Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з названим позовом, посилаючись на те, що 27 січня 2006 року померла його мати - [PERSON]. після смерті якої відкрилась спадщина на домоволодіння по вул. Морозова, 27 в смт. В. Димерка Броварського району Київської області. Спадкоємцями першої черги за законом є діти померлої: позивач, відповідачка [PERSON], [PERSON], який помер 22.05.2007 року. У встановлений законом шестимісячний строк позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, а відповідачка [PERSON] та [PERSON] - відмовились від своєї частки в спадщині на його користь, подавши засвідчені належним чином заяви про відмову від спадщини. Позивач зазначає, що у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказане домоволодіння йому відмовлено в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок. Тому позивач просить визнати за ним в порядку спадкування за законом право власності на спадкове домоволодіння. У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги. Відповідачка [PERSON] позов не визнала, предявивши зустрічний позов про визнання права власності на 1/2 частину домоволодіння в порядку спадкування за законом, посилаючись на те, що вона не відмовлялась від своєї частки у спадщині, а навпаки прийняла її, оскільки на час відкриття спадщини проживала разом з матірю. Вислухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що основний позов підлягає задоволенню, а в задоволенні зустрічного позову слід відмовити з слідуючих підстав. Відповідно до 4.1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.І ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до вимог ст. 1273 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини; відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною; відмова від прийняття спадщини може бути відкликана протягом строю , встановленого для її прийняття. Судом встановлено, що 27 січня 2006 року померла [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на домоволодіння по вул. Морозова, 27 в смт. В. Димерка Броварського району Київської області, яке згідно із записами в погосподарських книгах за 2000-2006 рр. побудоване в 1953 році та значилось за померлою, що підтверджується довідкою виконкому Великодимерської селищної ради. Спадкоємцями першої черги за законом є діти померлої: позивач, відповідачка [PERSON], [PERSON], який помер 22.05.2007 року та [PERSON], який помер у 1994 році. 06.07.2006 року керуючим справами виконкому Великодимерської селищної ради Броварського району [PERSON] посвідчена справжність підпису [PERSON] на заяві про прийняття спадщини та на заявах [PERSON] і [PERSON] про відмову від своєї частки у спадщині на користь позивача. 15.07.2006 року позивач подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини та заяви відповідачки [PERSON] і [PERSON] про відмову від спадщини. Діти померлого [PERSON] - [PERSON], [PERSON] (треті особи по справі) та діти померлого [PERSON] - [PERSON], [PERSON] (треті особи по справі) із заявами про прийняття спадщини до нотаріальної контори не звертались. Таким чином, суд вважає, що у встановлений законом строк та порядку позивач прийняв спадщину, а [PERSON] та [PERSON] відмовились від спадщини, відмова протягом встановленого строку не відкликана та не визнана судом недійсною, тому суд визнає за позивачем право власності на спадкове домоволодіння, а в задоволенні зустрічного позову відмовляє. При цьому суд вважає безпідставними твердження відповідачки [PERSON] про те, що вона не відмовлялась від спадщини, оскільки її підпис на заяві про відмову від спадщини був засвідчений керуючим справами виконкому Великодимерської селищної ради, що відповідає вимогам ст. 37 Закону України «Про нотаріат». Також суд вважає безпідставними твердження відповідачки [PERSON] про те, що вона прийняла спадщину, так як проживала з матірю до дня її смерті, оскільки відповідачкою не надано доказів на підтвердження постійного проживання зі спадкодавицею на час відкриття спадщини. Покази свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] суд оцінює критично та не приймає до уваги, оскільки [PERSON] та [PERSON] перебувають в родинних стосунках з відповідачкою, а [PERSON] проживає в м. Бровари і всього декілька разів заходила до покійної [PERSON], де бачила [PERSON], що не може обєктивно свідчити про постійне її проживання. При цьому покази свідка [PERSON] про те, що відповідачка постійно не проживала з [PERSON], але навідувалась до неї та допомогала по господарству, суд вважає правдивими, оскільки він проживає по сусідству, є не зацікавленою особою. Крім того, покази [PERSON] підтверджуються і довідкою виданою 06.07.2006 року Великодимерською селищною радою до нотаріальної контори, згідно якої, [PERSON] на час смерті постійно проживала і була зареєстрована в [INFO] одна. З цих підстав суд критично розцінює і не приймає до уваги видану Великодимерською селищною радою 24.02.2010 року (під час розгляду справи) довідку про те, що відповідачка проживала в будинку [PERSON] до її смерті. Крім того, в цій довідці не зазначено термін проживання. На підставі викладеного та

Outcome: approved