Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-08 00:00:00

Позивач звернувся у Канівський міськрайонний суд з позовом до Територіальної громади с.Келеберда в особі Келебердянської сільської ради про визнання права власності на земельну частку (пай) у порядку спадкування за законом. У позові позивач вказав, що 26.11.2008 року померла його баба [PERSON] в с. Келеберда Канівського району. Під час розпаювання земель КСП «Дніпро» у с. Келеберда Канівського району за життя його баба використала своє право на отримання земельної частки (паю) у вигляді ріллі та отримала Державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЧР № 032730 від 06.08.2003р.. В той же час її право на отримання державного акта на право власності на земельну ділянку (сінокіс) для ведення товарного виробництва залишилось не використаним. Після смерті спадкодавця відповідно до свідоцтва про спадщину за законом від 21.08.2009 року серія ВМІ № 851883 позивач отримав спадщину на Державний акт на право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в розмірі 2,3 га. З причин відсутності Державного акта на право власності на земельну частку (пай) (на сінокіс), як правовстановлюючого документу не має можливості оформити право на спадкове майно в нотаріальному порядку. Позивач просить суд визнати за ним в порядку спадкування за законом після смерті баби [PERSON] право власності на земельну частку (пай) у вигляді сінокосів із земель реорганізованого КСП «Дніпро», розташовану в с. Келеберда Канівського району Черкаської області, яка належала померлій на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧР № 0093284, виданого Канівською районною державною адміністрацією 22.11.1996 року. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві та просить суд визнати за ним в порядку спадкування за законом після смерті баби [PERSON] Іванівни право власності на земельну частку (пай) у вигляді сінокосів із земель реорганізованого КСП «Дніпро», розташовану в с. Келеберда Канівського району Черкаської області, яка належала померлій на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧР № 0093284, виданого Канівською районною державною адміністрацією 22.11.1996 року Представник відповідача територіальної громади с. Келеберда в особі Келебердянської сільської ради [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала та не заперечує проти їх задоволення, поскільки позивач дійсно є спадкоємцем після смерті [PERSON], яка згідно відповідного сертифікату мала право на земельну частку (пай) у вигляді сінокосів із земель реорганізованого КСП «Дніпро», розташовану в с. Келеберда Канівського району Черкаської області, але за життя не виготовила державний акт, що позбавляє можливості позивача оформити своє спадкове право в нотаріальному порядку. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору управління Держкомзему в Канівському районі [PERSON] в судовому засіданні не заперечує стосовно позову, поскільки відповідно до проекту розпаювання КСП «Дніпро» у с. Келеберда Канівського району загальна площа сільськогосподарських угідь, які підлягають паюванню складалась із ріллі, сіножаті та пасовищ. Спадкодавець за життя оформила право на земельну частку (пай) та отримала відповідний Державний акт на земельну ділянку (ріллі), а тому спадкове право позивача на сінокоси потребує захисту в судовому порядку. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав: Відповідно до ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст.1261-1265 ЦК України. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив та батьки. Відповідно до Указу Президента України від 08.08.1995р. №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельний пай одержали всі особи, які входили до складу КСП на момент паювання землі і яких внесено до списку, що додається до Державного акта на право колективної власності на землю. Так, законодавством визначено, що членами КСП були, зокрема, такі особи: постійні працівники члени КСП, пенсіонери, які раніше працювали в КСП і залишилися його членами. З матеріалів справи вбачається наступне: - згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЧР № 0093284, виданого 22.11.1996 р. на підставі рішення Канівської районної державної адміністрації від 19.06.1996р. № 188 на ім'я [PERSON], що їй належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності колективного с/г підприємства «Дніпро», розташованого в с. Келеберда Канівського району Черкаської області розміром 2.96 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). - згідно свідоцтва про смерть серії І-СР № 105003 виданого 27.11.2008 р. вбачається, що [PERSON] померла 26.11.2008 р. - згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 08.08.2006 року зареєстрованого в реєстрі № 1-2998 вбачається, що спадщину після смерті [PERSON] прийняв її чоловік [PERSON] у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2.3 га, яка розташована на території Келебердянської сільської ради Канівського району та яка належала йому на підставі Державного акту на право на приватної власності на землю, серія ІІІ ЧР №032548, виданого Келебердянською сільською радою 23.07.2003р.. Судом встановлено, що рішенням № 19-9 19 сесії 5 скликання Келебердянської сільської ради від 24.03.2008р. та розпорядженням першого заступника голови Канівської РДА від 10.06.2008р. № 474 надано дозвіл на виготовлення технічної документації на розпаювання земель колективної власності полів №13, 16, 37, що знаходяться на території Келебердянської сільської ради, загальною площею 93.2 га (сіножаті -84.4 га, пасовища 8.8га). Судом встановлено, що [PERSON] є спадкоємцем за законом першої черги, як чоловік померлої, поскільки згідно положень Указу Президента України №666/94 від 10.11.1994р. право на земельну частку (пай) мають спадкоємці тих членів КСП, які мали таке право, але померли до моменту видачі документа про це право а саме Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку у вигляді сіножатей та пасовищ. Відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню. У разі визнання відповідачем позовних вимог суд за наявності для того законних підстав задовольняє їх (ст.174 ЦПК України). Суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, оскільки судом встановлено, що позивач відповідно до ст.ст. 1223,1261 ЦК України є спадкоємцем за законом першої черги після смерті [PERSON] яка мала право на одержання Державного акту на право приватної власності на земельну частку (пай) у вигляді сіножатей та пасовищ, що розташовані на території Келебердянської сільської ради та належали на праві колективної власності КСП «Дніпро».

Outcome: approved