Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-23 00:00:00

[PERSON] 09.07.2009 року звернувся до суду з позовом до Об»єднання співвласників багатоквартирного будинку (ОСББ) «Лада», 3 особа - [PERSON] про зміну формулювання причини звільнення, стягнення вихідної допомоги та відшкодування моральної шкоди. Позивач [PERSON] зазначав, що він працював у відповідача з 01.11.2006 року на посаді головного інженера, а потім - інженера по експлуатації; наказом №11-к від 02.06.2009 року він був звільнений з роботи за власним бажанням, з 02.06.2009 року; оскільки він (позивач) був звільнений з роботи згідно заяви, де він просив його звільнити за власним бажанням, але у зв»язку з невиконанням роботодавцем (відповідачем) законодавства про працю, ці обставини не були зазначені в наказі про звільнення; відповідно - йому не було виплачено відповідачем вихідну допомогу у розмірі не менше тримісячного середнього заробітку згідно ст.44 КЗпП України; неправомірністю дій (бездіяльності) відповідача йому було завдано моральної шкоди, яку він (позивач) оцінює сумою 5 000,00 грн.; тому позивач вимушений був звернутися до суду з даним позовом. Позивач [PERSON] просив постановити судове рішення, яким: змінити формулювання причин його звільнення згідно наказу №11-к від 02.06.2009 року з «ст.38 КЗпП України - за власним бажанням» на «ст.38 ч.З КЗпП України - за власним бажанням, у зв»язку з невиконанням роботодавцем законодавства про працю»; стягнути з відповідача на його (позивача) користь вихідну допомогу у розмірі тримісячного середнього заробітку - в сумі 5 468,07 грн., а також - в порядку відшкодування моральної шкоди - 5 000,00 грн. В судовому засіданні позивач [PERSON] уточнені позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити; представник відповідача [PERSON] та 3 особа - голова правління ОСББ «Лада» - [PERSON] позов не визнали; вважаючи звільнення позивача таким, що відповідає вимогам чинного законодавства, а вимоги позивача - безпідставними, просили в задоволенні позову відмовити у повному обсязі. Заслухавши пояснення сторін в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. В судовому засіданні встановлено: згідно наказу №25-к від 01.11.2006 року [PERSON] (позивач) був прийнятий на роботу на посаду головного інженера ОСББ «Лада» іа.с.144-145). Наказом №2-к від 01.03.2007 року, у зв»язку зі зміною штатного розкладу, за письмовою згодою [PERSON], він був переведений на посаду інженера по експлуатації ОСББ «Лада» (а.с. 142-143). Згідно наказу №11-к від 02.06.2009 року [PERSON] був звільнений з роботи з посади інженера по експлуатації ОСББ «Лада», з 02.06.2009 року, за власним бажанням - на підставі ст.38 КЗпП України (а.с. 134-135). З наказом про звільнення від 02.06.2009 року [PERSON] був ознайомлений 2.06.2009року (а.с. 134), з ним було проведено розрахунок на день звільнення та видано трудову книжку. Дані обставини підтверджуються матеріалами справи і не заперечуються сторонами. Як вбачається з матеріалів справи, позивачу [PERSON] за його заявою від 22.04.2009року «про надання чергової щорічної відпустки із наступним звільненням» наказом №6-к від 22.04.2009 року було надано чергову відпустку з 22.04.2009 року по 08.05.2009року (а.с.140-141); у зв»язку з хворобою під час відпустки, за заявами [PERSON] від 13.05.2009 року (а.с.139) та від 29.05.2009 року (а.с.137) наказами №8-к від 13.05.2009року та №9-к від 29.05.2009 року - було продовжено термін перебування у відпустці відповідно до 23.05.2009 року та по 02.06.2009 року (а.с.138, 136); із заявою про звільнення, на підставі якої було видано наказ про звільнення за №11-к від 02.06.2009 року, позивач [PERSON] звернувся до відповідача 01.06.2009 року (а.с. 135). Ствердження позивача про те, що відповідачем (роботодавцем) порушувалось законодавство про працю та охорону праці, що полягало в «незаконному переведенні з посади головного інженера на посаду інженера по експлуатації; не проведенні індексації заробітної плати; у незаконному притягненні до дисциплінарної відповідальності; не складанні в установленому порядку акту за формою Н-1 у зв»язку із нещасним випадком на виробництві; у примушенні виконання робіт, що не входили до посадових обов»язків; у не наданні для ознайомлення нормативних актів; у не забезпеченні засобами індивідуального захисту та спецодягом; у допуску до виконання спеціальних робіт без проведення спеціального навчання та без відповідних посвідчень; у звільненні з 02.06.2009 року з неправильним формулюванням причин звільнення та не виплаті вихідної допомоги у розмірі тримісячного середнього заробітку», в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження; кожна з наведених позивачем обставини, на які посилається позивач, як на підстави вимоги про зміну формулювання причин звільнення, могли бути предметом судового розгляду у разі звернення позивача до суду з відповідним позовом, але [PERSON] з такими позовами не звертався та відповідних судових рішень з цього приводу на день його звільнення не було. Факт звільнення позивача [PERSON] з роботи з 02.06.2009 року останнім не оспорюється. Таким чином, аналізуючи встановлені в судовому засіданні обставини справи, на підставі наданих сторонами доказів в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що звільнення позивача [PERSON] проведено без порушень чинного трудового законодавства, у зв»язку з чим в задоволенні позовних вимог має бути відмовлено у повному обсязі заявлених та підтриманих позивачем вимог.

Outcome: dismissed