Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-10 00:00:00

19.03.2010 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Новозаводському районі м. Чернігова, в якому просить: зобовязати відповідача нарахувати та виплатити недоплачену як дитині війни щомісячну соціальну державну допомогу за 2009 рік та за 2 місяці 2010 року в розмірі 1595 гривень 20 копійок та зобов»язати в подальшому щомісячно постійно нараховувати як дитині війни щомісячну державну соціальну допомогу в розмірі 30 відсотків від мінімальної пенсії за віком. Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що має статус «дитини війни» та відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18.11.2004 року йому повинна виплачуватись щомісячна соціальна державна допомога у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, а виплачувалось лише 10%. Вказує, що державні соціальні гарантії дітям війни, встановлені цим Законом, не можуть бути обмежені чи скасовані іншими нормативно-правовими актами. Зазначає, що Законом України «Про державний бюджет України на 2009 рік встановлено прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність з 01 січня 544 грн., а згідно зі ст. 1 Закону України «Про встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати» від 20.10.2009 року з 01.11.2009 року 573 грн., а з 01.01.2010 року 695 грн. Таким чином, сума невиплаченої державної соціальної допомоги за 2009 рік і два місяці 2010 року складає 1595 грн. 20 коп. В ході розгляду справи, позивач надав заяву про уточнення позовних вимог, в якій просить викласти 2 пункт в такій формі: зобов»язати відповідача нарахувати та виплатити недоплачену як дитині війни щомісячну соціальну допомогу за 2009 рік та за 4 місяці 2010 року у розмірі 2009 грн. 80 коп. та стягнути судові витрати (а.с.21) У судовому засіданні 11.05.2010 року позивач остаточно уточнив позовні вимоги, просив тільки зобов»язати відповідача нарахувати та виплатити недоплачену як дитині війни щомісячну соціальну допомогу за 2009 рік та за 4 місяці 2010 року. Представник відповідача в судове засідання не зявився, в наданих письмових запереченнях просить відмовити в задоволенні позову та розглянути справу без участі представника відповідача (а.с.13) Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов, з урахуванням уточнення позовних вимог в судовому засіданні 11.05.2010 року, підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що [PERSON] є дитиною війни, що підтверджується посвідченням (а.с.5). Відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18.11.2004 року дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачуються замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Таким чином, щомісячна доплата до пенсії для дітей війни є формою соціального забезпечення громадян, які відповідно до спеціального закону, є дітьми війни. Тобто, фактично ця щомісячна надбавка є формою реалізації конституційного права громадян, які є дітьми війни, на соціальний захист. Ст. 19 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі мінімального споживчого бюджету і підвищується у зв'язку із збільшенням величини вартості мінімального споживчого бюджету чи межі малозабезпеченості. Законом України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» положення ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» не зупинялось, а отже допомога в 2009 році мала нараховуватись у визначених цим Законом розмірах. На час постановлення рішення Закон України «Про Державний бюджет України на 2010 рік» набрав чинності і положення ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» є чинними, а отже допомога з січня по квітень 2010 року мала нараховуватись відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2010 рік». Згідно ч. 2 ст. 152, ч. 2 ст. 19, ч. 3 ст. 22 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. При цьому при прийняті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Суд вважає, що остаточно уточнені позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі щодо зобов»язання нарахувати та виплатити недоплачену як дитині війни щомісячну державну соціальну допомогу за 2009 рік та за 4 місяці 2010 року у відповідності до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18.11.2004 року відповідно до встановленого ст. 54 Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» та ст. 52 Закону України « Про державний бюджет на 2010 рік» розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, на користь позивача підлягають стягненню з відповідача 37 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи і 8 грн. 50 коп. сплаченого судового збору в доход держави.

Outcome: approved