Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-07 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини 21 травня 2004 року в с. Крушники Малинського району, визнання за ним права власності на половину спадкового майна. Також просить визнати поважною причину пропуску строку позовної давності звернення до суду. В процесі розгляду справи позивач змінив позовні вимоги, просить визнати за ним право власності в порядку спадкування на Уг частину майна, що належало його матері [PERSON], яка померла 21 травня 2004 року, та складається з будинку, що знаходиться в с. Різня Малинського району, земельної ділянки, визначеної державним актом на земельну ділянку від 7 вересня 2007 року, майнового паю; внести зміни до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого [PERSON] після смерті [PERSON]. У судовому засіданні позивач позов підтримав та пояснив, що він разом з дружиною доглядав за матір'ю, оскільки та хворіла, разом проживали і вели спільне господарство. Після смерті матері відкрилася спадщина на житловий будинок в с. Різня Малинського району з надвірними будівлями, грошові вклади в Ощадному банку та земельні паї. Спадкоємцями є він та його брат [PERSON], з яким мали намір оформити спадкове майно. У 2007 році брат помер, а спадщину його матері прийняла дружина брата [PERSON]. Відповідачка позов не визнала. Пояснила, що свекруха [PERSON] мала намір залишити хату в спадок сину [PERSON] - її чоловікові, але заповіт не оформила. Заяви до нотаріальної контори ні позивач, ні її чоловік не подавали. Коли після смерті чоловіка вона оформляла спадщину на себе, судом був встановлений факт прийняття спадщини майна матері її чоловіком і зона отримала свідоцтво про право на спадщину в Київській державній нотаріальній конторі. Позивач пропустив строк подачі заяви про прийняття спадщини, про що є судові рішення Малинського районного суду і в їх поновленні йому відмовлено. Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами у межах заявлених позовних вимог суд визнає, що позов не підлягає задоволення з таких підстав. Згідно ч.З ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ст.З Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні місце проживання або перебування підтверджується реєстрацією місця проживання чи перебування. Згідно ст.6 цього Закону громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, яка перебуває в Україні на законних підставах, зобовязані протягом 10 днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання чи перебування. Отже, спеціальним законом встановлено, що місце проживання чи перебування повинно підтверджуватись реєстрацією. Встановлено, що [PERSON] була зареєстрована за місцем проживання в [INFO], що підтверджується довідкою Малинівської сільської ради № 195 від 16.09.2008 року (а.с. 8). У свідоцтві про смерть зазначено, що [PERSON] померла 21 травня 2004 року в селі Крушники Малинського району (а.с. 12). Місце постійного проживання позивача зареєстровано за адресою: [INFO], про що свідчить штамп у паспорті (а.с. 11). Ні позивач, ні померла в селі Кутище Малинського району зареєстровані не були. При зверненні до суду із позовом про визнання причини пропуску подачі заяви про прийняття спадщини поважною та визначення додаткового строку для подачі заяви для прийняття спадщини, у задоволенні якого рішенням Малинського районного суду від 24 липня 2008 року йому відмовлено за безпідставністю, позивач не посилався на обставини спільного проживання (а.с.33), тому суд у відповідності до ст.1268 ЦК не вбачає підстав для визнання позивача таким, що на день смерті спадкодавця він постійно проживав з нею в с. Крушники, чи Кутище, оскільки протягом 10 днів після прибуття до нового місця проживання вони не зареєстрували своє місце проживання в цьому населеному пункті, як цього вимагає ст. 6 вказаного вище Закону. При цьому суд не бере до уваги як належні докази довідку Шевченківської сільської ради № 90 від 13.03.2009 року (а.с.6), протокол опитування свідків по факту спільного проживання та поховання [PERSON] (а.с. 10), свідчення свідків [PERSON] та [PERSON] про. спільне проживання позивача з померлою в с. Кутище Малинського району по вул. Садова 4 та ведення спільного господарства. Не підлягає задоволенню також вимога позивача про внесення зміни до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого [PERSON] після смерті [PERSON]. Судом встановлено, що спадкова справа до майна [PERSON] [PERSON] державною нотаріальною конторою не заведена (а.с.27). Свідоцтво про право на її спадщину не видавалось. Факт прийняття спадщини чоловіком відповідачки [PERSON] після смерті його матері [PERSON] встановлений рішенням [PERSON] районного від 12.03.2008 року, яке не скасоване (а.с.З9). Свідоцтво про право на спадщину за законом видане 21 червня 2008 року державним нотаріусом пятої Київської державної нотаріальної контори на підставі ст.1261 Цивільного кодексу України його дружині [PERSON] на спадкове майно [PERSON], який помер 24 березня 2007 року, як спадкоємниці першої черги за законом і вимоги позивача про внесення будь-яких змін в це свідоцтво є безпідставними.

Outcome: dismissed