Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-30 00:00:00

Прокурор звернувся в суд в інтересах Сокальської районної адміністрації, Боб»ятинської сільської ради з позовом до відповідача про визнання недійсним та скасування державного акту на право власності на землю від 29.01.2007р. позов мотивує тим, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Прокуратурою Сокальського району проведено перевірку додержання вимог земельного законодавства на території Боб»ятинської сільської ради. Приводом для проведення даної перевірки стали відомості контролюючих органів щодо збільшення площ земельних фермерських господарств району. В ході перевірки було встановлено, що [PERSON] працюючи головою фермерського господарства «[PERSON].»( далі - ФГ) в квітні 2003р., будучи службовою особою, зловживаючи своїм службовим становищем, в інтересах третіх осіб, внесла в нову редакцію Статуту ФГ «[PERSON].» завідомо неправдиві відомості, а саме: всупереч ст..3 Закону України «Про фермерське господарство». включила в члени ФГ [PERSON] - батька дружини її сина [PERSON], за відсутності з ним родинних зв»язків. В подальшому передала Статут державному реєстратору для реєстрації. Крім цього. [PERSON] внесла завідомо неправдиві відомості в п.1.1 Статуту фермерського господарства „[PERSON].", який являється офіційним документом, а саме включила в члени фермерського господарства [PERSON], який являється батьком дружини її сина [PERSON], за відсутності з ним родинних зв"язків. В подальшому, на підставі вказаного Статуту та поданих в ньому неправдивих відомостей, розпорядженням Сокальської РДА №433 від 17.08.2006 року, [PERSON] незаконно надано у приватну власність земельну ділянку загальною площею 2,7969 га вартістю 532 530 гривень, чим заподіяно шкоди державі на вищевказану суму. На підставі розпорядження Сокальської РДА громадянин [PERSON] одержав Державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 29.01.2007р (а.с. 84 кримінальної справи № 168-0083 за обвинуваченням [PERSON] за ч.2 ст.364 та ч.2 ст.366 КК України). 03.03.2009р. прокуратурою району за наслідками перевірки земельного законодавства по Боб»ятинській сільській раді по факту виявленою порушення вимог ст. З Закону України «Про фермерське господарство» порушено кримінальну справу № 168-0083 стосовно голови ФГ "[PERSON]." за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366 КК України. Вироком Сокальського районного суду від 24.04.2009 року [PERSON] визнано винною та засуджено за ст. 364 ч. 2 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до 3-х років позбавлення волі без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, за ст. 366 ч. 2 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до 2-х років позбавлення волі без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю. На підставі ст. 70 КК України [PERSON] остаточно призначено покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у вигляді 3-х років позбавлення волі без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю. На підставі ст. 75 КК України звільнено [PERSON] від відбування призначеного покарання та встановлено один рік іспитового строку. Таким чином, судом підтверджено факт порушення діючого земельного законодавства та законодавства про фермерські господарства при видачі розпорядження голови Сокальської РДА № 433 від 17.08.06 року., яке підлягало скасуванню та приведенню у відповідність в частині зменшення загальної кількості площ землі сільськогосподарського призначення наданих для ведення товарного виробництва ФГ «[PERSON].» та виключення громадянина [PERSON] із списку осіб, яким надано у приватну власність із земель фермерського господарства земельну ділянку (пай) площею 2,7969 га. Внаслідок чого прокуратурою району, з метою відновлення інтересів держави та повернення незаконно вилученої земельної ділянки внесено протест на розпорядження голови Сокальської РДА від 17.08.2006 року. № 433 «Про затвердження технічної документації по видачі державних актів на право власності на землю по Боб»ятинській сільській раді», яким затверджено технічну документацію по видачі державних актів на право власності на землю по Боб»ятинській сільській раді загальною площею сільськогосподарських угідь - 35,4767 га та вирішено видати громадянам (згідно додатку) державні акти на право власності на землю в розмірі земельних часток (паїв) в земель фермерського господарства «Слюсар Ольги Ярославівни», у тому числі громадянину [PERSON], якому передано у приватну власність земельну ділянку загальною площею 2,7969 га вартістю 532530 грн. Сокальською районною державною адміністрацією протест прокурора району розглянуто. Розпорядженням голови Сокальської РДА від 25.12.2009 року № 638 внесено зміни до розпорядження від 17.08.2006р. № 433 та виключено зі списку громадян, яким видаються державні акти на право власності на землю за рахунок середніх земельних часток (паїв) по ФГ [PERSON], зокрема громадянина [PERSON] Одночасно змінено площу сільськогосподарських угідь фермерського господарства [PERSON] з 35,4767 на 32,6798 га. Виходячи з вищенаведеного, Державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 29.01.2007 року, виданого [PERSON], жителю с. Боб"ятин Сокальського району Львівської обл. не відповідає вимогам законодавства та підлягає скасуванню. На органи прокуратури, відповідно до ст.121 Конституції України покладено представництво інтересів громадян і держави в суді у випадках, передбачених законом. Право на звернення до суду в інтересах громадян і держави також закріплено ст.36-1 Закону України „Про прокуратуру" та ст.5 ЦПК України. Рішенням Конституційного суду України від 08.04. 1999 року передбачено, що "інтереси держави" є оціночним поняттям і лише прокурор визначає, в чому відбулося або могло відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави чи громадянина. Згідно ст.17 Земельного Кодексу України, до повноважень місцевих державних адміністрацій у галузі земельних відносин належить: в т.ч. розпорядження землями державної власності в межах визначених цим Кодексом. Просив суд визнати недійсним та скасувати державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 29.01.2007р. виданого на ім.»я [PERSON], жителя [ADDRESS]., повернути надану земельну ділянку в державну власність. Судові витрати по справі покласти на відповідача. В судовому засіданні прокурор позов підтримала. Суду надала пояснення аналогічні викладеним у позові. Додатково пояснила, що внесені в ЗУ «Про фермерське господарство» стосуються відносин, які виникли після 21.10.2009р. Крім того, є чинним вирок Сокальського районного суду, яким встановлено обставини викладені у позові. Представники Сокальської РДА та Боб»ятинської сільської ради в судове засідання не прибули, хоч належним чином були повідомлені про його час та місце. Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечив, суду надав аналогічні пояснення, викладеним у письмовому запереченні. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив, суду пояснив, що відповідно до ч.І ст. З Закону України "Про фермерське господарство" членами фермерського господарства можуть бути подружжя, їх батьки, діти, які досягли 14-річного віку, інші члени сім'ї, родичі, які об'єдналися для спільного ведення фермерського господарства, визнають і дотримуються положень Статуту фермерського господарства. Членами фермерського господарства не можуть бути особи, які працюють у ньому за трудовим договором (контрактом). На дану норму у своїх позовних вимогах посилається і позивач, однак зазначає її в старій редакції Закону та не враховує те, що Законом України "Про внесення зміни до статті 3 Закону України "Про фермерське господарство" щодо уточнення родинних стосунків, що дають право бути членами господарства", доповнено ст. З Закону України "Про фермерське господарство" частиною З, якою не змінено існуючий порядок створення фермерського господарства, а тільки роз»яснено, щодо членства у господарстві. Зокрема визначено, що для цілей цього Закону до членів сім'ї та родичів голови фермерського господарства відносяться дружина (чоловік), батьки, діти, баба, дід, прабаба, прадід, внуки, правнуки, мачуха, вітчим, падчерка, пасинок, рідні та двоюрідні брати та сестри, дядько, тітка, племінники як голови фермерського господарства, так і його дружини (її чоловіка), а також особи, які перебувають у родинних стосунках першого ступеня споріднення з усіма вищезазначеними членами сім'ї та родичами (батьки такої особи та батьки чоловіка або дружини, її чоловік або дружина, діти як такої особи, так і її чоловіка або дружини, у тому числі усиновлені ними діти). п.п.20.4 ст.1 Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб" визначено що членами сім'ї фізичної особи є її дружина або чоловік, діти як фізичної особи, так і її дружини або чоловіка (у тому числі усиновлені), батьки, баба або дід як фізичної особи, так і її дружини або чоловіка, брати чи сестри як фізичної особи, так і її дружини або чоловіка, онуки як фізичної особи, так і її дружини або чоловіка, інші утриманці такої фізичної особи або її опікуни, визнані такими згідно із законом. Членами сім'ї фізичної особи першого ступеня споріднення вважаються - її батьки та батьки її чоловіка або дружини, її чоловік або дружина, діти як такої фізичної особи, так і її чоловіка або дружини, у тому числі усиновлені ними діти. Отже, виходячи із наведеного він є родичем голови фермерського господарства (є батьком дружини сина голови фермерського господарства, тобто родичем першого ступеня споріднення до дружини сина голови фермерського господарства), що позивачем не ставиться під сумнів і наводиться як доказ, а тому володів всім комплексом прав, що надані законом членам фермерського господарства. Наведені ним твердження закріплені в законодавстві, підтверджується роз'ясненням Міністерства юстиції України листом № 222-0-09-23 від 14.04.2009 р. в якому зазначається, що Закон України "Про фермерське господарство" не містить обмеження щодо ступеня зв'язку (відносин) між членами сім'ї, родичами (кровними або за походженням, близькими чи іншими) Позивач як на одну із підстав позову посилається на вирок Сокальського районного суду від 24.04.2009 р. яким голову Фермерського господарства "[PERSON].", членом якого він являвся, визнано винною у скоєнні злочину передбаченого ч.2, ст. 364 КК України. Зокрема позивач зазначає, що даним вироком підтверджено факт порушення чинного земельного та законодавства про фермерське господарство, однак кримінальним вироком встановлюється наявність складу злочину передбаченого кримінальним кодексом України, а не питання порушень земельного чи іншого законодавства, тобто встановлювалась правомірність включення його як члена господарства, а не питання виділення земельної ділянки. Слід зазначити, що наведені обставини не можуть вважатися такими, що не потребують доказування, оскільки ч. З ст. 61 ЦПК України визначено, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Однак, в даному переліку рішень визначені в даній статі відсутні вироки по кримінальних справах, крім цього, згаданий вирок суду не є судовим рішенням, де він виступав стороною справи. Відповідно до ст.78 ЗК України, право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів , що видаються відповідно до них. Згідно ст.32 ЗК України- громадянам України -членам фермерських господарств передаються безоплатно у приватну власність надані їм у користування земельні ділянки у розмірі земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства, розташованого на території відповідної ради. Ст.328 ЦК України встановлює, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 373 ЦК України -право власності на землю гарантується Конституцією України, набувається і здійснюється відповідно до закону. З тих підстав просив відмовити у задоволенні позову. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши докази по справі суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити. Відповідно до ст.3 Закону України «Про фермерське господарство» в редакції від 19.06.2003р. членами фермерського господарства можуть бути подружжя, їх батьки, діти, які досягли 14 років, інші члени сім»ї, родичі, які об»єднались для спільного ведення фермерського господарства, визнають і дотримуються положень Статуту фермерського господарства. При створенні фермерського господарства одним із членів сім»ї інші члени сім»ї, а також родичі можуть стати членами цього фермерського господарства після внесення змін до Статуту. Відповідно до ст.64 ЖК України до членів сім»ї наймача належать дружина наймача, їх діти, батьки, а також інші особи, які проживають разом з ним і ведуть спільне господарство. У ст.3 Сімейного Кодексу України встановлено, що сім»ю складають особи, які спільно проживають, пов»язані спільним побутом, мають взаємні права та обов»язки. Як встановлено в судовому засіданні, з оглянутої копії статуту ФГ «[PERSON].» від 15.04.2003р. [PERSON] будучи головою даного господарства, включила в члени ФГ батька дружини її сина [PERSON] - відповідача [PERSON] На підставі даного Статуту, розпорядженням Сокальської РДА №433 від 17.08.2006 року, [PERSON] незаконно надано у приватну власність земельну ділянку загальною площею 2,7969 га вартістю 532 530 грн. На підставі розпорядження Сокальської РДА громадянин [PERSON] одержав Державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 29.01.2007р. 03.03.2009р. прокуратурою Сокальського району за наслідками перевірки земельного законодавства по Боб»ятинській сільській раді по факту виявленою порушення вимог ст. З Закону України «Про фермерське господарство» порушено кримінальну справу № 168-0083 стосовно голови ФГ "[PERSON]." за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366 КК України. Вироком Сокальського районного суду від 24.04.2009 року [PERSON] визнано винною та засуджено за ст. 364 ч. 2 та ст. 366 ч. 2 КК України до 3-х років позбавлення волі без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю. На підставі ст.75 КК України її звільнено від відбуття покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку 1 рік. ЇЇ визнано винною у тому, що вона працюючи головою ФГ «[PERSON].» в квітні 2003р., будучи службовою особою, зловживаючи своїм службовим становищем, в інтересах третіх осіб, внесла в нову редакцію Статуту ФГ «[PERSON].» завідомо неправдиві відомості, всупереч ст..3 Закону України «Про фермерське господарство» включила в члени ФГ - [PERSON].( батька дружини її сина [PERSON].), за відсутності з ним родинних зв»язків. В силу ч.4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили обов»язковий для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. З тих підстав, вирок Сокальського районного суду від 24.04.2009р. і встановлені в ньому обставини є обов»язковими при вирішенні даної справи. Згідно ст.5 Цивільного Кодексу України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом»якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Покликання представника відповідача, що зміни від 21.10.2009р. до Закону України «Про фермерське господарство», якими доповнено ст.3 - ч.3, яка є роз»ясненням ч.1 та 2 даної статті не заслуговують на увагу, оскільки ці зміни - по- перше: є не роз»ясненням, а законом, а по-друге: у них не зазначено, що вони поширюються на правовідносини, які існували до їх внесення. З цих підстав, до спірних відносин слід застосовувати закон який діяв в квітні 2003р. Таким чином, судом встановлено, що на ім»я відповідача було видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 29.01.2007р., з порушенням закону, а тому його слід визнати недійсним. У задоволенні позовної вимоги про повернення в державну власність наданої [PERSON] земельної ділянки площею 2,7969га, згідно спірного державного акту - слід відмовити з тих підстав, що суд не вправі вийти за межі своїх повноважень - переймати на себе функції органу, до компетенції якого входить розпорядження земельними ділянками.

Outcome: partial