Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-13 00:00:00

28 серпня 2008 року Відкрите акціонерне товариство Акціонерний банк «Південний» звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з нього як з позичальника за кредитним договором № В 89 2008г від 25.02.2008 року суму 155 428, 64 доларів США, а також судові витрати. В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги та просить суд їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов не визнав, і у свою чергу звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Південний», у якому просить визнати недійсними кредитний договір № В 89 2008г від 25.02.2008 року та іпотечний договір від 06 березня 2008 року. Представник Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Південний» позов [PERSON] не визнав, просив відмовити у його задоволенні. Вислухавши пояснення сторін, їх представників, вивчивши матеріали справи, перевіривши їх доказами, суд прийшов до наступного. Як встановлено судом, 25 лютого 2008 року між Відкритим акціонерним товариством Акціонерний банк «Південний» та [PERSON] було укладено кредитний договір № В 89 2008г, відповідно до умов якого Банк зобов'язався надати позичальнику кредит частинами, а позичальник зобов'язався повернути кредит не пізніше 23 лютого 2018 року та сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 14% річних. Згідно з п. 1.4. даного кредитного договору суми за кредитом надаються за заявками позичальника на отримання грошових коштів після їх акцепту банком. За вказаним кредитним договором позичальник відповідно до своїх заявок отримав кредит у розмірі 142 500,00 доларів США, що підтверджується зібраними по справі доказами. Відповідно до п. 2.1 даного кредитного договору повернення кредиту здійснюється позичальником згідно Графіку платежів за кредитним договором, який є невід'ємною частиною даного договору та міститься у додатку № 1 до договору, на позичковий рахунок № 2233451245202 в Акціонерному банку «Південний». Згідно з пунктом 2.2 проценти за користування кредитом нараховуються щомісячно в передостанній робочий день місяця та підлягають сплаті протягом двох робочих днів. В забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором № В 89 2008г від 25 лютого 2008 року між Відкритим акціонерним товариством Акціонерний банк «Південний» та [PERSON] 06 березня 2008 року було укладено іпотечний договір, відповідно до умов якого [PERSON] передав в іпотеку банку належне йому нерухоме майно, а саме: садовий будинок з господарчими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: Одеська область, Овідіопольський р-н, село Молодіжне, Садівниче об'єднання громадян «Феміда» № 32 земельну ділянку, на якій знаходиться вищезазначений садовий будинок з господарчими будівлями і спорудами, загальною площею 0. 060 га. Згідно з п. 1.1 даного іпотечного договор) іппотекодержатель в разі невиконання іпотекодавцем забезпечених іпотекою зобов'язань маж право одержати задоволення за рахунок переданого в іпотеку Предмету іпотеки переважно перед іншими кредиторами іпотекодавця. В ході судового розгляду було змінено найменування Відкритого акціонерного товариства Акціонерний банк «Південний» на Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Південний», що підтверджується наявними у матеріалах справи доказами. На підставі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Південний» свої зобов'язання за кредитним договором виконало, надавши [PERSON] за його заявками кредит у розмірі 142 500,00 доларів США, що підтверджується зібраними по справі доказами. Оскільки [PERSON] систематично не виконував свої зобов'язання за кредитним договором по сплаті платежів за графіком повернення кредиту та по сплаті процентів за кредитними коштами Банк на підставі п.3.3 кредитного договору звернувся до [PERSON] з вимогою про дострокове повернення заборгованості, однак, як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] свої зобов'язання перед банком не виконав. [PERSON] свої зобов'язання перед банком не виконує, оскільки вважає кредитний договір та іпотечний договір, укладений в забезпечення його виконання, недійсними. В обґрунтування своїх вимог про визнання кредитного договору та іпотечного договору недійсним [PERSON] та його представник зазначили наступне. На думку [PERSON] та його представника кредитний договір № В 89 2008г від 25.02.2008 року є недійсним на підставі ст. ст. 203, 215 ЦК України, оскільки його зміст суперечить п.п. «в», «г» ч. 4 ст. 5 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання та валютного контролю», якими передбачено, що операції щодо надання і одержання резидентами кредитів в іноземній валюті, використання іноземної валюти на території України як засобу платежу або як застави потребує одержання відповідної індивідуальної ліцензії, а на момент укладання кредитного договору, за яким [PERSON] отримав кредит в іноземній валюті, ні у банку, ні в [PERSON] такої індивідуальної ліцензії не було. В обґрунтування вимог про визнання іпотечного договору недійсним. [PERSON] та його представник зазначили, що іпотечний договір є недійсним на підставі ст. 548 ЦК України внаслідок недійсності кредитного договору, в забезпечення виконання зобов'язання за яким він укладався. Твердження [PERSON] та його представника про недійсність кредитного договору та іпотечного договору є помилковими з огляду на наступне. Згідно зі\~ст.\~192\~ЦК України\~законним платіжним\~засобом,\~обов'язковим\~до приймання зі номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця - гривня; іноземна валют; може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 524 ЦК України зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні; сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті. На підставі ч. З ст. 533 ЦК України використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків в іноземній валюті на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Відповідно до ст.ст. 47 та 49 Закону України «Про банки і банківську діяльність» операції банків із розміщення залучених коштів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик є кредитними операціями, незалежно від виду валюти, яка використовується. Вказані операції здійснюються на підставі банківської ліцензії. Під «банківською ліцензією» у ст. 1 Закону України «Про банки і банківську діяльність» розуміється документ, який видається Національним банком України в порядку і на умова Згідно з ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України однією із загальних вимог, додержання яких є необхідним для чинності правочину є те, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Відповідно до ч. 2 ст. 548 ЦК України недійсне зобов'язання не підлягає забезпеченню. Недійсність основного зобов'язання(вимоги) спричиняє недійсність правочину щодо його забезпечення, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Враховуючи вищевикладене, правових підстав для визнання кредитного договору та договору іпотеки недійсними немає. На підставі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. На підставі п. 4.2. кредитного договору № В 89 2008г за прострочення виконання зобов'язань про повернення отриманого кредиту у встановлені строки, дострокового повернути суму кредиту та сплатити нараховані за ним проценти у терміни , визначені вимогою банку, позичальник сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла у період прострочення, від суми простроченого зобов'язання за кожний день прострочення виконання такого зобов'язання, враховуючи день платежу, для розрахунку пені використовується фактична кількість днів у місяці та умовна кількість днів у році - 360. Згідно з п. 4.3. кредитного договору за прострочення виконання зобов'язань по сплаті банку процентів позичальник сплачує штраф, розмір якого обчислюється за формулою: 1% від суми простроченого зобов'язання* п, де п дорівнює кількості днів прострочення. Згідно з ч. 1 ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. На підставі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання та на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу. Таким чином, станом на 28.04.2010 року виникла заборгованість [PERSON] перед Публічним акціонерним товариством Акціонерний банк «Південний» за кредитним договором № В 89 2008г в сумі 155 428, 64 доларів США, що складається з: -127 449, 27 дол. - заборгованість власне за кредитом; -11 593, 08 дол. США - заборгованість за простроченими процентами за користування кредитом; -396, 51 дол. США - заборгованість за нарахованими процентами за користування кредитом; -12 576, 85 дол. США - штраф від суми прострочених процентів; -З 412, 93 дол. США - пеня за прострочення повернення кредиту. Згідно з ч. З ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, дослідивши наявні в справі докази, надавши їм належну оцінку, суд вважає законними та обґрунтованими вимоги Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Південний» щодо повернення суми кредиту, сплати процентів та пені за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання, а також стягнення судових витрат відповідно до ст. 88 ч. 1 ЦПК України та водночас відмовляє у задоволенні позову [PERSON] про визнання недійсними кредитного договору та іпотечного договору. визначених у цьому Законі, на підставі якого банки та філії іноземних банків мають право здійснювати банківську діяльність. Згідно зі ст. 1 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» іноземна валюта належить до валютних цінностей, кредитний договір, за яким банк зобов'язується надати грошові кошти(кредит) позичальникові у розмірах та умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти, є валютною операцією. Операції з валютними цінностями банки мають право здійснювати на підставі письмового дозволу (генеральна ліцензія) на здійснення операцій з валютними цінностями відповідно до пункту 2 статті 5 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю». Посилання [PERSON] та його представника на вимоги підпункту "в" пункту 4 статті 5 Декрету, який передбачає наявність індивідуальної ліцензії на надання і одержання резидентами кредитів в іноземній валюті, якщо терміни і суми таких кредитів перевищують встановлені законодавством межі, є безпідставними, оскільки на даний час законодавством України не визначено межі термінів і сум надання/одержання кредитів в іноземній валюті. З вищевикладеного вбачається, що уповноважені банки на підставі банківської ліцензії та письмового дозволу на здійснення операцій з валютними цінностями мають право здійснювати операції з надання кредитів в іноземній валюті. Таким чином, операція з надання банками кредитів в іноземній валюті не потребує індивідуальної ліцензії. У матеріалах справи наявні Банківські ліцензії № 65 від 23.01.2007 року та від 12.11.2009 року, видані Національним банком України Відкритому акціонерному товариству Акціонерний банк «Південний» та Публічному акціонерному товариству Акціонерний банк «Південний» відповідно на право здійснювати банківські операції, визначені частиною першою та пунктами 5-11 частини другої статті 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність», Дозвіл № 65- , З з Додатком від 23.01.2007 року, Дозвіл № 65-4 з Додатком від 22.10.2009 року, Дозвіл № 65-4 з Додатком від 12.11.2009 року на право здійснення операцій, визначених пунктами 1-4 частини другої та частиною четвертою статті 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність», і що підтверджують право Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Південний» і надавати кредити в іноземній валюті. Частина 2 ст. 1054 ЦК України передбачає можливість застосування до відносин за кредитним договором положення договору позики. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику(грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Таким чином, якщо [PERSON] отримав кредит у доларах США, то повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом він повинен у доларах США. Крім того, згідно з розробленим відповідно до вимог статей 5, 11, 13 Декрету Кабінету Міністрів України від 19.02.93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю», а також статей 7 і 44 Закону України «Про Національний банк України» Положенням про порядок видачі Національним банком України індивідуальних ліцензій на використання іноземної валюти на території України як засобу платежу, затвердженим Постановою Правління НБУ від 14.10.2004 року № 483 під використанням іноземної валюти як засобу платежу розуміється використання іноземної валюти на території України для виконання будь- яких грошових зобов'язань або оплати товарів, що придбаваються. Відповідно до\~п.\~1.5.\~вказаного Положення\~використання іноземної\~валюти як\~засобу платежу\~без ліцензії\~дозволяється якщо\~ініціатором або\~отримувачем за\~валютною операцією\~є уповноважений\~банк (ця\~норма стосується\~лише тих\~операцій уповноваженого\~банку,\~на здійснення яких Національний банк видав йому банківську ліцензію та письмовий дозвіл на здійснення операції з валютними цінностями).

Outcome: approved