Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-18 00:00:00

У листопаді 2009р. позивач звернувся до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим,що він перебував в трудових відносинах з відповідачем з 03 січня 2006р. 19 січня 2009р. позивача булозвільнено з роботи за наказом №1-к по скороченню штату. Однак відповідачем і досі повного розрахунку зним не проведено. Заборгованість по зарплаті підприємства перед ним на час звільнення складає 1820 грн., яку позивач просить стягнути разом з понесеними ним моральними збитками які він оцінює в 3000 грн.. В судовому засіданні позивач уточнив свої позивні вимоги посилаючись на постійні затримки підприємствомвиплати йому заробітної плати та відпускних просить стягнути з відповідача на його користь компенсацію за кожний місяць затримки за кожний місяць затримки по виплаті заробітної плати, що за три роки становить 3648 грн., 1820 грн. заборгованості за заробітною платою та 11 604 грн. компенсації за затримку повногорозрахунку при звільнені. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином, причининеявки суду не повідомив, у зв'язку з чим, суд вважає можливим розглянути справу у його відсутність, що несуперечить вимогам ст. 169 ЦПК України. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розглядісправи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. 19.05.2010р. на адресу суду відповідачем надіслано заперечення згідно яких відповідач позов не визнає,вважає свої зобов'язання погашеними згідно закону. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши надані докази, вивчивши матеріали справи, суд вважаєпозовні вимоги обґрунтованими з наступних підстав. Судом встановлено, що 17.18.2006р. позивач прийнятий на роботу до Державного підприємства«Виробничий південний біотехнологічний центр» на посаду головного інженера. Наказом № 1 к від 13 січня2009р., [PERSON] був звільнений по скороченню штату згідно п.1 ст.40 КЗпПУкраїни з19 січня 2009р. [PERSON] в судовому засіданні в якості свідка пояснив, що при звільнені йому не виплатили заборгованість у розмірі 1820 грн.. Окрім того систематично на протязі трьох років йому не виплачувалась своєчасно заробітна плата, відпускні, підзвітні витрати. Затримки по вказаним виплатам складали приблизно 7-10 місяців. Враховуючи встановлені обставини, які підтверджені копією трудової книжки, наказу № 1-к від 13 січня 2009р., розрахунковим листком та копією відповіді територіальної державної інспекції праці в Херсонській області від 04.04.2009р. № 21-01-11/п-110 щодо виявлення порушень трудового законодавства відповідачем, суд приходить до висновку, що між сторонами склалися трудові правовідносини, у яких відповідач допустив порушення умов трудового договору щодо оплати праці позивача. Строк розрахунку при звільненні встановлений нормою ст. 116 КЗпП- України, згідно якої відповідач повинен був здійснити розрахунок з позивачем в день звільнення 19 січня 2009 року. В зв'язку з порушенням вказаної норми, відповідно до вимог ст. 117 КЗпП України, відповідач несе відповідальність за затримку розрахунку при звільненні шляхом виплати працівникові його середнього заробітку за час затримки розрахунку. Згідно ст.43 Конституції України кожному гарантується право на працю та заробітну плату. Конституційне право позивача на отримання заробітної плати має бути захищено законом, в зв'язку з чим суд вважає, що вимоги позивача про стягнення заборгованості по заробітній платі та стягнення середньомісячної заробітної плати за час затримки розрахунку при звільненні є обґрунтованими та підлягають задоволенню. При цьому, враховуючи, що справляння і оплата прибуткового податку з громадян є обов'язком відповідно роботодавця та працівника суд визначає зазначену до стягнення суму заборгованості по заробітній платі без утримання податку та інших обов'язкових платежів. (п.6 постанови Пленуму Верховного суду України від 24.12.1999 р №13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці»). Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість з підзвітних коштів в сумі 1820 грн. та середній заробіток виходячи із середньоденної заробітної плати за час затримки що на день винесення рішення становить 12710грн 40 коп. Щодо затримок по виплаті заробітної плати, відпускних, підзвітних витрат, то це є грубим порушенням ст.115 КЗпП України відповідно до якої заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Тож позивачу відповідно до ст. 34 Закону України «Про оплату праці» необхідно було нараховувати щомісячну компенсацію за кожний місяць затримки по невиплаті заробітної плати. Відповідно до Порядку затвердженого Постановою КМУ від 21.02.2001р. № 159 з урахуванням змін за постановами КМУ від 09.08.2001р. № 958і, 31.03.2003р. №430 компенсація нараховується з урахуванням приросту споживчих цін і за три роки становить 3 648 грн. В частині позовних вимог щодо стягнення моральної шкоди, в судовому засіданні позивач просив залишити їх без розгляду, про що винесено відповідну ухвалу. Крім того з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 181 грн.79 коп. та 120 грн. витрат на ІТЗ (ч.З ст. 88 ЦПК України). На підставі ст.43 Конституції України, ст.ст. 115, 116, 117 КЗпП України, ст. 34 Закону України «Про оплату праці»,

Outcome: approved