Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-19 00:00:00

У серпні 2009 року [PERSON] акціонерне товариство ОТП Банк (далі ПАТ ОТП Банк, Банк) звернулося до суду з позовом, в якому зазначало, що 04 січня 2006 року між Акціонерним комерційним банком Райффайзенбанк Україна, правонаступником всіх прав та обовязків якого є ПАТ ОТП Банк, та [PERSON] (далі Позичальник) був укладений кредитний договір № СL-008/002/2006, відповідно до якого Банк надав відповідачу кредит в сумі 40100 доларів США зі сплатою 12 % річних. Згідно з умовами кредитного договору [PERSON] зобовязувалася прийняти, належним чином використати та повернути Банку вказані кредитні кошти у строки, зазначені у договорі, а також сплатити відповідну плату за користування кредитом. Повернення частини кредиту та сплата процентів відповідно до п. 1.5 ч. 2 кредитного договору здійснюється Позичальником щомісяця у строки, визначені у графіку, шляхом внесення готівки у касу Банку або безготівковим перерахуванням на поточний рахунок. У звязку з тим, що відповідачем не дотримано умов договору щодо повернення кредиту, згідно із п. 1.9 ч. 2 кредитного договору Банком було здійснено вимогу дострокового виконання [PERSON] зобовязань за кредитним договором в повному обсязі, для чого 21 грудня 2007 року їй було направлено досудову вимогу про погашення заборгованості, яку вона одержала 05 січня 2008 року. [PERSON] вимога підлягала виконанню протягом 30 календарних днів з дня її одержання, проте відповідачем вона не виконана, а відповідні суми не сплачені. Станом на 22 травня 2009 року заборгованість відповідача за кредитним договором складає 28479,40 доларів США, з яких: 25934,36 доларів США заборгованість по кредиту та 2545,04 доларів США заборгованість по відсоткам. Крім того, згідно із п. 3.1.1 ч. 2 кредитного договору за порушення прийнятих на себе зобовязань за цим договором Позичальник повинен сплатити Банку пеню в розмірі 1 % від суми несвоєчасно виконаного зобовязання за кожен день прострочки. Станом на 22 травня 2009 року за несвоєчасне повернення кредиту Позичальнику нарахована пеня в розмірі 33901 грн. 28 коп. Невиконанням своїх обовязків за кредитним договором відповідач порушила вимоги ст. ст. 526, 530, 1050 ЦК України. Просило стягнути на користь ПАТ ОТП Банк з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № СL-008/002/2006 від 04 січня 2006 року в сумі 216938 грн. 98 коп., що за курсом Національного банку України станом на 19 червня 2009 року еквівалентно 28479,40 доларів США, пеню в сумі 33901 грн. 28 коп. та судові витрати в розмірі 1730 грн. В ході розгляду справи позивач ПАТ ОТП Банк уточнило позовні вимоги. Просило стягнути на користь ПАТ ОТП Банк з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № СL-008/002/2006 від 04 січня 2006 року в сумі 28348,22 доларів США, пеню в сумі 36773 грн. 82 коп. та судові витрати в сумі 1730 грн. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала, дала пояснення, аналогічні викладеному вище, просила суд задовольнити позов. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнала частково та пояснила, що вона не заперечує проти стягнення з неї заборгованості по кредиту та відсоткам за користування ним у сумі 28348,22 доларів США. Проти стягнення з неї пені в сумі 36773 грн. 82 коп. категорично заперечувала, просила в цій частині у задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що є незрозумілим яким чином вона нараховувалась, та врахувати, що для стягнення пені ч. 1 ст. 258 ЦК України встановлено спеціальний строк позовної давності один рік. Крім того, просила врахувати, що через скрутне матеріальне становище та складні сімейні обставини, повязані з декретною відпусткою, народженням 12 липня 2007 року дочки [PERSON], її тяжкою хворобою і лікуванням, а потім смертю дочки, яка померла 06 червня 2008 року, вона зверталася до Банку про відстрочення виконання зобовязань за кредитним договором строком на 24 місяці або реструктуризацію заборгованості. Однак, Банк її заяви безпідставно залишив без задоволення. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 04 січня 2006 року між Акціонерним комерційним банком Райффайзенбанк Україна, правонаступником прав та обовязків якого є позивач [PERSON] акціонерне товариство ОТП Банк, та [PERSON] укладено кредитний договір № СL-008/002/2006. Згідно із свідоцтвом про шлюб [PERSON] та [PERSON] 12 травня 2006 року зареєстрували шлюб, після реєстрації шлюбу прізвище дружини [PERSON]. Згідно із п. п. 1-3 вказаного кредитного договору Банк надав [PERSON] для купівлі автомобіля кредит на суму 40100 доларів США строком до 04 січня 2012 року зі сплатою 12 % відсотків річних. У судовому засіданні встановлено, що Банк свої зобовязання за кредитним договором № СL-008/002/2006від 04 січня 2006 року виконав, надав [PERSON] кредит у сумі 40100 доларів США, що підтверджується копією кредитної заяви. Відповідач частково виконала свої зобовязання за кредитним договором та сплатила частину суми кредиту і відсотки за користування кредитними коштами. У звязку із скрутним фінансовим становищем та тяжкими сімейними обставинами: декретною відпусткою, народженням дочки, її лікуванням та смертю, [PERSON] не мала можливості своєчасно погашати кредит та сплачувати відсотки за користування ним, тому двічі зверталася до Банку із заявами про відстрочення виконання зобовязань за кредитним договором або реструктуризацію заборгованості. Банк ці заяви відповідача залишив без задоволення, незважаючи на те, що [PERSON] стала погашати кредит та відсотки за користування ним у розмірах більших, ніж встановлено графіком погашення кредиту. Станом на 19 травня 2010 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором № СL-008/002/2006 від 04 січня 2006 року складає: заборгованість за кредитом 23850,38 доларів США, заборгованість по відсоткам за період з 04 березня 2009 року по 19 травня 2010 року 4497,84 доларів США, всього 28348,22 доларів США. Також відповідно до п. 3.1.1 ч. 2 кредитного договору відповідачу за несвоєчасне виконання зобовязань за цим договором нарахована пеня за період з 04 квітня 2008 року по 28 квітня 2009 року на загальну суму 36773 грн. 82 коп. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що пеня за несвоєчасне виконання зобовязань за кредитним договором нарахована правомірно, пояснити яким чином проводився розрахунок пені вона не може. Доказів того, що у звязку з неналежними виконанням [PERSON] умов кредитного договору Банк поніс збитки, суду теж не надала. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. У ст. 524 ЦК України передбачено, що зобовязання має бути виражене у грошовій одиниці України гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобовязання в іноземній валюті. Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 533 ЦК України грошове зобовязання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Станом на 20 травня 2010 року на день ухвалення судом рішення Національним банком України встановлено офіційний курс гривні до іноземних валют: 1 долар США = 7,9257 грн. Виходячи з наведеного, заборгованість відповідача [PERSON] перед Банком по погашенню кредиту та сплаті відсотків за користування ним становить 224679 грн. 48 коп. (28348,22 доларів США х 7,9257 грн.). У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно із ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. У ч. 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що відповідач [PERSON] неналежно виконувала свої зобовязання за кредитним договором № СL-008/002/2006 від 04 січня 2006 року, має перед ПАТ ОТП Банк заборгованість по сплаті кредиту та відсотків за цим договором на суму 224679 грн. 48 коп., суд дійшов висновку, що позов у цій частині є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Згідно із ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки. Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), та доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). У судовому засіданні встановлено, що у звязку із скрутним матеріальним становищем та тяжкими сімейними обставинами [PERSON] не мала можливості погашати кредит та сплачувати відсотки за користування ним, тому зверталася до Банку із заявами про відстрочення виконання зобовязань за кредитним договором або реструктуризацію заборгованості, які залишені без задоволення Банком безпідставно. В подальшому відповідач стала погашати кредит та відсотки у розмірах більших, ніж встановлено графіком погашення кредиту. Ці обставини суд вважає такими, що мають істотне значення для справи. Враховуючи, що позивач не надав суду доказів того, що внаслідок невиконання [PERSON] зобовязань за кредитним договором № СL-008/002/2006 від 04 січня 2006 року ПАТ ОТП Банк заподіяні збитки на суму нарахованої пені, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову в частині стягнення з відповідача на користь Банку пені в сумі 36773 грн. 82 коп. Згідно із ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При подачі до суду позовної заяви ПАТ ОТП Банк сплатило судовий збір в розмірі 1700 грн. та оплатило витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн. Всього судові витрати у справі становлять 1730 грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі ст. ст. 22, 524, 526, 530, 533, 551, 610, 611, 625, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: partial