Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-01 00:00:00

В провадженні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за позовом [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] , третя особа Новомосковська міська державна нотаріальна конторі в якому позивачі просять суд: визнати житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] ; визначити частки кожного з подружжя в розмірі Ѕ частини; визнати за [PERSON] право власності на 1/6 частину, визнати за [PERSON] право власності на 1/6 частину та за [PERSON] право власності на 1/6 частину вказаного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . В обґрунтування позову позивачеві посилались на те, що [INFO] померла їх мати [PERSON] . За час життя, в період з 09.08.1975 року по 1998 рік, [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] , який являється батьком позивачів, і у цьому шлюбі вони придбали житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] , право власності на який зареєстрували на відповідача. Позивачі після смерті матері звернулись до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини, однак нотаріус відмовив у вчиненні нотаріальної дії в зв`язку з тим, що у позивачів відсутній правовстановлюючий документ на будинок, а відповідач правовстановлюючий документ надати відмовляється, що змушує позивачів звернутись позивачів звернутись з даним позовом до суду. Позивачі зазначають, що оскільки спірний будинок є спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON] , позивачі являються єдиними спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] то вони мають право кожен на 1/6 частину спірного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, про що й просять суд. В судовому засіданні позивачі та їх представник підтримали свої позовні вимоги та просили суд задовольнити їх. Відповідач в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, посилаючись на те, що позивачі жодним чином не доглядали за будинком, не приймали участь в його утриманні, отже на мають на нього права, а тому просив в задоволенні позову відмовити. Крім того, відповідач пояснив, що правовстановлюючі документи у нього викрали, а тому надати їх він не має можливості. (а.с. 28-30). Представник третьої особи Новомосковської державної нотаріальної контри в судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Суд, заслухавши сторони. Дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позовні вимоги позивачів обґрунтовані та підлягають задоволенню з огляду на наступне. Судом по справі встановлено, що 09.08.1975 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб,який було розірвано рішенням Новомосковського міського суду від 27.05.1998 року. У цьому шлюбі у сторін народилась [PERSON] (а.с.12), [PERSON] (а.с. 13,15) та [PERSON] (а.с. 13,14). 03.08.1976 року [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу придбав житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] (а.с. 22), який закінчив добудовувати 17.08.1998 року (а.с. 26) та зареєстрував право власності на нього в КП НМБТІ 11.09.1998 р. У вказаному будинку відповідач та [PERSON] були зареєстровані та проживали( а.с. 18-21). Відповідно до ст.. 22 КпШС України майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Згідно ст.. 28 КпШС України в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. Враховуючи, що житловий будинок було придбано під час шлюбу, добудовувався він також за час шлюбу сторонами, був прийнятий в експлуатацію через три місяці після розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] , суд вважає за можливе визнати, що спірний житловий будинок належав на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] їх частки у вказаному будинку були рівними по Ѕ частині будинку. [INFO] [PERSON] померла і після її смерті залишилось спадкове майно Ѕ частина спірного житлового будинку. Позивачі у встановлений законом строк звернулись до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак, постановою нотаріуса їм було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії в зв`язку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ на будинок. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. Згідно ст.. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Згідно ст.. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Відповідно до ст.. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст.. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Таким чином, враховуючи, що позивачі являються спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] , спадкове майно складається з Ѕ частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, суд вважає за можливе визнати за кожним з позивачем право власності на 1/6 частину вказаного будинку в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] . На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved