overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-24 00:00:00

13.05.2010 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання договору купівлі-продажу будинку [ADDRESS] укладеного 31.01.2002 року та зареєстрованого за №458 на універсальній товарно-сировинній біржі «Номінал» дійсним. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що даний договір був укладений між ним та [PERSON], інтереси якого як неповнолітнього на той час представляла його мати [PERSON], в письмовій формі і зареєстрований на універсальній товарно-сировинній біржі «Номінал», ніхто із сторін угоди її не оспорює і всі умови договору купівлі-продажу будинку виконані. В квітні 2010 року позивач звернувся до нотаріуса з метою посвідчення договору дарування житлового будинку своєму синові, де і було виявлено, що договір-купівлі продажу будинку нотаріально не посвідчений. Відповідач відмовляється від нотаріального посвідчення зазначеного договору. Посилаючись вищевикладене, позивач просив позов задовольнити. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, від відповідача не надійшло повідомлення про причини неявки. Позивач не заперечує проти заочного вирішення справи. Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню. Згідно зі ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Судом встановлено, що 31.01.2002 між [PERSON] та [PERSON], яка представляла інтереси свого неповнолітнього сина [PERSON], був укладений договір купівлі-продажу будинку [ADDRESS] що підтверджується копією вказаного договору. Сторони при укладенні договору як продавець та покупець прийшли до взаємної згоди за всіма істотними умовами договору і виконали свої зобов'язання, що підтверджується укладеним в письмовій формі договором купівлі-продажу, але відповідач відмовляється від нотаріального посвідчення цього договору. Згідно ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони домовились щодо істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулось повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилась від нотаріального посвідчення або це неможливо з інших причин, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. На підставі зазначеного суд вважає вимоги [PERSON] обґрунтованими та підлягаючими задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-24 00:00:00

Заявник звернувся до суду з позовом про встановлення факту приналежності правовстановлюючого документа, мотивуючі свої вимоги тим, що він з 28.07.1968 року був прийнятий на роботу в пересувну механізовану колону № 141 на посаду токаря, і було виписано трудову книжку. При перевірці документів для оформлення пенсії за віком, йому було відмовлено у нарахуванні пенсії, оскільки у трудовій книжці допущено помилку у прізвищі "[PERSON]" замість правильного " [PERSON] ''. Просить суд встановити факт приналежності йому трудової книжки. У попереднє судове засідання заявник не з'явився, надав до суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутності. На задоволенні заявлених вимог наполягає (а.с.). Представник зацікавленої особи до суду не з'явилась, надала до суду заяву з проханням розглянути справу у п відсутності. Заявлені вимоги визнають і заперечень не мають (а.с. ). Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в сукупності, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. У витягу з паспорта, у військовому квитку, у свідоцтві про народження прізвище заявника вказано вірно "[PERSON]" (а.с. ), а у трудовій книжці, заповненій 28.07.1968 року його прізвище вказано не вірно "[PERSON]" (а.с. ). У відповідності до ст. 256 ЦПК України, справи, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, розглядаються у судовому порядку. Таким чином, юридичний факт знайшов своє підтвердження належними доказами, дослідженими у судовому засіданні, і від нього дійсно залежить право заявника на одержання пенсії за віком.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-24 00:00:00

ОКП "МОТЕ" звернулося до суду із позовом до відповідача, в якому просило про стягнення з відповідача заборгованості по оплаті за поставлене теплозабезпечення у розмірі 3102грн. 99коп.. У судове засідання представник позивача не зявився, надав до суду заяву, в якій вимоги, викладені в позові підтримав та просив розглянути справу за його відсутністю. Відповідач у судове засідання не зявився, про дату слухання справи була сповіщена належним чином, про причини неявки суду не повідомила. Ухвалою суду справа розглянута за відсутністю сторін у порядку заочного розгляду, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи, відповідач є зареєстрованою в належній їй на праві власності квартирі [ADDRESS], загальною площею 31,4кв.м., у зв'язку з чим ОКП "Миколаївоблтеплоенерго" з нею був укладений договір шляхом надання абонкнижки зі змістом договору, за яким позивач на підставі договору-доручення №д2/1 від 1.10.2006року зобов'язався належним чином виконувати теплозабезпечення і постачання гарячого водопостачання, а відповідач належним чином робити оплату отриманих послуг згідно до встановлених тарифів. Відповідно до наданого розрахунку та копії рішень виконкому Миколаївської міської ради, нарахування сум оплати за послуги по теплозабезпеченню проводиться згідно встановлених тарифів на загальну опалювану площу, а нарахування сум оплати за постачання гарячого водопостачання проводиться відповідно до кількості проживаючих. Незважаючи на зазначене, у період з 1.01.2001року по 1.10.2009року відповідачем були порушені умови договору по строкам і сумам сплати наданих послуг, у зв'язку з чим за вказаний період у неї перед ОКП "МОТЕ" склалася заборгованість по оплаті за теплозабезпечення у розмірі 3102грн.99коп. У добровільному порядку заборгованість по зобов'язанням, що випливають з договору про надання послуг, відповідач не погашає. На підставі викладеного, у відповідності ст. ст. 64, 67, 68, 156 ЖК України, ст. ст. 509, 526 ЦК України. "Правил надання населенню послуг теплопостачання", затверджених Постановою КМУ від 30.12.1997року №1497. "Норм і вказівок по нормуванню витрат палива і теплової енергії на опалення житлових будинків", затверджених ГКСАЖП України від 14.12.1993року. суд дійшов висновку, що пред'явлений позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Правових підстав для застосування строків позовної давності відповідно до ст.267 ЦК України у суду немає. Що стосується строку позовної давності, яка була передбачена ст.ст. 71, 79 ЦК України (в редак. 1963року), то відповідач його перервала, сплатив частково заборгованість у жовтні 2003року. Згідно зі ст.ст. 81, 88 ЦПК України суд вважає за необхідне з відповідача стягнути на користь позивача судові витрати у розмірі 111грн.07коп., а також судовий збір на користь держави у загальному розмірі 51 грн.00коп..

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-24 00:00:00

ВАТ „Банк „Фінанси та Кредит звернулось з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, вказуючи, що між ВАТ „Банк „Фінанси та Кредит та відповідачем укладено кредитний договір. Відповідач належним чином не виконує взятих на себе зобов'язань за договором кредиту і має заборгованість, тому просили стягнути поточну заборгованість за кредитом у сумі 1608,00 грн., прострочену заборгованість за кредитом у розмірі 1575,28 грн., 3667,49 грн. пені а також судові витрати. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав і просив їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився без поважних причин. Зясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного. Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно матеріалів справи 18.09.2007 року між ВАТ „Банк „Фінанси та Кредит та [PERSON] укладено кредитний договір за яким позивач зобов'язувався надати [PERSON] кредит, а відповідач брав на себе зобов'язання своєчасно повернути кредит та сплачувати відсотки за його користування (а.с.4-7). Судом встановлено, що позивач зобовязання за договором перед [PERSON] виконав, оскільки ці обставини визнані ним і згідно ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню. Разом з тим, відповідач зобовязання за договором не виконав, тому заборгованість за кредитом в сумі 6850,77 грн. підлягає стягненню згідно розрахунку (а.с.9). Вирішуючи спір в частині стягненню з відповідача пені, суд приходить до неможливості застосування частини 3 статті 551 ЦК України, відповідно до якої розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Так, відповідач посилався на важкий матеріальний стан як на підставу для застосування ч. 3 ст. 551 ЦК України, але не дивлячись на наданий йому час для надання доказів у судове засідання не зявився і докази суду не надав. З урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що розмір неустойки, нарахованої відповідачу підлягає стягненню у повному розмірі. Крім того, за ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-24 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту смерті [PERSON], 24.09. [INFO], який помер 22 липня 2008 року в с. Максимовичі Поліського району Київської області. Заявниця посилається на те,що її син, [PERSON], [INFO] проживав в [INFO] та хворів на туберкульоз і останнім часом скаржився на погане самопочуття, а тому коли син помер, то в неї не викликало ніяких сумнівів, що він помер природною смертю. Ні в лікарню,ні в міліцію вона не зверталася і поховала сина на кладовищі села Максимовичі Поліського району. Коли вона звернулася до Максимовицької сільської ради ,щоб зняти сина з реєстрації, то їй пояснили,що потрібно свідоцтво про смерть , але відділ РАГСу їй видати не може,так як відсутні підтверджуючі документи з міліції, чи лікарні. Встановлення факту смерті [PERSON], [INFO] їй необхідно для зняття його з реєстрації. В судовому засіданні представник заявниці підтримала заяву. Представник заінтересованої особи - відділ реєстрації актів цивільного стану Поліського РУЮ, - до суду не зявилися. Надіслали заяву, в якій заяву визнають та просять розглядати справу без представника . Свідок [PERSON] пояснив, що з [PERSON] з сином [PERSON] проживали з ним по сусідству. Микола хворів і коли помер, то їм як сусідам, повідомили. Він повідомляв про смерть [PERSON] в міліцію та допомагав [PERSON] в організації похорон. Похоронили [PERSON] на сільському кладовищі. Свідок [PERSON] пояснила, що [PERSON] - їх сусідка. Останнім часом,перед смертю , її син [PERSON] дуже хворів і жив біля матері, так як сам не міг за собою доглядить. [PERSON] помер в 2008 році. Вона, як сусідка , допомагала в підготовці похорон. Вислухавши представника заявниці, допитавши свідків, вивчивши матеріали справи , суд прийшов до слідуючого. Відповідно до ст. 256 ЦПК України, суд встановлює факти, які мають юридичне значення, зокрема, факт смерті. З довідки відділу реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції в Київській області від 27 травня 2010 року слідує, що в Державному архіві актів цивільного стану громадян інформація про смерть [PERSON], 24.09. [INFO] -відсутня. З свідоцтва про народження 11-БК№ 368147 слідує,що [PERSON] народився 24 вересня 1976 року. З довідки Максимовицької сільської ради № 228 від 12.05. 2010 року слідує,що [PERSON], 24.09. [INFO] помер 22 липня 2008 року і похований на кладовищі села Максимовичі Поліського району Київської області. Отже, заяву [PERSON] слід задовольнити. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-24 00:00:00

В позовній заяві позивачка просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, що був зареєстрований Новопразькою селищною радою Олександрійського району Кіровоградської області 06.09.1985 року, актовий запис № 54, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалось. Шлюбні відносини припинені в 1995 році. З цього часу вони проживають окремо. З 1997 року вона проживає в цивільному шлюбі з іншим чоловіком, а тому подальше сумісне життя та збереження сімї неможливі. Шлюб розривається вперше. У судовому засіданні позивачка позов підтримала, просила витрати, пов'язані з реєстрацією розірвання шлюбу, покласти на неї та відмовилась від відшкодування понесених судових витрат. Відповідач про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, в судове засідання не зявився, причину неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутність не подав. За таких обставин суд відповідно до ст. 224 ЦПК України ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження. Сімя розпалась у 1995 році. Позивачка створила нову сімю, а тому подальше збереження сім'ї між подружжям неможливе. Між сторонами існують шлюбно-сімейні правовідносини, які врегульовано ст.ст. 104 - 120 Сімейного кодексу України. Відповідно до ст. 24 цього ж Кодексу шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. На підставі ст. ст. ст.ст. 104,105,110,112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-24 00:00:00

Позивач звернувся з позовом, в якому зазначив, що 05.01.2010 року між ним та відповідачем був укладений договір позики, за умовами якого позивач передав відповідачу 600000 гривень, а відповідач зобовязався повернути цю суму до 05.05.2010 року. Свої зобов'язання відповідач не виконав та не повернув позивачу зазначені кошти. Позивач просить стягнути з відповідача суму боргу у розмірі 600000 гривень та судові витрати. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав та пояснив, що всі обставини справи зазначені в позові. Відповідач позов визнав та пояснив, що не зміг повернути гроші через скрутне матеріальне становище. Дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 05.01.2010 року між ним та відповідачем був укладений договір позики, за умовами якого позивач передав відповідачу 600000 гривень, а відповідач зобов'язався повернути цю суму до 05.05.2010 року. Свої зобовязання відповідач не виконав та не повернув позивачу зазначені кошти. Ці обставини підтверджуються договором позики від 05.01.2010 року (а.с.5), актом передачі грошей та розпискою (а.с.6-7), вимогою про повернення грошей (а.с.8), визнав ці обставини і відповідач. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-24 00:00:00

У травні 2010 року позивач звернувся з позовом до відповідачки про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Позовні вимоги мотивував тим, що 28 червня 2009 року відповідачка в с.Бородчиці Жидачівського району Львівської області, катаючись на належному йому скутері «Навігатор», 2007 року випуску, який взяла без його дозволу, не справилась із керуванням та вчинила ДТП, в результаті якої скутер було пошкоджено. За ремонт скутера ним було проведено оплату в розмірі 2300 гри., які відповідачка у добровільному порядку відмовляється відшкодувати. Окрім цього, просить стягнути на його користь із відповідачки 2000 грн. моральної шкоди, оскільки протягом року він не мав можливості користуватись скутером. В судовом\' засіданні позивач позовні вимоги підтримав з підстав вказаних в позовній заяві та просить їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, зокрема вказала у письмовій заяві, що згідна відшкодувати позивачу матеріальну шкоду в розмірі 2300 грн.. а відшкодувати моральну шкоду не згідна. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає , що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Із довідки, виданої приватним підприємцем [PERSON], вбачається, що 15.06.2008 року [PERSON] придбав у нього скутер «Навігатор», 2007 року випуску. Відповідно до накладної без дати та номера, виданої приватним підприємцем [PERSON] В.В., загальна вартість запасних частин та робіт по ремонту скутера «Навігатор», належного позивачу, складає 2300 грн.. Відповідно до ч.І ст.1161 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача [PERSON] про стягнення на його користь із відповідачки [PERSON] 2300 грн., що становить розмір завданих йому з вини відповідачки збитків внаслідок пошкодження нею, належного [PERSON] скутера обгрунтованими та такими, що підлягають стягненню, поскільки з ними погоджується і відповідачка. Не підлягають до задоволення позовні вимоги позивача про стягнення на його користь із відповідача 2000 грн. моральної шкоди, оскільки відповідно до ч.І ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Пунктом 3 частини 2 статті 23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням і пошкодженням її майна. Однак, позивач не надав жодню доказів про те. що йому була заподіяна моральна шкода. Задовольняючи позов, суд, у відповідності до ст.88 ЦПК України, стягує із відповідачки на користь позивача судові витрати - 51 грн. судового збору та 120 грн. витрат за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-24 00:00:00

26.04.2010р. ВАТ «Всеукраїнський [PERSON]» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що 25.06.2008р. між ВАТ «Всеукраїнський [PERSON]» (в подальшому перейменований на ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]») та відповідачкою був укладений Кредитний Договір № 191Б-80 на суму 2525 грн., з виплатою 24 % річних за його користування, згідно якого відповідачка взяла на себе зобовязання щомісячно сплачувати кредит, проценти та інші штрафні санкції. Оскільки, відповідачка, не виконує належним чином взяті на себе кредитні зобовязання, позивач просив суд стягнути з неї суму заборгованості у розмірі 4\~113,33 грн., а саме: 2\~373,51 грн. - заборгованість за кредитом, 863,33 грн. - заборгованість за процентами, 479,75 грн. комісія, 396,74 грн. штрафні санкції. В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав. Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 25.06.2008р. між ВАТ ««Всеукраїнський [PERSON]» (в подальшому змінено назву на ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]») та [PERSON] був укладений Кредитний Договір № 191Б-80 на суму 2525 грн., з виплатою 24 % річних за його користування, згідно якого відповідачка взяла на себе зобовязання щомісячно сплачувати кредит, проценти та інші штрафні санкції. З умовами договору [PERSON] була ознайомлена, нею він підписаний. Відповідно до наданого позивачем розрахунку станом на 19.04.2010р. сума заборгованості відповідачки складає 4\~113,33 грн., а саме: 2\~373,51 грн. - заборгованість за кредитом, 863,33 грн. - заборгованість за процентами, 479,75 грн. комісія, 396,74 грн. штрафні санкції.. Відповідно до ст. ст. 525,526,530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в строк, вказаний в договорі, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Відповідачкою в односторонньому порядку порушені умови зазначеного договору. Отже, з урахуванням здобутих в суді доказів, суд приходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору за подачу позову в сумі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення пов'язані з розглядом цивільної справи у розмірі 120 грн. На підставі ст.ст. 541, 543, 549, 553, 554, 611,612, 1054 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-24 00:00:00

У квітні 2010 р. ОКП «Миколаївоблтеплоенерго» звернулося до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості, вказавши, що ОКП «Миколаївоблтеплоенерго» згідно Договору доручення Д-2/1 від 01.10.2006р. укладеному між ним та КП «Теплоенергосервіс», зобов'язав стягувати заборгованість за спожиті послуги теплопостачання. Відповідачі є споживачами послуг з централізованого опалювання та поставки гарячої води. Також вказали, що зобов'язання по поставці теплової енергії Виконавці фактично виконали, про що свідчать наряди на підключення і відключення будинкової системи теплопостачання. Проте відповідачі своєчасно не сплачують послуги з теплопостачання, в зв'язку з чим утворилася заборгованість за період з 01.01.2008 р. по 01.04.2010 р. у розмірі 1 376 грн. 75 коп. Посилаючись на вищевикладене, позивач просив суд стягнути з відповідачів вказану суму заборгованості в солідарному порядку. В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги уточнив: в звязку з частковим погашенням відповідачами заборгованості, просив суд стягнути з них в солідарному порядку суму заборгованості у розмірі 1 260 грн. 84 коп. Відповідачі в судове засідання не зявилися, повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Згідно ухвали суду проводиться заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Згідно Рішення ММР № 1078 від 26.05.2006р. ОКП «Миколаївоблтеплоенерго» з 01.06.2006р. є виконавцем по послугах централізованого опалювання і постачання гарячої води, а також проводить розрахунки з населенням і бюджетними організаціями міста. На підставі п. 2.5 Договору доручення Д-2/1 від 01.10.2006р. укладеного між позивачем і КП «Теплоенергосервіс», ОКП «Миколаївоблтеплоенерго» зобов'язав стягувати заборгованість за послуги теплопостачання. [PERSON] та [PERSON] є споживачами послуг централізованого опалювання і поставки гарячої води. Зобов'язання по поставці теплової енергії Виконавці виконали, про що свідчать наряди на підключення і відключення будинкової системи теплопостачання. Проте, згідно наданого позивачем розрахунку, сума заборгованості відповідачів по оплаті вказаних послуг за період з 01.01.2008 р. по 01.04.2010 р. складає 1 260 грн. 84коп.. Таким чином суд приходить до висновку, що відповідачі, будучи споживачами ОКП «Миколаївоблтеплоенерго», взятих на себе зобов'язань по оплаті за теплову енергію належним чином не виконують. На підставі вищезазначеного, оцінюючи надані суду докази в сукупності, суд вважає, що заявлені позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, а саме необхідно стягнути з відповідачів в солідарному порядку на користь ОКП «Миколаївоблтеплоенерго» суму заборгованості за період з 01.01.2008 р. по 01.04.2010 р. в розмірі - 1 260 грн. 84коп.. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню витрати на інформаційно-технічне забезпечення у зв'язку з розглядом цивільної справи в сумі 30 грн. 00 коп. та підлягає стягненню судовий збір на користь держави за подачу позову в розмірі 51 грн. 00 коп.

Outcome: approved