Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-24 00:00:00

[PERSON] в інтересах [PERSON], [PERSON] звернувся до суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Первомайської районної державної адміністрації Миколаївської області про визнання дій незаконними та стягнення разової грошової допомоги. В ході попереднього судового засідання представник позивачів - [PERSON], збільшив позовні вимоги, просить визнати незаконними дії Управління праці та соціального захисту населення Первомайської районної державної адміністрації Миколаївської області при проведенні [PERSON]І та [PERSON]С виплати разової грошової допомоги передбаченої ч. 5 ст. 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантій їх соціального захисту» за 2009-2010 роки у розмірі трьох мінімальних пенсій за віком. Стягнути з Управління праці та соціального захисту населення Первомайської районної державної адміністрації Миколаївської області на користь [PERSON], [PERSON] невиплачену разову грошову допомогу за 2009 рік у розмірі трьох мінімальних пенсій за віком у сумі 1424 грн., кожному, за 2010 рік в сумі 1998 грн., кожному. Обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідно до ст.ст. 5, 6 Закону України "'Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22.10.1993 року (далі-Закон), позивачі [PERSON]І та [PERSON]С мають право на пільги, встановлені законодавством України для учасників війни. Згідно ч. 5 ст. 14 Закону їм, як учасникам війни, щорічно до 5 травня повинна виплачуватися разова грошова допомога в розмірі трьох мінімальних пенсій за віком. Відповідачем частково за 2009 рік було виплачено разову грошову допомогу в сумі 70 грн., за 2010 рік в сумі 320 грн. 23.02.2010 року позивачі звернулись до Управління праці та соціального захисту населення Первомайської районної державної адміністрації Миколаївської області з заявами, у яких просили здійснити перерахунок виплати разової грошової допомоги передбаченої ч. 5 ст. 14 Закону у розмірі трьох мінімальних пенсій за віком, однак їм було відмовлено у задоволенні їх заяв. Рахує, що зазначена вище відмова суперечить чинному законодавству України, оскільки на 2009-2010 роки дія ч.5 ст.15 Закону не зупинялась, не виключалась, а тому при проведенні позивачам виплати разової грошової допомоги відповідач повинен був керуватись виключно вимогами Закону, який має вищу юридичну силу, а не Постановами КМУ, які є підзаконними актами. Тому, вважає, що всупереч ст..2 Закону, ст.. 22 Конституції України, Постанов КМУ № 211 від 18.03.2009 № 299 від. 07.04.2010 року «Про розміри разової грошової, що виплачується у 2009-2010 р р.» позивачам як учасникам війни за 2009 рік не доплачено разову грошову допомогу в сумі 1424 грн., кожному, за 2010 рік в сумі 1998 грн., кожному, в звязку з чим позивачі звернулись до суду за захистом своїх прав. Позивачі в судове засідання не зявились про час та місце розгляду справи були повідомлені в установленому законом порядку. Представник позивачів [PERSON]В в судове засідання не зявився про час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку, однак на адресу суду направив заяву в якій просить розглядати справу у його відсутність , позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача УПСЗН Первомайської районної державної адміністрації Миколаївської області [PERSON]І в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог. При цьому в судовому засіданні пояснила, що вимоги позивачів не підлягають задоволенню, так як виплата разової грошової допомоги учасникам війни до Дня Перемоги у 2009 році проводилась відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 211 від 18.03.2009 «Про розміри разової грошової допомоги, що виплачується в 2009 році відповідно до Законів України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та "Про жертви нацистських переслідувань". Згідно зазначеної Постанови розмір такої допомоги у 2009 році складав 70 грн. і виплачений позивачам повному обсязі. У 2010 році виплата разової грошової допомоги учасникам війни до Дня Перемоги проводилась відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 299 від 07.04.2010 року «Про розміри разової грошової допомоги, що виплачується у 2010 році відповідно до Законів України "Про статус учасників війни, гарантії їх соціального захисту" та "Про жертви нацистських переслідувань". Розмір зазначеної допомоги склав 120 грн. і виплачений позивачам у повному обсязі. Тому рахує, що позовні вимоги позивачів є безпідставними та просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши заяву представника позивачів, матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачів не підлягають задоволенню. Поскільки в судовому засіданні судом встановлено, що відповідно до ст.ст. 5, 6 Закону України "'Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22.10.1993 року (далі-Закон), позивачі [PERSON]І та [PERSON]С мають право на пільги, встановлені законодавством України для учасників війни. Згідно ч. 5 ст. 14 Закону їм, як учасникам війни, щорічно до 5 травня повинна виплачуватися разова грошова допомога. Управлінням праці та соціального захисту населення Первомайської районної державної адміністрації Миколаївської області за 2009-2010 роки позивачам виплачувалась разова грошова допомога в розмірі , який визначався Кабінетом Міністрів України у 2009 році в сумі 70 грн. кожному, у 2010 році - 120 грн. кожному, що підтверджується поясненнями представника відповідача, відповідями УПСЗН Первомайської РДА № с-25-04 від 04.03.2010 року (а.с.4,5), ксерокопіями посвідчень ветерана війни - учасника війни (а.с. 6). Ст. 14 Закону в редакції 09.07.2007 року, встановлено, що щорічно до 5 травня учасникам війни, нагородженим орденами і медалями колишнього СРСР за самовіддану працю та бездоганну військову службу в тилу в роки Великої Вітчизняної війни, виплачується разова грошова допомога у розмірі чотирьох мінімальних пенсій за віком, іншим учасникам війни - у розмірі трьох мінімальних пенсій за віком. Згідно зі статтею 75 Конституції України Верховна Рада є єдиним органом законодавчої влади в Україні. Конституція України не встановлює пріоритету застосування того чи іншого закону, у тому числі залежно від предмета правового регулювання. Немає також закону України, який би регулював питання подолання колізії норм законів, що мають однакову юридичну силу. Водночас Конституційний Суд України в пункті 3 мотивувальної частини рішення від 3 жовтня 1997 року № 4-зп у справі про набуття чинності Конституцією України зазначив: « Конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є й те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше». За змістом частини третьої статті 150 Конституції України рішення Конституційного Суду Україні є обов'язковими до виконання на території України. Отже, за наявності декількох законів, норми яких по-різному регулюють конкретну сферу суспільних відносин, під час вирішення спорів у цих відносинах суди повинні застосовувати положення закону з урахуванням дії закону в часі за принципом пріоритету тієї норми, яка прийнята пізніше. Правовими підставами для виплати позивачам у 2009-2010рр. разової щорічної грошової допомоги до 09 травня була ст.14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». У Преамбулі вищезазначеного Закону установлено, що у 2009 році виплата разової грошової допомоги, передбаченої цим Законом, учасникам війни та колишнім в'язням концентраційних таборів, гетто, інших місць примусового тримання, особам, які були насильно вивезені на примусові роботи, дітям партизанів, підпільників, інших учасників боротьби з націонал-соціалістським режимом у тилу ворога, здійснюється у розмірі 70 грн., згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 18 березня 2009 року N 211, яка в свою чергу передбачає, що учасникам війни та колишнім в'язням концентраційних таборів, гетто, інших місць примусового тримання, особам, які були насильно вивезені на примусові роботи, дітям партизанів, підпільників, інших учасників боротьби з націонал-соціалістським режимом у тилу ворога виплата разової грошової допомоги складає - 70 гривень. Пунктом 7 Перехідних положень Закону України Про Державний бюджет України на 2010 рік від 27.04.2010 року № 2154-VI визначено, що з метою зменшення дефіциту бюджету у 2010 році Кабінету Міністрів України за погодженням з Комітетом Верховної Ради України з питань бюджету надано право приймати рішення щодо перегляду деяких розмірів виплат, визначених законодавством, та по інших законодавчих актах, які передбачають додаткові видатки з державного та місцевих бюджетів. Згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 07.04.2010 року «Про розміри разової грошової допомоги, що виплачується у 2010 році відповідно до Законів України "Про статус учасників війни, гарантії їх соціального захисту" та "Про жертви нацистських переслідувань" визначено, що учасникам війни та колишнім в'язням концентраційних таборів, гетто, інших місць примусового тримання, особам, які були насильно вивезені на примусові роботи, дітям партизанів, підпільників, інших учасників боротьби з націонал-соціалістським режимом у тилу ворога, виплата разової грошової допомоги складає - 120 гривень. Отже, виходячи з наведеного, суд вважає, що [PERSON]І та [PERSON]С відповідно до вимог чинного законодавства відповідачем за 2009-2010 роки у повному обсязі виплачено разову грошову допомогу, передбачену Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту". Тому, в силу ст.1166 Цивільного Кодексу України, в задоволенні позовних вимог [PERSON], [PERSON] до Управління праці та соціального захисту населення Первомайської районної державної адміністрації Миколаївської області про визнання дій незаконними та стягнення разової грошової допомоги, необхідно відмовити.

Outcome: dismissed