Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-29 00:00:00

Позивачка [PERSON] 12.05.2010 року звернулася до суду з позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно двох малолітніх дітей: дочки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що відповідач [PERSON] - чоловік її померлої [INFO] сестри [PERSON] та батько малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON]. ' Відповідач вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 02.06.2009року був засуджений на строк 1 рік 10 днів позбавлення волі за скоєння злочину - побиття своїх дітей. Рішеннями виконавчого комітету Дзержинської районної у місті ради від 21.10.2009року №№ 382, 383 малолітнім [PERSON] та [PERSON] було надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування та призначено опікуном позивачку. На теперішній час діти проживають разом з нею, вона піклується про їх фізичний та духовний розвиток, забезпечує матеріально. Побоюється, що відповідач після відбуття покарання буде поганим прикладом для своїх дітей, так як до. його ув'язнення зловживав алкоголем, дома в присутності дітей були постійні сварки з матір'ю дітей (нині покійною), жорстоке поводження з дітьми негативно впливало на їх психіку, фізичний та моральний етан. У судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала. Пояснила, що вона є тіткою малолітніх [PERSON] та [PERSON] - дітей її сестри [PERSON], яка померла [INFO], та відповідача. Ще є старша дочка сестри - [PERSON], [INFO], якій присвоєно статус сироти. Відповідач до засудження зловживав алкогольними напоями, погано ставився до своїх дітей, жорстоко поводився з ними. Внаслідок побиття [PERSON] та [PERSON], був засуджений 02.06.2009 року до позбавлення волі. Після смерті сестри вона забрала дітей до себе та рішенням виконкому була призначена над ними опікуном. Вважає, що відповідача необхідно позбавити батьківських прав відносно дочки [PERSON] та сина [PERSON], так як він на теперішній час не може забезпечити їм нормальні умови проживання та повноцінно про них піклуватися. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав та пояснив, що він є батьком малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON]. Після звільнення з місць, позбавлення волі шукає роботу. Вважає, що на теперішній час він не може забезпечити дітям повноцінні умови проживання, так як квартира потребує ремонту, в ній відсутні необхідні для дітей речі. Але в той же час запевнив суд, що він буде намагатися зробити все, щоб виправитися та вести нормальний спосіб життя та повернути дітей. Представник 3-ї особи виконавчого комітету Дзержинської районної у місті ради [PERSON], яка діє на підставі довіреності, позов підтримала. Пояснила, що в інтересах дітей відповідача необхідно позбавити батьківських прав та стягнути аліменти на користь опікуна. Представник 3-ї особи виконавчого комітету Інгулецької районної у місті ради надав письмову заяву про розгляд справи без його участі (а.с.28). Вислухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Встановлено, що батьком малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] є відповідач [PERSON], що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.5,6). Мати дітей [PERSON] померла [INFO] (а.с.7). Як убачається з копії вироку по кримінальній справі №1-270/09. відповідач [PERSON] був засуджений 02.06.2009 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу за ч.І ст. 125 КК України за спричинення у стані алкогольного сп'яніння навмисних легких тілесних ушкоджень малолітнім [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8). Після смерті матері та засудження батька малолітніх [PERSON] та [PERSON] взяла, на виховання сестра матері - [PERSON], яка призначена опікуном дітей згідно рішень виконкому Дзержинської районної у місті ради № 382. 383 від 21.10.2009 року (а.с.9-12). На даний час діти проживають з позивачкою в будинку [ADDRESS], яка піклується про них, забезпечує матеріально, піклується про їх духовний та фізичний розвиток, що підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов проживання дітей (а.с. 23). Відповідач [PERSON] зареєстрований та мешкає у [ADDRESS]. Згідно акту обстеження житлово-побутових умов від 09.07.2010 року, складеного представником служби у справах дітей, умови для проживання дітей в квартирі незадовільні, квартира потребує капітального ремонту. Відповідачем не створено належних умов для проживання та розвитку малолітніх дітей (а.с.39). Виходячи з вищенаведеного встановлено, що своїми діями відповідач порушує свої зобов'язання, закріплені в ст.51 Конституції України, а саме, «Батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття». Аналогічне твердження закріплене і у ст. 150 СК України, якою передбачені обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, де зазначено, що батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно п.п. 1,6 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Пленум Верховного Суду України у п. 16 своєї постанови «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року № 3 вказує, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання: не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, такі в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. У п. 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю 20.11.1959 р., записано: «Дитина, якщо це можливо, повинна зростати під опікою та відповідальністю своїх батьків, і звичайно, в атмосфері любові та матеріального забезпечення». В ч. 2 ст. З Конвенції про права дитини, що діє в Україні з 27.09.1991 р., вказано: «Держави-учасники зобов'язуються забезпечити дитині такий захист та опіку, які необхідні їй для злагоди, приймаючи до уваги права та обов'язки її батьків, опікунів та інших осіб, котрі відповідають за неї по закону і з цією метою приймають всі відповідні законодавчі та адміністративні заходи». Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 р. № 2402 «Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України». Статтею 11 цього ж Закону передбачено, що «Сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини». У відповідності до ст. 12 Закону на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до висновку органу опіки та піклування виконкому Дзержинської районної ради, який в судовому засіданні підтримала представник 3-ї особи [PERSON], виходячи з інтересів малолітніх, [PERSON] необхідно позбавити батьківських прав відносно малолітніх дітей дочки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] народження та залишити дітей на вихованні їх опікуну - позивачці [PERSON] Статтею 180 СК України передбачений обов'язок батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину згідно вимог ч.2 ст. 182 СК України не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що відповідач вихованням та утриманням, дітей не займається, свій обов'язок щодо матеріального забезпечення малолітніх [PERSON] та [PERSON] не виконує, офіційно не працевлаштований, за станом здоров'я працездатний та може надавати матеріальну допомогу, тому суд вважає, що з відповідача .необхідно стягнути аліменти на користь опікуна [PERSON], з якою проживають діти, у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходів), але не менше ніж 30, % прожиткового мінімуму, встановленого законодавством для дитини відповідного віку. Крім того, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір, витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, та відповідно до п.1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved