Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, третя особа - Служба у справах дітей, як представник Органу опіки та піклування Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання дитини, посилаючись на те, що відповідач в квітні 2009 року, не попередивши та без його згоди залишила спільне помешкання в м. Києві, перевезла малолітнього сина [PERSON], [INFO], до родичів в село Нехворощ Андрушівського району Житомирської області, тим самим чинячи йому перешкоди у спілкуванні та побаченні з дитиною. Зазначив, що з 25 жовтня 2002 року перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою, який 08 травня 2010 року розірвано на підставі рішення Дарницького районного суду м. Києва. Від шлюбу має малолітнього сина [PERSON]. В ході розгляду справи позивач доповнив свої позовні вимоги про зобов»язання відповідача не чинити йому перешкод у вихованні дитини й спілкуванні з ним та встановлення способу участі у вихованні дитини (а.с. 56-58 том 2). В судовому засіданні позивач та його представник [PERSON], діюча на підставі довіреності від 22 січня 2010 року (а.с. 140 том 1), позовні вимоги підтримали з тих же підстав, просили їх задовольнити - вирішити спір щодо місця проживання малолітнього сина, зазначивши у рішенні суду з ким із батьків залишиться він проживати, зобов»язати відповідача не чинити йому перешкод у спілкуванні з дитиною та його вихованні, встановити йому, як батьку, такий спосіб участі у вихованні дитини: щосуботи з 9.00 години до 18.00 години, спільний відпочинок взимку протягом 14 днів, влітку протягом 21 дня. без обов»язкової участі матері. Відповідач та її представник [PERSON], діюча на підставі договору № 27/ал від 17 листопада 2009 року про надання юридичних послуг (а.с.56 том 1), позовні вимоги не визнали за безпідставністю, посилаючись на те, що оскільки сторони зареєстровані за єдиною адресою, то підстав для вирішення даного спору судом немає. Представник третьої особи - Служба у справах дітей, як представник Органу опіки та піклування Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації, [PERSON]. діюча на підставі довіреності № 8676/09 від 22 грудня 2009 року (а.с.78 том 2), позовні вимоги підтримала, надала висновок Органу опіки та піклування про доцільність вирішення спору (а.с.38-39 том 2, а.с. 85-86 том 2) - визначити місце проживання малолітнього [PERSON] за згодою батьків - разом з матір»ю; рекомендовано батькам дитини визначити участь позивача у вихованні сипа, встановивши йому наступний час спілкування - перша та третя суботи місця з 10.00 до 16.00 години. систематичний спільний відпочинок батька з сином під час осінніх та зимових канікул - 14 днів та 21 день для оздоровлення в літній період без обов»язкової присутності матері з і дотриманням режиму харчування та відпочинку дитини; зобов»язано [PERSON] не і перешкоджати позивачу у вихованні сина та спілкуванні з ним. Вислухавши пояснення сторін, на підставі висновку Служби у справах дітей, як і представника Органу опіки та піклування щодо доцільності вирішення спору, дослідивши і матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з»ясувавши фактичні обставини, на і яких ґрунтується позов, об»єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для і! розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 25 жовтня 2002року (а.с. 5 том 1), який 08 травня 2010 року розірвано на підставі рішення Дарницького районного суду м. Києва (а.с.81, 64-67 том 2).0 Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.6 том 1), який навчається у школі-дитячому садку «Горобинка» (а.с.71 том 1). Відповідно до довідки з місця проживання про склад сім»ї і прописку сторони та їх син зареєстровані 02.08.2005 року за єдиною адресою - [ADDRESS] 82 (а.с. 79 том 2). З квітня 2009 року з причин неприязних відносин сторони почали проживати за різними адресами: позивач спочатку за місцем реєстрації - [ADDRESS], а відповідач - за невстановленою судом адресою в м. Києві, малолітній син - згідно акту від 17 липня 2009 року обстеження матеріально-побутових умов - в селі Нехвощ Андрушівського району Житомирської області (а.с.35, 77 том 1); в подальшому відповідач та син - на орендованих квартирах в м. Києві, адреси яких відповідач в судовому засіданні відмовилась повідомляти, посилаючись на те, що не бажає повторення „ сімейних сварок, внаслідок яких у дитини виник нестійкий психічний стан. Наразі-з 20 квітня 2010 року позивач проживає на орендованій квартирі в [ADDRESS] (а.с.87, 95-96, 54 том 2) по 20 вересня 2010 року; відповідач з дитиною - за місцем реєстрації [ADDRESS] (а.с.79). 26 травня 2009 року позивач вперше звернувся до Служби у справах дітей Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації із заявою про вирішення питання про спосіб його участі у вихованні сина [PERSON] (а.с.8 том 1), який проживає окремо від нього. Розпорядженням № 430 від 29.06.2009 року Виконавчого органу Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації Комісії з питань захисту прав дитини у встановлено [PERSON] час спілкування зі своїм сином - перший та другий тиждень місяця без присутності матері (а.с.23 том 1), яке у подальшому було зупинено Розпорядженням № 445 від 10.07.2009 року (а.с.22 том 1). [PERSON] обстеження житлово-побутових умов від 03 червня 2009 року (а.с.26 том 1) в сім»ї [PERSON] склались складні взаємовідносини між подружжям. Відповідно до актів обстеження житлово-побутових умов проживання сторін га їх дитини, неодноразово проведених спеціалістами Служби у справах дітей, квартира за адресою їх реєстрації спочатку була у стадії ремонту, в подальшому умови проживання змінились, кімната дитини облаштована, в квартирі зареєстровані та проживали сторони та їх дитина, потім було встановлено, що проживав один батько, на час обстеженя 11.03.2010 року та 18.03.2010 року в квартирі були присутні і мати, і дитина (а.с. 38 І том 2). Квартира складається із двох кімнат, більша із яких відведена для дитини та / матері, яка об лаштована меблями, є іграшки, дитячі речі. Для виховання, розвитку та проживання дитини створені всі умови (а.с.39 том 2). З пояснень сторін та матеріалів справи встановлено, що батьки дитини працюють, мають самостійних дохід, не зловживають спиртними напоями або наркотичними засобами, мають психологічну прив»язаність до дитини, обидва проявляють любов та турботу до нього. Із пояснень в судовому засіданні позивача, як батька дитини, встановлено, що він не заперечує, щоб відносно малолітнього сина, враховуючи його вік, було визначено місце проживання разом з матір»ю, а він як батько буде вживати всіх заходів для матеріального забезпечення дитини, його розвитку, приймати активну участь у вихованні. Суд вважає за необхідне визначити місце проживання малолітнього [PERSON], [INFO] до досягненнями ним чотирнадцяти років із одним із батьків, оскільки сторони, як батьки малолітнього [PERSON] перебувають у розірваному шлюбі, проживають окремо (за різними адресами), не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати дитина; позивач не має вільного доступу до спілкування, виховання та утримання дитини; дитина тримається біля себе відповідачем (а.с.95-96 том 2). Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 20 травня 2010 року стягнуто з позивача на користь відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 13 липня 2009 року й до досягнення дитиною повноліття (а.с.61-63 том 2). Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 25 березня 2010 року поділено спільне сумісне майно сторін, як подружжя (а.с. 64-67 том 2). - Відповідно до ч.1 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися судом. Суд застосовує вищезазначене положення закону в тому випадку, коли мати та батько дитини проживають окремо (за різними адресами); не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати дитина; один із батьків не має доступу до виховання та утримання дитини; дитина тримається біля себе одним із батьків за допомогою фізичного чи психологічного насильства, що знайшло підтвердження в ході розгляду справи. Статтею 161 СК України визначено правила вирішення спору між матір»ю та батьком щодо місця проживання малолітньої дитини. Частиною 1 зазначеної статті визначено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися судом. Місце проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, відповідно до ч.4 ст. 29 ЦК України, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров»я, в якому вона проживає. Після досягнення дитиною чотирнадцяти років, відповідно до ч.З ст. 160 СК України та ч. З ст. 29 ЦК України, якщо її батьки проживають окремо місце проживання дитини визначається нею самою. Судом встановлено із вищезазначених підстав, що відповідач своїми діями чинить перешкоди позивачу у спілкуванні з сином та у його вихованні, вважаючи такі дії неправомірними. Якщо той з батьків, відповідно до ч.1 ст. 159 СК України, з ким проживає дитина чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Відповідно до ч.2 ст.159 СК України суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Вирішуючи спір про визначення місця проживання дитини та способу участі батька з сином, з урахуванням положень ст.ст. 159, 161 СК України, судом враховані наступні істотні обставини: стан здоров»я малолітнього [PERSON], [INFO], стать дитини, його вік, зайнятість батьків на роботі, їх суб»єктивне ставлення до сина, характеризуючи данні сторін, присвячення свого часу дитині, лікуванню, життю та розвитку, й вважає за необхідне погодитися із запропонованим Органом опіки та І піклування варіантом визначення місця проживання дитини - з матір»ю, та способом участі батька з сином, та вважає їх такими, що відповідають інтересам дитини та його батьків й, безпосередньо, матері, оскільки саме вона віддано присвячує весь свій час його і розвитку та лікуванню, що знайшло підтвердження в ході судового розгляду справи. Проте суд вважає, що мати дитини не повинна чинити перешкод у спілкуванні батьку з сином. Питання виховання дитини, відповідно до ч.ч. 1-3 ст.157 СК України, вирішується > батьками спільно. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов»язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної га матеріальної забезпеченості. Таким чином суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними та « такими, що підлягають задоволенню, обставини, що спростовують позовні вимоги, судом не встановлені. Приймаючи до уваги предмет даного спору, наслідки його розгляду судом, суд вважає за необхідне застосувати положення частини першої статті 88 ЦПК України. Так стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем при подачі позову до суду сплачено державне мито в сумі 8 грн. 50 коп. та 120 грн. інформаційно-технічного збору забезпечення судового процесу, в всього 128 грн. 50 коп. (а.с.1-2 том 1). які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. І На підставі вищевикладеного, та

Outcome: approved