Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-07 00:00:00

в червні 2010 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що 10 травня 2009 року в селі Селещина Машівського району Полтавської області помер її батько [PERSON]. Після смерті останнього відкрилася спадщина на належне тому будинковолодіння № 11 по вулиці Гагаріна в селі Селещина Машівського району Полтавської області. Спадкоємицею за заповітом після смерті [PERSON] являється вона, дружина [PERSON] відмовилася від обовязкової частки спадкового майна. Вона в установлений законом шестимісячний строк прийняла спадщину після смерті батька. Однак державний нотаріус відмовила у видачі їй свідоцтва про право на спадщину, мотивуючи свою відмову відсутністю правовстановлюючих документів та державної реєстрації на будинковолодіння, які за життя не виготовив спадкодавець. З цих підстав позивачка просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок № 11 по вулиці Гагаріна в селі Селещина Машівського району Полтавської області з господарськими спорудами і будівлями в цілому в порядку спадкування після смерті батька [PERSON]. В судовому засіданні позивачка повністю підтримала позовні вимоги з підстав зазначених в позовній заяві, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання зявилися, проти задоволення позову не заперечує. Відповідач представник Селещинської сільської ради в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, надали до суду заяви про слухання справи без їх участі, проти задоволення позову не заперечують. Суд, заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази встановив наступне: згідно копії свідоцтва про смерть серії 1-КЕ № 133878, виданого 12 травня 2009 року виконавчим комітетом Селещинської сільської ради Машівського району Полтавської області [PERSON] помер 10 травня 2009 року в селі Селещина Машівського району Полтавської області. ( а.с. 18). Згідно даних заповіту, складеного [PERSON] 24 березня 2005 року та затвердженого секретарем Селещинської сільської ради все майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і, взагалі все те, що на день смерті належатиме йому і на що за законом він матиме право, заповідає [PERSON]. (а.с.19). Родинні відносини позивачки із спадкодавцем підтверджуються копією свідоцтва про її народження серії ІІІ-УР № 034072, згідно якого батьком записано [PERSON]. ( а.с. 9). Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу серії І-КЕ № 369700, видане 06 вересня 1980 року дівоче прізвище [PERSON] З Ф. було [PERSON]. ( а.с. 10). Згідно довідки Селещинської сільської ради № 592 від 26.05.2010 року свідоцтво про право власності на домоволодіння № 11 по вулиці Гагаріна в селі Селещина Машівського району Полтавської області на імя [PERSON] не видавалося. ( а.с.20). Згідно даних технічного паспорта від 09.12.2009 року домоволодіння № 11 по вулиці Гагаріна в селі Селещина Машівського району Полтавської області складається з житлового будинку, літньої кухні, погріба, сараїв, вбиральні, літнього душу, огорожі, ворот огорожі, колодязя питного. ( а.с.11-14). Згідно довідки Селещинської сільської ради № 772 від 08.07.2010 року домоволодіння № 11 по вулиці Гагаріна в селі Селещина Машівського району Полтавської області згідно даних по господарської книги № 12, особовий рахунок № 1010 станом на 01.07.1990 року відносилося до колгоспного двору. Станом на 01.07.1990 рік головою колгоспного двору був [PERSON].( а.с. 15). Машівською державною нотаріальною конторою повідомлено, що після померлого 10.05.2009 року [PERSON] відкрито спадкову справу № 152. Спадщину прийняла дочка померлого [PERSON]; [PERSON] дружина померлого, відмовилася від обовязкової частки спадщини. У видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено у звязку із тим, спадкоємиця не надала правовстановлюючий документ на житловий будинок. ( а.с. 35). Відповідно до постанови пленуму Верховного суду України № 20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», спори щодо майна колишнього колгоспного двору, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні; б) згідно зі ст. 4 Постанови Верховної Ради України «Про ведення в дію Закону «Про власність» загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 1 липня 1990 року. Статтею 1233 ЦК України визначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно статті 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну чи кілька осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки [PERSON] являється спадкоємицею за заповітом після смерті батька [PERSON] Домоволодіння № 11 по вулиці Гагаріна в селі Селещина Машівського району Полтавської області станом на 01.07.1990 року відносилося до колгоспного двору, [PERSON] був його головою та за життя не втратив право на це майно. Інші спадкоємці від своєї частки в спадковому майні відмовилися. Сплату судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved