Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним цивільним позовом до управління Пенсійного фонду України в Диканському районі Полтавської області про нарахування допомоги дитини війни, посилаючись на те, що він належить до соціальної категорії "Дитина війни" і відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" має право на отримання підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком (в редакції Закону від 18. 11. 2004 р. № 2195-ІV, набрав чинності 01. 01. 2006 р.), але дане підвищення протягом 2007 року йому взагалі не виплачувалося, а в 2008 році, 2009 році та в січні-червні 2010 року виплачувалася у неповному обсязі. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що рішенням Конституційного Суду України № 6-рп/2007 від 09 липня 2007 року та визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційними ) пункт 12 ст. 71 "Про Державний бюджет на 2007 рік", яким зупинялася дія Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22. 05. 2008 р. визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційними ) пункт 41 розділу 2 Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", яким підвищення до пенсії встановлювалося у меншому розмірі, ніж це передбачено ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Проте, після прийняття рішень Конституційним Судом України, відповідачем у 2007 році підвищення до пенсії не виплачувалося, а у 2008 році виплачувалося відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 р. № 530 "[PERSON] питання соціального захисту окремих категорій громадян" в розмірі 49 грн. 80 коп. Вказує, що дана постанова є підзаконним нормативно-правовим актом, та має меншу юридичну силу ніж Закон України «Про соціальний захист дітей війни», тому дії відповідача є незаконними. Зазначає, що починаючи із дат, коли були прийняті рішення Конституційним судом, відповідач повинен був, виходячи із встановлених законом прожиткових мінімумів проводити нарахування та виплату підвищення до пенсії щомісячно у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком у 2007 році починаючи із 09 липня 2007 року, у 2008 році починаючи із 22 травня 2008 року, у 2009 та 2010 роках, починаючи із січня місяця відповідного року. Просив визнати дії відповідача неправомірними. Зобов'язати відповідача здійснити перерахунок пенсії з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", та провести відповідні виплати за 2007 рік з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, за 2008 рік з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року, за 2009 рік з 01 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року та за 2010 рік із 01 січня 2010 року по 30 червня 2010 року, з урахуванням проведених раніше виплат. Позивач в судове засідання не з'явився, а надав письмову заяву про слухання справи за його відсутності, в якій позовні вимоги підтримав і прохав задовольнити позов. Відповідач надав письмові заперечення на позовну заяву, в яких проти позову заперечував, в обґрунтування своїх заперечень вказав, що законодавчо не визначено механізму нарахування підвищення до пенсії в розмірі, встановленому ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" в 2006-2010 роках. Вважає, що неможна застосовувати величину мінімальної пенсії за Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» для обрахування підвищення до пенсії дітям війни, оскільки підвищення до пенсії та пенсія є різним категоріями пенсійних витрат. В зв'язку з цим просив відмовити в задоволенні позову. При цьому відповідач надав письмове клопотання про розгляд справи без участі його представника. Виходячи з того, що як позивач, так і відповідач заявили письмові клопотання про розгляд справи без їх участі, то судовий розгляд справи було проведено у відсутність позивача та представника відповідача. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач є дитиною війни в розумінні ст. 1 Закону України "Про соціальний захист дітей війни". Відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" позивач має право на отримання державної соціальної підтримки, а саме підвищення до пенсії на 30% мінімальної пенсії за віком (в редакції Закону від 18. 11. 2004 р. № 2195-ІV, набрав чинності 01. 01.2006 р.). Судом встановлено що позивач, як дитина війни у 2008-2010 роках отримував підвищення до пенсії у розмірі, що є значно меншим від розміру визначеного ст..6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», а у 2007 році взагалі не одержував таке підвищення. Вимоги позивача про стягнення підвищення до пенсії дитини війни за 2007 рік, починаючи із 09 липня 2007 року, за 2008 рік, починаючи із 22 травня 2008 року, за 2009 рік та по червень місяць 2010 року включно, починаючи із січня місяці відповідного року, суд вважає повністю обґрунтованими, виходячи з наступного. Пунктом 12 ст. 71 Закону України "Про державний бюджет на 2007 рік" дію ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" було зупинено. Статтею 64 Конституції України встановлено, що конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Рішенням Конституційного Суду України від 09. 07. 2007 року № 6-рп/2007 (справа про соціальні гарантії громадян) визнано таким, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) положення, зокрема, пункту 12 ст. 71 "Про Державний бюджет на 2007 рік". Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визначені неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність. Відповідно до п. 41 розділу 2 Закону України "Про Державний бюджет України на 2008рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" статтю 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" викладено у новій редакції. Встановлено, що дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни, тобто 10% від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Рішенням Конституційного Суду України від 22. 05. 2008 р. № 10-рп/2008 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) положення п. 41 розділу 2 Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України". Разом з тим, суми підвищення дітям війни були визначені Постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 р. № 530 "[PERSON] питання соціального захисту окремих категорій громадян". Так, п. 8 Постанови встановлено, що дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Законів України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та "Про жертви нацистських переслідувань") до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, підвищення проводиться у таких розмірах: з 22 травня 2008 року -48,1 гривні, з 1 липня 2008 року - 48,2, з 1 жовтня 2008 року - 49,8 гривні. Виходячи із системного аналізу зазначених норм законодавства, рішення Конституційного Суду України від 22. 05. 2008 р. та приписів ч. 2 ст. 152 Конституції України, суд дійшов висновку, що з 22.05.2008 року управління Пенсійного фонду України в Диканському районі Полтавської області повинно було нараховувати та сплачувати позивачу щомісячне підвищення до пенсії, передбачене ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" в редакції, яка діяла до 01.01.2008 року, оскільки з моменту ухвалення Конституційним судом рішення щодо неконституційності п. 41 розділу 2 Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", ця норма втратила чинність і не підлягала застосуванню. Отже, відповідач з 22. 05. 2008 р. повинен був нараховувати та здійснювати позивачу підвищення до пенсії у розмірі ЗО % мінімальної пенсії за віком. Згідно даних які маються в матеріалах справи нарахування та виплата підвищення до пенсії проводилася відповідачем на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року № 530 "[PERSON] питання соціального захисту окремих категорій громадян", а не ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни". Даною постановою було встановлено підвищення пенсій дітям війни на 2009 та 2010 роки в розмірі 49,8 гривні. Однак, вказана постанова є підзаконним нормативно-правовим актом, відповідно до ч. 4 ст. 4 ЦК України, якщо постанова Кабінету Міністрів України суперечить положенням закону то застосовуються відповідні положення закону. Крім того відповідно до ст. З Закону України "Про соціальний захист дітей війни", державні соціальні гарантії дітям війни, встановлені цим законом, не можуть бути обмежені чи скасовані іншими нормативно-правовими актами. Таким чином вимоги позивача про необхідність проведення йому виплат підвищення до пенсії за 2007 рік, починаючи із 09 липня 2007 року, за 2008 рік, починаючи із 22 травня 2008 року, за 2009 рік та по червень місяць 2010 року включно, починаючи із січня місяці відповідного року мають правове підґрунтя, а тому підлягають задоволенню. Щодо розрахункової величини мінімальної пенсії за віком, з якої необхідно рахувати підвищення до пенсії дітям війни в розмірі 30%, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. При цьому, ч. З ст. 28 цього ж Закону передбачено, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений частиною першою цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом. Однак, враховуючи той факт, що Закон України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" є єдиним законодавчим актом, який визначає розмір мінімальної пенсії за віком, та, зважаючи на позицію Європейського Суду з прав людини, відповідно до якої держава не може посилатися на відсутність певного нормативного акту, який визначає механізм реалізації прав та свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах, а громадяни повинні мати змогу покладатися на зобов'язання взяті державою, навіть якщо такі зобов'язання містяться у законодавчому акті, який загалом не має автоматичної прямої дії (Yvonne van Duyn v. Home Office (Саsе 41/74 van Duyn v. Home Office), суд вважає за можливе застосувати саме частину 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" для розрахунку зазначеного підвищення дітям війни. Крім того, в даному випадку мінімальний розмір пенсії за віком використовується не для визначення розміру будь-якої пенсії, а лише як розрахункова величина для визначення розміру щомісячного підвищення до пенсії, передбаченого Законом України "Про соціальний захист дітей війни", оскільки цей Закон передбачає в якості критерію визначення розміру щомісячного підвищення до пенсії саме із розрахунку мінімальної пенсії за віком, що на думку суду не суперечить вимогам ч. З ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". З огляду на викладене положення ч. З ст. 28 зазначеного Закону не може застосовується виключно для визначення розмірів пенсії, призначених згідно з цим Законом, оскільки наявність такої норми та відсутність іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії, встановленої ст. 46 Конституції України та права на отримання підвищення до пенсії, передбаченої ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни." Згідно ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Відповідно до ч.1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Статтею 62 Закону України "Про Державний бюджет на 2007 рік" затверджено на 2007 рік прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня - 380 гривень, з 1 квітня -406 гривень, з 1 жовтня - 411 гривень. Даним законом також визначається розмір мінімальної пенсії за віком, який дорівнює розміру прожиткового мінімуму + 1%. Таким чином, позивачу підлягало нарахуванню та виплаті в 2007 році підвищення до пенсії: з 9 липня (4,06+406) / 31х 23х 30% = 91,27 грн. серпень (4,06+406) х 30%=410,06 х 30%=123,02 грн.; вересень (4,06+406) х 30%=410,06 х 30%=123,02 грн.; жовтень (4,11+411) х 30%=415,11 х 30%=124,53грн.; листопад (4,11+411) х 30%=415,11 х 30%=124,53 грн.; грудень (4,11+411) х 30%=415,П х 30%=124,53 грн.; всього з 9 липня по 31 грудня - 710,90 грн. Всупереч вказаним нормам закону у 2007 році нарахування та виплата дітям війни підвищення до пенсії органами пенсійного фонду взагалі не здійснювалося, у зв'язку з чим позивачем недоотримано у 2007 році з 9 липня по 31 грудня - 710,90 грн. Статтею 58 Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" на 2008 рік затверджено прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня - 470 гривень, з 1 квітня - 481 гривня, з 1 липня - 482 гривні, з 1 жовтня - 498 гривень. Отже, у 2008 році нарахуванню та виплаті підлягали такі суми підвищення до пенсії до пенсії: з 22 травня 481/31x10x30% = 46,55 грн. червень 481х30%=144,3 грн.; липень 482х30%=144,6грн.; серпень 482х30%=144,6 грн.; вересень 482х30%=144,6 грн. ; жовтень 498х30%=149,4 грн.; листопад 498х30%=149,4 грн.; грудень 498х30%=149,4 грн.; всього з 22 травня по 31 грудня - 1072,85 грн. Відповідно до п. 8 постанови Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 р. № 530 "Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян" дітям війни до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, підвищення органами пенсійного фонду у 2008 році проводилося у таких розмірах: з 22 травня - 48,1 гривні, з 1 липня - 48,2 та з 1 жовтня - 49,8 гривні, таким чином позивачем недоотримано у 2008 році з 22 травня по 31 грудня - 715 грн. 24 коп. Стаття 54. Закону України "Про Державний бюджет України на 2009 рік" встановлює у 2009 році прожитковий мінімум на одну особу та для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, в розмірах, що діяли у грудні 2008 року. Статтею 58 Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" затверджено прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність у грудні 2008 року - 498 гривень. Відповідно до Закону України «Про встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати» від 20 жовтня 2009 року N 1646-VІ, прожитковий мінімум на одну особу для осіб, які втратили працездатність з в листопаді - грудні 2009 року становить 573 гривень, а в січні-березні 2010 року 695 грн. Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2010 рік» прожитковий мінімум на одну особу для осіб, які втратили працездатність із 01 квітня 2010 року становить 706 грн. Отже, у 2009 році нарахуванню та виплаті підлягали такі суми підвищення до пенсії: січень 498х30%=149,4 грн.; лютий 498x30%= 149,4 грн.; березень 498х30%=149,4 грн.; квітень 498х30%=149,4 грн., травень 498х30%=149,4грн.; червень 498х30%=149,4 грн.; липень 498х30%=149,4 грн.; серпень 498x30%= 149,4 грн.; вересень 498х30%=149,4 грн.; жовтень 498x30%= 149,4 грн.; листопад 573x30%= 171,9 грн.; грудень 573х30%=171,9 грн.; всього з 1 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року - 1837 грн. 80 коп. У 2010 році нарахуванню та виплаті підлягали такі суми підвищення до пенсії: січень 695х30%=208 грн. 50 коп. лютий 695х30%=208 грн. 50 коп. березень 695х30%=208 грн. 50 коп. квітень 706х30%=211 грн. 80 коп. травень 706х30%=211 грн. 80 коп. червень 706х30%=211 грн. 80 коп. всього з 1 січня 2010 року по 30 червня 2010 року- 1260 грн. 90 коп. Відповідно до п. 8 постанови Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 р. № 530 "Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян" дітям війни до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, підвищення органами пенсійного фонду з 1 жовтня 2008 року і по 31 січня 2010 року проводилося у розмірі - 49,8 гривні, таким чином позивачем недоотримано у 2009 році з 01 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року - 1240 грн. 20 коп., а в 2010 році протягом січня - червня 2010 року недоотримано 962 грн. 10 коп. Водночас, пунктами 3, 4 положення "Про Пенсійний фонд України", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 жовтня 2007 р. № 1261, призначення (перерахунок) та виплата пенсій віднесено до обов'язків та функцій органів Пенсійного фонду України. Отже відсутність механізму реалізації ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" не можуть бути підставою для невиконання вимог зазначеного Закону. Пенсійний фонд України діє на підставі Положення "Про Пенсійний фонд України", здійснює свої повноваження на підставі пункту 15 даного Положення через створені в установленому порядку його територіальні управління. Відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" рішення про призначення та перерахунок пенсії приймається районними управліннями Пенсійного фонду України за місцем проживання пенсіонерів. Територіальним управлінням Пенсійного фонду України за місцем проживання позивача є Управління Пенсійного фонду України в Диканському районі Полтавської області. Враховуючи вищевикладене, суд вважає Управління Пенсійного фонду України в Диканському районі Полтавської області належним відповідачем по даній справі. Крім того 15.06.2009 року постановою Окружного адміністративного суду міста Києва № 2/385, яка на даний час є чинною, визнано незаконними пункти 8 та 15 постанови Кабінету Міністрів України N 530 від 28.05.2008 р. "[PERSON] питання соціального захисту окремих категорій громадян". Таким чином, суд вважає за необхідне зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Диканському районі Полтавської області здійснити перерахунок пенсії позивачу з підвищенням її на 30 % з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" за 2007 рік з 09 липня по 31 грудня 2007 року, за 2008 рік з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року, за 2009 рік із 01 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року, а також за 2010 рік з 01 січня 2010 року по 30 червня 2010 року відповідно до розміру визначеного ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Згідно вимог ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved