Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-29 00:00:00

прокурор Миронівського району Київської області звернувся до суду з даним позовом в інтересах [PERSON], посилаючись на те, що 18 липня 2000 року між [PERSON] та відповідачем укладено договір оренди земельної частки (паю) розміром 3,41 умовних кадастрових гектарів. Згідно даного договору відповідач зобов'язаний за користування вказаною в договорі земельною часткою сплачувати [PERSON] орендну плату. Порушуючи вказані зобов'язання відповідач допустив заборгованість в розмірі 1525,65 гривень, яку прокурор просив стягнути з нього в примусовому порядку. В судовому засіданні помічник прокурора Гут Г.В. позовні вимоги підтримала та уточнила підставу позову. Суду пояснила, що після одержання [PERSON] державного акту на право власності на земельну ділянку, договір про її оренду з відповідачем не укладався, проте відповідач фактично використовував її у 2009 році, а тому зобов»язаний сплатити одержаний дохід за користування земельною ділянкою [PERSON] в сумі встановленого розміру орендної плати. [PERSON] в судове засідання не з»явився, про день та час розгляду справи повідомлений судом належним чином. Представник відповідача в судове засідання не з'явився. Про день та час розгляду справи відповідач повідомлений належним чином, причини неявки його представника суду не відомі, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані нею документи і матеріали, всебічно та повно з"ясувавши обставини справи, на яких грунтуються позовні вимоги, об"єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. За правилами, встановленими статтею 1214 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов»язана відшкодувати всі доходи які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. В судовому засіданні встановлено, що 18 липня 2000 року [PERSON] уклав з відповідачем сільськогосподарським виробничим кооперативом «Зеленьки» договір оренди земельної частки (паю) розміром 3,41 умовних кадастрових гектарів вартістю 16832 гривні. Пунктом 3 вказаного договору передбачалось, що за користування вказаною земельною часткою орендар сплачує орендодавцю кожного року орендну плату в розмірі 300 гривень. Встановлено, що умовну земельну частку, належну [PERSON] було виділено в натурі та на підставі розпорядження Миронівської РДА № 176 від 22.05.2002 року йому передано у приватну власність земельну ділянку площею 3, 270 га, розташовану на території Зеленьківської сільської ради та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Вказане підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії 11-КВ № 025065, виданим 25 травня 2002 року Миронівською РДА Київської області та зареєстрованим в Книзі записів державним актів на право власності на землю за № 130. Договір оренди земельної ділянки, належної [PERSON], з відповідачем не укладався, проте відповідач фактично за усною згодою власника земельної ділянки використовував її на умовах оренди. Отже, майном [PERSON] відповідач користувався без достатньої правової підстави. Вказані обставини не спростовані відповідачем та підтверджуються довідкою Зеленьківської сільської ради Миронівського району Київської області № 634/1 від 18.05.2010року. Те, що договір оренди земельної ділянки між сторонами не укладався, виключає можливість стягнення орендної плати, але наявність зазначених обставин породжує зобов»язання користувача, який використовує земельну ділянку особи, в інтересах якої пред»явлено позов, виплатити йому частину одержаного доходу за правилами статті 1214 ЦК України. При цьому розмір такого доходу суд вважає доцільним визначити відповідно до встановлених розмірів орендної плати. Указом Президента України «Про додаткові заходи щодо соціального захисту селян-власників земельних часток (паїв)» від 2.02.2002 року встановлено, що плата за оренду земельних ділянок сільськогосподарського призначення, земельних часток (паїв) запроваджується у розмірі не менше 3 % визначеної відповідно до законодавства вартості земельної ділянки, земельної частки (паю). Як вбачається з довідки № 03-03/785, виданої 26 травня 2010 року управлінням Держкомзему у Миронівському районі станом на 31.12.2009 року грошова оцінка земельної частки (паю) по Зеленьківській сільській раді Миронівського району Київської області складає 50855 гривень за пай. Таким чином розмір мінімальної плати за оренду земельної ділянки становить 1525,65 гривень за рік. Згідно з платіжною відомістю № 250 від 26 травня 2010 року сільськогосподарський виробничий кооператив «Зеленьки» сплатив [PERSON] 968 гривень за оренду земельної ділянки. Таким чином примусовому стягненню підлягає недоплачена сума доходу визначеного в розмірі орендної плати за користування земельною ділянкою протягом 2009року в сумі 557,65 гривень. Пред'явлений позов грунтується на законі, а тому відповідач зобов"язаний сплатити [PERSON] кошти за фактичне використання земельної ділянки в розмірі 557,65 гривень. На підставі статті 88 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір та витрати на інформаційно- технічне забезпечення розгляду справи судом. На підставі викладеного, статті 1214 ЦК України, Указу Президента України «Про додаткові заходи щодо соціального захисту селян-власників земельних часток (паїв)» від 2.02.2002 року,

Outcome: approved