overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-04 00:00:00

[PERSON] 18.03.2010 року звернулась у Люботинський міський суд Харківської області з позовом до [PERSON] про визнання особи, такою, що втратила право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що 26 січня 2009 року вона уклала договір довічного утримання з [PERSON] Згідно вказаного договору їй у власність перейшов житловий будинок з надвірними будівлями № 22, який розташований по вул. Луначарського в м. Люботин Харківської області. [PERSON] має сина - [PERSON], якого 18 вересня 2008 року зареєстрував у вказаному будинку. На той час відповідач по справі [PERSON] погодився проживати з батьком [PERSON], але з вересня 2007 року вони не спілкуються та відповідач покину будинок. З вересня 2007 року [PERSON] протягом трьох з половиною років будинком не користується. Повністю припинив виконувати обовязки по утриманню будинку та оплату комунальних послуг. З моменту укладення договору довічного утримання, позивачка зробила ремонт в будинку та підтримує домоволодіння в належному стані. Особисті речі відповідача теж відсутні у спірному будинку. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги в повному обсязі та просила їх задовольнити, визнавши [PERSON] таким, що втратив право користування житловим будинком за адресою: Харківська область, м. Люботин, вул. Луначарського, 22. Відповідач [PERSON] про день, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно і належним чином згідно даної обяви в газету „Слобідський край. Однак в судове засідання не зявився і причину неявки суду не повідомив, в звязку з чим суд вважає причину неявки до суду неповажною. Суд, зі згоди представника позивача, розглядає справу за відсутністю відповідача з постановкою заочного рішення. Суд, вислухавши пояснення позивача, перевіривши матеріали справи, вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, виходячи з наступного. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивачка згідно договору довічного утримання від 26 січня 2009 року, посвідченого державним нотаріусом Другої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області, реєстровий номер 5, який ніким не оспорювався, є власником житлового будинку: Харківська область, м. Люботин, вул. Луначарського, 22 (а.с. 10). Відповідач [PERSON] з вересня 2007 року не мешкає в будинку за адресою: Харківська область, м. Люботин, вул. Луначарського, 22. Його особисті речі в будинку відсутні, що підтверджується актом квартального комітету від 04.03.2010 року ( а.с. 19). Враховуючи наведене, суд застосовує ч.2 ст. 405 Цивільного кодексу України, згідно з якою, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-04 00:00:00

31 травня 2010 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій вказує, що 15 липня 2009 року померла його мати [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина, яка складається з будинку, який знаходиться по вул.\~Пролетарській, 53 в сел. Коломак Коломацького району Харківської області. Заповіт на випадок своєї смерті [PERSON] вчинила на користь позивача, крім нього, спадкоємцем за законом після померлої матері є його брат [PERSON], який вчинив відмову від спадкового майна на користь позивача, про що свідчить відповідна заява, подана ним до нотаріальної контори.. Також, позивач зазначає, що тривалий час він не знав про існування будинку, а коли дізнався, встановлений законом строк для звернення з відповідною заявою до нотаріальної контори був пропущений, в звязку з чим просить суд визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини після смерті матері. В судовому засіданні представник позивача за дорученням [PERSON] позов підтримав та наполіг на його задоволенні, пояснивши, що позивач довгий час не знав про існування спадкового будинку і тому не звертався з заявою до нотаріальної контори. Представник відповідача [PERSON] селищної ради Коломацького району Харківської області у судове засідання не зявився, надавши суду заяву №265/02-16 від 02 липня 2010 року про визнання позовних вимог та про розгляд справи за їх відсутності. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення по справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, заслухавши представника позивача, врахувавши думку відповідача, перевіривши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визнати йому додатковий строк достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно свідоцтва про народження серії ІV-УР №2306487, виданого 21 травня 1963 року, актовий запис № 40 матірю позивача є [PERSON] (а.с.11). Відповідно до заповіту, посвідченого 04 вересня 2000 року секретарем Коломацької селищної ради Коломацького району Харківської області, зареєстровано в реєстрі за №200 [PERSON] заповіла усе своє майно з чого б воно не складалося і де б воно не знаходилося [PERSON]М (а.с.14). Згідно заяви, зареєстрованої в реєстрі за №7837 [PERSON], який є рідним братом позивача відмовився від спадщини [PERSON], яка померла 15 липня 2009 року на користь останнього (а.с.13). Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивач пропустив строк для звернення з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори з поважних причин, а тому вважає за необхідне визначити позивачеві додатковий строк один місяць для подання заяви про прийняття спадщини після смерті його матері [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, що мешкають у квартирі [ADDRESS] про стягнення заборгованості по оплаті за воду і послуги каналізації в сумі 8665грн. 45коп., вказавши в заяві, що користуючись послугами КП "Водоканал", на підставі рішення виконавчого комітету Запорізької міської Ради 546 від 28.10.99р. "Про порядок оплати послуг за водоспоживання і водовідведення", громадяни зобов'язані робити оплату за послуги по водопостачанню і каналізації щомісяця, окремо від інших платежів. Відповідачі не робили оплату за послуги по водопостачанню, у зв'язку з чим, на з 01.06.2000р. по 07.09.2009р. утворилася заборгованість у сумі 8665грн. 45коп. При цьому за період з 01.09.2006р. по 01.09.2009р. заборгованість становить 4883грн 72коп., що підтверджується розрахунком заборгованості. Незважаючи на попередження, відповідачі дотепер не погасили заборгованість, що числиться за ними, за комунальні послуги, у зв'язку з чим, вони змушені звернутися в суд за примусовим стягненням. Просить стягнути з відповідачів заборгованість за послуги водопостачання і каналізації на 01.09.2009р. у сумі 8665грн. 45коп. Витрати по оплаті держмита в сумі 86,65грн. та ІТЗ покласти на відповідачів. У судовому засіданні представник позивача підтримав свої позовні вимоги, та просив стягнути з відповідачів 8665грн 45коп. поновивши строк позовної давності та заявивши клопотання про заочний розгляд справи. Відповідачі заперечень проти позову не надали, в судове засідання не з»явились, поважних причин неявки суду не повідомили, про час розгляду справи повідомлялися своєчасно. У відповідності до ст. 168 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу в їх відсутності на підставі наявних матеріалів. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: У відповідності зі ст.67-68 ЖК України наймач зобов'язаний вчасно щомісяця вносити оплату за комунальні послуги. З представлених суду документів вбачається, що відповідач [PERSON] є наймачем квартири [ADDRESS]. На 01.09.2009р. у них існує заборгованість за послуги водопостачання і каналізації з 01.06.2000р. по 07.09.2009р. в сумі 8665грн. 45коп., при цьому з 01.09.2006р по 01.09.2009р. - 4883грн. 72коп. що підтверджується копією рахунка. Члени родини наймача також несуть відповідальність по заборгованості в солідарному порядку. Зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк, відповідачі ухиляються від їх виконання. Таким чином, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за послуги водопостачання і каналізації в сумі 8665грн 45коп. з урахуванням поновленого строку позовної давності. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідачів підлягає стягненню і держмито в доход держави в сумі 86,65 грн. та ІТЗ. На підставі викладеного і ст.ст.10,60,88,267,224-228 ЦПК України, ст.ст.67-68 ЖК України, ст.252,267,526,543 ЦК України, суд, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-04 00:00:00

У поданій до суду позовній заяві позивач зазначає, що 19.07.2001 року з відповідачем шлюб було розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 39. Від спільного шлюбу мають одну неповнолітню дитину, а саме: [PERSON] [INFO], яка на даний час проживає разом з позивачем і перебуває на її утриманні. В обгрунтування своїх позовних вимог позивач покликається на те, що рішенням Корецького районного суду Рівненської області від 23 січня 2004 року з відповідача стягуються аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 1/2 частини неоподаткованого мінімуму доходів громадян на дитину до досягнення нею повноліття. В даний час позивач зазначає, що має на утриманні неповнолітню дитину, яка підростає та потребує витрат на придбання продуктів харчування, одягу та інших побутових витрат, а у зв'язку із ростом ринкових цін та там, що відповідач не має постійного місця роботи, вона змушена звернутися до суду з відповідною заявою про зміну розміру аліментів, а тому просить суд стягнути аліменти в твердій грошовій сумі а розмірі 50 (п'ятдесяти) гривень 00 копійок щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач, по аналогічних мотивах позов підтримала повністю і просить, суд стягнути з .відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина в твердій грошовій сумі на її користь в розмірі 50 (п'ятдесят) гривень 00 копійок, щомісячно до досягнення, нею првноліття, витрати по справі покласти на відповідача. Відповідач в судове засідання не з'явився, проте надіслав до суду заяву, в якій просить, суд справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги визнає повністю та не заперечує проти їх задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами не підлягають доказуванню. Дослідивши матеріали справи та письмові докази по ній, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Стаття 180 Сімейного кодексу України регламентує порядок та обов'язок батьків утримувати д|тей до досягнення ними повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров'я та матеріальне становище дитини; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що має істотне значення. Відповідно до статті 182 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів в твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярні доходи. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальні становище платника аліментів, який є працездатним. Судом достовірно встановлено, що відповідач є працездатним, займається веденням домашнього господарства. Згідно свідоцтва про народження серії І-ГЮ № 063111, [PERSON], є батьком - [PERSON] 26 липня 1998 року народженні З урахуванням зазначених обставин суд дійшов до висновку, що необхідно змінити розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини і слід стягнути з відповідачі аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 50 (п'ятдесят) гривень 00 копійок, щомісячне до досягнення нею повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-04 00:00:00

24.06.2010 року позивач звернувся до суду з позовом про виключення особи, як батька з актового запису про народження дитини обґрунтувавши свої вимоги тим, що 03.12.2005 року між ним та відповідачкою був укладений шлюб, який зареєстрований Воєводською сільською радою Троїцького району. Від шлюбу мають неповнолітню доньку Яну, [INFO]. 07.03.2008 року шлюбні відносини фактично припинили та не відновлювали до цього часу. Відповідачка повернулася проживати до своїх батьків в с. Розсохувате Марківського району. 13.10.2009 року [PERSON] народила доньку Діану, батьком якої записаний він оскільки на той час з відповідачкою ще перебували в зареєстрованому шлюбі. В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги пояснивши, що батьківство не визнає, оскільки з відповідачкою фактично проживали окремо, ніяких стосунків з нею не підтримував, про що не заперечує і сама відповідачка. На даний час шлюб між ними розірвано, про що 18 листопада 2009 року зроблено актовий запис (запис №51) про розірвання шлюбу в відділі реєстрації актів цивільного стану Марківського району Луганської області. Відповідачка в судовому засіданні не заперечила проти задоволення позову. Представник відділу РАЦС Марківського РУЮ не заперечує проти задоволення позову. Суд досліджуючи матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, який наполягає на задоволенні позову, пояснення відповідача, який визнає позовні вимоги вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України, згідно ч.4 якої у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-04 00:00:00

09.06.2010 року позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому було зазначено, що 11.10.2010 року між ВАТ «Луганськгаз» в особі «Марківського міжрайонного управління по експлуатації газового господарства» та відповідачем укладений договір №5762 про надання послуг з газопостачання, згідно з п. 28.3 якого споживач зобовязувався своєчасно вносити плату за надані послуги з газопостачання, але дані зобовязання ним не були виконані, що завдає значної шкоди філії «Марківкаміжрайгаз». Станом на 01.06.2010 року заборгованість відповідача за спожитий природній газ складає 1220 гривень 81 копійок. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав. Згідно п. 17 Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.1999 року № 2246 передбачено, що розрахунковим періодом для визначення розміру оплати послуг з газопостачання є календарний місяць. Плата за надані протягом розрахункового періоду послуги з газопостачання вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено інший строк. Як вбачається із Договору №5762 від 11.10.2007 року /6-7/ відповідач являється абонентом, споживаючим природній газ для опалення житла та приготування їжі та згідно п. 16 цього Договору повинен вносити плату щомісячно, але не пізніше 10 числа наступного місяця. Згідно виписки із лицевого рахунку / а. с. 5/ заборгованість відповідача за спожитий природній газ станом на 01.06.2010 рік складає 1220 гривні 81 копійок, про що не заперечує сам відповідач. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-04 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу і доводи мотивує тим, що 15.12.2007 року вона уклала шлюб з відповідачем по справі, шлюб було зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Волноваського РУЮ. актовий запис № 284, і проживали однією родиною до червня, місяця 2010 року, після чого сімейно-шлюбні відносини припинили, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію шлюбу, у сторін це перший шлюб. Від шлюбу мають неповнолітнього сина. [PERSON], [INFO], який мешкає з позивачкою. Причиною розпаду родини послужила та обставина, що сторони мають різні характери і на цій підставі в родини виникали сварки, які і привели до того, що родина розпалась, і позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. Позивачка в судове засідання не з»явилася, а подала заяву про розгляд справи у її відсутність, на позові наполягає, яка є наявною у справі. Відповідач позов визнав, не заперечує проти розгляду справи у відсутності позивачки, суд вважає можливим розгляд справи у відсутності позивачки. Суд, заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони зареєстрували шлюб 15.12.2007 року, шлюб реєструвався відділом реєстрації актів цивільного стану Волноваського РУЮ, Донецької області, актовий запис № 284. і мешкали однією родиною по червень місяць 2010 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу і поясненнями відповідача. Від шлюбу неповнолітнього сина. [PERSON], [INFO]. Спільного майна не мають. Причиною розпаду шлюбних стосунків стало, те, що між ними відсутнє взаєморозуміння, на грунті чого виникали сварки, в наслідок чого між подружжям втрачено почуття любові та поваги один до одного, що свідчить про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення. На підставі ст.ст. 104. 110 - 112 ЦПК України позовні вимоги підлягають задоволенню, суд вважає за можливе подальші судові витрати покласти на відповідача, підлягає стягненню 17 гривень. На підставі ст.ст.104. 110-112 СК України і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-04 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду 19 квітня 2010 року з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , З лютого [INFO] у розмірі % частини доходів відповідача щомісяця починаючи з дня подання позовної заяви до суду і до досягнення дочкою повноліття, посилаючись на те, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 12 лютого 2005 року. У шлюбі народилася дочка [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачкою. Спільне життя з відповідачем не склалося, разом не проживають з грудня 2009 року, припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарства. Позивачка не працює, отримує допомогу по безробіттю у міському центрі зайнятості, тому їй важко у повному обсязі задовольнити життєві потреби дитини. Утримується дочка виключно за кошти позивачки. Відповідач дитиною не цікавиться і не надає матеріальну допомогу для її утримання у добровільному порядку, тобто ухиляється від свого батьківського обов»язку утримувати свою неповнолітню дочку, а тому позивачка змушена звернутися до суду. В судовому засідання позивачка уточнила позовні вимоги та просить стягувати з відповідача на утримання дочки [PERSON] аліменти в розмірі 300 гривень, яка підлягає індексації відповідно до закону щомісячно, починаючи з 19 квітня 2010 року і до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні відповідач позов визнав, не заперечує щоб з нього стягували аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі 300 грн. щомісячно. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. У шлюбі народилася дочка [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачкою. Спільне життя з відповідачем не склалося, разом не проживають з грудня 2009 року, припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарства. Позивачка не працює, отримує допомогу по безробіттю у міському центрі зайнятості, тому їй важко у повному обсязі задовольнити життєві потреби дитини. Утримується дочка виключно за кошти позивачки. Відповідач дитиною не цікавиться і не надає матеріальну допомогу для її утримання у добровільному порядку, тобто ухиляється від свого батьківського обов»язку утримувати свою неповнолітню дочку, а тому позивачка змушена звернутися до суду. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, кожен з батьків повинен приймати участь у утриманні дитини до досягнення нею повноліття. Відповідач ухиляється від обов»язку утримувати неповнолітню дитину, а тому з нього слід стягнути аліменти в примусовому порядку. При визначенні розміру аліментів суд враховує розмір прожиткового мінімуму громадян, який встановлений станом на час розгляду справи, матеріальне становище сторін, стан здоров»я дітей та платника аліментів, відсутність у платника аліментів на утриманні інших дітей, а також інші обставини, які мають істотне значення для справи та вважає, що даний позов слід задоволити. Стягнути з відповідача в користь позивачки аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі 300 гривень, яка підлягає індексації відповідно до закону щомісячно, починаючи з 19 квітня 2010 року і до досягнення дитиною повноліття. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-04 00:00:00

КП «Житсервіс-2» звернулося до суду із позовом про стягнення з [PERSON], заборгованості по оплаті, витрат на утримання житлового будинку та прибудинкової території мотивуючи тим, що відповідач належним чином оплату вказаних послуг не проводить, внаслідок чого утворилася заборгованість, в розмірі 770,38 грн., від виплати якої відповідач в добровільному порядку ухиляється. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав. Відповідач [PERSON], в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи була сповіщена належним чином, про причини неприбуття не повідомила, заперечень на позов не надала, тому суд відповідно до ч.1 ст. 244 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за відсутності заперечень до того представника позивача. Вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. Згідно даних особового рахунку № 4445, заборгованість [PERSON] по оплаті витрат на утримання житлового будинку та прибудинкової території станом на 01.08.2009р. становить 770,38 грн. Вказана заборгованість утворилася за період з 01.01.2007р. по 01.08.2009р. Відповідно укладеного договору КП «Житсервіс-2» зобовязаний проводити весь комплекс робіт, необхідний для підтримання будинку в належному стані. Склад витрат повязаних з витратами на утримання будинку та прибудинкової території, які входять в плату за користування житлом, затверджені постановою КМУ № 529 від 20.05.2009 р. П.1 ч.1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини 3 статті 20 цього Закону обовязок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно зазначених норм закону споживач зобовязаний оплатити житлово-комунальні послуги, якщо фактично користувався ними. Оскільки відповідач оплату послуг КП «Житсервіс-2» належним чином та у встановлені строки не проводив, з нього належить стягнути заборгованість в розмірі 770,38грн. Також суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 51грн., відповідно до ст.88 ЦПК, та на користь КП Житсервіс-2 витрати на ІТЗ в розмірі 30 грн.

Outcome: approved