overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості по оплаті комунальних послуг в сумі 971 грн. 67 коп. в зв'язку з тим, що комунальне підприємство СКГ Новозлатопіль забезпечує централізоване господарчо-питне водопостачання, тобто здійснює господарську діяльність із забезпечення споживачів господарчо-питною водою. Як зазначив позивач, згідно Статуту підприємства ст. З п. 3.4 Відносини підприємства з юридичними і фізичними особами у всіх сферах виробничої діяльності здійснюється на основі договорів. 04.12.2007 року між сторонами було укладено договір про відпуск води із комунального водопроводу. Відповідачка користувалася цими послугами, але у встановлений строк не оплачувала надані СКГ Новозлатопіль комунальні послуги. Тому в період з листопада 2007 року по травень 2010 року, станом на 01.05.2010 р. виникла заборгованість перед підприємством у розмірі 971 грн. 67 коп., що підтверджується випискою з особового рахунку відповідачки № 273. В добровільному порядку заборгованість не погашається. Тому позивач прохає суд стягнути з відповідачки заборгованість по оплаті комунальних послуг в сумі 971 грн. 67 коп., а також 30 грн. сплачених позивачем витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. В судовому засіданні представник позивача, [PERSON], наполягає на задоволенні заявлених позовних вимог. В судовому засіданні відповідачка позов визнала, суду пояснила, що заборгованість не сплатила у зв'язку зі скрутним матеріальним становищем. Суд, вислухавши доводи сторін, вивчивши матеріали справи, приходить до слідуючого: в судовому засіданні було встановлено, що позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення заборгованості по оплаті комунальних послуг в сумі 971 грн. 67 коп. в зв'язку з тим, що позивач забезпечує централізоване господарчо-питне водопостачання, тобто здійснює господарську діяльність із забезпечення споживачів господарчо-питною водою. Як зазначив позивач, згідно Статуту підприємства ст. З п. 3.4 Відносини підприємства з юридичними і фізичними особами у всіх сферах виробничої діяльності здійснюється на основі договорів. 04.12.2007 року між сторонами було укладено договір про відпуск води із комунального водопроводу. Відповідачка користувалася цими послугами, але у період з листопада 2007 року по травень 2010 року оплату за надання комунальних послуг здійснювала не регулярно, що підтверджується виписками з особових рахунків відповідача № 273, в результаті чого на 01.05.2010 року виникла заборгованість перед підприємством у сумі 971 грн. 67 коп., яка в добровільному порядку не погашається. Гому з відповідача необхідно стягнути 971 грн. 67 коп. в рахунок погашення заборгованості ю оплаті комунальних послуг, а також 30 грн. сплачених витрат на інформаційно-технічне .абезпечення розгляду справи на р/р 260043011547 в філії Запорізького ОУ ВАТ «Ощадбанк» в м. Запоріжжя МФО 313957, ЄДРПОУ 34848317. Та в дохід держави 51 грн. держмита, так як позивач був звільнений від сплати держмита в дохід держави згідно рішення № 6 Новозлатопільської сільської ради Гуляйпільського району Запорізької області від 25 березня 2010 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-10 00:00:00

В травні 2010 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу в якому вказувала, що 21 лютого 2003 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Вознесенського міського управління юстиції Миколаївської області між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, актовий запис № 31. Від шлюбу мають спільну неповнолітню доньку Юлію, [INFO]. В шлюбі перебуває вперше. Причиною розірвання шлюбу є несумісність характерів подружжя, в звязку з чим виникали постійні скандали. Шлюбні відносини припинені з вересня 2009 року. Спору про місце проживання дитини та поділ спільного майна немає. На примирення не згодна. В звязку з цим позивачка просила розірвати шлюб між нею та [PERSON]. Позивачка [PERSON] в попередньому судовому засіданні свої вимоги підтримала в повному обсязі, надавши пояснення аналогічні викладеним в позові. На примирення не погодилася, витрати, повязані з розірванням шлюбу, просила покласти на відповідача. Відповідач [PERSON] в попередньому судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю. Вважав за необхідне розірвати шлюб, поклавши на нього витрати, повязані з реєстрацією його розірвання. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що позов в силу ст. 174 ЦПК України підлягає задоволенню з таких підстав. Зокрема, судом встановлено, що 21 лютого 2003 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Вознесенського міського управління юстиції Миколаївської області між сторонами було укладено шлюб, актовий запис № 31 (а.с. 8). Від шлюбу подружжя має спільну неповнолітню доньку Юлію, [INFO] (а.с. 9). Разом з тим шлюбні відносини між позивачкою та відповідачем припинені з вересня 2009 року. Подружжя проживає окремо. Сторони жодним чином не виявили бажання зберегти сімю. Згідно ст. 112 СК України, суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову та інші обставини, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. За таких обставин, враховуючи відносини між позивачкою та відповідачем, відсутність бажання досягти примирення, суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, інтересам неповнолітньої дитини, що мають істотне значення, і шлюб між сторонами, відповідно до вимог ч.3 ст.105, ст.112 Сімейного кодексу України має бути розірвано.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-10 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини. Позов мотивує тим, що з 23.04.2004 року вони перебувають в зареєстрованому шлюбі від якого мають доньку Тетяну, [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось, тому вони перестали вести спільне господарство і проживати однією сім»єю з вересня 2008 року. Примирення вважає не можливим, спори вирішеними, просить суд розірвати шлюб та стягнути з відповідача аліменти до повноліття дитини. В попередньому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач в попередньому засіданні позов визнав, не заперечує проти його задоволення. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обгрунтовані та підлягають задоволенню. В попередньому засіданні встановлено, що дійсно 23.04.2004 року між сторонами укладений шлюб. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню доньку Тетяну, [INFO], яка проживає з позивчкою. Враховуючи те, що подружжя тривалий час проживає окремо, шлюбні відносини припинені, намірів зберегти сімю у сторін не має, спору про розподіл майна та місце проживання дитини між сторонами не має, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню, так як подальше проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них. Відповідно до ч. 2 ст.112 СК України суд постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст.181 Сімейного Кодексу України закріплено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч.1 ст.183 Сімейного Кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Таким чином, позовні вимоги в частині розірвання шлюбу та стягнення аліментів є доведеними та обгрунтованими, базуються на чинному законодавстві і підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-10 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою в якій просить визнати безвісно відсутнім [PERSON] [INFO]. В судовому засіданні .представник заявника свої вимоги пояснює тим, що в 2001 році [PERSON] виїхав на роботу до Росії і з того часу від нього не має будь-яких відомостей. В даний час [PERSON], який є сином [PERSON] має намір виїхати за кордон, однак не має можливості це зробити без зґоди батьків. Отримати згоду від батька [PERSON] неможливо, у зв'язку з його відсутністю. Окрім того, встановлення даного фату дасть можливість отримати пенсію по втраті годувальника. Свідки [PERSON] та [PERSON], які є друзями як заявника так і [PERSON] повідомили, що з 2001 року з [PERSON] не зустрічалися, знають, що він виїхав на роботу до Росії, будь-яким чином про своє місце знаходження свідкам не повідомляв Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] розлучилися 25.04.2008 року. За час шлюбу у подружжя народився син [PERSON] Згідно повідомлення начальника Кіровського . РВ УМВС України в Кіровоградській області від 16.02.2010 року [PERSON] з 12.07.2009 року перебуває в розшуку за ухилення від сплати аліментів. На* даний час місце знаходження його встановити не вдалося. З пояснень свідків [PERSON] та [PERSON] вбачається, що на даний час місце перебування [PERSON] не відомо. Останній раз його бачили у 2001 року. Конкретну дату назвати не можуть. У відповідності до ст. 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом року в місці її постійного проживання немає відомостей про її перебування. У разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим у якому були одержані такі відомості, з в разі неможливості встановити цей місяць -перше січня наступного року. Таким чином, суд приходить до висновку, що по місцю постійного проживання [PERSON] не проживає більше року. Остання дата коли його бачили - 2001 рік. Тому з 01.01.2002 року він має бути визнаний як безвісно відсутній. Однак, вирішуючи справу в межах заявлених вимог, суд визнає [PERSON] безвісно відсутнім з 01.01.2006 року Визнання [PERSON] безвісно відсутнім дасть можливість заявнику отримати матеріальну допомогу на дитину. За таких обставин заява підлягає задоволенню. З урахуванням наведеного, на підставі ст. 43 ЦК України, ст.ст. 213-214, 246-249 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-10 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов'язаного з обґрунтуванням доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-10 00:00:00

ВАТ «Всеукраїнський [PERSON]» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по кредитному договору у розмірі 24484грн. 36 коп. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги в повному обсязі, на задоволенні наполягала. Відповідач в судовому засіданні позов визнала, проти задоволення не заперечувала, просила розстрочити виплату заборгованості. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд встановив. 31.03.2008 року між ВАТ «Всеукраїнський [PERSON]» та [PERSON] було укладено кредитний договір №131Б-10, згідно якого позивач надав відповідачу кредит у сумі 16 700 грн. 00 коп. строком до 30.03.2011 р. зі сплатою за користування кредитом 24 % річних, а відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Відповідно до п.2.5 кредитного договору сплата кредиту та відсотків за користування здійснюється щомісячно згідно графіку погашення кредиту. Свої зобов'язання за кредитним договором [PERSON] не виконує, порушує умови кредитного договору -не перераховує у встановлені строки чергові платежі в рахунок погашення заборгованості, яка станом на 29.04.2010 р. становить 24 484 грн. 36 коп., що складається з заборгованості за тілом кредиту в розмірі 15 899 грн. 41 коп., заборгованості по відсоткам в розмірі 6 343 грн. 59 коп., заборгованості по сплаті штрафних санкцій в розмірі 2 241 грн. 36 коп. Позивач повідомляв відповідача про погашення заборгованості за кредитним договором, але відповідач свої зобов'язання не виконує, на усні та письмові попередження про необхідність погашення кредиту та відсотків не реагує, до банку для погашення кінцевого розрахунку не з'являється. Відповідно до вимог ст.526 ЦК України, зобов'язання мають виконуватись належним чином відповідно до закону та умов договору. Приймаючи до уваги, що відповідач зобов'язання по договору належним чином не виконав, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача є обгрунтованими і на підставі ст.ст.526, 530 ЦК України підлягають задоволенню в повному обсязі, стягнувши з відповідача на користь позивача заборгованість по кредиту в розмірі 24 484 грн. 36 коп. Відповідно до ст.217 УПК України, суд, який прийняв рішення, може визначити порядок його виконання, надавши відстрочку або розстрочити виконання, прийняти заходи по забезпеченню його виконання, про що зазначає у рішенні. У судовому засіданні відповідач просила розстрочити виконання даного рішення, оскільки в зв'язку зі скрутним матеріальним становищем не може сплатити вказану суму у повному обсязі одним платежем. З врахуванням викладеного, суд вважає за можливе розстрочити виконання рішення суду строком на 12 місяців, з виплатою відповідачем щомісячного платежу у розмірі 2040 грн. 36 коп. В силу ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача стягнути судові витрати у розмірі 364 грн. 84 коп. (судовий збір в розмірі 244 грн. 84 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення в розмірі 120 грн. 00 коп.)

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-10 00:00:00

ПАТ Ерсте Банк звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 014/4933/5/08466 від 27.12.2007 року в розмірі 175252 грн. 40 коп., посилаючись на невиконання відповідачем зобовязань щодо сплати кредиту та відсотків за вищевказаним договором. Представник позивача у судове засідання не зявився, представив суду заяву про розгляд справи за його відсутності, вимоги позову підтримав. Відповідач у судове засідання не зявився, представив суду заяву про розгляд справи за його відсутності, вимоги позову визнав. Ухвалою суду справу розглянуто за відсутності представника позивача та відповідача, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову, дослідивши письмові докази, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи, 27.12.2007 року між сторонами був укладений кредитний договір № 014/4933/5/08466, відповідно до умов якого позивач надав [PERSON] кредит у розмірі 20600 доларів США на строк до 26.12.2014 року із розрахунку 12,5 % річних. Відповідно до п.п. 5.2, 9.1 Договору [PERSON] зобовязався сплачувати суму кредиту та відсотки за користування кредитом щомісячними платежами відповідно до Графіку платежів у строк до 15 числа кожного місяця, починаючи з місяця наступного за місяцем отримання кредиту, а у разі порушення строків повернення кредиту сплатити пеню у розмірі 0,1% простроченого платежу, за кожен день прострочення. Дотепер [PERSON] свої грошові зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконував, що привело до виникнення заборгованості в розмірі 21909,28 доларів США, з яких основна заборгованість за кредитом складає 17902,36 доларів США, заборгованість по процентам складає 2743,68 доларів США, пеня за порушення строків повернення кредиту та відсотків складає 1263,24 доларів США. Загальна сума заборгованості в розмірі 21909,28 доларів США, що дорівнює 175252 грн. 40 коп., відповідачем на час розгляду справи не погашена. На підставі вищевикладеного, у відповідності зі ст. ст. 525, 526, 611, 625, 1049, 1050, 1054 ЦК України, суд дійшов висновку, що відповідач не виконав зобов'язань, узятих на себе за кредитним договором, тому з нього слід стягнути на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 014/4933/5/08466 від 27.12.2007 року в розмірі 175252 грн. 40 коп. Таким чином, позовні вимоги обгрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст.ст. 81, 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати у розмірі 1820 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-10 00:00:00

ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" звернувся до суду із позовом до відповідачів про стягнення у солідарному порядку суми заборгованості за кредитом, процентів та пенею в загальному розмірі 28265 грн.24 коп. У судовому засіданні представник позивача вимоги позову підтримав. Відповідачі до судового засідання не з'явилися, про дату слухання справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Ухвалою суду справа розглянута за їх відсутністю у порядку заочного розгляду, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи, 19.05.2008року між ВАТ "Банк "Фінанси та Кредит", правонаступником якого є ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" і [PERSON] був укладений кредитний договір №148-08/МБ, за якими банк надав відповідачу кредит в розмірі 17500грн.00коп. строком до 18.11.2009року зі сплатою за користування кредитом платежів кожного місяця до 10 числа та з розрахунку процентів в розмірі від 26% річних. Пунктом 6.1 зазначеного договору передбачено, що у випадку прострочення по сплаті суми кредитних ресурсів, банк має право на стягнення пені в розмірі 10% від простроченої суми за кожен день прострочення платежу. В той же день, 19.05.2008року між ВАТ "Банк "Фінанси та Кредит" і за участю основного боржника був укладений договір поруки №01-148-08/МБ, за якими відповідач [PERSON] брав на себе зобов'язання нести солідарну відповідальність по усім зобов'язанням сумісно з позичальником на підставі кредитного договору №148-08/МБ. Відповідно до наданих довідок, відповідачі своїх зобов'язань за договорами кредиту і поруки у повному обсязі і належним чином не виконали, суму боргу за кредитом в розмірі 13076грн.48коп., прострочених процентів у розмірі 3041грн.78коп. не погасили, у зв'язку з чим банком нарахована пеня в розмірі 12146грн.98коп. відповідно до п.6.1 кредитного договору. Загальна сума заборгованості за договорами складає 28265 грн.2коп. На підставі викладеного, у відповідності до ст. ст. ст. ст. 509, 526, 553-555, 610, 611, 1054- 1055 ЦК України, суд дійшов висновку , що відповідачі не виконали узятих на себе за кредитним договором і договором поруки зобов'язань, у зв'язку із чим позовні вимоги є обґрунтованими, але виходячи із обставин справи і недоведеності розміру заподіяних збитків підлягають задоволенню частково зі зменшенням суми пені відповідно до ч.3 ст.551 ЦК України до розміру 2000грн.00коп. Таким чином, загальна сума заборгованості за договором складає 18118грн.26коп. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідачів підлягає стягненню судові витрати на користь позивача в розмірі по 150грн.59коп.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-10 00:00:00

В позовній заяві позивачка просила суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між нею та відповідачем, що був зареєстрований Зибківською сільською радою Онуфріївського району Кіровоградської області 06.09.1986 року, актовий запис №11, стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина у розмірі 1/2 частини всіх видів його заробітку / доходу/ на місяць, посилаючись на те, що через зловживання відповідачем спиртними напоями сімя розпалась. З квітня 2009 року вони проживають окремо. Вона зустрічається з іншим чоловіком і має намір створити з ним нову сімю, а тому збереження шлюбу не можливе. Відповідач офіційно не працює, не бере участі у вихованні та утриманні сина, який проживає в її матері, але знаходиться на її (позивачки) утриманні. Шлюб розривається вперше. Спір про поділ спільного майна відсутній. У судовому засіданні позивачка позов підтримала, пославшись на обставини, викладені у позові, змінила розмір позовних вимог, попросивши стягнути аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 всіх видів його заробітку / доходу/ на місяць, покласти на неї витрати, пов'язані з реєстрацією розірвання шлюбу. Відповідач про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, але у судове засідання не зявився, причину неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутність не подав. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивачки та дослідивши наявні у справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Із матеріалів справи вбачається, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу. Сім'я розпалась. Із обставин, викладених позивачкою у позові та судовому засіданні, а також матеріалів справи видно, що подальше збереження сімї між подружжям неможливе. Збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки та інтересам сина сторін. Спір про розподіл майна відсутній. Відповідач є батьком [PERSON],[INFO], але участі в утриманні сина не приймає. Між сторонами існують шлюбно-сімейні правовідносини, які врегульовано ст.ст. 104-120,180-197 Сімейного кодексу України. Згідно із ч. З ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від доходу матері, батька або в твердій грошовій сумі. Позивачка при поданні позову згідно п.5 ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України від 21 січня 1993 року № 7-93 Про державне мито та ч. З ст. 81 ЦПК України звільнена від сплати судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, а тому з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір згідно підпункту а п.1 ст. З Декрету, що становить 51 гривню, та 120 гривень в рахунок погашення витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. На підставі ст. ст. 24, 79, 88, 104,105,110,112, 180-197 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-10 00:00:00

Внаслідок того, що для складання мотивувальної частини рішення, враховуючи складність справи, необхідний значний час, в судовому засіданні в порядку ст.ст.209, 218 ЦПК України проголошуються вступна та резолютивна частини рішення. Повне рішення буде складено 16 червня 2010 року. На підставі викладеного,

Outcome: partial