Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-08 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до суду 07.06.2010 року та просила постановити рішення, згідно якого розірвати шлюб з відповідачем [PERSON], а також стягнути з нього аліменти на її користь на утримання дітей: дочки [PERSON], [INFO] та дочки - [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі по 700 грн. на кожну дитину, щомісяця, до досягнення ними повноліття. Свої вимоги мотивувала тим, що вона перебувала в шлюбі з відповідачем з 01.11.2002 року. Від даного шлюбу народились діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], яки на теперішній час проживають з позивачкою. На протязі спільного проживання, вони виявили, що у них різні характери та погляди на сімейне життя, через що між ними постійно траплялись сварки. Крім того, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, а її важко самостійно забезпечити матеріальні потреби дітей. Майнового спору між сторонами немає. Позивач у судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі, зазначивши, що примирення між ними не можливе, в них різні характери та відсутність взаєморозуміння, які призвели до припинення стосунків, кожен з них живе своїм життям, відповідач матеріальної допомоги не оказує, діти залишаються мешкати з позивачкою. Відповідач у судове засідання зявився, позовні вимоги визнав за умовами, що позивачка не буде перешкоджати у будь-який час спілкуватися з дітьми. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Як вбачається зі свідоцтва про укладення шлюбу виданого [PERSON] сільської радою Біляївського району Одеської області від 01.11.2002 року, актовий запис № 51 ( а.с.6), сторони уклали шлюб 01.11.2002 року. Згідно до свідоцтва про народження виданого Великодальницької сільської радою Біляївського району Одеської області, актовий запис № 60, у сторін 24.06.2006 року народилася дочка [PERSON] ( а.с. 8), відповідно до свідоцтва про народження виданого Великодальницької сільської радою Біляївського району Одеської області, актовий запис № 33, у сторін 08.03.2008 року народилася дочка [PERSON] ( а.с. 7). Діти проживають разом з позивачкою та знаходяться на її утриманні, згідно довідки Великодальницької сільської радою Біляївського району Одеської області за № 2066 від 30.06.2010 року (а.с.12) . Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей. У відповідності зі ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст.182 СК України. Згідно ч.3 ст. 181 ЦК України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. При видачі свідоцтва про розірвання шлюбу витрати по оплаті державного мита слід покласти на відповідача [PERSON]. На підставі викладеного й

Outcome: approved