Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про стягнення заборгованості, мотивуючи тим, що 02.12.2008 року між ними було укладено договір позики, відповідно до умов якого відповідачка отримала від позивача грошові кошти у сумі 10985 доларів СНІ А та 1600 євро та зобов»язалась повернути кошти до 01.01.2009 року. На підтвердження укладання договору позики та його умов відповідачка надала відповідні розписки. Крім того, 03.04.2009 року між ними було укладено ще один договір позики, відповідно до умов якого відповідачка отримала від позивача грошові кошти у сумі 4500 доларів США та 500 євро та зобов»язалася повернути до 30.04.2009 року. На підтвердження укладання договору позики та його умов відповідачка надала йому розписку. Вказує, що в порушення умов договорів позики відповідачка зобов»язання за договорами належним чином не виконала, плату по заборгованості не здійснює та станом на 09.06.2009 року має заборгованість з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних в сумі 154603,61 грн. Просив стягнути з відповідачки на його користь заборгованість в сумі 154603,61 грн. та судові витрати. Представник позивача в судовому засідання позов підтримав. Представник відповідачки в судовому засіданні проти позову заперечував. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи приходить до висновку про задоволення позову виходячи з наступного. Згідно ст.526 ЦПК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, таког о самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що 02.12.2008 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, відповідно до умов якого відповідачка отримала від позивача грошові кошти у сумі 10985 доларів США та 1600 євро та зобов'язалась повернути кошти до 01.01.2009 року. На підтвердження укладання договору позики та його умов відповідачка надала позивачу відповідні розписки від 02.12.2008 року. Крім того, 03.04.2009 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено ще один договір позики, відповідно до умов якого відповідачка отримала від позивача грошові кошти у сумі 4500 доларів США та 500 євро та зобов'язалася повернути їх до 30.04.2009 року. На підтвердження укладання договору позики та його умов відповідачка надала позивачу розписку від 03.04.2009 року. В порушення умов домовленості відповідачка зобов'язання за договорами належним чином не виконала, плату по заборгованості не здійснює. Згідно ч.І ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов»язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Станом на 09.06.2009 року загальна сума заборгованості становить 154603,61 гри., а саме: 140541 грн. сума боргу за договорами позики, 6759,70 сума індексу інфляції, 1453,75 грн. три відсотки річних від простроченої суми боргу та 5849,16 грн. сума використання коштів позивача. На підставі викладеного суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість в сумі 154603,61 грн., з яких 140541 грн. сума боргу за договорами позики, 6759,70 сума індексу інфляції, 1453,75 грн. три відсотки річних від простроченої суми боргу та 5849,16 грн. сума використання коштів позивача, а також 1546,04 грн. - держмита та 250 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, а всього 156399,65 грн.

Outcome: approved