Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-08 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому зазначає, що 04.03.2002 року померла її мати - [PERSON], яка постійно проживала в [INFO]. Після смерті матері відкрилась спадщина на належне їй майно, до якого входять житловий будинок за № 11 по вул.Набережна в с.Котівка та дві земельні ділянки : 0,25 га для обслутевування жилого будинку та 0,15 га для ведення селянського господарства. Заповіту мати не залишата. Спадкоємцями за законом першої черги є троє дітей: позивач та два відповідачі. Відповідачі не приймали спадщину і не бажають її приймати. Позивач н може реалізувати своє право на отримання спадщини по двох причинах : перша причина - позивач не має письмов их доказів прийняття нею спадщини, друга причина- відсутність у матері правовстановлюючих документів на будинок та земельні ділянки - свідоцтва про право на власність та державних актів на землю. Позивач не подала заяву про прийняття спадщини державному нотаріусу, однак прийняла спадщину фактично, так як після смерті матері доглядала будинок та обробляла земельні ділянки. Просить встановити факт прийняття спадщини після смерті її матері та визнати за нею право власності на жилий будинок за № 11 по вул. Набережна с.Котівка та дві земельні ділянки біля будинку. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, обгрунтувавши вищезазначеними обставинами, просила позов задовольнити. Відповідачі надіслали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, зазначивши, що позов визнають та не заперечують проти його задоволення. Судом встановлено, що 04.03.2002 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.5). Позивач є дочкою померлої та спадкоємцем першої черги, що підтверджується копією свідоцтва про її народження та копією свідоцтва про шлюб (а.с.8-9). Реалізувати своє право на спадкування жилого будинку та земельних дідянок, які належали спадкодавцю, позивач не може, оскільки на них не були померлою виготовлені Державні акти та свідоцтво про право на власність. Однак згідно витягу із рішення виконкому Забарської сільської ради від 31.01.1997 року [PERSON] було передані у власність земельні ділянки розміром 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку та 0,15 га. -для ведення особистого підсобного господарства (а.с. 13). Довідкою Забарської сільської ради від 27.10.2009 року № 310 підтверджується, що за [PERSON] рахується жилий будинок № 11 по вул. Набережній в с.Котівка. Андрушівського району (а.с. 10). Довідкою Андрушівської державної нотаріальної контори підтверджується, що після смерті [PERSON] спадщину прийняла її дочка - [PERSON] та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну частку (пай), тобто позивач прийняла спадщину шляхом подачі заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Вирішуючи спір суд також виходить із положень ст. З ч.4 Закону України "Про: державну реєстрацію речових прав нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року №1952- IV , згідно з якими , право власності на нерухоме майно, набуте згідне діючим законодавством до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Суд вважає, що спадкодавець був власником нерухомого майна, яке входить до складу спадщини у відповідності з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав нерухоме майно та їх обтяжень». Згідно ст. 120 ЗК України позивач набуває право власності на земельні ділянки з моменту набуття права власності на жилий будинок. Вислухавши пояснення позивача, проаналізувавши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково, оскільки позивач прийняла спадщину після померлої згідно закону шляхом подання заяви до нотаріальної контори, тому необхідності встановлення даного факту в судовому порядку немає.

Outcome: partial