Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-12 00:00:00

15.06.2010р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до Комунального підприємства «Первомайський міський водоканал», третя особа: Управління Пенсійного фонду України в м. Первомайську Миколаївської області, про стягнення недоодержаної надбавки до пенсії та завданої моральної шкоди, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що він перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду в м. Первомайську та отримує пенсію за віком. З 01.08.1978р. він працював в Первомайському виробничому управлінні водопровідно-каналізаційного господарства (на теперішній час КП «Первомайський міський водоканал») на посаді водія. 31.01.2008р. він був звільнений з Комунального підприємства «Первомайський міський водоканал» за власним бажанням. Відповідно до ст. 42 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» у разі, якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, проводиться перерахунок пенсії з урахуванням не менше ніж 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії, незалежно від перерв у роботі. У звязку з цим він (позивач) 09.11.2009р. звернувся до УПФ в м. Первомайську Миколаївської області та отримав відповідь, що його стаж зараховано по 30.11.2005р., так як відповідно до ст. 24 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», на момент перерахунку його пенсії на 09.11.2009р., підприємства на яких він працював по 31.01.2008р., а саме Первомайське виробниче управлінні водопровідно-каналізаційного господарства не сплатило страхові внески до Пенсійного фонду за період його роботи з 01.03.2004р. по 30.11.2004р., а підприємство «Первлмайський міський водоканал» не сплатило страхові внески до Пенсійного фонду за період роботи з 01.12.2005р. по 31.01.2008р. (по момент звільнення). Таким чином, позивач вважає, що з вини відповідача УПФ в м. Первомайську Миколаївської області не може правильно та в повному обсязі провести нарахування належної йому пенсії, хоча він фактично працював в цей період та бухгалтерія підприємства стягувала з його заробітку необхідні платежі, в тому числі і до Пенсійного фонду. Позивач вважає, що за вказаний період його пенсія могла збільшитись на 200грн. щомісяця, починаючи з дня подачі його заяви до УПФ в м. Первомайську Миколаївської області, тобто з 09.11.2009р. до теперішнього часу, а тому вважає, що йому не доплачено 1600грн. з вини відповідача. Крім того, позивач вказує, що дізнавшись про те, що він втратив право на перерахунок пенсії, яку міг би отримувати, він був шокований цією обставиною, в звязку з чим переніс глибоке нервове потрясіння, що призвело до погіршення самопочуття, втрати сну та підвищення дратівливості, він був змушений звертатися за медичною допомогою, спричинену йому моральну шкоду позивач оцінює в 1000грн. В судовому засіданні позивач позов підтримав в повному обсязі та просив задовольнити його. Представник відповідача позов визнала частково в урахування розрахунку втраченої пенсії та обсягом моральних страждань, яких зазнав позивач. Представник третьої особи в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову з урахуванням проведеного розрахунку втраченої пенсії [PERSON] за період з 09.11.2009р. по теперішній час. Вислухавши пояснення позивача, представника відповідача та третьої особи, суд дійшов наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що позивач перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду в м. Первомайську та отримує пенсію за віком. Згідно з копією трудової книжки, з 01.08.1978р. позивач працював в Первомайському виробничому управлінні водопровідно-каналізаційного господарства (на теперішній час КП «Первомайський міський водоканал») на посаді водія. 31.01.2008р. він був звільнений з Комунального підприємства «Первомайський міський водоканал» за власним бажанням (а.с.5-6). Відповідно до ст. 42 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» у разі, якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, проводиться перерахунок пенсії з урахуванням не менше ніж 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії, незалежно від перерв у роботі. Згідно відповіді УПФ України в м. Первомайську Миколаївської області за вих. № 14804/05-10 від 14.12.2009р., [PERSON] призначено пенсію за віком з 23.05.2007р. Страховий стаж при призначенні складав 36років 1місяць 2дні. В останнє розмір пенсії [PERSON] перераховано відповідно його письмової заяви на перерахунок стажу(№265 від 09.11.2009р.) з 01.11.2009р. Загальний страховий стаж після перерахунку склав 37років 7місяців 4дні. Стаж зараховано по 30.11.2005р., так як відповідно до ст. 24 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», на момент перерахунку пенсії [PERSON] на 09.11.2009р., підприємства на яких він працював по 31.01.2008р., а саме Первомайське виробниче управлінні водопровідно-каналізаційного господарства не сплатило страхові внески до Пенсійного фонду за період його роботи з 01.03.2004р. по 30.11.2004р., а підприємство «Первлмайський міський водоканал» не сплатило страхові внески до Пенсійного фонду за період роботи з 01.12.2005р. по 31.01.2008р. (по момент звільнення). Відповідно до повідомлення УПФ України в м. Первомайську Миколаївської області за вих. № 5478/04 від 13.07.2010р., яке знаходиться в матеріалах справи, сума втраченої пенсії [PERSON] за період з 01.11.2009р. по 31.07.2010р. складає 92,05грн. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню на суму 92,05грн. Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній чи юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Враховуючи розяснення Пленуму Верховного Суду України, даних у п. 9 постанови від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (зі змінами від 25 травня 2001року) про те, що розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат та з урахуванням інших обставин, суд враховуючи обставини та наслідки погіршення стану здоровя позивача, ступінь їх доведеності, виходячи з вимог розумності та справедливості, вважає за можливе достатньо стягнути з відповідача на користь позивача 300грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди. Крім того, згідно ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави 51 грн. 00 коп. судового збору та 120 грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільних справ.

Outcome: partial