Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-13 00:00:00

Згідно позову, що надійшов до суду 16.12.09 року та уточненням до позову від 23.02.2010 року, позивач прохає розірвати шлюб між нею та відповідачем та стягнути з нього на її користь на утримання неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі ? частини з усіх видів його доходу, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму, встановленого для дітей відповідного віку, починаючи стягнення з дня предявлення позову. В обґрунтування позову в позовній заяві зазначено наступне. 22.07.1994 року у відділі РАГС Вільногірського міськвиконкому, Дніпропетровської області, за актовим записом № 125 було зареєстровано шлюб між сторонами, від якого вони мають спільну дитину сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя сторін не склалося з причини непорозуміння одне одного вже напротязі довгого часу, немає спільних інтересів, живуть, як зовсім різні та чужі одне одному люди. Неодноразові спроби позивачки налагодити сімейні стосунки закінчувалися великими сварками. Подружні відносини припинені повністю, сторони мешкають в одній квартирі, але спільного господарства не ведуть. Позивачка переконана, що подальше спільне життя та збереження шлюбу з відповідачем неможливі, і суперечитимуть її інтересам, які мають істотне значення, а саме: спокійне жити, працювати та виховувати свою дитину. За домовленістю з відповідачем дитина після розірвання шлюбу буде проживати разом з позивачкою, з врахуванням власного бажання дитини. В теперішній час майнового спору з відповідачем про поділ спільного майна немає. Відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, проте, наявність неповнолітньої дитини вимагає звернутися з даним позовом до суду. Шлюб сторони розривають вперше. На утримання дитини позивач бажає стягнути з відповідача аліменти. Позивач працює у виконавчому комітеті Вільногірської міської ради бухгалтером та отримує зарплату близько 1400 грн. Зазначених коштів не вистачає для гідного утримання та виховання дитини. Відповідач працює машиністом екскаватора в філії ВГМК ЗАТ «Кримський Титан», і, згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України, зобовязаний утримувати дитину, аліменти нікому не сплачує. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, та заявила, що примирення з відповідачем неможливе. З часу подачі позову вона спробувала поновити подружні стосунки з відповідачем, але негативна поведінка відповідача не змінилася. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі. Додатково пояснив, що позов визнає добровільно, визнання ним позову не суперечить обставинам справи та не порушує нічиїх прав та законних інтересів. Прохає покласти на нього оплату державного мита за реєстрацію розірвання шлюбу в органах РАЦС. Приймаючи до уваги, що подружні сімейні відносини між сторонами фактично розпалися, примирення між подружжям неможливе, подальше збереження шлюбу суперечить суттєвим інтересам сторін, що позовні вимоги законні, обґрунтовані, та визнані відповідачем в повному обсязі, визнання позову відповідачем не суперечить закону та фактичним обставинам справи, не порушує прав та законних інтересів інших осіб, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі, про стягнення з відповідача на користь держави державного мита за реєстрацію розірвання шлюбу в органах РАЦС у розмірі 17.00 грн., про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат в виді судового збору (державне мито) - 08.50 грн., витрат на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи -30 грн., та в дохід держави судовий збір - 51 грн., та за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи додатково 90 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved