Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-26 00:00:00

26.02.2010 року позивачка звернулася в суд з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 25.10.2007 року помер її чоловік [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина, до складу якої входить 1/5 частина квартири [ADDRESS]. Для оформлення спадщини вона в установлений законодавством термін до нотаріальної контори не зверталася, оскільки вважала, що фактично прийняла спадщину шляхом вступу у спадкування, а також у звязку з тим, що частка у праві власності спадкодавця у спільній сумісній власності, до якої входить вищевказана квартира, не визначена. По справі існують інші спадкоємців, а саме: діти померлого: [PERSON], [PERSON]. У звязку з тим, що реєстрація права власності на померлу людину не може бути здійснена, просила суд визнати за нею право власності на 1/5 частину квартири [ADDRESS]. До розгляду справи по суті від [PERSON] та [PERSON] надійшли зустрічні позовні заяви в яких останні просили визнати за ними право власності на 1/10 ([PERSON]І.) та на 1/15 ([PERSON]І.) частини спірного будинку в порядку спадкування за законом, оскільки вони є дітьми померлого, а звідси, поряд із позивачкою за первинним позовом, спадкоємцями першої черги. Для оформлення спадщини вони в установлений законодавством термін звернулися до нотаріальної контори, але отримали відмову, оскільки частка спадкодавця у спільній сумісній власності, до якої входить вищевказана квартира, не визначена, чим порушено їх права на спадкування. В судовому засіданні позивачка за первісним позовом позовні вимоги підтримала в повному обсязі, обставини вказані в позовній заяві підтвердила. Відповідач [PERSON] міська рада Київської області в судове засідання не зявився, проте в судове засідання надав заяву в якій позов визнав, просив розгляд справи провести у відсутності його представника та при вирішені даного питання повністю покладаються на думку суду. Позивачі за зустрічними позовами свої позовні вимоги підтримали, обставини вказані в них підтвердили. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав та інтересів інших осіб. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав для часткового задоволення позовних вимог [PERSON], [PERSON] та задоволення позовних вимог [PERSON] Судом встановлено, що 25.10.2007 року помер [PERSON], про що свідчить свідоцтво про смерть, видане 26.10.2007 року відділом РАЦС Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області та про що зроблений запис в Книзі реєстрації смертей за №588 (а.с.8). Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить 1/5 частина квартири [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло №5937 від 18.05.1999 року (а.с.14), відповідно до якого він, поряд з [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], зазначений співвласником спірної квартири. Зважаючи, що вищевказана квартира є обєктом спільної сумісної власності, підстав для збільшення частки кожного в даному майні учасниками процесу не вказано, а тому згідно до ст. 372 ЦК України вона визначається в рівних долях і становить 1/5 частина для кожного із співвласників. Заповіт спадкодавцем не складався. По справі інших спадкоємців немає. Родинні стосунки між спадкодавцем та позивачкою за первісним позовом підтверджуються свідоцтвом про укладення шлюбу VI-ИК №325429 від 05.02.1992 року (а.с.9), в якій остання записана дружиною [PERSON], а між спадкодавцем та позивачами за зустрічним позовом свідоцтвами про народження ІІ-ЩЗ №000819 від 13.08.1962 року (а.с.24) та ЩЗ №124555 від 03.06.1959 року (а.с.52), де останні записані дітьми [PERSON] Позивачі за первинним та зустрічними позовами у встановлений законодавством строк звернулися до державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини (а.с.46-48), але отримали відмову, оскільки частка спадкодавця у спільній сумісній власності, до якої входить вищевказана квартира, не визначена, у звязку з чим вони не можуть успадкувати відповідну частину квартири [ADDRESS], й отримати свідоцтво про право на спадкування за законом. Ці обставини суд встановив на підставі належних в справі документів, а саме: копії свідоцтва про смерть, копій свідоцтва про право власності на житло, технічного паспорту (а.с.20), копії свідоцтв про укладення шлюбу та про народження, копії спадкової справи. Судом також враховано, що на спадкове нерухоме майно є технічний паспорт та свідоцтво про право власності на житло. З цього приводу сторони в судовому засіданні зазначили, що за допомогою вищенаведених документів вони намагалися отримати правовстановлювальні документи на квартиру після смерті [PERSON]А, однак, як їм повідомили, це не є підставою для оформлення спадщини та визнання за ними права власності, оскільки цього не достатньо, адже частки у спільному сумісному майні визначені не були. У звязку з цим вони звернулися з позовами до суду, оскільки однією з підстав для реєстрації права власності на нерухоме майно, відповідно до пункту 2.1. та пункту 10 додатку №1 Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 року №7/5, - є рішення суду про визнання права власності. Право власності на нерухоме майно, яке є обєктом спадщини, в даному випадку 1/5 частина квартири, підлягає державній реєстрації, у звязку з цим, відповідно до ст. 182 ЦК України, - воно виникає з моменту такої реєстрації. Для цього є необхідність визнати за позивачами право власності на нерухоме майно, що є обєктом спадщини, оскільки відсутність правовстановлювальних документів позбавляє спадкоємця можливості здійснити реєстрацію власності й прийняти спадщину за законом. Вказані обставини свідчать про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог [PERSON], [PERSON] та задоволення позовних вимог [PERSON], у звязку з тим, що їх права щодо володіння, користування та розпорядження спадковим майном порушуються, а тому підлягають захисту відповідно до ст. 392 ЦК України, оскільки не визнаються органом, який здійснює державну реєстрацію нерухомого майна. Крім того, згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Беручи до уваги, що сторони, як спадкоємці за законом 1 черги, в рівних частинах мають право на набуття права власності на 1/5 частину квартири, після смерті [PERSON], а саме на 1/15 частину за кожним. Зважаючи, що сторони мають право на отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, однак не змогли його отримати з незалежних від них причин, - позовні вимоги слід задовольнити в повному обсязі. При цьому суд враховує, що [PERSON] не є спадкоємцем першої черги, а тому не претендує на частину спадкового майна, після смерті [PERSON] Враховуючи наведене, відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України слід визнати право власності сторін в порядку спадкування на 1/15 частину квартири [ADDRESS], оскільки вони їх прийняли відповідно до ст. 1297 ЦК України. Як вбачається з досліджених судом матеріалів всі позивачі прийняли спадщину відповідно до діючого законодавства України шляхом подачі відповідної заяви до [PERSON] районної державної нотаріальної контори. Згідно діючого законодавства частки кожного спадкоємця відповідної черги є рівними. Згідно ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину. Оскільки таке свідоцтво видано не було, з незалежних від позивачів причин, суд вважає за можливе ухвалити відповідне рішення визнавши спадкоємицю власником зазначеного нерухомого майна. Судові витрати в справі слід покласти на сторін, відповідно до сум сплачених ними при подачі позовних заяв, оскільки рішення ухвалено в її інтересах. На підставі ст.ст. 392, 1218, 1268, 1297 ЦК України,

Outcome: partial