Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-27 00:00:00

Позивач звернувся з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, звернення стягнення на предмет іпотеки, посилаючись на те, що 08 квітня 2008 року між ним та [PERSON] був укладений кредитний договір № 455 к-ф про надання кредиту у сумі 25\~000 дол. США на задоволення споживчих потреб, на строк з 08 квітня 2008 року по 07 квітня 2018 року та зі сплатою процентів за користування кредитом, виходячи із 13,3 % річних. У свою чергу відповідач зобов»язався щомісячно здійснювати погашення заборгованості та сплачувати проценти за користування кредитними коштами, проте умови договору не виконує. У зв»язку з невиконанням [PERSON] умов кредитного договору, винила заборгованість, яка станом на 27.10.2009 року становить 26225,99 дол. США, з яких: 1912,50 дол. США прострочена заборгованість по поверненню кредиту; 21 887,50 дол. США залишок кредиту; 1859,67 дол. США заборгованість за несплаченими процентами; 323,66 дол. США пеня за порушення строків повернення кредиту; 242,66 дол. США пеня за порушення строків сплати процентів. В забезпечення виконання зобов»язання за кредитним договором між Банком та [PERSON]К, був укладений договір іпотеки № 455 к-ф, відповідно до умов якого відповідач передав Банку в іпотеку квартиру [ADDRESS], яка належить відповідачу на праві власності на підставі договору дарування. Просив суд позов задовольнити, стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 455 к-ф від 08.04.2008 року у розмірі 26225,99 дол. США; в рахунок стягнення заборгованості та відшкодування судових витрат звернути стягнення на квартиру [ADDRESS], яка належить відповідачу на праві власності на підставі договору дарування.; виселити [PERSON] та інших осіб, які проживають вказаній квартирі; зняти [PERSON] та інших осіб, які зареєстровані зв казаною адресою з реєстраційного обліку. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги повністю, просив їх задовольнити з підстав, зазначених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з»явився, будучи повідомленим про час місце розгляду справи, причини неявки суду не відомі. Враховуючи клопотання представника позивача, суд вважає за можливе розглядати справу у порядку ст. ст. 224, 225 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що 08 квітня 2008 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 455 к-ф про надання споживчого кредиту у розмірі 25000 дол. США. На строк з 08 квітня 2008 року по 07 квітня 2018 року зі сплатою процентів за користування кредитом, виходячи із 13,3 % річних. Позивач виконав взяті на себе зобов»язання та перерахував вказані кошти відповідачу [PERSON] , що підтверджується матеріалами справи ( а.с. 21). 08 квітня 2008 року між банком та відповідачем був укладений договір іпотеки № 455 к-ф, відповідно до умов якого відповідач з метою забезпечення виконання кредитного договору передав в іпотеку квартиру [ADDRESS], яка належить на праві власності [PERSON], що підтверджується договором дарування № 2-1347, посвідченого державним нотаріусом Другої Полтавської державної нотаріальної контори 25 травня 2007 року. Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов»язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов»язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідач [PERSON] взяті на себе зобов»язання не виконує, заборгованості не погашає, проценти не сплачує. У зв»язку з невиконанням умов кредитного договору утворилася заборгованість, яка станом на 27.10.2009 року становить 26225,99 дол. США, з яких: 1912,50 дол. США прострочена заборгованість по поверненню кредиту; 21 887,50 дол. США залишок кредиту; 1859,67 дол. США заборгованість за несплаченими процентами; 323,66 дол. США пеня за порушення строків повернення кредиту; 242,66 дол. США пеня за порушення строків сплати процентів. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Окрім того стягненню з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, а саме: 1700 грн. судового збору та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, а всього 1820 грн. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 589 ЦК України, ст. 2, 19 ЗУ «Про заставу» заставодержатель має право задовольнити свої вимоги, визначені договором в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги. Сума боргу по кредитному договору є значною, а тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог про звернення стягнення на заставлене майно. Згідно ч. 1 ст. 40 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на переданий в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Відповідно до довідки № 75 від 12.01.2010 року КП «ЖЕО № 5» у квартирі [ADDRESS] зареєстрований постійно [PERSON] та [PERSON] зі статусом квартирант. У зв»язку із задоволенням позовних вимог щодо звернення стягнення на предмет іпотеки квартиру [ADDRESS], вирішенню також підлягає питання щодо виселення та зняття з реєстрації осіб, які проживають у вказаній квартирі та перебувають на реєстраційному обліку за вказаною адресою. Позовні вимоги , щодо виселення інших осіб, крім відповідача [PERSON], а саме виселення квартиранта [PERSON], не можуть бути задоволені, оскільки суду не надано відомостей щодо часу укладення договору найму з [PERSON], оскільки момент укладення такого договору тягне за собою протилежні правові наслідки , як того передбачає ст. 40 Закону України « Про іпотеку».

Outcome: partial