Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про передання в заклад банку шляхом вилучення у відповідача належного йому на праві власності заставного майна, а саме автомобіля марки RENAULT, модель: MAJOR, 1992 року випуску, тип ТЗ: вантажна платформа, № кузова/шасі: VF6BA02A000016198, реєстраційний номер [NUMBER], автомобіля марки Rolfo, модель: С180, 1992 року випуску, тип ТЗ: причіп автовоз, № кузова/шасі: ZAHB1RAAKK1910778, реєстраційний номер [NUMBER], що належить [PERSON] на праві власності, шляхом продажу вказаних автомобілів, кошти від реалізації автомобілів направити для погашення заборгованості відповідача перед позивачем за кредитним договором № 14.13684 від 23.10.2007 р. в розмірі 447 833 грн. 62 коп., та судові витрати. В судовому засіданні представник позивача на позовних вимогах наполягає і просить суд їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив, заперечень не надав. За клопотанням представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, розглянувши матеріали справи та дослідивши надані позивачем письмові докази, прийшов до наступного. Судом встановлено, що 23.10.2007 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 14.13684 про надання відповідачу кредиту у розмірі 60\~600 доларів США, з кінцевим терміном повернення кредиту 05.10.2012 р., під 16% річних. Відповідач зобов'язалася повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Зобовязання відповідача за кредитним договором забезпечені договором застави автотранспорту № 14.13684/1 від 23.10.2007 р. на підставі якого відповідач надав в заставу банку рухоме майно, а саме: автомобіль марки RENAULT, модель: MAJOR 1992 року випуску, тип ТЗ: вантажна платформа, № кузова/шасі: VF6BA02A000016198, реєстраційний номер [NUMBER], та автомобіль марки Rolfo (модель: С180, 1992 року випуску, тип ТЗ: причіп автовоз, № кузова/шасі: ZAHB1RAAKK1910778, реєстраційний номер [NUMBER]), що належить на праві власності [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії АРС № 025820, виданого РЕВ МРВ ДАІ №3 при УМВС України в Запорізькій області 12.06.2007 р. та свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії АРС № 025821, виданого РЕВ МРВ ДАІ №3 при УМВС України в Запорізькій області 12.06.2007 р. Суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання, якщо інше не встановлено договором чи законом; якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 20 Закону України «Про Заставу» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання заставодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет застави. Відповідно до ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет застави в рішенні суду зазначається спосіб реалізації предмету застави із застосовуванням однієї із процедур, передбачених ст. 26 цього Закону, яка передбачає і продаж предмета застави шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем. Згідно ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобовязання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Відповідно до ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду. Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем та відповідачем [PERSON] 23.10.2007 р. було укладено кредитний договір № 14.13684. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] не виконав зобов'язання за кредитним договором № 14.13684 від 23.10.2007 р. у встановлений строк. Крім того, зобовязання відповідача за кредитним договором забезпечені договором застави рухомого майна, а саме автомобілем марки RENAULT, модель: MAJOR 1992 року випуску, тип ТЗ: вантажна платформа, № кузова/шасі: VF6BA02A000016198, реєстраційний номер [NUMBER], автомобілем марки Rolfo, модель: С180, 1992 року випуску, тип ТЗ: причіп автовоз, № кузова/шасі: ZAHB1RAAKK1910778, реєстраційний номер [NUMBER]. При цьому заставодавцю були роз'яснені його права та обов'язки. Згідно з п. 15.8 договору застави від 23.10.2007 р. заставодержатель набуває право стягнення заборгованості за рахунок предмета застави у випадку, якщо кредит, проценти, штрафні санкції, які були забезпечені іпотекою не будуть сплачені у строк, передбачений договором. Згідно п. 17.10 зазначених договір у випадку порушення заставодавцем зобовязань за кредитним договором, заставодавець зобовязується передати предмет застави заставодержателю в заклад за актом прийому-передачі, що підписується сторонами. Згідно зі ст. 16 ЦК України, одним із способів захисту судом цивільних прав та інтересів є примусове виконання в натурі. Відповідно до довідки розрахунку заборгованості за кредитним договором № 14.13684 від 23.10.2007 р. укладеного між позивачем та відповідачем [PERSON], у зв'язку з невиконанням відповідачем умов кредитного договору щодо строків погашення кредиту, заборгованість відповідача перед позивачем за кредитом становить 447\~833 грн. 62 коп. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує на користь позивача судові витрати, сплачені ним при предявленні позову пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного, дослідивши надані позивачем письмові докази, суд дійшов висновку, що відповідач не виконує суттєві умови щодо додержання порядку та строків погашення кредиту та сплати процентів за користування кредитом, внаслідок чого у нього виникла заборгованість, з огляду на те, що законом та умовами договору передбачено обовязок відповідача передати предмет застави в заклад заставодержателя, у зв'язку з чим позовні вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Outcome: approved