Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до Кілійського районного суду Одеської області з позовною заявою до відкритого акціонерного товариства «Пересувна механізована колона № 16» (надалі ВАТ «ПМК № 16»), про визнання договору купівлі - продажу комплексу нежитлових будівель та споруд «Бетонно -змішувальний вузол», розташованого: Одеська область, Кілійській район, 5-й кілометр автодороги «Кілія - Ліски», укладеного 07.09.2009 року - дійсним та визнання за ним права власності на зазначений комплекс нежитлових будівель та споруд. В судовому засіданні представник позивача - [PERSON] пояснив, що 07.09.2009 року, його довіритель - [PERSON], за 3500 гривень придбав у ВАТ «ПМК № 16» комплекс нежитлових будівель та споруд «Бетонно -змішувальний вузол», розташований: Одеська область, Кілійській район, 5-й кілометр автодороги «Кілія - Ліски», який складається: літ. «А» - будівля, площею 50,3 кв. м.; літ. «Б» - будівля, площею 192,8 кв. м.; літ. «В» - будівля, площею 19,6 кв. м.; № 1-3, 1 - надвірні споруди, про що було складено та підписано відповідний договір купівлі - продажу. 10.09.2009 року ВАТ «ПМК № 16» передало, а [PERSON] прийняв зазначений комплекс нежитлових будівель та споруд, склавши при цьому акт прийому - передачі. 11.09.2009 року [PERSON] сплатив до каси ВАТ «ПМК № 16» 3500 гривень за придбаний комплекс та отримав квитанцію до прибуткового касового ордера № 23. Після складання акту приймання - передачі та сплати грошей позивач почав вимагати від представників відповідача нотаріально завірити договір купівлі продажу комплексу нежитлових будівель та споруд «Бетонно -змішувальний вузол», але останні відмовились це зробити, посилаючись на те, що вони свої зобов'язання виконали у повному обсязі. На підставі наведеного просить задовольнити позов [PERSON] у повному обсязі. Представник відповідача - [PERSON], проти задоволення позову заперечує, пояснюючі, що дійсно 07.09.2009 року між [PERSON] та ВАТ «ПМК № 16» відбулася угода, за якою позивачу за 3500 гривень було продано комплекс нежитлових будівель та споруд «Бетонно -змішувальний вузол», розташований: Одеська область, Кілійській район, 5-й кілометр автодороги «Кілія - Ліски». Після укладання договору купівлі - продажу, 10.09.2009 року, зазначений комплекс було передано [PERSON] та складено акт його прийому - передачі. 11.09.2009 року [PERSON] сплатив до каси ВАТ «ПМК № 16» 3500 гривень за придбаний комплекс. Таким чином вважає, що ВАТ «ПМК № 16» свої зобов'язання за договором купівлі - продажу від 07.09.2009 року виконало у повному обсязі, у зв'язку з чим позов є безпідставним та необгрунтованим. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані письмові докази та розглянувши справу у межах заявлених позовних вимог, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі. Судом достовірно встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини: Згідно з інвентарною карткою № 386 обліку загальних засобів (для будівель та споруд) ВАТ «ПМК № 16» на балансі зазначеного підприємства у якості власних засобів знаходився комплекс нежитлових будівель та споруд «Бетонно -змішувальний вузол», розташований: Одеська область, Кілійській район, 5-й кілометр автодороги «Кілія - Ліски», остаточна вартість якого станом на 01.09.2009 року складала 2261 гривню 35 копійок. Відповідно до довідки № 148/09 від 11.08.2009 року зазначений комплекс дійсно належав та знаходився на балансі ВАТ «ПМК № 16». Згідно з протоколом загальних зборів акціонерів ВАТ «ПМК № 16» від 04.09.2009 року, на зазначеному зібранні було прийнято рішення про списання з балансу та реалізацію загальних засобів, які не беруть участі у виробничому процесі (список додається). У списку основних засобів, що знаходяться на балансі ВАТ «ПМК № 16» та підлягають реалізації п'ятим пунктом зазначений «Бетонно -змішувальний вузол» - 1 шт. 07.09.2009 року між ВАТ «ПМК № 16» та [PERSON] було укладено договір купівлі -продажу комплексу нежитлових будівель та споруд «Бетонно - змішувальний вузол», розташованого: Одеська область, Кілійській район, 5-й кілометр автодороги «Кілія - Ліски», згідно з яким перше продало, а останній придбав за 3500 гривень зазначений комплекс. 10.09.2009 року ВАТ «ПМК № 16» та [PERSON] виконали прийом - передачу комплексу нежитлових будівель та споруд «Бетонно - змішувальний вузол», про що було складено відповідний акт, який підписано обома сторонами. [PERSON] сплатив за придбаний комплекс 3500 гривень, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера № 23 від 11.09.2009 року. Сплативши у повному обсязі гроші за придбане майно, [PERSON] почав вимагати від керівництва ВАТ «ПМК № 16» нотаріально завірити договір купівлі - продажу комплексу нежитлових будівель та споруд «Бетонно - змішувальний вузол», укладений між ними 07.09.2009 року та зареєструвати його. Керівництво ВАТ «ПМК № 16» відмовило [PERSON] у нотаріальному посвідченні договору купівлі - продажу та його подальшій реєстрації, пояснивши при цьому, що свої зобов'язання по зазначеному договору воно виконало у повному обсязі. Згідно зі ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, заміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. У відповідності до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає майно у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає майно і сплачує за нього певну грошову суму. Згідно зі ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. У відповідності до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У ст. 392 ЦПК України зазначено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Згідно зч. 1, ч. 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Outcome: approved