Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-15 00:00:00

Відповідач [PERSON] позов визнав частково, за суттю аліментний обовязок визнає, однак, оспорює розмір аліментів, оскільки вважає, що з урахуванням заробітку сторін та їхньої матеріальної забезпеченості, буде достатнім сплачувати 120 грн. щомісячно на сина [PERSON], більшої суми він сплачувати не в змозі, оскільки він на підставі наказу РМТП № 112 від 04.03.2010 р. був переведений з посади головного енергетика порту з 15.03.2010 р. на посаду групового електромеханіка ПМ 1-го вантажного району, відповідно до цього була зменшена заробітна плата. На теперішній час перебуває у фактичних шлюбних відношеннях, має матеріальний обовязок перед своєю сімєю, а інших доходів окрім заробітної плати, не має. До досягнення сином повноліття він сплачував на користь позивачки аліменти на його утримання, крім аліментів, ще особисто давав гроші сину на кармані витрати. Інших утриманців не має. Позивач на задоволенні позовних вимог наполягала, просила стягнути з відповідача аліменти на утримання його сина [PERSON], [INFO] на період навчання, в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно на період навчання. Вважає, що відповідач може надавати матеріальну допомогу, однак добровільно цього не робить. Він працює офіційно, отримує стабільну зарплатню. Син навчається у Дніпропетровському університеті економіки та права (Ренійська філія) на I-му курсі, на денній формі навчання за контрактом вартістю 420 грн. на місяць, та потребує матеріальної допомоги від батька. Судом в ході розгляду справи були досліджені наступні документи: копія паспорту [PERSON], [INFO]; копія паспорту [PERSON], [INFO]; копія свідоцтва про розірвання шлюбу, копія договору про надання освітньої послуги за денною формою навчання № 41 від 2009 р.; копія квитанції про сплату за навчання в сумі 420 грн. 00 коп. за лютий 2010 р.; копія довідки про склад сімї [PERSON]; копія довідки Дніпропетровського університету економіки та права (Ренійська філія) від 30.03.2010 р., копія довідки про доходи [PERSON], копія довідки про доходи [PERSON], копія наказу РМТП від 04.03.2010 р. № 112. Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивач просить стягнути аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], у звязку із його навчанням, з відповідача [PERSON], з яким перебувала у шлюбі, і який є батьком дитини, зазначивши, що сімейне життя з відповідачем не склалося, сторони розійшлися і мешкають окремо. Після розлучення сторін неповнолітня дитина залишилася мешкати із позивачем. В даний час син [PERSON] навчається в учбовому закладі на денній форми навчання за контрактом, ніде не працює, оскільки ще не отримав спеціальність, потребує матеріальної допомоги. Сама позивач працює, отримує заробіток, який є недостатнім для утримання сина, забезпечення його усім необхідним для навчання. Відповідач також працює, мешкає окремо від сина, отримує стабільну заробітну плату і має можливість надавати сину матеріальну допомогу. На даний час відповідач перебуває у шлюбі із іншою жінкою, має утримувати свою сімю, інших утриманців не має. Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина обґрунтовані, однак підлягають частковому задоволенню. Згідно ст. 198 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, потребуючих матеріальної допомоги, при умові, якщо вони можуть надавати таку матеріальну допомогу. Ст.199 СК України встановлено, що якщо повнолітні син, дочка продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення ними 23 років за умовою, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Виходячи з матеріалів справи, наданих документів, у відповідача є можливість утримувати свого повнолітнього сина [PERSON], який на даний момент є працездатним, але ніде не працює, навчається в Дніпропетровському університеті економіки та права (Ренійська філія) і потребує матеріальної підтримки від батька. Сама позивач працює, проте, одержує заробіток, який не може дозволити забезпечення встановленого прожиткового мінімуму для сина у період навчання. З урахуванням вищевикладених обставин, суд вважає, що відповідач має змогу надавати матеріальну допомогу сину, оскільки він працює, отримує стабільний заробіток. Аналізуючи сімейний та матеріальний стан сторін, суд зазначає, що у відповідача після розлучення створилася інша родина, яка також потребує матеріального забезпечення. Крім цього, відповідач на підставі наказу № 112 від 04.03.2010 р. був переведений, на підставі письмової заяви, з посади головного енергетика порту з 15.03.2010 р. на посаду групового електромеханіка ПМ I-го вантажного району з окладом згідно штатного розпису із збереженням 2-х тижневого середнього заробітку за попереднім місцем роботи. Крім наказу, доказом цього є довідка про заробітну плату [PERSON] (довідка № 306 від 02.06.2010 р.), з якої вбачається, що він дійсно працює в Ренійському МТП з 06.12.1988 р., займає посаду групового електромеханіка перевантажувальних машин та отримує середню заробітну плату в сумі 1350 грн. Про те, що відповідач був переведений на іншу посаду, позивачу було відомо. Що стосується сімейного та матеріального положення позивачки, то вона після розлучення мешкає разом із сином, працює також в Ренійському МТП з 28.09.1981 р. на посаді техніка II-ої категорії, та отримує середню заробітну плату приблизно однакову з відповідачем 1320 грн. (довідка № 305 від 02.06.2010 р.). Беручи до уваги вищенаведене, суд задовольняє позовні вимоги позивача частково, визначаючи відповідачу розмір аліментів у твердій грошовій сумі - 200 грн.

Outcome: partial