Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-15 00:00:00

11.01.2010р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до «ОТП Банк» в особі відділення АТ «ОТП Банк» м. Бердянська, третя особа- Національний Банк України, який уточнила 07.06.2010р. ( а.с. 96-98). В позові посилається на те, що 30.08.2006р. нею був укладений з АКБ «Райффайзенбанк Україна», правонаступником якого є « ОТП Банк», кредитний договір № CL203/044/2006, згідно з яким вона отримала кредит у сумі 15000,00 доларів США на проведення ремонту нерухомого майна, зі сплатою відсотків за користування кредиту - 11,5% річних. Листом від 02.11.2009 року її було повідомлено про те, що у зв'язку з невиконанням нею умов пп.р) п. 2.3.7 Договору процентна ставка за кредитним договором підвищується на 4%. Вважає дії відповідача неправомірними, оскільки ні умовами договору, ні Законом не передбачено підвищення процентної ставки за договором кредиту в односторонньому порядку. Умовами договору також не передбачена можливість Банку в односторонньому порядку підвищувати процентну ставку за договором в разі порушення вимог п.п. р) п.2.3.7 Договору. Банк, починаючи з листопада 2009р. почав виставляти рахунки по сплаті кредиту вже з підвищеними процентами. За період з листопада 2009р. по червень 2010р. включно банк незаконно стягнув з неї 1360,00 грн. У судовому засіданні позивач подала заяву про уточнення суми, посилаючись на допущену помилку при розрахунку, і просила стягнути з відповідача надмірно виплачені в рахунок погашення кредиту 4% в сумі 1377,74 грн. Незаконними діями Банку їй була спричинена моральна шкода, яку вона оцінює у 20000 грн. Також просить стягнути з відповідача понесені нею судові витрати. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали у повному обсязі. Суду додатково пояснили, що у листопаді 2009р. позивач отримала від банку лист від 02.11.2009р., в якому повідомлялося, що з 02.11.2009р. їй було підвищено процентну ставку за користування кредитом на 4% річних, оскільки нею не були виконані умови пп.р) п. 2.3.7 Договору, за яким її було зобов'язано у 180 днів оформити у власність земельну ділянку, на якій розташований будинок №43 по вул. Леніна в с. Луначарське Бердянського району Запорізької області, який переданий в іпотеку Банку. Конання пп.р) п. 2.3.7 Договору не передбачено підвищення процентів за користування кредитом. Через такі дії відповідача їй довелося надмірно сплатити Банку 1377,74 грн., оскільки в іншому випадку Банк відмовлявся приймати у неї платежі. Так у листі від 04.12.2009р. її було повідомлено, що в разу невиконання зазначених вимог, Банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому, а також погрожували включити її до переліку клієнтів, не рекомендованих до співпраці. Все це спричинило великі нервові хвилювання. Моральну шкоду вона оцінює у 20000 грн. Представники відповідача «ОТР Банк» у судове засідання не з'явилася, подав заяв про розгляд справи без їх участі, проти позову заперечують. В попереднє судове засідання подали письмове заперечення проти позову. Зазначили, що підвищення відсоткової ставки на 4% річних передбачено п. 1.4.1.5 Кредитного договору за неналежне виконання пп. 2.3.7 цього договору. Представник третьої особи Національного Банку України у судове засідання не з'явився. Про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення судової повістки. У попереднє судове засідання надіслав письмові пояснення щодо заявлених позовних вимог. Вислухавши пояснення позивача та його представника, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Договір є обов'язковим для виконання сторонами ( стаття 629 ЦК України). Згідно зі ст. ст. 651,654 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст. 1056-1 ЦК України встановлений розмір процентів не може бути збільшений банком в односторонньому порядку. Судом встановлено наступне. 30.08.2006р. між [PERSON] та АКБ «Райффайзенбанк Україна», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», був укладений кредитний договір №CNL203/044/2006 ( а.с.27-31), згідно з яким позичальник отримала кредит у сумі 15000,00 доларів США, зі сплатою фіксованої процентної ставки 11,5 відсотків річних, яка є незмінною на весь строк дії Кредитного договору ( п.3 частина №1 кредитного договору)., з кінцевим терміном повернення кредиту до 30 серпня 2012 року. 30.08.2006 року також було укладено договір іпотеки №PCNL203/044/2006 ( а.с.34-38), відповідно до якого позичальник передала в іпотеку належний їй на праві власності будинок №43 по вул. Леніна в с. Луначарське Бердянського району Запорізької області. Позичальник своєчасно і у повному обсязі здійснює щомісячні ануїтентні платежі на погашення кредиту. Відповідно до п.6.2 Кредитного договору всі зміни та доповнення до цього Договору повинні бути складені у письмовій формі та підписані Сторонами. Такі зміни додаються до цього Договору та складають його невід'ємну частину. 02.11.2009р. Банк надіслав позичальнику [PERSON] лист №42-2-2/2035 (а.с.6), в якому повідомив її про підвищення з 02.11.2009р. процентної ставки за кредитом на 4% річних у зв'язку з невиконанням нею вимог пп. р) п. 2.3.7 кредитного договору (частина 2 кредитного договору). Підпунктом р) п. 2.3.7 Договору визначено, що у Строк для оформлення у власність Позичальника чи/та Майнового поручителя [PERSON] ділянки чи у строк укладання договору оренди (суборенди) [PERSON] ділянки у власність Позичальника чи/та Майнового поручителя або укласти з Позичальником чи/та Майновим поручителем договір оренди ( суборенди) [PERSON] ділянки, причому умови договору суборенди [PERSON] ділянки погоджуються з Банком у письмовій формі. Після оформлення [PERSON] ділянки у власність Позичальника чи/та Майнового поручителя, за вимогою та в строй визначений Банком передати в іпотеку останньому [PERSON] ділянку шляхом укладання додаткового договору до Договору іпотеки та /чи Договору іпотеки (майнової поруки) на умовах, що влаштовують Банк. Пунктом 1.4.1.5. Кредитного договору встановлено: « сторони цим підтверджують, що у випадку порушення Позичальником своїх зобов'язань встановлених будь-яким з п.п. м), н),о) п. 2.3.7 чи/ та п.1.3.1.5 чи/ та п.1.3.2.3. цього Договору Фіксована процентна ставка чи Фіксований відсоток ( в залежності від виду процентної ставки, що застосовується за цим Договором) підвищується на 4% ( чотири відсотки) річних за кожні 12 ( дванадцять) місяців невиконання чи неналежного виконання будь-якого з п.п. м), н),о) п. 2.3.7 чи/ та п.1.3.1.5 чи/ та п.1.3.2.3. цього Договору». Судом встановлено, що п.1.4.1.5 Кредитного договору не передбачено взагалі підвищення фіксованої процентної ставки на 4% річних в разі порушення Позичальником вимог п.п. р) п.2.3.7 Договору. Таким чином, суд приходить до висновку, що дії Банку щодо підвищення в односторонньому порядку фіксованої процентної ставки на 4% річних за порушення Позичальником вимог п.п. р) п.2.3.7 є незаконними і такими, що суперечать умовам Договору та Закону. Внаслідок незаконного підвищення процентної ставки на 4% річних Позичальником було надмірно сплачено Банку за період з листопада 2009р. по червень 2010р. включно 1377,74 грн., що підтверджується наданим позивачем розрахунком, складеним на підставі Додатку №1 до кредитного договору ( а.с.72), копіям квитанцій та платіжних доручень ( а.с.73-89). Сума надмірно сплачених відсотків вирахувана у гривнях за курсом, який діяв на час оплати платежів. Правильність розрахунку перевірена судом. Тобто вимоги позивача щодо визнання незаконними внесені в односторонньому порядку зміни до кредитного договору про підвищення процентної ставки на 4% річних, про стягнення надмірно сплачених 1377,74 грн. та заборони нараховувати в подальшому підвищені 4% річних підлягають задоволенню. Що стосується позовних вимог про стягнення з позивача моральної шкоди 20000 грн., то ці вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 5 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі мають право на відшкодування моральної шкоди у разі заподіяння такої небезпечною для життя і здоров'я продукцією у випадках, передбачених законом. Таким чином відповідно до ЗУ «Про захист прав споживачів» та умов Кредитного договору не передбачено стягнення моральної шкоди з Кредитора у разі порушення ним умов Договору. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути документально підтверджені судові витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду судової справи у розмірі 120,00 грн. та на користь держави судовий збір у сумі 51,00 грн. На підставі викладено,

Outcome: partial