overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-04 00:00:00

18.03.2010р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що вона з 18.06.1988р. по 19.05.2009р. перебувала із відповідачем у зареєстрованому шлюбу, від якого вони мають сина [PERSON], 05.07.1990р.н.. Як вказала [PERSON], 15.04.2005р ., тобто в період шлюбу, вони придбали трикімнатну квартиру [ADDRESS], договір купівлі-продажу був оформлений на відповідача. За твердженням позивачки, у добровільному порядку вони не вирішили питання про поділ цього спільного майна подружжя та про порядок користування квартирою. Посилаючись на викладені обставини, [PERSON] просила надати їй у володіння та користування ізольовану кімнату житловою площею 9,8кв.м., ізольовану кімнату житловою площею 11,8кв.м., лоджію площею 2,0кв.м., а відповідачу надати ізольовану кімнату житловою площею 18,9кв.м., лоджію площею 2,0кв.м., Коридор 8,0кв.м., коридор 5,0 кв.м., кухню 8,7кв.м., санвузол 4,4кв.м. залишити у загальному користуванні. Надалі позивачка уточнила свої позовні вимоги, змінивши предмет позову, та просила визнати за нею право власності на ? частину спірної квартири. У судовому засіданні [PERSON] підтримала свої уточнені вимоги. Відповідач позов не визнав, посилаючись на те, що квартира була придбана на кошти, які заробив він. Третя особа - [PERSON] у судове засідання не з'явився, від нього надійшла заява , згідно з якою він згодний з уточненими позовними вимогами своєї матері та просить розглянути справу у його відсутність. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. [PERSON] до [PERSON] з 18.06.1988р. по 19.05.2009р. перебували у зареєстрованому шлюбу, від якого вони мають сина [PERSON], 05.07.1990р.н.. У період шлюбу сторони придбали трикімнатну квартиру [ADDRESS], договір купівлі- продажу був посвідчений 15.04.2005р. приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON], реєстр.№ 253 та оформлений на імя відповідача. Згідно довідки ОСМД «Новобузький-120» від 15.03.2010р. №832 у спірній квартирі є зареєстрованими [PERSON], [PERSON] та їх син [PERSON] Згідно ч.1 ст.60 СК України майно, набуте подружжям і час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку. Відповідно до ч.1 ст.70 СК у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що вимоги позивачки про визнання за нею та відповідачем права власності на ? частину спірної квартири за кожним - підлягають задоволенню

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-04 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що її з відповідачем подружнє життя не склалось, через несумісність характерів та різні погляди на життя та сімю. Позивачка в попередньому судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити. Відповідач в попередньому судовому засіданні позов визнав. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити в попередньому судовому засіданні. Як встановлено в попередньому судовому засіданні, подружжя перебуває в шлюбі зареєстрованому 26 лютого 2000 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Ватутінського районного управління юстиції у м. Києві за актовим записом № 224. Від шлюбу подружжя має неповнолітнього сина-Данила, [INFO]. Шлюбні відносини між подружжям не склались, через несумісність характерів та різні погляди на життя та сімю. Подружжя не ведуть спільного господарства, не підтримують сімейно- шлюбні стосунки. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що відповідач позов визнав і таке визнання не суперечить вимогам закону, не порушує прав та інтересів інших осіб, тому на підставі ч. 4 ст. 174 ЦПК України в цій частині позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що його з відповідачем подружнє життя не склалось через несумісність характерів. Вже понад два роки припинили шлюбні стосунки, перестали вести спільне господарство. Позивач в попередньому судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити. Відповідач в попередньому судовому засіданні позов визнала. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити в попередньому судовому засіданні. Як встановлено в попередньому судовому засіданні, подружжя перебуває в шлюбі, зареєстрованому 25 серпня 2004 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м.Києві за актовим записом № 1018. Від шлюбу подружжя має доньку Єлизавету, [INFO]. Шлюбні відносини між подружжям не склались, через несумісність характерів. Подружжя не ведуть спільного господарства, не підтримують сімейно-шлюбні стосунки. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що відповідач позов визнала і таке визнання не суперечить вимогам закону, не порушує прав та інтересів інших осіб, тому на підставі ч. 4 ст. 174 ЦПК України в цій частині позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-04 00:00:00

В лютому 2010 р. ВАТ ЕК «Миколаївобленерго» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування збитків. Позивач вказує на те, відповідач є споживачем електричної енергії, яку постачає позивач ВАТ ЕК «Миколаївобленерго» в особі філії м. Миколаєва. При проведенні перевірки дотримання вимог Правил користування електроенергією для населення встановлено факт самовільного підключення електрообладнання до власної електромережі поза приладом обліку, про що складено акт № Ю-2509 від 21 жовтня 2009 року. В результаті порушень відповідачем завдано збитків на суму 1340 грн. 93 коп. Посилаючись на те, що добровільно погасити борг відповідач не бажає, та відповідно до ст. 525 ЦК України, позивач просив стягнути на свою користь з відповідача 1340 грн. 93 коп., а також судові витрати. В судовому засіданні представник позивача заявлений позов підтримала, просила про його задоволення. Відповідач в судове засідання не зявився. Про час і місце розгляду справи повідомлений судом належним чином. Згідно ст.ст. 224, 225 ЦПК України проводиться заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов наступного. Відповідач у справі проживає в [INFO] та є споживачем послуг з електропостачання, які надає за цією адресою позивач ВАТ ЕК «Миколаївобленерго». При проведенні перевірки дотримання вимог Правил користування електроенергією для населення встановлено факт самовільного підключення електрообладнання до власної електромережі поза приладом обліку, про що складено акт № Ю-2509 від 21 жовтня 2009 року. Розмір відшкодування збитків визначається кількістю обсягу спожитої і недоврахованої розрахунковим приладом обліку споживання електроенергії. В результаті порушень відповідачем завдано збитків на суму 1340 грн. 93 коп. Згідно ч.2 ст.27 Закону України «Про електроенергетику» крадіжка електричної енергії, в тому числі пошкодження приладу обліку, порушення Правил користування електроенергією для населення, визначено як правопорушення в електроенергетиці. Відповідно до ст.. 26 даного закону споживач електроенергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та користування електроенергією для населення. Враховуючи вказані обставини, суд приходить до висновку, що позов ВАТ ЕК «Миколаївобленерго» про відшкодування збитків підлягає задоволенню. Відповідно зі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню сплачені при подачі позову інформаційно-технічні витрати у розмірі 30 грн. та судовий збір у розмірі 51 грн. на користь ВАТ ЕК «Миколаївобленерго»

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-04 00:00:00

У лютому 2010 р. ВАТ «Всеукраїнський [PERSON]» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позивач вказує на те, що 26 червня 2007 року між ВАТ «Всеукраїнський [PERSON]» та [PERSON] укладено кредитний договір № 1Б-80. Згідно договору [PERSON] надав [PERSON] кредит у сумі 15000 грн. 00 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 24 % на рік з кінцевим терміном повернення 25 червня 2010 року. Відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконує, у звязку з чим станом на 15 лютого 2010 року існує заборгованість перед банком в сумі 23736 грн. 44 коп. Посилаючись на викладене, а також на положення ст.ст. 526, 530, 541, 543,625, 1054 ЦК України, позивач просив стягнути на свою користь з відповідача суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 23736 грн. 44 коп., а також сплачені позивачем судові витрати. Представник позивача та відповідач в судове засідання не зявилися. Про час і місце розгляду справи повідомлені судом належним чином. Від позивача надійшла заяви про розгляд справи у відсутність його представника, заявлений позов підтримав та просив про його задоволення. Згідно ст.ст.224, 225 ЦПК України судом проводиться заочний розгляд справи. Вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов наступного. З матеріалів справи вбачається, що 26 червня 2007 року між ВАТ «Всеукраїнський [PERSON]» та [PERSON] укладено кредитний договір № 1Б-80. Згідно договору [PERSON] надав [PERSON] кредит у сумі 15000 грн. 00 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 24 % на рік з кінцевим терміном повернення 25 червня 2010 року. Відповідно до п. 4.1 кредитного договору за кожний випадок невиконання або неналежного виконання зобовязань позичальник сплачує банку штраф у розмірі 5% від суми кредитних коштів. Відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав, у звязку з чим станом на 15 лютого 2010 року існує заборгованість перед банком в сумі 23736 грн. 44 коп., яка складається із: заборгованості за кредитом 14711 грн. 00 коп.; заборгованості по процентам за користування кредитом 9025 грн. 44 коп.. За таких обставин суд вважає, що позов Банку є обґрунтованим та на підставі ст.ст.526, 536, 549, 610, 611 ЦК України підлягає задоволенню. Відповідно зі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню сплачені при подачі позову судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-04 00:00:00

КС "Світовид" звернулася до суду із позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON]. [PERSON] про дострокове розірвання кредитного договору №24/М08 від 2.09.2008року зі стягнення у солідарному порядку суми заборгованості за кредитом і процентам за користування кредитом в загальному розмірі 16279грн.24коп. Ухвалами суду від 2.06.2010року та 5.08.2010року провадження по справі в частині позовних вимог КС "Світовид" до [PERSON], [PERSON] про стягнення суми - закрито. У судовому засіданні представник позивача вимоги підтримав. Відповідачі до судового засідання не з'явилися, про дату слухання справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Ухвалою суду справа розглянута за їх відсутністю у порядку заочного розгляду, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи, 2.09.2008року між КС "Світовид" і [PERSON] був укладений кредитний договір №24/М08, за яким спілка надала відповідачеві суму кредиту в розмірі 11500грн.00коп. строком до 2.09.201 Іроку з розрахунку 50,00% річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. За умовами договору відповідач зобов'язана погашати суму кредиту щомісячними платежами згідно погодженого графіку. В той же день, 2.09.2008року між КС "Світовид" і [PERSON] були укладені договори поруки, за якими відповідачі взяли на себе зобов'язання нести солідарну відповідальність по усім зобов'язанням сумісно з позичальником [PERSON] на підставі кредитного договору №24/М08. Відповідно до наданих довідок та проведеного позивачем розрахунку, за умовами кредитного договору, позичальник [PERSON] здійснила на протязі 2008-2010р.р. у порушення встановлених строків тільки чотири платежі у загальному розмірі 3846грн.00коп.. Тому відповідачі як поручитель та позичальник не виконати свої зобов'язання за вищезазначеними договорами належним чином, у зв'язку з чим суму простроченого кредиту в розмірі 11082грн.97коп. та прострочені проценти за користування кредитом у сумі - 5196грн.27коп. не погасили. Загальна сума заборгованості за договором кредиту становить 16279грн.24коп. На підставі викладеного, у відповідності зі ст.ст. 509, 526, 610, 553, 554, 572, 589-590. 611, 1054-1055 ЦК України, суд дійшов висновку, що відповідачі не виконали зобов'язань, узятих на себе за кредитним договором і договорами поруки, у зв'язку із чим позовні вимоги, які пред'явлені до них є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. Згідно до ст.ст. 81, 88 ЦПК України з відповідачів підлягають стягненню на користь позивача судові витрати в розмірі по 141грн.40коп. з кожного

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-04 00:00:00

АТ "МетаБанк" звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення суми заборгованості за кредитом, процентам, пені та штрафу в загальному розмірі 3748грн.04коп.. Представник позивача у судовому засідання вимоги позову підтримав. Відповідач до судового засідання не з'явився, про дату слухання справи був повідомлений належним чином. Ухвалою суду справа розглянута за його відсутності у порядку заочного розгляду, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вислухавши пояснення позивача, вивчивши доводи позовної заяви і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи 3.04.2006року між АБ "Металург", правонаступником якого є АТ "МетаБанк" і [PERSON] був укладений кредитний договір №623300000307, за яким банк надав відповідачу суму кредиту в розмірі 1928грн.32коп. під 16% річних на строк до 3.04.2007року. За умовами договору відповідач був зобов'язаний погашати суму кредиту щомісячними платежами в розмірі 180грн.00коп. згідно погодженого графіку Пунктами 7.2, 7.4. 7.5 зазначеного договору передбачено, що у випадку порушення відповідачем строків повернення сум кредиту і сплати процентів, банк має право стягнути всю суму заборгованості за кредитом, пеню у розмірі 0,2% від простроченої суми за кожний день прострочення та штраф у розмірі 0,5% від суми кредиту за кожний випадок порушення зобов'язання. Відповідно до наданого банком розрахунку, відповідач свої зобов'язання за договором кредиту в повному обсязі не виконав, суму заборгованості по кредиту в розмірі 1928грн.32коп, процентам в розмірі 172грн.49коп не погасив, у зв'язку з чим банком нараховано суму пені в розмірі 1530грн.43коп. та штраф у розмірі 115грн.80коп. Загальна сума заборгованості за договором кредиту складає 3748грн.04коп. На підставі викладеного, у відповідності зі ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, суд дійшов висновку, що відповідач не виконав узятих на себе зобов'язань за договором кредиту, у зв'язку із чим позовні вимоги є обгрунтованими але підлягають задоволенню частково виходячи із суттєвих обставин справи та розміру заподіяних збитків, зі зменшенням суми пені відповідно до ч.3 ст.551 ЦК України до розміру 700грн.00коп. Правових підстав для додаткового стягнення з відповідачів суми штрафу за порушення строків сплати кредиту та процентів за кредитним договором немає, оскільки він передбачений в якості застосування цивільної відповідальності за порушення тих умов договору, за які банком вже нарахована пеня. Таким чином, з відповідача на користь банку слід стягнути 2800грн.81коп. Відповідно до ст.ст. 81,88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати на користь позивача в розмірі 171рн.00коп.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-04 00:00:00

АТ "ОТП Банк" звернувся до суду із позовом до відповідача про стягненням суми заборгованості за кредитом та процентам в загальному розмірі 568грн. 14коп. Представник позивача у судовому засіданні вимоги позову підтримав. Відповідач у судове засіданні не з'явився, про дату слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Ухвалою суду справа розглянута за його відсутністю у порядку заочного розгляду, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи, 22.03.2007року між ЗАТ "ОТП Банк", правонаступником якого є АТ "ОТП Банк" і [PERSON] був укладений кредитний договір №400/499/07/01 про кредитування поточного рахунку (овердрафт), за яким банк надає кредитування поточного рахунку у розмірі ліміту 1300грн.00коп. з розрахунку процентної ставки 26,00% річних, а у випадку користування простроченим кредитом - застосовується процентна ставка 36,00% річних, згідно п.4.1.2 кредитного договору. Пунктом 8.1, зазначеного договору передбачено, що у випадку порушення відповідачем умов договору кредиту, банк має право вимагати дострокового виконання зобов'язань. Згідно до наданих розрахунків, відповідач був зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі проводити остаточний розрахунок з банком, але дотепер свої зобов'язання у повному обсязі не виконав, суму заборгованості по кредиту в розмірі 478грн.87коп. і суму заборгованості по сплаті процентів в розмірі 89грн.27коп. не погасив. Загальна сума заборгованості за договором становить 568грн. 14коп. На підставі викладеного, у відповідності зі ст. ст. ст. ст. 509, 526, 610, 611, 1054-1055 ЦК України, суд дійшов висновку , що відповідач не виконав належним чином узятих на себе за договором зобов'язань, у зв'язку із чим позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 81, 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрат на користь позивача в розмірі 171грн.00коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-04 00:00:00

Позивач посилається на те, що його рідною сестрою була [PERSON], яка проживала в [INFO] і померла 25 жовтня 2009 року. За життя сестра склала заповіт на користь позивача, який посвідчено Тетерівською сільською радою 12.08.1999 року. [PERSON] на праві особистої приватної власності мала спадкове майно: домоволодіння, розташоване в с.Тетерівське Іванківського району Київської області по вулиці Прорізна,9 та чотири земельні ділянки, розташовані також в с.Тетерівське Іванківського району. Позивач прийняв спадщину шляхом подачі заяви в державну нотаріальну контору. Частину спадкового майна у вигляді права власності на домоволодіння позивач успадкував через державну нотаріальну контору. Ніяких інших спадкоємців, які б мали право та намір претендувати на вказане спадкове майно, крім позивача, не мається. Вказане спадкове майно складається з права власності на земельні ділянки - перша ділянка, розміром 0, 0760 гектарів, вартістю 9.363 грн., розташована в с.Тетерівське вул.Прорізна,9 Іванківського району, призначена для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських споруд; друга ділянка розміром 0, 1523 га, вартістю 584 грн., розташована в с.Тетерівське Іванківського району, призначена для ведення особистого селянського господарства; третя ділянка розміром 0, 1346 га, вартістю 516 грн., розташована в с.Тетерівське Іванківського району, призначена для ведення особистого селянського господарства; четверта ділянка розміром 0, 1909 га, вартістю 733 грн., розташована в с.Тетерівське Іванківського району, призначена для ведення особистого селянського господарства. Ці чотири земельні ділянки належали [PERSON] відповідно на підставі «Державних актів на право власності на земельну ділянку»; всі ці «Державні акти...» були видані на її імя вже після її смерті. Із-за відсутності правовстановлюючих документів на земельні ділянки, провести оформлення права власності на спадкове домоволодіння в нотаріальній конторі неможливо, в цьому було позивачу відмовлено. Тому позивач звернувся до суду і просить суд визнати його право власності на земельні ділянки. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав. Представник відповідача в судове засідання не з,явився. Тетерівська сільська рада надіслала до суду заяву, в якій повідомила суд, що вони позов визнають, ніяких заперечень проти задоволення позову не мають, просять суд розглянути справу без участі їх представника. Вислухавши позивача, ознайомившись із заявою відповідача (Тетерівської сільської Ради), оглянувши документи, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову, оскільки в судовому засіданні встановлено, що для цього маються всі законні підстави. Судом оглянуто заповіт померлої. Факт прийняття спадщини позивачем підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом на жилий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в с.Тетерівське по вулиці Прорізна,9 Іванківського району Київської області, що належав [PERSON] згідно реєстру № 1-1775 від 16.06.2010 року. Враховуючи наведене,

Outcome: approved