Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-29 00:00:00

14. 04. 2010 [PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ ЇСТ СЕРВІС» магазин «Комфі» про розірвання договору купівлі - продажу, стягнення сплаченої за товар грошової суми та відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 07. 02. 2010 між ним та Оповідачем укладено договір купівлі - продажу товару - хлібопечі «Moulinex OW2000». 19. 02. 2010 позивач звернувся до відповідача про розірвання вказаного договору, оскільки товар виявився несправним. До теперішнього часу вимоги позивача про розірвання договору та відшкодування сплачених за товар коштів відповідачем не задоволені, що і стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, обставини, викладені в позові підтвердив, просив суд стягнути з відповідача завдану матеріальну шкоду у розмірі 1061, 95 грн., моральну шкоду у розмірі 2000, 00 грн., витрати, понесені на правову допомогу у розмірі 600, 00 грн, а також судові витрати, пов язані зі сплатою витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду справи у розмірі 120, 00 грн. Просив позов задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, проти задоволення позову заперечив, вважаючи його безпідставним та необгрунтованим, з огляду на те, що відповідачем не порушено вимоги чинного закондавства, права позивача не порушено, а тому у задоволенні позову просив суд відмовити. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, 07. 02. 2010 позивачем [PERSON] в магазині «Комфі», що знаходиться в м. Миколаєві за адресою: пр. Леніна, 154 було придбано товар - хлібопіч «Moulinex OW2000», вартістю 1044, 05 грн., що підтверджується чеком від 07.02.2010 № 85271. Вказаний товар позивач придбав у якості подарунку матері, про що повідомив працівників вказаного магазину. Відповідно до ч. 1 cm. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Відповідно до ч. З cm. 626 ЦК України оговір є двостороннім, якщо правами та обовязками наділені обидві сторони договору. Відповідно до ч. 1 cm. 644 ЦК України якщо пропозицію укласти договір зроблено усно і в ній не вказаний строк для відповіді, договір є укладеним, коли особа, якій було зроблено пропозицію, негайно заявила про її прийняття. Відповідно до ч. 2 cm. 699 ЦК України виставлення товару, демонстрація його зразків або надання відомостей про товар (описів, каталогів, фотознімків тощо) у місцях його продажу є публічною пропозицією укласти договір незалежно від того чи вказана ціна та інші істотні умови договору купівлі-продажу, крім випадків, коли продавець явно визначив що відповідний товар не призначений для продажу. Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного суду України від 12.04.96 N5 «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» оскільки в системі роздрібної торгівлі договір купівлі-продажу, як правило, збігається з його виконанням на нього не поширюються вимоги щодо обовязкової письмової форми. Відповідно до ч. 1 cm. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Таким чином, судом встановлено, що 07. 02. 2010 між позивач [PERSON] та відповідачем [PERSON] з обмеженою відповідальністю «ВІСТ СЕРВІС» в особі торгівельного закладу - магазину «Комфі», було укладено договір купівлі - продажу товару -хлібопечі «Moulinex OW2000», відповідно до якого відповідачем надано вказаний товар, за який позивачем сплачено кошти у розмірі 1044, 05 грн. Відповідно до ч. 1 cm. 673 ЦК України продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. Відповідно до ч. 1 cm. 675 ЦК України товар, який продавець передає або зобовязаний передати покупцеві, має відповідати вимогам щодо його якості в момент його передання покупцеві, якщо інший момент визначення відповідності товару цим вимогам не встановлено договором купівлі-продажу. Судом встановлено, що оскільки в момент придбання товару відповідачем не було надано позивачу змоги щодо перевірки якості товару, зважаючи на його особливість - необхідність додаткових інгрідієнтів, що є складовими продукції, що виготовляється товаром - тіста, тому позивач перевірив якість товару - здійснив пробне використання хлібопечі за межами торгівельного закладу. За результатами якого виявилося, що вказаний товар має недоліки - не виконує функцію, використання якої є основним призначенням зазначеного товару - не вимішує тісто. Відповідно до ч. 1 cm. 6 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виробник, виконавець) зобовязаний передати споживачеві продукцію належної якості, а також надати інформацію про цю продукцію. Відповідно до ч. 2 cm. 678 ЦК України у разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких повязане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором: 1) відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової cyми; 2) вимагати заміни товару. Відповідно до ч. 1 cm. 708 ЦК України у разі виявлення покупцем протягом гарантійного або інших строків, встановлених обовязковими для сторін правилами чи договором, недоліків, не застережених продавцем, або фальсифікації товару покупець має право за своїм вибором, зокрема відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми. Відповідно до ч. 1 cm. 688 ЦК України покупець зобовязаний повідомити продавця про порушення умов договору купівлі-продажу щодо кількості, асортименту, якості, комплектності, тари та (або) упаковки товару у строк, встановлений договором або актами цивільного законодавства, а якщо такий строк не встановлений, в розумний строк після того, як порушення могло бути виявлене відповідно до характеру і призначення товару. Позивач [PERSON] звернувся до представників відповідача із заявою від 19. 02. 2010 про розірвання купівлі-продажу товару - хлібопечі «Moulinex OW2000», в якій повідомив, що хлібопіч несправна, а саме не виконує функцію, використання якої є основним призначенням зазначеного товару - не вимішує тісто. Зазначене в судовому засіданні було підтверджено поясненнями свідка представника відповідача менеджера пункту продажу - [PERSON], який вказав, що на момент звернення позивача з вимогою про розірвання договору хлібопіч була дійсно несправна. Дана несправність була встановлена в приміщенні магазину в ході спроби перевірки роботоздатності хлібопечі з використанням відповідних інгрідієнтів, що входять до складу тіста. У відповідь на прохання позивача про розірвання договору купівлі-продажу вказаного товару та повернення сплачених грошових коштів, представниками відповідача було відмовлено з посиланням на необхідність перевірки якості товару. При цьому представниками відповідача було прийнято від позивача даний товар у повній комплектності. Відповідно до п. 12 ч. 1 cm. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» істотний недолік - недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з нижченаведених ознак: а) він взагалі не може бути усунутий; б) його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів; в) він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором. 04.03. 2010 після закінчення 14-денного строку перевірки відповідачем якості товару позивач повторно звернувся до представників відповідача про розірвання договору купівлі- продажу вказаного товару та повернення сплачених грошовій коштів, однак позивачу було відмовлено. Вказане було підтверджено вищезазначеним свідком [PERSON] 04. 03. 2010 позивач звернувся до представників позивача з заявою про надання в користування аналогічного товару. В задоволенні вказаної заяви позивачу було відмовлено з посиланням на те, що даний вид товару не включено до переліку обмінного фонду. В порядку досудового вирішення спору позивач звертався за допомогою до Миколаївського обласного управління у справах захисту прав споживачів, про що свідчить скарга від 05. 03. 2010 та відмітка пошти про відправку та отримання кореспонденції. Зі свідчень [PERSON], який є сервіс-менеджером магазину «Комфі», пункту продажу товарів відповідача, вбачається, що в лютому 2010 року позивач дійсно звертався до магазину з заявою про розірвання договору купівлі-продажу вказаного товару та повернення сплачених грошових коштів, від останнього було прийнято вказаний товар. Відповідно до висновку сервіс-центру у вказаному товарі виявили недолік - необхідна була заміна мотору. За власною ініціативою 10. 03. 2010 магазин відправив товар до сервісного центру. Було виконано ремонт товару, хоча від позивача і не було заяви про виконання такого. Вказаний товар було відремонтовано 15. 03. 2010. Відповідно до cm. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відповідно до cm. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до cm. 526 ЦК України зобов язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ч.ч. 1, 2 cm. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Відповідно до ч. 5 cm. 653 ЦК України, якщо договір змінений або розірваний у звязку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору. Таким чином, судом встановлено, що відповідачем [PERSON] з обмеженою відповідальністю «ВІСТ СЕРВІС» спірний товар утримувався у період з 19. 02. 2010 по 15. 2.2010, що підтверджується заявою позивача від 19. 02. 2010, поясненнями свідка. В судовому засіданні представник відповідача факт виконання ремонту із заміною мотору у товарі визнав, однак твердження представника відповідача, що ремонт товару було виконано протягом трьох днів свого підтвердження не знайшли, доказів стосовно цього суду не надано. В судовому засіданні суд дійшов висновку, що у товарі, придбаному позивачем були наявні недоліки, про це свідчить факт визнання відповідачем необхідності у проведенні ремонту та його проведення у період з 19. 02. 2010 по 15. 03. 2010, вказані недоліки згідно з п. 12 ч. 1 cm. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» є істотними, що надає право позивачу відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми, а тому позовні вимоги позивача [PERSON] в частині розірвання договору купівлі - продажу товару - хлібопечі «Moulinex OW2000» від 07. 02. 2010 та стягнення сплачених за товар коштів у розмірі 1044, 50 грн. підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 cm. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Згідно з п.1 ч. 2 cm. 22 ЦК України збитками є зокрема витрати, які особа зробила * або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). З метою відновлення свого порушеного права позивач змушений був звертатися де органів, уповноважених на це, та неодноразово звертатися до відповідача, в ході чого змушений був витрачати додаткові кошти на проїзд у громадському транспорті у розмірі 10, 50 грн., а також сплачувати витрати на відправку поштової кореспонденції у розмірі 07, 40 грн. Зазначені витрати підлягають відшкодуванню за рахунок позивача на користь позивача. Відповідно до cm. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до п. 5 ч. 1 cm. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» відшкодування шкоди (збитків), завданих дефектною чи фальсифікованою продукцією або продукцією неналежної якості, а також майнової та моральної (немайнової) шкоди, заподіяної небезпечною для життя і здоров я людей продукцією у випадках, передбачених законодавством. Відповідно до п. 23. Постанови Пленуму Верховного суду України від 12.04.96 N 5 «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» при вирішенні вимог споживачів про відшкодування на підставі cm. 24 Закону моральної шкоди суди повинні виходити з розяснень, які Пленум Верховного Суду України дав у постанові від 31 березня 1995 p. N 4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди . Зокрема, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру, яких споживач зазнав унаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, що настали через незаконні винні дії продавця, виготівника, виконавця або через їх бездіяльність. Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (у тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків (п. З постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»). Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" розмір відшкодування зазначеної шкоди суд повинен визначити залежно від характеру й обсягу страждань, яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат і з урахуванням інших обставин. Суд при розгляді справи також взяв до уваги те, що факт заподіяння моральної шкоди позивачу мав місце, що виразилось у порушенні звичного способу життя, виникненні спричиненого діями відповідача морально-психологічного тиску, напруженості у сімейних відносинах, втрати нормальних життєвих звязків, які вимагають від [PERSON] додаткових зусиль для організації свого життя. Суд, з огляду на ступінь, характер, термін й обсяг моральних переживань позивача, яких останній зазнав у зв язку з протиправними діями відповідача, а також виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості дійшов висновку про те, що позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди підлягають задоволенню частково, і вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] з обмеженою відповідальністю «ВІСТ СЕРВІС» на користь позивача компенсацію за заподіяну моральну шкоду у розмірі 700, 00 грн. В іншій частині позовних вимог щодо відшкодування нанесеної моральної шкоди суд вважає за необхідне відмовити, оскільки позивачем в судовому засіданні не надано належним чином оформлених доказів, що їх обгрунтовують. Оскільки позивач не має необхідних навичок та досвіду, він був вимушений звернутися за кваліфікованою юридичною допомогою, яка полягала у підготовці заяв до відповідача та скарги до управління Миколаївського обласного управління у справах захисту прав споживачів, позовної заяви, отримання юридичної консультації, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру від 05. 03. 2010 № 372, якою підтверджується сплата позивачем за надання юридичних послуг у розмірі 600, 00 грн. Зазначені витрати на підставі cm. 84 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача [PERSON] у якості відшкодування витрат на правову допомогу. Окрім того, на підставі cm. 88 ЦПК України , враховуючи положення п. 10 cm. 4 Декрету «Про державне мито», за яким громадяни за позовами про захист прав споживачів звільняються від сплати держмита, з відповідача [PERSON] з обмеженою відповідальністю «ВІСТ СЕРВІС» на користь держави підлягають стягненню витрати по сплаті державного мита у розмірі 59, 50 грн. (51, 00++ 08, 50 грн.) та на користь позивача [PERSON] понесені витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду розгляду справи у розмірі 120, 00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial