Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-01 00:00:00

26.04.2010 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] пенсійного фонду України в Балаклійському районі Харківської області, в якій просить: визнати протиправною діяльність УПФ в Балаклійському районі Харківської області щодо не нарахування та не виплати пенсії виключно із законодавчо встановлених розмірів мінімальної пенсії за віком; зобов'язати відповідача зробити перерахунок та виплату пенсії по інвалідності як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи І категорії відповідно до ст.ст.50, 54, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 01 січня 2004 року по 31 грудня 2007 року, виходячи із розрахунку 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком; з 01 вересня 2009 року - виходячи із розрахунку 10 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 100 % мінімальної пенсії за віком; зобов'язати відповідача встановити підвищення до пенсії як інваліду армії, прирівняному до інваліда війни відповідно до ч.4 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» 11 групи - в розмірі 350% мінімальної пенсії за віком за період з 01 січня 2004 року по 29 квітня 2009 року; і І групи - в розмірі 400% мінімальної пенсії за віком, починаючи з 30 квітня 2009 року, та провести відповідні виплати. В обгрунтування своїх позовних вимог вказав, що він був інвалідом 11 групи і є інвалідом І групи, особою, яка постраждала внаслідок захворювання, отриманого при при виконанні обов'язків військової служби під час ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, віднесеною до 1 категорії. Відповідно до ст.ст. 50, 54, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильскої катастрофи» він з 01 січня 2004 року має право на отримання державної пенсії в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, з 01 вересня 2009 року має право на отримання державної пенсії в розмірі 10 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії в розмірі 100% мінімальної пенсії за віком. Також, як інвалід війни, за період з 01 січня 2004 року по 29 квітня 2009 року. він. як інвалід II групи, має право на отримання підвищення до пенсії в розмірі 350% мінімальної пенсії за віком, та починаючи з 30 квітня 2009 року, він, як інвалід І групи, має право на отримання підвищення до пенсії в розмірі 400% мінімальної пенсії за віком відповідно до ч.4 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». У зв'язку з тим, що пенсія не виплачувалась йому у належному розмірі, в березня 2010 року він звернувся до [PERSON] Пенсійного фонду України у Балаклійському районі Харківської області із заявою про здійснення йому перерахунку пенсії, в чому йому було відмовлено. Таким чином відповідачем було порушено його права, гарантовані Конституцією та законами України. Відповідач надав заперечення на позов, в яких просить суд в задоволенні позову відмовити. В обґрунтування своїх доводів зазначив, що позивач дійсно перебуває на обліку в УПФ та з 09.01.2002 року по 29.04.2009 року отримував пенсію по інвалідності 11 групи в розмірі пенсії за віком згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-ІУ на підставі особистої заяви, та додаткову пенсію потерпілого внаслідок ЧАЕС І категорії відповідно до ст.ст.49. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» як інвалід II групи в розмірі 75% від пенсії 19,91 грн. З 30.04.2009 року позивач отримує пенсію по інвалідності 1 групи в розмірі пенсії за віком згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-1V на підставі особистої заяви, та додаткову пенсію потерпілого внаслідок ЧАЕС І категорії відповідно до ст.ст.49, 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» як інвалід І групи в розмірі 100% від пенсії 19,91 грн. Відповідач вважає, що порушень при призначенні позивачу пенсії з боку УПФ немає. Розмір пенсії, яку отримує позивач, відповідає чинному законодавству. Пенсія позивачу була призначена відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України «Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється рахунок коштів державного бюджету» від 03.01.2002 року №1, виходячи із розміру 19,91 Виходячи з цього мінімальний розмір пенсії по II групі інвалідності до 01.09.2004 року стан 19.91x8. Починаючи з 01.01.2008 року призначення та виплата позивачу основної та додаткової пс здійснювалось з урахуванням змін, внесених до Закону України «Про статус і соціальний за громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» Законом України Державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України новою редакцією ч.З та ч.4 ст.54 вищезазначеного Закону розмір пенсії для інвалідів, щодо : встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими для учасг ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС по II групі інвалідності - 200% прожитком^ мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Новою редакцією ст.50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» встановлено, що особам, віднесеним категорії призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, зокре- інвалідам II групи у розмірі 20% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Після прийняття рішення Конституційним Судом України щодо неконституційності внесених до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внас; Чорнобильської катастрофи», з 22.05.2008 року призначення та виплата позивачу пе здійснювались згідно Постанови Кабінету Міністрів України №530 від 28.05.2008 року «Де питання соціального захисту окремих категорій громадян», якою передбачено, що розмір додатк пенсії 20 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. З 01.07.2008 року позивачу, як особі, яка отримує пенсію відповідно до Закону України статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», г призначено доплату до пенсії відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 16.07.2 року №654 «Про підвищення пенсійного забезпечення громадян». Щодо вимог про здійснення підвищення до пенсії як інваліду війни II групи в розмірі 35 мінімальної пенсії за віком та як інваліду війни І групи в розмірі 400 % мінімальної пенсії за віком позивач отримував зазначене підвищення відповідно до ч.4 ст.13 Закону України «Про ста ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» за період з 01.01.2006 року по 27.08.2006 рок". внесення змін до закону Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про ст;~і ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 05.10.2005 року, якою передбачався ін «і розмір зазначеного підвищення. Таким чином, розмір пенсії, яку отримує позивач, відповідає чинному законодавс Відповідач не погоджується із позивачем стосовно застосування для розрахунку пенсії інвалідності та додаткової пенсії величини мінімальної пенсії за віком, оскільки в силу ст.28 Зак:^ України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пен.ї встановлений абзацом 1 частини 1 цієї статті застосвується виключно для розмірів пенсії призначених згідно із Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування . Також звертав увагу, що треба врахувати порушення позивачем трирічного строку позов давності для звернення з позовом та відсутність правових підстав для нарахування та виплати пенс ~ розмірах, вищих, ніж встановлено діючим законодавством. Для розгляду позову сторони в судове засідання не прибули, хоча належним чином 6\ л| повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, однак надали заяви нро розгляд справи згі відсутності. Суд вирішив можливим розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних у спг_і доказів. Суд, всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі док; І з'ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та запереь:гв дослідивши матеріали справи, оцінивши ці докази в сукупності, визнає позов таким, що підлоги частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені обставини і визначені відповідні до них правовідносини. [PERSON] був інвалідом II групи з 09.01.2002 року та є інвалідом І групи з 30.04.2^ року і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни-інвалідів ві л що підтверджується посвідченням та довідками МСЕК, та є особою, яка постраждала внаслідок а\\щ на Чорнобильскій АЕС І категорії, що підтверджується посвідченням та вкладкою до посвідчення. з Позивач отримує пенсію по інвалідності та додаткову пенсію, за шкоду заподіяну здер*:; - . підставі Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внас. :о* Чорнобильської катастрофи» № 796-ХІІ від 28.02.1991 року. 15.03.2010року позивач звернувся до [PERSON] Пенсійного фонду України в Балаклійсько1- районі Харківської області з заявою про перерахунок розміру пенсії згідно ст.ст.50, 54, 67 Закон) №796-Х1І, отримав відповідь від 30.03.2010 року, що у відповідача відсутні правові підстави для перерахунку пенсії. Відповідно до матеріалів справи на підставі особистої заяви позивач з 09.01.2002 року отримує пенсію за віком. Згідно ч.І ст. 10 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» №І058-1У від 09.07.2003 року особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором. Тому позовні вимоги [PERSON] про зобов'язання відповідача про перерахунок йому державної пенсії відповідно до ч.4 ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796-ХІІ від 28.02.1991 року у період з 01.01.2004 року по 31.12.2007 року та з 01.09.2009 року не підлягають задоволенню, оскільки позивач сам обрав основну пенсію у вигляді пенсії за віком. З матеріалів справи вбачається, що розрахунок пенсії позивачу [PERSON] Пенсійного Фонду у Балаклійському районі Харківської області провело виходячи з розміру 19 гривень 91 копійка, встановленого чинною на той час постановою Кабінету Міністрів України від 03.01.2002 року №1 «Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету» /далі - Постанова КМУ від 03.01.2002 року № 1/. Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоровя, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі №796- XII. Статтею 49 вищевказаного Закону передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1. 2, З, 4 встановлюється у вигляді: державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію. Відповідно до ст.50 Закону №796-ХІІ особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, зокрема, інвалідам II групи, дітям- інвалідам, а також хворим внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу - у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, інвалідам 1 групи - у розмірі 100 % мінімальної пенсії за віком. Як вбачається зі статті 53 того ж Закону, виплата додаткової пенсії здійснюється повністю незалежно від заробітку, пенсії чи іншого доходу. Таким чином, вихідним критерієм для обчислення основної та додаткової пенсії, особам, щодо яких встановлено звязок Чорнобильською катастрофою, визначено мнімальну пенсію за віком. Порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, визначається Кабінетом Міністрів України. Також ст.54 вищезазначеного Закону передбачено, що обчислення і призначення вказаного виду пенсії провадиться відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» (після внесення змін Законом України від 17.11.2005 №ЗІ08-ІУ - відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»). Відповідно до ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. Згідно ч.З ст.67 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в редакції від 05.10.2006 року встановлено, що у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до ст.54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мініміму. Відповідно до ч.І ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності. втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в випадках, передбачених Законом. Згідно вимог ч.З ст.46 Конституції України пенсії, інші соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати р: життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом. Правові засади формування та застосування державних соціальних стандартів і нормат спрямованих на реалізацію закріплених Конституцією України та законами України державної п; с та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, визначаються Законом України «Про дер:-. ^ соціальні стандарти та державні соціальні гарантії», за змістом абзацу 3 статті 1 якого дер:- - соціальні гарантії - встановлені законами мінімальні розміри оплати праці, доходів грома пенсійного забезпечення, соціальної допомоги, розміри інших видів соціальних виплат, встаноЕ .і законами та іншими нормативно-правовими актами, які забезпечують рівень життя не нижчи, -л прожиткового мінімуму. Відповідно до вимог Закону України «Про прожитковий мінімум» прожитковий мінім; вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму люл збереження його здоров'я набору продуктів харчування, а також мінімального на" непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення осное соціальних і культурних потреб особистості. Прожитковий мінімум застосовується для встановлю мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком, визначення розмірів соціа~: допомоги, допомоги сім'ям з дітьми, допомоги по безробіттю, а також стипендій та інших соціаль виплат виходячи з вимог Конституції України та законів України. Прожитковий мін: встановлюється Кабінетом Міністрів України і щороку затверджується Верховною Радою У краї- законі про Державний бюджет України на відповідний рік. \\/ Відповідно до ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенс:-' страхування», який набрав чинності з 01.01.2004 року, мінімальний розмір пенсії за в встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Визначе- статтею 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» мінімальні розмір пенсії за віком, для визначення якого застосовується прожитковий мінімум для осіб, втратили працездатність, визначений Законом України «Про Державний бюджет України) відповідний рік, є певним стандартом, в порівнянні з яким визначаються розміри інших е- соціальних виплат та допомоги. Тобто мінімальний розмір пенсії за віком, для визначення якого застосовується прожиткоїй мінімум для осіб, які втратили працездатність, є відправною величиною, від якої проводи розрахунок пенсій, зазначених в ст.ст.50, 54 Закону України «Про статус і соціальний за\\< громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Ч/ Відповідно до ст. 1 Закону України «Про затвердження прожиткового мінімуму на 2004 рік 11.05.2004року, який набрав чинності 27.05.2004 року, на 2004 рік затверджено прожиткове мінімум для осіб, які втратили працездатність, - 284,69 грн. Ч Згідно зі ст.63 Закону України «Про державний бюджет України на 2005 рік» «ід 23.12.2(€І року, на 2005 рік затверджено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для оси які втратили працездатність в розмірі 332 гривні. 4/7 Таким чином, позивачу, як інваліду II групи, як особі, яка постраждала внаслід* Чоронобильської катастрофи, 1 категорії, нижній розмір додаткової пенсії в 2004-2007 роках повин* був розраховуватися, виходячи із наведених розмірів прожиткового мінімуму. Незважаючи на це, розмір, з якого виходив відповідач при розрахунку пенсії позивачу, був нижчій, і прожитковий мінімум ( відповідно мінімальна пенсія за віком ), встановлений Законами України «Г^і державний бюджет» на 2004-2007 роки. Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деякі законодавчих актів України» від 27.12.2007 року було внесено зміни до Закону України «Про стат;-; соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Відповідно до нової редакції вищезазначеного Закону з 01.01.2008 року вихідним критерієм лі розрахунку пенсії по інвалідності та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здорси особам, щодо яких встановлено зв'язок із Чорнобильською катастрофою, визначено прожиткоА мінімум для осіб, які втратили працездатність. Відповідно до змін, внесених до ч.З та ч.4 ст.54 Закону передбачено, що у всіх випа..*: розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою. І можуть бути нижчими для учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС по II гг> інвалідності - 200% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; також, особі віднесеним до категорії І, додаткова щомісячна пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, призначається у розмірі: 20% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність - для інвалідів II групи. Рішенням Конституційного Суду України №І0-рп/2008 від 22.05.2008 року у справі «щодо предмета та змісту закону про державний бюджет України» визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення статті 67 розділу 1, пунктів 2-4, 6-8. 10-18, підпункту 7 пункту 19, пунктів 20-22. 24-34, підпунктів 1-6, 8-12 пункту 35, пунктів 36-100 розділу II Закону України №107-УІ. в тому числі і зміни, внесені до ст.ст. 50. 54. 67 Закону України «Про соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Пунктом 6 зазначеного Рішення визначено, що рішення має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень Закону України №107-УІ, визнаних не конституційними. Таким чином, положення пункту 28 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» №І07-УІ від 28.12.2007 року втратило чинність 22 травня 2008 року. Тому вихідним критерієм розрахунку додаткової пенсії виступає мінімальна пенсія за віком, розмір якої згідно зі ст.28 Закону №1058-ІУ встановлюється в розмірі, визначеному законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, оскільки вказаний мінімальний розмір є певним стандартом, в порівнянні з яким визначаються розміри інших видів виплат та допомог. Відповідно до ч.2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані не конституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність. Таким чином, з 01 січня 2008 року по 21 травня 2008 року обчислення основної та додаткової пенсії позивачу повинно було здійснюватись у відсотковому співвідношенні до прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, а з 22 травня 2008 року - згідно мінімального розміру пенсії за віком, для визначення якого застосовується прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, визначений Законом України «Про Державний бюджет України» на відповідний рік. Статтею 54 Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» на 2009 рік затверджено прожитковий мінімум на одну особу для тих. що відносяться до основних соціальних і демографічних груп населення в розмірах, що діяли у грудні 2008 року, тобто - 498 гривень. Законом України «Про встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати» від 20.10.2009 року з 01 листопада 2009 року встановлено прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність в розмірі 573 гривні. Таким чином, позивачу нижній розмір державної та додаткової пенсії з 01.01.2009 року повинен розраховуватися, виходячи із наведених розмірів прожиткового мінімуму. Щодо задоволення позовних вимог про зобовязання зробити перерахунок пенсії по інвалідності та додаткової пенсії за 2010 рік, то суд зазначає наступне. Статтею 52 Закону України «Про Державний бюджет України на 2010 рік» встановлений прожитковий мінімум мінімум для осіб, які втратили працездатність, в розмірі: з 01 січня 2010 року - 695 гривень, з 01 квітня 2010 року - 706 гривень, з 01 липня 2010 року - 709 грн., з 01 жовтня 2010 року - 723 грн., з 01 грудня 2010 року - 734 грн. Таким чином, позивачу розмір додаткової пенсії повинен розраховуватися, виходячи із наведених розмірів прожиткового мінімуму. Як вбачається із письмових заперечень УПФ в Балаклійському районі, відповідач при нарахуванні та виплаті позивачу державної та додаткової пенсії керувався постановами Кабінету Міністрів України №1 від 03.01.2002 року «Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету», №894 від 13.07.2004року «Про підвищення розмірів пенсій, призначених відповідно до ч.4 ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильскої катастрофи», №1293 від 2742.2005 року «Про збільшення розмірів пенсій деяким категоріям громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». №530 від 28.05.2008 року «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», та №654 від 16.07.2008 року «Про підвищення пенсійного забезпечення громадян». Згідно з положеннями ч.4 ст.8 Цивільно-процесуального кодексу України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України (254к/96-ВР) закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною радою України, або іншому правовому акту, суд застосовує правовий акт. який має вищу юридичну силу. За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає. З огляду на викладене, суд вважає необгрунтованими доводи відповідача щодо застосування положення ч.З ст.28 зазначеного Закону, з якої випливає, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом 1 частини 1 цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсії, призначених згідно з цим Законом, оскільки наявність такої норми та відсутність іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії, встановленої ст.46 Конституції України та права на отримання пенсії, передбаченої ст.ст.50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Суд вважає за можливе застосувати саме ч.І ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», оскільки в даному випадку мінімальний розмір пенсії за віком використовується не для визначення розміру будь-якої пенсії, а лише як коефіцієнт для визначення розміру пенсії, передбаченої Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», оскільки цей закон передбачає в якості критерію визначення розміру пенсії, що на думку суду, не суперечить вимогам частини 3 статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Таким чином застосуванню підлягає Закон України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», як нормативно-правовий акт, який має вищу юридичну силу ніж Постанови Кабінету Міністрів України №894 та №1293. Враховуючи те, що відповідачем не надано суду доказів щодо вчинення будь-яких дій для забезпечення виконання покладеного на нього обов'язку щодо нарахування та виплати позивачу пенсії в належному розмірі, суд вважає за необхідне визнати незаконними дії [PERSON] Пенсійного фонду України в Балаклійському районі Харківської області по не виконанню з 01 січня 2004 року по 31 грудня 2007 року, з 01 вересня 2009 року по 02 червня 2010 року приписів ст.50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», які призвели до порушення прав позивача на своєчасне нарахування та отримання додаткової пенсії. Стосовно позовних вимог щодо зобов'язання відповідача здійснити перерахунок позивачу підвищення до пенсії як інваліду армії, прирівняного до інваліда війни, суд приходить до висновку, що зазначені вимоги підлягають частковому задоволенню за таких підстав. Частиною 4 статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», в редакції, що була чинною до 01.01.2006 року, передбачено, що інвалідам війни пенсії підвищуються у таких розмірах: інвалідам І групи - у розмірі 400% мінімальної пенсії за віком, 11 групи - 350% мінімальної пенсії за віком, III групи - 200% мінімальної пенсії за віком. Відповідно до ст.1 Закону України «Про затвердження прожиткового мінімуму на 2004 рік» від 11.05.2005року, який набрав чинності 27.05.2004 року, на 2004 рік затверджено прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність. - 284,69 грн. Згідно зі ст.63 Закону України «Про державний бюджет України на 2005 рік» від 23.12.2004 року, на 2005 рік затверджено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для осіб, які втратили працездатність в розмірі 332 гривні. Із письмових заперечень відповідача вбачається, що позивач отримував підвищення до пенсії з 01.01.2004року по 31.12.2005 року в розмірі 69,69 грн., виходячи із розміру пенсії 19,91 грн.: 19.91x350%, тобто розрахунок підвищення до пенсії позивачу УПФ в Балаклійському районі провело виходячи з розміру, встановленого чинною на той час Постанова КМУ від 03.01.2002 року № 1. Проте суд не може погодитись з таким розрахунком. Розмір отриманого підвищення до пенсії в 2004-2005 роках не відповідає законодавству, оскільки вихідним критерієм розрахунку державної та додаткової пенсії виступає мінімальна пенсія за віком, розмір якої згідно зі ст.28 Закону №1058-ІУ встановлюється в розмірі, визначеному законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, оскільки вказаний мінімальний розмір є певним стандартом, в порівнянні з яким визначаються розміри інших видів виплат та допомог. А прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, визначається Законом України «Про Державний бюджет України» на відповідний рік. а не Постановою КМУ. на яку посилається відповідач. Тому позовні вимоги, що стосується зобовязання відповідача здійснити перерахунок позивачу підвищення до пенсії як інваліду армії, прирівняного до інваліда війни, за 2004-2005 роки, виходячи із законодачво встановлених розмірів, підлягають задоволенню. Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів в ¦ гарантії їх соціального захисту» від 05.10.2005 року, який набрав чинності з 01.01.2006 року ч.4 . І Закону викладено в новій редакції: «інвалідам війни пенсії або щомісячне грошове утримані „ Л державна соціальна допомога, що випалчується замість пенсії, підвищується інвалідам І груп.- розмірі 50% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, інвалідам II груп - розмірі 40% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, інвалідам 111 груп- ¦ розмірі 30% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність». Згідно заперечень відповідача, з 01.01.2006 року позивач отримує підвищення до пенсії ~вм групі інвалідності у розмірі 40% та з моменту встановлення інвалідності І групи - у розмірі І прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність у законодавчо встановлених розу : ¦ тому дані вимоги задоволенню не підлягають. Що стосується вимоги позивача до УПФ в Балаклійському районі стосовно перерахуй- виплати пенсії по інвалідності та додаткової пенсії в наступні роки, то вони не підляга задоволенню, оскільки є передчасними, а суд позбавлений можливості приймати рішені-:- і майбутнє. Судові витрати по справі підлягають розподілу у відповідності до ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial