Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цим позовом, стверджуючи, що між ним та відповідачем 14.11.206 року укладено договір про користування електричною енергією. Трохи більше трьох років назад він придбав водонагрівач проточної води «Атмор». За домовленістю з електриком [PERSON] , який на той час працював у РЕМ, останній встановив йому цей прилад у квартирі [ADDRESS] . Оскільки робота водонагрівача протягом доби була нетривалою, а потужність не значною, включався він до мережі через розетку. Витрати на оплату електрики з урахування його сімї із двох осіб були незначні. Крім цього із-за малозабезпеченості йому призначалась житлово-комунальна субсидія. Тому з цього приводу він не міг самостійно виявити неправильне підключення цього водонагрівача до мережі. 21.01.2010 року працівниками відповідача було виявлено порушення підключення цього приладу до електричної мережі. Тобто, водонагрівач працював поза приладом обліку електричної енергії. Він з цим погодився. На підставі цього було складено акт про порушення Правил користування електричною енергією для населення. На підставі якого було визначено суму збитку у розмірі -20299 грн.. З урахуванням погроз про наслідки крадіжки електроенергії та відключення від живлення змушений був одразу сплатити ці кошти на рахунок відповідача. Однак з проведеним розрахунком збитку він не погоджується. Вважає його завищеним у шість разів. Відповідач зобов`язаний за умовами договору щомісяця проводити контрольне зняття показань і контрольний огляд приладу обліку. А виявлена проводка підключення не є скритою. Крім цього в розрахунок збитку взято збільшений перетин дротів у 1.23 рази, а потужність водонагрівача у два рази. Перевищення такого розрахунку збитку збільшило загальну суму збитку на 1691 грн.. Відповідно своїми неправомірними діями відповідач завдав йому майнової шкоди на суму -18607 грн.. (20299:36х6+1691). Крім цього неправомірними діями та бездіяльністю відповідача йому завдано моральної шкоди. Ця шкода полягає у його стражданнях пов`язаних з безгрошів`ям та переживанням за власну безпеку та безпеку своєї сімї. Оскільки відповідач в порушення вимог з безпеки самоуправно начепив замки на електрошафи, чим унеможливив доступ до рубильнику аварійного відключення квартири від електрики у випадку аварійної ситуації. Крім цього не виконує інші передбачені законодавством роботи по контролю за станом електрообладнання в будинку. Розмір грошового відшкодування такої шкоди позивач визначив у 11400 грн.. В кінцевих своїх позовних вимогах просив постановити рішення суду яким стягнути з відповідача на його користь майнову шкоду у розмірі 18607 грн., 11400 грн. в порядку грошового відшкодування моральної шкоди та понесені судові витрати у справі. В ході розгляду справи у суді позивач підтримав цей позов у повному обсязі. Додатково зазначав, що він є безробітним, а тому сплачену суму коштів йому довелось взяти в кредит. Тепер він перебуває у скрутному фінансовому становищі. Також зазначав, що на цей час відповідач в електрошафі встановив запірний щит до вільного доступ для самовільного підключення у місці виявленого порушення. Звертав увагу суду на те, що його споживання електроенергії за час після усунення порушення і до цього часу практично не відрізняється від розміру споживання електроенергії до часу виявлення порушення. Представник відповідача за довіреністю Мазур В.Л. позов не визнав у повному обсязі. Вказував на безпідставність вимог позивача та відсутність доказів нанесення йому моральної шкоди. Зазначав, що будинок у кому проживає позивач обслуговує ПП «На-Добробут». Відповідно з цим підприємством Одесаобленерго уклала договір про постачання електроенергії в тому числі по цьому будинку. Відповідно всі загально-будинкові мережі є у його відповідальності. Згідно їх даних остання технічна перевірка поводилась в 2005 році, а чергова в січні 2010 року в ході якої і було виявлено це порушення. Заміна електролічильника споживачу проводилась у 2003 році. Інших контрольних оглядів цього лічильника не проводилось. Тому поведений розрахунок збитку взято за три останніх роки. Виходячи з цього просив відмовити у позові у повному обсязі. Вислухавши сторони та дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного. Встановлено, що позивач є побутовим споживачем електричної енергії за адресою в [ADDRESS] згідно Договору №01/278078 про користування електричною енергією з побутовим споживачем від 15.11.2006 року (а.с.35-36)(надалі-Договір). 21.01.2010 року за порушення правил користування електричною енергією для населення на позивача працівниками Котовського РЕМ складено Акт №0083842 Про порушення правил користування електричною енергією (а.с.38), згідно якого вбачається, що оглядом (перевіркою) на місці встановлено, що споживач самовільно підключився скритою проводкою до мереж, поза приборами обліку. Відповідно до проведеного Розрахунку недорахованої електроенергії та її вартості №0083842 від 22.01.2010 року сума нарахувань склала-20299.40 грн. (а.с.46). Факт сплати цієї суми нарахувань позивачем на рахунок відповідача не заперечувався сторонами. Розглядаючи вимоги позивача про відшкодування майнової шкоди, суд бере до уваги наступне. Відповідно до ст.26 Закону України «Про електроенергетику» споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 року №1357 (налалі-Правил) згідно законодавства. На підставі п.48 Правил споживач несе відповідальність згідно із законодавством за розкрадання електричної енергії у разі споживання електричної енергії у разі споживання електричної енергії без приладів обліку. Пункт 4 Порядку визначення розміру і відшкодування збитків, завданих електропостачальнику внаслідок викрадення електричної енергії, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.2006 року №122, встановлює, що обсяг електричної енергії, не облікованої в наслідок порушення споживачем правил користування електричною енергією, визначається за величиною розрахункового споживання електроенергії протягом періоду порушення на підставі акту виявлених порушень, складеного відповідно до Методики визначеної НКРЕ. Згідно п.3.3 Методики визначенняобсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України (надалі НКРЕ) від 04.05.2006 N 562, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 4 липня 2006 р. за N 782/12656 ( Із змінами, внесеними згідно з Постановами Національної комісії регулювання електроенергетики N 154 ( z0167-07 ) від 08.02.2007 N 1384 ( z0031-09) від 18.12.2008 ), «Розрахунок вартості необлікованої електричної енергії здійснюється: за добовою величиною розрахункового споживання електричної енергії; за тарифами (цінами) для населення, що діяли в період, за який розраховується розмір вартості необлікованої електричної енергії; за кількістю днів: Якщо споживач встановив пристрій, що занижує покази засобу обліку, вчинив інші дії, що призвели до споживання необлікованої електричної енергії, виявити які представники постачальника електричної енергії під час проведення контрольного огляду засобу обліку не мали можливості, споживачу робиться перерахунок за користування електричною енергією з дати останньої технічної перевірки або допуску електроустановки споживача в експлуатацію (у разі, якщо технічна перевірка в період з дати допуску електроустановки споживача в експлуатацію до дати виявлення порушення не проводилась), але не більше ніж за три роки.» Розглядаючи питання можливості представника постачальника електричної енергії виявити порушення допущене позивачем під час контрольного огляду засобу обліку суд приходить до наступного. Порушення правил користування електричною енергією з боку позивача, виявлене 21.01.2010 року, на переконання суду не носило скритий характер. Це підтверджується фотографіями електрошафи де знаходяться прилади обліку електроенергії (а.с.39,40). На яких чітко видно два білі проводи підключені поза приладом обліку. Ця електрошафа знаходиться на площадці житлового багатоквартирного будинку у доступному для працівників постачальника місці. Тому це порушення є очевидним і мало б бути обовязково виявлене при контрольному огляді приладу обліку позивача. Згідно п.20 Договору електропостачальник зобовязується проводити планову перевірку, ремогт, і заміну приладів обліку в терміни, установлені нормативно-технічними документами і договором. Згідно п.3.33 Правил користування електричною енергією, затверджених постановою НКРЕ від 31.07.1996 року, зареєстрованою в Міністерсті юстиції України від 02.08.1996 року за №417/1442, з наступними змінами, (який поширюється на всіх споживачів без винятку), визначено, що електропередавальна організація (постачальник електричної енергії за регульованим тарифом) не рідше одного разу на шість місяців має здійснювати контрольний огляд засобу обліку. Технічна перевірка здійснюється електропередавальною організацією (постачальником електричної енергії за регульованим тарифом) не рідше одного разу на три роки. Таким чином відповідач зобовязаний не рідше ніж раз на шість місяців проводити контрольний огляд приладу обліку позивача. Ці зобовязання він не виконував. Тому наслідки не виконання відповідачем своїх зобовязань, що привели до тривалості порушення правил користування електроенергією з боку позивача, не слід перекладати лише на позивача. В цьому випадку тривалість порушення для розрахунку збитків, слід визначити у межах шести місяців з дня виявлення цього порушення. Таким чином суд вважає, що доводи позивача про завищений у шість разів розмір збитку є обгрунтованим. Відповідно цим відповідач безпідставно набув за рахунок позивача - 16916 грн. (20299:36х6) чим завдав йому збиток на цю суму. Тому ці кошти підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Що стосується питання завдання відповідачем позивачу також додаткового збитку у розмірі -1691 грн., в наслідок неправильного проведення розрахунку суми цього збитку, то з цим суд не погоджується. Наведені позивачем розрахунки цього є довільними і не можуть бути перевірені судом з огляду відсутність спеціальних знань в цій області. При цьому суд бере до уваги виконання розрахунку збитку відповідними фахівцями відповідача у цій царині, а також відмову сторін у проведенні судової експертизи щодо перевірки правильності таких розрахунків. Тому позов у цій частині не підлягає задоволенню. Щодо визначення розміру відшкодування позивачу моральної шкоди пов`язаної з приниженням його честі і гідності, то в цьому випадку суд керується п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року №4, в редакції від 25.05.2001 року, який зазначає, що «Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне\~ за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого\~ спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості». З урахуванням всіх обставин, а саме понесення позивачем значних матеріальних збитків, порушення відповідачем правил безпеки для позивача та його родини, відповідно привело його до тривалості страждань з цього приводу, тому суд вважає, що розмір моральної шкоди завданої позивачу належить визнати у сумі - 500 грн.. В іншому слід відмовити. На відповідача належить покласти понесені позивачем судові витрати у справі в частині задоволення позову, підтвердженні письмовими доказами, у вигляді витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у суді в сумі 120 грн.. Судовий збір у розмірі 175 грн. 36 коп. слід стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: partial