Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-28 00:00:00

26 травня 2009 року позивачем було подано до суду позов про визнання права власності на самочинні будівлі в порядку спадкування за законом, посилаючись на те, що 28 липня 1994 року помер її чоловік [PERSON], після його смерті залишилося спадкове майно - житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: Харківська область, м. Лозова, вул. Муранова, 47А. Спадкоємцями першої черги за законом є: позивачка, та її сини - [PERSON] і [PERSON], які відмовилися від спадщини на користь позивачки. Звернувшись у 2007 році до Лозівської державної нотаріальної контори під час усної консультації позивачці було роз»яснено, що у Зв»язку з Тим, що право власності на вказаний житловий будинок з надвірними будівлями не зареєстровано, вона не зможе належним чином оформити спадщину і їй необхідно звернутися до суду. Земельна ділянка за адресою: вул. Муранова, буд. 47А, м. Лозова, Харківської області, була надана [PERSON] згідно з Договором про надання на безстрокове користування земельною ділянкою для будівництва житлового будинку на праві приватної власності від 29 червня 1968 року, посвідченого Лозівською державною нотаріальною конторою 11.12.1968 року, реєстровий номер 3671, укладеним відповідно до рішення виконкому Лозівської міської ради від 24 липня 1968 року за № 29/375. На цій земельній ділянці було побудовано житловий будинок літ. А-1, убиральня літ. У. душ літ. Д, огорожа № 1, № 2. Відповідно до Висновку' КП «Архітектурне бюро м. Лозова» про можливість подальшої експлуатації збудованого житлового будинку з господарчими спорудами та будівлями від 08 грудня 2008 року, місце будівництва об»єктів та розташування їх на цій земельній ділянці задовольняє будівельним вимогам і можливість, для подальшої експлуатації є. Згідно з Довідкою № 3064 від 16.12.2008 року, наданою відділом з питань наглядово- профілактичної діяльності Лозівського районного управління ГУ МНС України в Харківській області житловий будинок позивачки можливо експлуатувати за призначенням при умові виконання та дотримання вимог нормативно-правових актів з пожежної безпеки. Відповідно до Протоколу державної санітарно-епідеміологічної експертизи за № 3,1/06-псн від 20 січня 2009 року встановлено, що об»єкт відповідає вимогам діючого санітарно-епідеміологічного законодавства України і за умов дотримання вимог висновку можуть бути використані у заявленій сфері застосування. З Витягу з Єдиного реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна № 22857733 від 12.03.2009 року позивачці стало відомо, щодо заборони на будинок, підстава обтяження договір застави, б/н, 22.05.Г969 року Лозівське РО «Сільгосптехніка», зареєстровано обтяження 27.11.2006 року реєстратором: Лозівська ДНК. В даний час позивач не мас можливості оформити спадщину на своє ім'я, в зв'язку з чим і звертається до суду. У судове засідання позивач не з»явилася, однак надала суду письмову заяву в якій просила розглянути справу за її відсутності, в зв»язку зі станом здоров»я. Адвокат [PERSON] в судовому засіданні вказав, що позовні вимоги позивача підтримує в повному обсязі та прохає суд їх задовольнити. Також пояснив, що 03 червня 2010 року суддею Лозівського міськрайонного суду Харківської області Помазан В.А., було винесено рішення, яким припинено право застави на нерухоме майно, а саме на житловий будинок, який знаходиться за адресою: Харківська область, м. Лозова, вул. Муранова, буд. 47А. тому на його думку, інших перешкод у визнанні за позивачем права власності, не має. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з»явився. але надав суду письмову заяву в якій просив суд розглянути цивільну справу за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує та прохає їх задовольнити. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з»явився. але надав суду письмову заяву в якій просив суд розглянути цивільну справу за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує та прохає їх задовольнити. Представник третьої особи - КП «Архітектурне бюро м. Лозова» у судове засідання не з»явився, не повідомлено суд про причини своєї неявки, але в попередньому засіданні давав пояснення, що проти задоволення позовних вимог позивачки не заперечує. Лозівським БТІ не забезпечено явку свого представника і не повідомлено суд про причини своєї неявки, про час та місце слухання справи були повідомлені своєчасно та належним чином. Лозівською державною нотаріальною конторою не забезпечено явку свого представника, але надали суду письмову заяву, в якій просили розглянути справу за їх відсутності та винести рішення на розсуд суду. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом з»ясовано, що відповідно до ксерокопії свідоцтва про смерть (а.с.№19), [PERSON] помер 28 липня 1994 року, про що зроблений запис в книзі реєстрації актів про смерть за № 448. Після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок з господарчими спорудами та будівлями, який знаходиться за адресою: Харківської області, м. Лозова, вулиця Муранова, № 47А. Земельна ділянка за адресою: вул. Муранова, буд. 47А. м. Лозова. Харківської області, була надана [PERSON] згідно з Договором про надання на безстрокове користування земельною ділянкою для будівництва житлового будинку на праві приватної власності від 29 червня 1968 року, посвідченого Лозівською державною нотаріальною конторою 11.12.1968 року, реєстровий номер 3671, укладеним відповідно до рішення виконкому Лозівської міської ради від 24 липня 1968 року за № 29/375. ( а.с.27-29). Статтею 1220 ЦК України визначено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою. Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися в наслідок його смерті. Із ксерокопії свідоцтва про шлюб вбачається, що померлий [PERSON] та позивач по справі [PERSON] (дошлюбна фамілія Безкоровайная) [PERSON] знаходилися у зареєстрованому шлюбі з 27 серпня 1967 року (а.с. 20). Згідно ч. З ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку, він не заявив про відмову від неї. Як вбачається з довідки Лозівського міського кварталу № 30. [PERSON], дійсно зареєстрована за адресою: [INFO] з 30.09.1981 року і по теперішний час (а.с. 41). Необхідно зазначити, що відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно до положення статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заяву про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Спадкоємцями після смерті спадкодавця залишилися дружина [PERSON] та його сини [PERSON] та [PERSON]. Фактично спадщину після смерті спадкодавця прийняла [PERSON], оскільки проживала разом з померлим. Сини не зверталися з заявою до державної нотаріальної контори з приводу прийняття спадщини. Про те, що позивач зверталася до Лозівської Державної контори Харківської області з завою про прийняття спадщини, свідчить копія заяви про прийняття спадщини від 26 липня 2006 року та копія свідоцтва про право на спадщину за законом, про що свідчить витребувані судом матеріали спадкової справи з Лозівської державної нотаріальної контори Харківської області (а.с. 38,40). У судовому засіданні з пояснень позивача та позову позивача з»ясовано. що позивач звернулась до Лозівської державної нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказаний житловий будинок з надвірними будівлями, але їй було відмовлено, у зв»язку з тим, що вказаний будинок з надвірними 1 будівлями належним чином не зареєстровано. Відповідно до Висновку КГІ «Архітектурне бюро м. Лозова» про можливість подальшої експлуатації збудованого житлового будинку з господарчими спорудами та будівлями від 08 грудня 2008 року, місце будівництва об»єктів та розташування їх на цій земельній 1 ділянці задовольняє будівельним вимогам і можливість для подальшої експлуатації є. Згідно з Довідкою № 3064 від 16.12.2008 року, наданою відділом з питань наглядово- профілактичної діяльності Лозівського районного управління ГУ МНС України в Харківській області житловий будинок позивачки можливо експлуатувати за призначенням при умові виконання та дотримання вимог нормативно-правових актів з пожежної безпеки. Відповідно до Протоколу державної санітарно-епідеміологічної експертизи за № 3,1/06-псн від 20 січня 2009 року встановлено, що об»єкт відповідає вимогам діючого санітарно-епідеміологічного законодавства України і за умов дотримання вимог висновку можуть бути використані у заявленій сфері застосування. В судовому засіданні також було встановлено, що з Витягу з Єдиного реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна № 22857733 від 12.03.2009 року позивачці стало відомо, що на житловий будинок накладено заборону. Вказана заборона є перешкодою для визнання права власності на домоволодіння в порядку спадкування. Відповідно до копії рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 03 червня 2010 року встановлено, що право застави на нерухоме майно, а саме житловий будинок за адресою: Харківська область, м. Лозова, вул. Муранова, буд. 47А - припинено. Виходячи з викладеного, судом встановлено, що в зв»язку зі смертю спадкодавця, позивач дійсно має право на прийняття спадщини. Отже, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд знаходить позов позивача таким, що підлягає задоволенню. Із матеріалів справи вбачається, що позивачем при зверненні до суду було сплачено витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи, про що надано квитанцію, та судовий збір, що також підтверджується квитанцією, однак позивач надала суду заяву в якій вказала, що не прохає суд стягнути на її користь з відповідачів судові витрати. Положенням ч. 1 ст. 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичний осіб, поданих відповідного до цього Кодексу, в межах заявлених ними позовних вимог, і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Виходячи з викладеного, враховуючи, що позивачем не заявлено в своїй позовній заяві про стягнення судових витрат, то суд під час ухвалення рішення по даній цивільній справі, ухвалює його, в межах заявлених позовних вимог.

Outcome: approved