Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до управління Пенсійного Фонду Бершадського району про визнання відмови відповідача виплатити щомісячну державну соціальну допомогу дітям війни безпідставною та зобовязання вчинити певні дії, з тих підстав, що як стверджує, згідно зі ст. 6 Закону Україниз 1 січня 2006 року йому повинна виплачуватись щомісячна соціальна допомога у розмірі ЗО % мінімальної пенсії за віком. Проте така надбавка до пенсії в 2006 -2007 роках не виплачувалась, а в 2008 році виплачувалась в неповному розмірі. Тому просить зобов'язати відповідача нарахувати і виплатити йому недоплачену суму щомісячної державної соціальної допомоги у розмірі 3891 гр. 36 коп. за період з 01.01.2006 року по 31.12.2008 року та зобов'язати відповідача перерахувати і виплачувати йому пенсію з урахуванням вимог ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни". Також просить поновити пропущений ним з поважних причин строк для звернення до суду за захистом порушеного права із тих підстав, що його законні права було обмежено шляхом прийняття окремих неконституційних положень Законів України, крім того, про належні йому як дитині війни виплати його не було повідомлено, так як не було доведено до його відома про розмір нарахованих та виплачених таких доплат до пенсії і їх відповідність вимогам Закону, тому про порушення свого права їй стало відомо лише після висвітлення таких подій у пресі після ухвалення відповідних рішень Конституційного Суду України. Представник відповідача позов не визнав і пояснив, що спеціальним законом у сфері пенсійного забезпечення є Закон України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» № 1058-1У від 9.07.2003 року. Відповідно до ч.2 ст. 5 виключно цим Законом визначається розмір пенсійних виплат. Частина 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» було передбачено проведення перерахунків пенсій з урахуванням страхового стажу, набутого після її призначення та із застосуванням показника заробітної плати (доходу) в середньому на одну особу загалом в Україні, з якої сплачені страхові внески та яка, відповідно до цього Закону, враховується для обчислення пенсії за календарний рік, що передує року перерахунку пенсій, котрий визначався згідно ст.40. Відповідно до ч. 2 ст.95 Конституції України виключно Законом про Державний Бюджет визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків. Згідно п.п. З, 4 ст. 22 Бюджетного кодексу України, управління отримує бюджетні призначення шляхом їх затвердження у Законі про державний бюджет України чи рішення про місцевий бюджет. Статтею 23 Бюджетного кодексу України передбачено, що управління Пенсійного фонду може здійснювати з бюджету будь-які бюджетні зобов'язання та платежі лише за наявності відповідного бюджетного призначення, які встановлюються Законом про Державний бюджет. Стаття 7 вищевказаного Закону трактує: „Фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України ". Пенсійний фонд України діє на підставі Положення „Про Пенсійний фонд України ", здійснює свої повноваження на підставі п. 15 Положення через створені в установленому порядку його територіальні управління. Управління ПФУ у Бершадському районі здійснює свої повноваження по ефективному використанню коштів Пенсійного фонду України. Реалізація нормативних приписів і пенсійних програм здійснюється шляхом фінансування пенсійних виплат за рахунок чітко визначених прибуткової частиною бюджету ПФ джерел і відповідно до конкретних-напрямків витратної частини бюджету Пенсійного фонду України, бюджет ПФУ щорічно затверджується Кабінету Міністрів України. П.9 Положення „Про Пенсійний фонд України " визначає вичерпний перелік напрямів використання коштів ПФУ, які використовуються виключно за призначенням і вилученню не підлягають. Вислухавши пояснення представника відповідача та дослідивши докази наявні у справі і давши їм належну юридичну оцінку, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення із наступних підстав: Судом встановлені такі факти: [PERSON] має правовий статус дитини війни і відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" він має право на отримання підвищення до пенсії. Протягом часу дії Закону України "Про соціальний захист дітей війни" з 2006 року по 2007 рік року йому не виплачувалася щомісячна державна соціальна допомога у розмірі ЗО % мінімальної пенсії за віком, з 2008 року він частково отримує допомогу у розмірі 10 відсотків від мінімальної пенсії за віком. Мінімальна пенсія за віком згідно ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове пенсійне страхування" встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. передбачено законами України, не відповідає статтям 1, 3, частині другій статті 6, частині другій статті 8, частині другій статті 19, статтями 21, 22, пункту 1 частини другої статті 92, частинам першій, другій, третій статті 95 Конституції України. Тобто, Верховна Рада України не повноважна при прийнятті Закону про Державний бюджет України включати до нього положення про внесення змін до чинних законів України, зупиняти дію окремих законів України та/або будь- яким чином змінювати визначене іншими законами України правове регулювання суспільних відноси. Відповідно до ч. 4 ст. 14 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22.10.1993 року № 3551-ХП, учасникам війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 10 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.. Законом України "Про Державний бюджет України на 2008 рік" від 28.12.2007 року № 107-УІ в абзаці 5 частини 1 статті 58 затверджено на 2008 рік прожитковий мінімум на одну особу для осіб, які втратили працездатність з розрахунку на місяць, у таких розмірах: з 1 січня 2008 року - 470 гр., з 1 квітня 2008 року - 481 гр., з 1 липня 2008 року - 482 гр., з 1 жовтня 2008 року - 498 гр. Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 10-рп/2008 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) зміни внесені до статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" підпунктом 2 пункту 41 розділу II Закону України "Про Державний бюджет України" від 28.12.2007 року № 107-УІ. Отже, [PERSON] з 01.01.2008 року по 22.05.2008 року правомірно нараховувалося та виплачувалося підвищення до пенсії у розмірі 10 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Позовні вимоги про виплату позивачу недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги в сумі 3891 гр. 36 коп. до задоволення не підлягають, оскільки згідно вимог статей 10, 60, 57-59, 64 ЦІіК України докази, а саме, розрахунок позову на таку суму зобов'язаний надати до суду позивач у підтвердження своїх позовних вимог, чого ним не було зроблено. Суд оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням докази по справі у частині позовних вимог про поновлення пропущеного строку для звернення до суду за захистом порушеного права, мав правові підстави для визнання поважною причину пропущення такого строку, врахувавши вік позивача - 66 років, стан здоров'я, його необізнаність у діючому законодавстві, яке стрімко змінюється; відсутність належної поінформованості з боку відповідача про фактично нараховані і виплачені йому розміри підвищення до пенсії як дитині війни. Виходячи із такого положення цивільного законодавства, позовні вимоги про поновлення пропущеного строку для звернення до суду за захистом порушеного права підлягають до задоволення. Відповідно до ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, це право гарантується загальнообовязковим державним соціальним страхуванням. Розміри прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, у 2006-2007 роках встановлювалися Законом України "Про Державний бюджет України на 2006 рік" та Законом України "Про Державний бюджет України на 2007 рік". Пунктом 17 статті 77 Закону України "Про Державний бюджет України на 2006 рік" з метою приведення окремих норм законів у відповідність із цим Законом було зупинено на 2006 рік дію статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни". Законом України від 19.01.2006 року № 3367-ІУ "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2006 рік" (опублікований 22.03.2006 року та набрав чинності 02.04.2006 року) пункт 17 статті 77 виключено і статтею ПО цього Закону установлено, що пільги дітям війни, передбачені статтею 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" запроваджуються у 2006 році поетапно, за результатами виконання бюджету у першому півріччі, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України за погодженням із Комітетом Верховної ради України з питань бюджету. Таким чином, стаття 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" знову почала діяти з 02.04.2006 року. Законодавець визначив, що підвищення пенсії на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком могло здійснитися лише за певних умов, а саме: поетапно, за результатами виконання бюджету в першому півріччі і у порядку визначеному Кабінетом Міністрів України за погодженням із Комітетом Верховної Ради України з питань бюджету. У 2006 році Кабінет Міністрів України не приймав відповідних рішень на виконання вимог статті ПО Закону України "Про Державний бюджет України на 2006 рік". Враховуючи, що встановлені законодавством умови для підвищення пенсії дітям війни у 2006 році не наступили, позовні вимоги [PERSON] в цій часґині до задоволення не підлягають. Законом України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" від 19.12.2006року № 489 пунктом 12 статті 71 зупинено на 2007 рік дію положення статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни". Статтею 111 цього Закону № 489 від 19.12.2006 року встановлено, що у 2007 році підвищення до пенсії, відповідно до статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" виплачується особам, які є інвалідами (крім тих, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), у розмірі 50 % від розміру надбавки, встановленої для учасників війни. Рішенням Конституційного Суду України у справі № 1-29/2007 від 09.07.2007року № 6-рп/2007 визнано такими, що не відповідає Конституції України (є неконституційними) положення пункту 12 статті 71 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік", яким зупинено на 2007 рік дію статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" з урахуванням статті 111 цього Закону. Також цим рішенням Конституційного Суду України визначено, що зупинення "Законом про Державний бюджет України" дії інших законів України щодо надання пільг, компенсацій і гарантій, внесення змін до інших законів України, встановлення іншого (додаткового) правового регулювання відносин, ніж 9- : * Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що заявлені позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону і тому підлягають до часткового задоволення.

Outcome: partial