Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-02 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернувся до суду з позовом про визнання дій філії у м.Харкові ЗАТ «ОТП Банк», щодо виконання неналежним чином свого зобов'язання за п.2 частини першої та п.1.1. і п.2.1.1.частини другої кредитного договору № CM-SME700/285/2008 від 23.07.2008р. по видачі позивачу повної суми кредитного траншу у розмірі кредиту 111 700 доларів США за наявності в цьому вини філії у м. Харкові ЗАТ «ОТП Банк» та стягнення з філії у м.Харкові Зактитого Акціонерного Товариства «ОТП Банк» на користь позивача грошову суму нанесеного позивачу невиконанням зобов'язання збитку у розмірі 797 доларів США, що у гривневому еквіваленті за курсом НБУ на день звернення з цим позовом до суду (7,989) складає грошову суму у розмірі 6368 грн. Відповідач ПАТ «ОТП Банк» , в особі філії у м.Харкові (який є правонаступником ЗАТ «ОТП Банк») в запереченнях на позовні вимоги, проти позову заперечував, зазначаючи, що обов'язок відповідача надати наступний кредитний транш за договором № CM-SME700/285/2008 від 23.07.2008р., зумовлює не тільки належне виконання позичальником свого обов'язку беззастережного виконання прийнятих на себе обов'язків, що встановлені в кредитному договорі, а ще й вимог п. 1.3.10 Кредитного договору , яким встановлено, що у разі кредитування позичальника траншами, для отримання у банку кожного наступного траншу фінансування, - надання банку кредитної заявки, та документів, що підтверджують цільове використання попередньо наданих кредитних коштів. Оскільки позивачем не було надано до банку жодного належним чином оформленого звіту про цільове використання попередньо отриманих траншів, відповідач в повній мірі правомірно відмовив [PERSON] в отриманні наступних кредитних траншів. Крім того, як зазначено відповідачем, відповідно до пп.1.3.5., п. 5 ч. 1 Кредитного договору, в день видачі кредиту позичальник сплачує на користь Банку комісію за оформлення справи з відкриття Кредитного рахунку в розмірі 1% від розміру кредиту, і грошова сума, що була сплачена позивачем при отримання кредиту - це плата, встановлена сторонами в кредитному договору за оформлення справи з відкриття кредитного рахунку, що обчислюється в розмірі 1% від розміру кредиту, встановленого частиною № 1 кредитного договору, а саме 111700 доларів США. Вказана сума сплачується банку одноразово, та не залежить від розміру фактично отриманого кредиту, та кількості виданих кредитних траншів, тому вимога позивача повернути йому частину вказаної комісії за фактично отриманий кредитний транш в розмірі 32000 доларів США , на думку відповідача , є безпідставною. Суд заслухавши пояснення позивача, представників сторін, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню виходячи з наступного. 23 липня 2008 року між позивачем та відповдіачем був укладений кредитний договір № СМ-8МЕ700/285/2008 на отримання кредитного траншу на споживчі цілі на загальну суму 111 700 доларів США. У відповідності з п.2 кредитного договору, розмір кредитних траншів був визначений - за необхідністю та в будь-якому разі не менш ніж 16 000 доларів США. За період з липня по серпень 2008р. позивачем було отримано два кредитних транша по 16 000 доларів США, тобто загалом 32 000 доларів США, що підтверджується заявами про видачу готівки № 28 від 23.07.2008р., № 12 від 15.08.2008р. 05.12.2008р. позивач звернувся до банку з заявою, в якій просив видати решту кредитних коштів у розмірі 79 700 доларів США для придбання об'єкта нерухомого майна. Однак, філією у м.Харкові ЗАТ «ОТП Банк» двома листами від 09.12.2008р. позивачу було відмовлено у видачі кредитних коштів на підставі Постанови НБУ № 379 від 11.10.2008р. щодо нейтралізації впливу зовнішньої фінансової кризи та забезпечення стабільності банківської системи. Суд зазначає, що відповідного до ст.. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Укладеним між сторонами кредитним договором передбачено, що у разі кредитування позичальника траншами, для отримання у банку кожного наступного траншу фінансування, - надання банку кредитної заявки, та документів, що підтверджують цільове використання попередньо наданих кредитних коштів. Банк при відмові позивачу у видачі кредитного траншу послався на постанову Нацбанку від 11.10.2008р. за №379 та вимагав від позивача документів, що підтверджують наявність у нього валютної виручки, не меншої за суми кредиту, однак договором кредиту не передбачено витребування банком у позичальника вказаних документів, тому вимога банку зазначених документів у позичальника є безпідставною. Посилання банку на п. 2.2.2. Кредитного договору, яким передбачено право банку вимагати від позичальника надання документів, які підтверджують виконання умов цього договору, документів забезпечення, а також оцінювати такі документи для цілей цього договору в односторонньому порядку, судом не приймаються, оскільки в забезпечення договору кредиту був укладений договір іпотеки, який знаходиться у банку, а документів, які підтверджують виконання умов договору у позичальника витребувані не були. Крім того, банк і не скористався своїм правом передбаченим п. п. 1.3.10 Кредитного договору , щодо витребування у позичальника документів, що підтверджують цільове використання попередньо наданих кредитних коштів, а відмовив з причин не надання позичальником доказів отримання валютної виручки у сумі , не меншої за суму кредиту, що є безпідставним ні передбачено кредитним договором, а тому банк неналежним чином виконав свої зобов'язання за п.2 частини першої та п.1.1. і п.2.1.1.частини другої кредитного договору № CM-SME700/285/2008 від 23.07.2008р. по видачі позивачу суми кредитного траншу та саме з вини банку позивачем не отримані кредитні кошти в сумі 79 700 доларів США. Суд зазначає, що договір кредиту був укладений саме юридичною особою ЗАТ «ОТП Банк», в особі осіб Харківської філії, які діяли від імені юридичної особи на підставі довіреності, тому суд вважає за необхідне визнати саме юридичну особу ПАТ «ОТП Банк» виконання неналежним чином забов*язання за п.2 частини першої та п.1.1. і п.2.1.1.частини другої кредитного договору № CM-SME700/285/2008 від 23.07.2008р. по видачі позивачу суми кредитного траншу у розмірі 79700 доларів США., а не 111\~700 дол. США . Не отримавши від Банку належну до видачі суму кредиту у розмірі 79 700 доларів США, 05.03.2009 року позивач звернувся до філії у м.Харкові ЗАТ «ОТП Банк» з заявою, в якій просив в зв'язку з невидачею позивачу залишку кредиту не з вини позивача - здійснити перерахунок розміру комісії за видачу кредиту, вирахувавши 1% розмір комісії виходячи з фактичного розміру отриманого позивачем кредиту (тобто, виходячи з розміру 32 000 доларів США), та повернути позивачу 797 доларів США, як безпідставно сплачені . Відповідачем листом від 11.06.2009р. позивачу також було відмовлено, тому позивач просить стягнути з відповідача суму еквіваленту 797 дол.США, як збитки. Суд зазначає, що відповідно до норм цивільного права особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування (ч. 1 ст. 22, ст. 611, ч. 1 ст. 623 ЦК України). Відповідно до ст. 22 ЦК України під збитками розуміються втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Для застосування такої міри відповідальності як відшкодування збитків, потрібна наявність повного складу цивільного правопорушення: протиправна поведінка, дія чи бездіяльність особи; шкідливий результат такої поведінки (збитки); причинний зв'язок між протиправною поведінкою та збитками; вина правопорушника. Згідно з ч. 2 ст. 623 ЦК України розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором. У відповідності до з ч.1 п.5 кредитного договору, розмір комісії банку за оформлення справи з відкриття кредитного рахунку, була встановлена у розмірі 1% від розміру кредиту. Згідно п. 2 ч.1 кредитного договору банк надає позичальнику кредит в сумі 111700 дол.США. Виходячи з наведених пунктів договору кредит в даному випадку складає 111700 дол. США та саме від суми кредиту залежить сума комісії, оскільки вона складає 1% відсоток від суми кредиту яку банк зобовязаний по договору видати позивачу. На момент укладення кредитного договору позивач сплатив відповідачу комісію в розмірі 1% від суми кредиту - 111 700 доларів США, а саме - еквівалент 1 117 доларів США ( 5406,28 грн.), що підтверджується квитанцією № 5 від 23.07.2008р. Оскільки судом встановлено, що з вини відповідача сума виданого позивачу кредиту склала 32000 дол.США , а не 111700 дол.США, як передбачено договором кредиту, тому комісія сплачена позивачем в сумі еквівалентній 797 дол.США є реальними збитками завданим відповідачем позивачу і які підлягають стягненню. На підставі викладеного та

Outcome: approved