Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-15 00:00:00

Позивач [PERSON] 20.4.2010 р. звернувся з позовом до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області - про відшкодування моральної шкоди. В обгрунтування своїх позовних вимог позивач посилався нате, що з 1987 р. по 2001 р. він працював на підприємствах міста [PERSON] - ВАТ «Криворізькому залізорудному комбінаті» та «Криворіжсталі» підземним прохідником, підземним гірничим майстром, начальником технологічного комплексу. В 2010 р. він дізнався, що підприємства допускали порушення законодавства про охорону працю, в зв'язку з чим він отримав в 2004 р. професійне захворювання. Рішенням ЛЕК (лікувальної експертної комісії) Українського науково-дослідного інституту промислової медицини йому встановлено професійне захворювання: «радікулопатія зправа. з постійно рецидивуючим перебігом, зі стійким больовим сіндромом . вираженими порушеннями біомеханіки хребта, нейродистрофія в вигляді коксоперіартрозу зправа та гіпотрофія правої ікро ножної мишці.» В наступному було проведено розслідування та складено Акт розслідування професійного захворювання №10/2004 від 08.04.2004 р Згідно виписки проф.. патологічній МСЕК від 13.05.2004 р. йому первинно встановлено 50 % втрати професійної працездатності по профзахворюванню та визнано інвалідом 3 групи. При наступних переоглядах в МСЕК відсоток втрати працездатності та група інвалідності не змінювались, а останнім оглядом в МСЕК від 25.05.2009 р. йому було встановлено 50 % втрати професійної працездатності безстроково. Від отриманого професійного захворювання він переносить моральні страждання та переживання, ви звані втратою працездатності, настанням інвалідності, протипоказаннями лікарями в відношенні можливості працювати в умовах важкої праці, вимушеної пози, довгої ходьби. Також він переносить моральні страждання та переживання в зв язку із перенесенням фізичних страждань. Від наслідків ви званих професійним захворюванням він вимушений змінити спосіб свого життя, докладати багато зусиль для організації свого життя, для підтримання стану здоров'я постійно лікуватися. Він вважає, що винними в профзахворюванні є підприємства, на яких він працював. Заподіяну моральну шкоду він оцінює в сумі 173000 гривен і просить суд стягнути цю суму з відповідача . Позивач [PERSON] в судовому засіданні присутній не був. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю. В обгрунтування позовних вимог послався на обставини, викладені в позовній заяві. Також пояснив, що позивач в зв'язку з отриманим професійним захворюванням переносить фізичні страждання: його турбують болі в попереково-крижовому відділі хребта, оніміння в області гомілки, судоми в м'язах правої стопи, утруднена хода , внаслідок больового синдрому. Позивач не має можливості вести активний спосіб життя, займатися улюбленим ділом. Особливо, останнім часом почуває себе пригніченим, тому що на теперішній час він не в змозі справлятися з чоловічою роботою по будинку, бо навіть при легкому навантаженні його турбують сильні болі в області спини. В нього погіршилися стосунки з родиною. Його нинішній стан здоров'я викликає зайву подразливість, нервозність, роздратованість, що відбилося на спілкуванні з близькими та друзями. При таких обставинах у позивача змінився рівень життєвої діяльності, він прикладає багато зусиль для організації свого життя та постійне підтримання працездатності. Він просить стягнути на користь позивача [PERSON] з відповідача 173000 гривень за причинену моральну шкоду. Представник відповідача - Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області - позов не визнала й суду пояснила, що для встановлення факту спричинення позивачеві моральної шкоди, необхідне проведення медико-соціальної експертизи і її висновок. До суду позивач такий висновок не представив, у зв'язку з цим Фонд вважає, що позивачеві моральна шкода не причинена. Крім того, у відповідності з Законом України «Про державний бюджет України на 2007 р.» п. 22 ст. 71 зупинено дію абз. 4 ст. 1 в частині «відшкодування моральної шкоди застрахованим і членам їх сімей незалежно від дати настання страхового випадку» Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності». Законом України № 717 V від 23.02.2007 р. внесено зміни до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», відповідно до яких всі норми даного закону, якими передбачалося виплата моральної шкоди виключено. Фонд соціального страхування від нещасних випадків і професійних захворювань не повинен виплачувати позивачеві моральну шкоду. Вислухавши представників сторін, дослідивши зібранні по справі докази, давши їм оцінку, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. В судовому засіданні достовірно встановлено, що позивач [PERSON] з 13.01.1987 р. працював підземним гірничим майстром, підземним прохідником на шахті «Кірова», на шахті «Родіна» ВАТ «Криворізький залізорудний комбінат». 12.11.2001 р. позивач був звільнений із підприємства. ( копія трудової книжки а.с. 5-12). Згідно виписних епікризів встановлено, що позивачу рішенням ЛЕК від 10.03.2004 р. (протокол № 495) Українського науково дослідного інституту промислової медицини було встановлено професійне захворювання - радікулопатія зправа. з постійно рецидивуючим перебігом, зі стійким больовим сіндромом , вираженими порушеннями біомеханіки хребта, нейродистрофія в вигляді коксоперіартрозу зправа та гіпотрофія правої ікро ножної мишці. ( а.с. 31). Із акту розслідування професійного захворювання позивача від 08.04.2004 р. №10\\2004 встановлено, що причиною отримання позивачем професійного захворювання є перевищення гранично допустимих норм - фізичне перенавантаження. Так позивач піднімав та переносив вагу до 80кг., при нормі до 30 кг. ( а.с. 19-20). Згідно виписки з акта освідчення в профпатологічній МСЕК від 13.05.2004 р. позивачеві [PERSON] первинно встановлено 50 % втрати професійної працездатності по профзахворюванні та визнано інвалідом 3 групи ( а.с. 21-22). При наступних переоглядах в МСЕК відсоток втрати працездатності та група інвалідності не змінювались, а останнім оглядом в МСЕК 25.05.2009 р. позивачу було встановлено 50 % втрати професійної працездатності безстроково. ( а.с. 24-26). Постановою Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в місті [PERSON] № 2002 Н від 10.06. 2004 року позивачеві було призначено одноразову допомогу у сумі 10640 грн., та щомісячні грошові виплати в розмірі 874 грн. 46 коп. ( ас.38-40). Із виписних епікризів. наданих суду, встановлено, шо позивач за останні роки постійно находився на лікуванні (12 разів). Йому згідно виписних епікризів. лікарями рекомендовано: спостереження у лікаря; щорічні курси амбулаторного і стаціонарного лікування, санаторно курортне лікування (Хмільник. Бердянськ. Приморськ. Саки. [PERSON]. ПБК). щорічні курси відновної терапії. ( а.с. 27-37). Суд вважає, що в матеріалах справи досить доказів, підтверджуючих вину підприємства в не забезпеченні безпечних умов праці, по причині яких позивач отримав важкі форми професійного захворювання, втратив працездатність. Позивач втратив працездатність, що погіршило його матеріальний стан. Порушення, викликанні професійним захворюванням, вимагають від позивача додаткових зусиль для організації свого життя. При таких обставинах суд вважає, що позивачу заподіяно фізичну та моральну шкод) , котра підлягає компенсації. Суд вважає, що в даному випадку відповідач повинен виплатити позивачеві моральну шкоду в зв'язку з тим, що на той час, коли позивачеві було встановлено стійка втрата професійної працездатності, а це було у травні 2004 р.. згідно зі ст. 21, 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», відшкодовувати заподіяний громадянам збиток від нещасних випадків, включаючи і моральну шкоду, покладено було на Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків та професійних захворювань м. Кривого Рогу. Зсилання відповідача на те що для призначення страхової виплати необхідно висновок медико соціальної експертизи не може бути прийнято до уваги, постільки діючим законодавством не передбачено обов'язкового проведення такої експертизи, для потерпілих, котрім встановлена стійка втрата працездатності. Також рішенням Конституційного Суду України № 1 -рп/2004 від 27.01.2004 року встановлено обов'язок Фонду відшкодовувати моральну шкоду, заподіяну умовами виробництва, з втратою потерпілим професійної працездатності. Еромадяни, яким встановлена стійка втрата професійної працездатності мають право на стягнення на їх користь моральної шкоди. Той факт, що у відповідності з Законом України «Про державний бюджет України на 2007 р.» п. 22 ст. 71 зупинено дію абз. 4 ст. 1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» - в «частині відшкодування моральної шкоди застрахованим і членам їх сімей незалежно від дати настання страхового випадку»», на думку суду не може бути прийнято до уваги. Згідно рішень Конституційного Суду України № 6- рп/2007 р. від 09.07.2007 р. № 10- рп/2008 р. від 22.05.2008 р. « Конституційний Суд України дійшов висновку, що законом про Держбюджет не можна вносити зміни до інших законів, зупиняти їх дію. чи скасовувати їх, оскільки з об'єктивних причин це створює протиріччя у законодавстві, і як наслідок скасування та обмеження прав і свобод людини і громадянина». Обговорюючи питання про розмір заподіяної моральної шкоди позивачу суд враховує ступень втрати професійної працездатності, яка склала 50 %. вину підприємства в заподіянні шкоди здоров'ю, настання інвалідності, самооцінку страждань та переживань які переносить позивач. На момент розгляду справи максимальна сума за заподіяну морштьну шкоду складає 173000 гривень. Враховуючи вказані обставини, суд вважає, що компенсацію за причинену моральну шкоду позивачу слід назначити в сумі 35000 гривень, що буде відповідати обставинам справи та засадам розумності і справедливості. Згідно вимог ст. 268 ЦК України позови про відшкодуванню шкоди здоров.ю заподіяному при виконанні трудових обов.язків не мають срока позовної давності.

Outcome: partial