overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-17 00:00:00

Спілка власників майнових паїв «Промінь» (далі Спілка) звернулась до суду з позовом, вимоги якого змінила і просила витребувати від [PERSON] трактор Т-150 К реєстраційний номер [NUMBER]. В обґрунтування позову Спілка вказує, що відповідач без згоди власників майнових паїв, яким належить вказаний транспортний засіб, привласнив трактор, якого утримує в своєму домоволодінні, і не бажає повернути його для Спілки, або ж сплатити за нього гроші. В судовому засіданні представник позивача зазначені вимоги позову підтримав і просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, він належним чином повідомлений про час та місце проведення розгляду справи, від нього не надійшло повідомлення про причини неявки, тому відповідно до ст. 224 ЦПК суд за згодою позивача проводить заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази суд вважає позов підлягає задоволенню. Встановлено, що трактор Т-150 К реєстраційний номер [NUMBER] є власністю власників майнових паїв Спілки, про що свідчать дані свідоцтва про його реєстрацію, та протоколу загальних зборів співвласників, що відбулись в травні 2007 року, на яких прийнято рішення про продаж спірного транспортного засобу за ціною 20 тисяч грн. [PERSON] після згаданих зборів співвласників забрав трактора, мотивуючи свої дії наявністю у нього майнового паю, що є незаконним, оскільки згідно ч.1 ст. 358 ЦК право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Відповідно до ст. 391 ЦК власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Таким чином трактор підлягає поверненню для його власників в особі Спілки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-17 00:00:00

У травні 2010 р. позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання доньки. Свої вимоги обгрунтовує тим, що вона з батьком дитини не перебувала у зареєстрованому шлюбі. За спільною заявою, поданою до органу реєстрації актів цивільного стану та на підставі п. 1 ч. 2 ст. 125 Сімейного кодексу України [PERSON] визнав себе батьком дитини, про що свідчить запис у свідоцтві про народження дитини. Посилається на те, що спільне життя з відповідачем не склалося та вони два роки тому припинили подружні стосунки та ведення спільного господарства. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дочки. Самій позивачці важко утримувати дитину, а відповідач працює, має заробіток та повинен надавати матеріальну допомогу на утримання дитини відповідно до Закону. Крім того, позивачка в даний час не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Просить стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дочки, а також на своє утримання в розмірі 1000 гривень до досягнення дочкою трирічного віку. В попередньому судовому засіданні позивачка уточнила свої позовні вимоги. Просила стягнути аліменти лише на утримання дитини. Від стягнення аліментів на своє утримання відмовилась. Відповідач в судовому засіданні позов визнав в частині стягнення з нього аліментів на утримання дитини. Суд, заслухавши сторони вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач позов визнав, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наслідки визнання позову відповідачу розяснено і зрозуміло. На підставі ст.ст. 180-182 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-17 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитим договором. В позовній заяві посилався на те, що 29 вересня 2008 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 483-О, згідно якого банк надає відповідачу [PERSON] кредитні кошти в сумі 82 000 гривень 00 копійок на придбання автомобіля строком користування до 28.09.2015 року, зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 19 % річних та 0,15 процентів річних щомісячної комісії. 29.09.2008 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений договір поруки № 483-О, згідно якого [PERSON] зобовязався перед позивачем відповідати у повному обсязі за своєчасне та повне виконання [PERSON] зобовязань за кредитним договором. Відповідно до п. 2.1. зазначеного договору поруки у випадку невиконання боржником обовязань за кредитним договором боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Згідно п. 3.2. кредитного договору позичальник зобовязався щомісячно в строк з 1 по 10 исло кожного місяця проводити погашення заборгованості за кредитними ресурсами. Відповідачем [PERSON] зобовязання належним чином не виконано, заборгованість за кредитом складає 61 858 грн. 47коп., заборгованість за простроченим кредитом - 4 419 грн. 61 коп., заборгованість за нарахованими процентами - 1387 грн. 92 коп., заборгованість за врахованою комісійною винагородою - 246 грн., нарахована пееня - 6624 грн. 98 коп., а всього - 74536 грн. 98 коп. В своїй позовній заяві позивач просив суд стягнути з відповідачів солідарно суму заборгованості 74536 грн. 98 коп., а також понесені судові витрати. 865 грн. 37 коп. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, пославшись на обставини, викладені в позові, не заперечував проти постановления заочного рішення у справі. Відповідачі в судове засідання не зявилися, будучи у порядку встановленому законом повідомленими про день, час та місце розгляду справи, про причини неявки суду не повідомили, лопотання про відкладення розгляду справи до суду не подавали. Тому суд, зі згоди представника позивача, враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та взаємовідносини сторін, приймаючи до уваги відсутність підстав для можливого відкладення розгляду справи,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідачки про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію в сумі 4535,84 грн., за період з червня 2003р. по листопад 2009р. Свій позов позивач обґрунтовує тим, що АЕК «Київенерго» постачає електричну енергію для споживання мешканців кв.4 6.122/1 по вул. Фрунзе в м.Києві. Споживачка [PERSON], яка є власником особового рахунку зазначеної квартири, обов'язки по оплаті спожитої електроенергії виконує не своєчасно та не в повному обсязі, в зв'язку з чим склалась заборгованість перед АЕК «Київенерго» на суму 4535,84 грн. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з тих же підстав та просив стягнути з відповідачки суму заборгованості за спожиту електроенергію. Відповідачка в судовому засіданні проти позову не заперечувала та пояснила, що дійсно має заборгованість по спожитій електроенергії, яка в неї виникла в зв'язку зі складним матеріальним становищем. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Такого висновку суд дійшов з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що в квартирі [ADDRESS] зареєстровано 3 особи: відповідачка [PERSON], дочка [PERSON], онук [PERSON], будинок знаходиться на балансі КГІ «Куренівське», [PERSON] є власником особового рахунку, що підтверджується довідкою ф.З від 06.11.09р., поясненнями сторін (а.с.8). Як вбачається з пояснень представника позивача та досліджених у суді документів АЕК «Київенерго» постачала електричну енергію для споживання мешканців кв.4 6.122/1 по вул. Фрунзе в м.Києві на підставі фактичних договірних відносин (а.с. 5-12). Станом на листопад 2009р. відповідачка має заборгованість з плати за спожиту електроенергію за період з червня 2003р. в розмірі 4535,84 грн., що підтверджується розрахунком суми боргу та поясненнями сторін (а.с. 6-7). Обов'язок власника житла та повнолітніх членів сім'ї власника житла своєчасно сплачувати комунальні послуги закріплений в ст.ст. 162, 156 ЖК України, п.42 "Правил користування електричною енерг ію для населення" затверджених Постановою КМУ від 26.07.99р. №1357. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що заборгованість по спожитій електричній енергії по кв. №4 6.122/1 по вул. Фрунзе в м. Києві підлягає стягненню з відповідача [PERSON] за період з червня 2003р. по листопад 2009р. в загальній сумі 4535,84 грн. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України судові витрати покласти на відповідача. На підставі викладеного, ст.ст. 156, 162 ЖК України, ст.526 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, покликаючись на те, що 02.01.2010р. відповідачем - вчинено самовільну порубку дерев породи сосна загальною кубомасою 0,24 м. куб. у кварталі 15-35 обх.04 Хлівчанського лісництва Сокальського ДЛГП "Галсільліс", чим нанесено лісам шкоду в сумі 1088грн.63коп. Згідно протоколу №1 від 02.01.2010р. розмір шкоди розрахований відповідно до постанови КМУ від 23.07.2008р. №665 "Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу". На даний час лісопорушник лісовому господарству збитки не відшкодував. Тому позивач просив стягнути з відповідача майнову шкоду у сумі 1088грн.63коп. та судові витрати. В судовому засіданні представник позивача [PERSON], позов підтримав, просить його задовільнити, підтвердив наведені в заяві обставини справи. Відповідач в судове засідання не прибув та не повідомив суд про причину своєї неявки, будучи належно повідомленим про час розгляду справи, що стверджується відповідною розпискою, тому судом винесено ухвалу про проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. Представник позивача не заперечив проти такого вирішення справи. Представник третьої особи - Хлівчанської сільської ради Сокальського району - в судове засідання не зявився. Заслухавши представника позивача та дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №1 від 02.01.2010р. складеного інженером охорони і захисту лісу Сокальського ДЛГП «Галсілліс» [PERSON] встановлено, що [PERSON] здійснив самовільну рубку дерев породи сосна загальною кубомасою 0,24 м. куб. у кварталі 15-35 обх.04 Хлівчанського лісництва Сокальського ДЛГП "Галсільліс", чим нанесено лісам шкоду в сумі 1088грн.63коп. За дане порушення [PERSON] постановою від 15.02.2010р. № 9 було визнано винним за ст.65 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 85грн. На підставі ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної, юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно Постанови КМУ від 23.07.2008р. №665 "Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу" розмір заподіяної відповідачем шкоди становить 1088грн.63коп. Таким чином, оцінивши всі докази по справі в їх сукупності суд прийшов до висновку, що шкода завдана відповідачем лісовому господарству незаконною порубкою дерев повинна бути відшкодована в сумі 1088грн.63коп. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] У судовому засіданні позивач [PERSON] заявлені позивні вимоги підтримала та просила задовольнити. Позивач суду пояснила, що 14 червня 1996 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] у Жовтневому відділі РАГС Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області (актовий запис № 255). Від шлюбу мають неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO], який мешкає з нею. Шлюбні відносини припинені, тому що у них різні характери та різні погляди на життя, крім того відповідач зловживає спиртними напоями. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. Суд вважає можливим справу слухати заочно. Заслухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступними підставами. У судовому засіданні встановлено, сторони уклали шлюб 14 червня 1996 року у Жовтневому відділі РАГС Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області (актовий запис № 255). Шлюб у сторін перший. Від шлюбних відносин мають неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини не склалися, через різні погляди на сімейні стосунки. Судом встановлено, що сімя сторін розпалась, зберегти її не можливо.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-17 00:00:00

ДП «Житло» звернулося з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги за період з 21 квітня 2008 року по 30 квітня 2010 року в розмірі 4 606 грн. 43 коп. Позивач зазначав, що власником квартири [ADDRESS] є [PERSON] Будинок перебуває на балансовому утриманні ДП «Житло» ОП «Броварижитлопромбуд». Відповідач систематично не сплачує квартирну плату та житлово-комунальні послуги. Внаслідок чого має заборгованість по квартирній платі та за житлово-комунальні послуги з 21.04.2008 року по 30.04.2010 рік на суму 4 606 грн. 43 коп. Посилаючись на викладене позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість за користування житлово-комунальними послугами в розмірі 4 606 грн. 43 коп. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав та просив суд про його задоволення. В судове засідання відповідач [PERSON]о. не зявився, про слухання справи повідомлявся належним чином, про що свідчать поштові повідомлення, які знаходяться в матеріалах справи (а.с.16, 18-19). Судом встановлено, що згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 20 червня 2008 року [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] (а.с.4). Відповідно до п.5 ч.2 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до розрахунку заборгованості відповідач має заборгованість за користування житлом та житлово-комунальні послуги на суму 4 606 грн. 43 коп. (а.с. 8-10) Оскільки в обумовлений строк відповідач не сплатив борг, суд приходить до обґрунтованого висновку про задоволення позову та стягнення з [PERSON] грошових коштів у сумі 4 606 грн. 43 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-17 00:00:00

Позивач подав до суду вище вказану позовну заяву посилаючись на ту обставину, що він перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем у справі. Від даного шлюбу мають одну неповнолітню дитину. Просить суд шлюб розірвати тому, що з вересня 2009 року шлюбні стосунки фактично припинено, їх поновлення не можливе, так як втрачено почуття любові та поваги один до одного. В судовому засіданні позивач підтримав позов у повному обсязі, посилаючись при цьому на обставини викладені в позовній заяві, наполягав на його задоволенні. Спору про місце проживання неповнолітньої дитини та про поділ майна, яке набуте подружжям спільно за час перебування у шлюбі, не має. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги позивача визнала у повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечувала, зазначивши при цьому, що спору про місце проживання неповнолітньої дитини та про поділ майна, яке набуте подружжям спільно за час перебування у шлюбі, не має. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню так як судом встановлено, що сторони прийшли до спільної згоди розірвати шлюб, шлюбні стосунки фактично припинено з вересня 2009 року, їх поновлення та примирення сторін не можливе, у звязку з чим подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам обох з подружжя. Спору про місце проживання неповнолітньої дитини та про поділ майна, яке набуте подружжям спільно за час перебування у шлюбі, між сторонами не має.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-17 00:00:00

сторони перебувають у розірваному шлюбі з 23.04.2010р., від шлюбу мають сина [PERSON], 21.06.2008р.н. 05.05.2010р. [PERSON] звернулася із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів в розмірі 500 грн. на дитину, вимоги мотивувала тим, що відповідач нерегулярно надає незначну матеріальну допомогу, їй самій на даний час утримувати сина важко. В суді позивачка позов підтримала, покликаючись на мотиви такого, пояснила, що відповідач з ними не проживає, самоусунувся від виконання батьківських обовязків, просить про стягнення з відповідача аліментів в розмірі 500 грн. на дитину. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково та пояснив, що він надає утримання дитині в розмірі 250 грн., згідний і надалі надавати кошти на утримання дитини в такому ж розмірі, оскільки він ще надає кошти на утримання дітей від першого шлюбу. Не заперечує щодо часткового задоволення позову та стягнення з нього аліментів в розмірі 300 грн. Заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. Так, відповідно до положень ст.180, 182, 184 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, та за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд може визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі. З пояснень сторін, долучених до справи копій рішення Городоцького районного суду про розірвання шлюбу і свідоцтва про народження (а.с.- З, 4) видно, що шлюб між сторонами розірвано, від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], дитина проживає при матері, позивачці по справі, відповідач батьківства не оспорює, але з сімєю не проживає, утримання дитині дає нерегулярно і в незначній сумі. З пояснень відповідача, видно, що він працює, однак регулярного заробітку не має. Як вбачається з копій свідоцтв про народження І-СГ № 215006, І-Сг № 310111 (а.с.-І4- 15), [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], та [PERSON] А.0.,23.10.2003р.н,, від першого шлюбу, на утримання яких, як ствердив в суді, надає кошти. За наведеного, суд приходить до переконання, що самій позивачці утримувати дитину матеріально важко, що вона має потребу в коштах відповідача для утримання неповнолітньої дитини, а той здатний надавати таке утримання в розмірі 400 грн. щомісячно на дитину, до досягнення нею повноліття. Визначаючи такий розмір аліментів, суд враховує положення закону щодо мінімального розміру аліментів, які мають стягуватися на дітей відповідного віку, матеріальний стан відповідача, те що він надає утримання 2-ом дітям від першого шлюбу. (б З огляду на вимоги ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача, в користь держави - 51 грн. державного мита та в користь Держбюджету Городоцького району Львівської області - 120 грн. витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-17 00:00:00

Позивачка просить визнати за нею право власності на ? частину жилого будинку з господарськими спорудами, що розташований в с. Микулин по вул. Лесі Українки, 100, Полонського району, Хмельницької області. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] позов [PERSON] підтримав, пояснив, що на виділеній земельній ділянці в 1960 році в період шлюбу позивачка разом з чоловіком [PERSON] побудували зазначений будинок та господарські споруди, які станом на 15.04.1991 року відносились до колгоспного двору, головою двору був покійний [PERSON], членом двору позивачка [PERSON] В 2005 році чоловік позивачки помер та на день його смерті в згаданому будинку вона проживала разом з ним та здійснила його поховання. Після смерті чоловіка вона як спадкоємиця за законом не може оформити спадщину на жилий будинок, оскільки на домоволодіння відсутній належно оформлений правоустановчий документ, тому змушена звернутись з цього приводу до суду. Представник сільської ради в судове засідання не з`явився, подав суду заяву про визнання позову та розгляд справи у його відсутності. Заслухавши пояснення представника позивачки, дослідивши письмові докази, суд вважає позов слід задовольнити. Встановлено, що в 1960 році під час шлюбу позивачка разом з покійним чоловіком Майструк [PERSON], який був головою колгоспного двору, побудували згаданий вище жилий будинок, на котрий він не отримав правоустановчий документ. Після смерті чоловіка на його ? частку жилого будинку з господарським спорудами відкрилась спадщина, у фактичне управління якою вступила позивачка. Про належність будинку названій особі свідчать пояснення представника позивачки, дані технічного паспорту, рішення виконкому та довідок сільської ради. Оскільки будинок побудований в період шлюбу за спільні кошти подружжя, тому відповідно до ст.22 КпШС України згаданий будинок є спільною сумісною власністю подружжя в рівних частках. Після смерті спадкодавця позивачка як спадкоємиця за законом відповідно до ст.ст.1217, 1261, 1268 ЦК України, набула право власності в цілому на вказане житло.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-17 00:00:00

Позивачка просить визнати за нею право власності на ? частину жилого будинку з господарськими спорудами, що розташований в с. Микулин по вул. Центральна, 61, Полонського району, Хмельницької області. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] позов [PERSON] підтримав, пояснив, що на виділеній земельній ділянці в 1969 році в період шлюбу позивачка разом з чоловіком [PERSON] побудували зазначений будинок та господарські споруди, які станом на 15.04.1991 року відносились до колгоспного двору, головою двору був покійний [PERSON], членом двору позивачка [PERSON] В 2006 році чоловік позивачки помер та на день його смерті в згаданому будинку вона проживала разом з ним та здійснила його поховання. Після смерті чоловіка вона як спадкоємиця за законом не може оформити спадщину на жилий будинок, оскільки на домоволодіння відсутній належно оформлений правоустановчий документ, тому змушена звернутись з цього приводу до суду. Представник сільської ради в судове засідання не з`явився, подав суду заяву про визнання позову та розгляд справи у його відсутності. Заслухавши пояснення представника позивачки, дослідивши письмові докази, суд вважає позов слід задовольнити. Встановлено, що в 1969 році під час шлюбу позивачка разом з покійним чоловіком [PERSON], який був головою колгоспного двору, побудували згаданий вище жилий будинок, на котрий він не отримав правоустановчий документ. Після смерті чоловіка на його ? частку жилого будинку з господарським спорудами відкрилась спадщина, у фактичне управління якою вступила позивачка. Про належність будинку названій особі свідчать пояснення представника позивачки, дані технічного паспорту, рішення виконкому та довідок сільської ради. Оскільки будинок побудований в період шлюбу за спільні кошти подружжя, тому відповідно до ст.22 КпШС України згаданий будинок є спільною сумісною власністю подружжя в рівних частках. Після смерті спадкодавця позивачка як спадкоємиця за законом відповідно до ст.ст.1217, 1261, 1268 ЦК України, набула право власності в цілому на вказане житло.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Нововодолазькому районі Харківської області , в якому просить суд визнати дії управління Пенсійного фонду України в Нововодолазькому районі Харківської області щодо відмови йому в перерахунку пенсії по інвалідності незаконними , та зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Нововодолазькому районі Харківської області зробити донарахування та перерахунок пенсії, встановивши основну щомісячну пенсію не нижче 8 мінімальних пенсій за віком , що становить 3856 грн. на місяць, та додаткову пенсію в розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком, що становить 361,50 грн. на місяць, при цьому

Outcome: partial