Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про позбавлення прав, відносно неповнолітніх дітей: [PERSON], 25.04.1998 року [PERSON], [INFO], [PERSON] -і [INFO], вказуючи, що відповідачка не займається вихованням дітей, ухиляється від виконання своїх обовязків по вихованню дітей. Представник позивача у судове засідання не зявився, згідно наданої до суду заяви просить справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не зявилася, згідно наданої до суду заяви зареєстрованої виконавчим комітетом Руськоіванівської селищної ради, на підставі якої [PERSON] з позовними вимогами згодна не заперечує проти позбавлення її батьківських прав у відношенні її неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON], [INFO]. Представник зацікавленої особи ради опіки та піклування Білгород-Дністровської райдержадміністрації у судовому засіданні позов підтримав. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного . У судовому засіданні встановлено, що відповідачка [PERSON], 20.12.1972 року являється матірю неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO]/ свідоцтво про народження серії І-ЖД №222555 місце реєстрації відділ реєстрації актів цивільного стану по Білгород-Дністровському району Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис №01/, [PERSON],[INFO] свідоцтво про народження серії І-ЖД №222556 місце реєстрації відділ реєстрації актів цивільного стану по Білгород-Дністровському району Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис №02/, [PERSON], 05.10.2001 року свідоцтво про народження серії 1-ЖД № 222557 місце реєстрації відділ реєстрації актів стану по Білгород-Дністровському району Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис №03/. Відповідачка не займається вихованням дітей, веде аморальний спосіб життя, не працює, матеріально не забезпечує своїх неповнолітніх дітей. Також, 31.05.2005 року відповідачка [PERSON] була засуджена Білгород-Дністровським міськрайонний судом. Згідно довідки характеристики виданою виконавчим комітетом Руськоіванівської селищної ради, [PERSON] за час проживання в селі зарекомендувала себе з негативної сторони, не працювала, зловживала спиртними напоями. Вихованням та утриманням неповнолітніх дітей займається їх бабуся [PERSON], що підтверджується довідкою виданою виконавчим комітетом Руськоіванівської селищної ради. Згідно рішення виконавчого комітету Руськоіванівської сільської ради Білгород Дністровського району Одеської області від 29 січня 2010 року № 2 „Про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO] у відношенні неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]» виконком вважає доцільним позбавити батьківських прав відповідачку [PERSON] у відношенні неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Відповідно до норм Сімейного кодексу України кожний із батьків зобовязаний піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, проявляти у відношенні неї батьківське піклування, зобовязаний виховувати та утримувати дитину до її повноліття. Здійснення батьками своїх сконання обовязків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Батьки зобовязані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї дитини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобовязані піклуватися про здоровя дитини, її, духовний та моральний розвиток. Батьки зобовязані забезпечити здобуття дитиною повної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобовязані поважати дитину. Відповідно до ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обовязків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно із Конвенцією про права дитини, ратифікованою Постановою ВР від 27.02.1991 року держави- зобовязуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обовязки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з «е":ю вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці всіх необхідних законодавчих, адміністративних, соціальних і просвітніх заходів з метою захисту на усіх форм фізичного та психологічного насильства, образи чи зловживань, відсутності чи недбалого і брутального поводження та експлуатації, включаючи сексуальні зловживання, з боку батьків, законних опікунів чи будь-якої іншої особи, яка турбується про дитину. Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоровя без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Статтею 165 Сімейного кодексу України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сімї якої проживає заклад охорони здоровя, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ст.166 Сімейного Кодексу України, одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власного ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначені розміру аліментів на дитину судом враховуються обставини зазначені ч.1 ст.182 СК України та відповідно ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст.ст. 181 ч.3, 183 ч.1 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька і ( або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку батька , яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. З огляду на зазначене вище суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані та доведені, а позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved