Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-12 00:00:00

Позивач просить стягнути з відповідача - військової частини [NUMBER] , на його користь невиплачену грошову компенсацію за речове майно КЕКВ 1134 в сумі 110, 52 грн., та невиплачену грошову компенсацію за продовольчий пайок в сумі 2092, 37 грн., а усього на загальну суму 2202, 89 грн. Свої вимоги мотивує тим, що він проходив службу у відповідача, має право на вищевказані виплати, які він не отримав. Сторони подали клопотання про розгляд справи в їхню відсутність, представник відповідача позовні вимоги визнав повністю. Судом встановлено наступне. Позивач проходив службу у відповідача. Відповідно до ст.ст. 9, 9-1 ЗУ „Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та ст. 16 ЗУ „Про Збройні Сили України", держава гарантує військовослужбовцям матеріальне та інше забезпечення у розмірах, що стимулюють заінтересованість громадян України, військовослужбовці отримують за рахунок держави продовольчий пайок, або по бажанню військовослужбовця грошову компенсацію замість нього. Вказане також підтверджено п. п. 10, 20 Положення про порядок речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил та інших військових формувань у мирний час, затвердженого ПКМУ від 28 жовтня 2004 р. N 1444 „Про речове забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та інших військових формувань у мирний час" та п.п. 3.1.1, 3.1.2, 3.2.11 Наказу Міністра оборони України № 350 від 01.10.1998 року, „Про забезпечення військовослужбовців Збройних Сил речовим майном у мирний час". На протязі служби позивач не отримав від держави, в особі військової частини [NUMBER] , належний йому продовольчий пайок, тому при звільнені у запас йому була нарахована грошова компенсація замість нього у вищевказаній сумі. ЗУ «Про деякі заходи щодо економії бюджетних коштів» від 11.03.2000 року, призупинено частину ч. 2 ст. 9 ЗУ «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» в частині одержання військовослужбовцями продовольчих пайків, або за їх бажанням грошової компенсації замість них та замість речового майна, з чого вбачається, що безпосередньо видача речового майна військовослужбовцям не була припинена. Відповідно до ч. 2 ст. 1-2 ЗУ «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», військовослужбовцям гарантується надання визначених пільг, які не можуть бути скасовані чи призупинені без їх рівноцінної заміни, а за ч. 2 ст. 9-1 вказаного Закону військовослужбовці мають право на отримання замість належних їм за нормами забезпечення продовольчих пайків, грошової компенсації в розмірі вартості пайка, та замість обмундирування - грошової компенсації за речове майно. Право на вказані пільги військовослужбовців підтверджено рішенням КСУ № 10рп/2008 від 22.05.2008 року. Позивачеві нараховані усі види таких виплат, однак не виплачені, а списані на підставі наказу ДК України від 8. 05. 2001 р. № 73 «Про затвердження порядку списання кредиторської заборгованості, термін позовної давності якої минув, за загальним фондом державного бюджету». Дана обставина не може бути прийнята як поважна, тому що строки позовної давності визначаються відповідними Законами, та застосовуються виключно за клопотанням сторін при розгляді справи. З відповідача слід стягнути на користь держави судові витрати. Враховуючи викладене, позов підлягає задоволенню. З відповідача на користь держави слід стягнути судові витрати - 51 грн. судового збору, та 120 грн. витрат за ІТЗ.

Outcome: approved