Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-30 00:00:00

Позивач, публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до відповідача, [PERSON], про стягнення заборгованості за кредитним договором № DN81AR03110068 від 17.09.2007 року у розмірі 102 701, 04 грн. Позивач в обґрунтування своїх вимог за позовом зазначив, що „17 вересня 2007 року між ПриватБанком та [PERSON] був укладений кредитний договір № DN81AR03110068 про надання кредиту у вигляді непоновлювальної кредитної лінії загальною сумою 133 678, 00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами в розмірі 0, 75% в місяць на суму залишку заборгованості по кредиту на термін 84 місяці, тобто з кінцевим терміном повернення по „16 вересня 2014 року включно. Свої зобовязання за договором відповідач, [PERSON], виконувала лише частково, допускаючи прострочення платежів, у звязку з чим станом на 21.01.2009р. має заборгованість за кредитним договором у розмірі 102 701, 04 грн., яка складається з наступного: 95 308, 89 грн. заборгованість за кредитом; 4 957, 36 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 1 905, 82 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 528, 97 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за кредитним договором. Також, позивач просить стягнути судові витрати, сплачені при поданні позовної заяви до суду. Представник позивача, [PERSON], який діє на підставі довіреності, у судове засідання зявився і позовні вимоги підтримав. Представник відповідача [PERSON], якій діяв на підставі довіреності, у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. В обґрунтування своїх заперечень зазначив, що він не заперечує проти того, що відповідач дійсно укладала кредитний договір, але він не згоден с сумою заборгованості. Кредит відповідач брала на придбання автомобіля, кредит виплачувався до вересня 2008 року, але потім у звязку з крутним матеріальним становищем сімї автомобіль був повернутий Банку, якій його продав в рахунок погашення заборгованості. Як зазначив представник відповідача, автомобіль був в гарному стані, і тому він не згодний с оцінкою автомобіля, яка , на йому думку , значно занижена, що привело к завищенню суму заборгованості. Суд, вислухавши сторони, представників сторін, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що сторони: ПриватБанк та [PERSON] 17.09.2007р. уклали кредитний договір № DN81AR03110068 за яким кредитор, ПриватБанк, надав позичальнику, [PERSON], строковий кредит у розмірі 97 962, 25 грн. на наступні цілі: 85 950, 00 грн. на купівлю автомобілю марки Samand EL, 2007 року випуску, 5 102, 25 грн. на сплату страхових платежів на строк до 16.09.2008р. за договором страхування ТЗ № DN81AR03110068 від 17.09.2007р. та за договором особистого страхування № DN81LK03110068 від 17.09.2007р.; 6 876, 00 грн. на сплату єдиноразової комісії банку за надання кредитних коштів; 34, 00 грн. на оплату реєстрації предмету застави (ТЗ) в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна. Також, банком була відкрита кредитна лінія на сплату чергових страхових платежів у розмірі 35 715, 75 грн. [PERSON] грошові кошти, як пояснив представник позивача, відповідно до п. 2.1.3. кредитного договору можуть перераховуватися в якості чергових страхових платежів на рахунок страхової компанії лише в разі, якщо позичальник не сплатить чергові страхові платежі особисто та не надасть банку підтверджуючі документи. Відсотки на дану кредитну лінію не нараховуються. В разі, якщо банком була списана сума грошових коштів на сплату чергового страхового платежу позичальник зобов'язаний не пізніше 30 днів з дати списання повернути суму кредиту на сплату страхового платежу та сплатити нараховані за цей термін відсотки. Згідно п. п. 2.2.2., 7.1 кредитного договору позичальник зобовязався щомісячно, в строки з „17 по „21 число кожного місяця, здійснювати погашення заборгованості за кредитним договором, яка складається з суми кредиту, відсотків та щомісячної винагороди за користування кредитом. Свої зобовязання за кредитним договором [PERSON] виконувала частково, допустивши прострочення платежів, у зв'язку з чим станом на 21.01.2009р. має заборгованість за кредитним договором у розмірі 102 701, 04 грн., яка складається з наступного: 95 308, 89 грн. заборгованість за кредитом; 4 957, 36 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 1 905, 82 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 528, 97 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за кредитним договором. Після реалізації Предмета застави, автомобіля марки: Samand EL, 2007 р.в. сума продажу в розмірі 53 600, 00 грн. була зарахована в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором. 04 грудня 2009р. 04.12.2009р. позовні вимоги були уточнені до суми 71 022, 53 грн. яка складається з наступного: поточна заборгованість за кредитом 57 042, 41 грн.; прострочена заборгованість за відсотками 7 082, 69 грн.; поточна заборгованість за відсотками 565, 67 грн.; прострочена заборгованість за комісією 3 428, 67 грн.; заборгованість за пенею 1 621, 28 грн.; а також, витрати за зберігання предмета застави (п. 32 договора застави) 792, 00 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Суду не надано належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення від відповідальності за порушення зобовязання, відповідно до ст. 617 ЦК України. Незгода відповідача з оцінкою вартості автомобіля для його реалізації не може служити підставою для відмови у позові, оскільки визначення вартості предмета залога закріплено п. 24 Договору Залога рухомого майна, з умовами якого відповідач був ознайомлений, про що свідчіть його особиста підпис. Згідно платіжних доручень позивачем при предявленні позову до суду був сплачений судовий збір у розмірі 1027, 01 грн. витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 30, 00 грн. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, а саме з відповідачів на користь позивача сплачуються витрати по оплаті судового збору та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі встановленому постановою Кабінету Міністрів України від „21 грудня 2005 року № 1258. На основі викладеного,

Outcome: approved