Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа - СГІРФО Фрунзенського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням, припинення реєстрації та виселення. Позивач в обґрунтування своїх вимог за позовом зазначив, що 9 грудня 2000 року між ним та відповідачем [PERSON] укладено шлюб, після реєстрації якого 30 січня 2001 року [PERSON] зі згоди позивача була зареєстрована та вселилася у квартиру за адресою: м. Харків, вул. Рибалко, б. 47-а, кв. 87. Квартира придбана позивачем 20 жовтня 1997 року, про що свідчить договір купівлі-продажу, укладений на Харківській товарній біржі «Слобода» та зареєстрований в ХМБТІ № 1 21.10.1997 року. З 20 лютого 2007 року в квартирі почала проживати та зареєструвалася дочка [PERSON] від першого шлюбу відповідач [PERSON] 28 січня 2009 року шлюб між позивачем та відповідачем [PERSON] розірвано. На теперішній час [PERSON] перебуває у незареєстрованому шлюбі з іншим чоловіком, однак відповідачі продовжують мешкати в квартирі за адресою: м. Харків, вул. Рибалко, б. 47-а, кв. 87. На його прохання звільнити квартиру відповідачі відповідають погрозами, у звязку з чим, позивач неодноразово звертався до органів внутрішніх справ з заявами про допомогу в усуненні перешкод в користуванні власністю. Відповідач [PERSON] приводить до квартири сторонніх осіб та вживає з ними алкогольні напої, а на його зауваження відповідає нецензурною лайкою. Відповідачі без його згоди тримають у квартирі папуг та кота, порушують всі можливі санітарно-гігієнічні норми, здійснюють на позивача психологічний тиск з метою примусити його розміняти квартиру та отримати від його власності частину. Вказує на те, що відповідачі роблять його життя в квартирі неможливим. Посилається на те, що має батьків пенсіонерів, які мешкають в с. Ново- Володимирівка Сахновщинському районі Харківської області, яких має намір перевезти жити у вищевказану квартиру. Батьки на теперішній час продають свій будинок та готуються переїхати до нього, але в квартирі мешкають відповідачі, які перешкоджають йому вільно розпоряджатися власністю. Разом з тим, він не може допустити щоб його пристарілі батьки почули та побачили ті неподобства, які роблять відповідачі. Вказує на те, що відповідачі не'сплачують плату за комунальні послуги та не лише перешкоджають йому вільно користуватися правом власності на квартиру, а й втратили сервітут на його квартиру, так як обставинами його виникнення було укладання шлюбу між ним та [PERSON], розірвання ж даного шлюбу стало припиненням обставин виникнення у відповідачів сервітуту, а значить і припиненням самого сервітуту. Просить суд усунути перешкоди у користуванні квартирою за адресою: м. Харків, вул. Рибалко, б. 47-а, кв. 87, висилити відповідачів з вищевказаній квартирі без надання іншого житлового приміщення у звязку з припиненням сервітуту та неможливості спільного проживання, припинити реєстрацію відповідачів. Присутні у судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] підтримали позовні вимоги та просили суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні проти позову заперечувала, просила відмовити у його задоволенні, посилалася на те, що ніяких дій які б робили життя позивач неможливим вона не робить, комунальні послуги сплачує своєчасно, доводи позивача не відповідають дійсності, погоджується з тим, що спільно проживати важко, однак іншого житла вона не має. Відповідач [PERSON] також у судовому засіданні проти позову заперечувала, просила відмовити у його задоволенні, вказувала на те, що з дитинства проживає у вищевказаній квартирі, відвідувала школи з цієї квартирі, до розірвання шлюбу позивача з [PERSON] знаходилась на утриманні позивача та проживали разом як єдина родина, доводи позивача вважає такими, що не відповідають дійсності, спростовує його доводи щодо вживання спиртних напоїв та вчинення дій, що робить життя позивача неможливою. Третя особа - СГІРФО Фрунзенського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області в судове засідання не зявився, надав суду заяву у якої просить розглядати справу у його відсутності. Суд, вислухавши пояснення позивача та його представника, відповідачів, дослідивши докази у їх сукупності, вважає позовні вимога такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 20 жовтня 1997 року між продавцем [PERSON] та покупцем [PERSON] укладено на Харківській товарній біржі «Слобода» договір № Н34-7781 купівлі-продажу квартири за адресою: м. Харків, вул. Рибалко, б. 47-А, кв. 87. Відповідно довідки Управління будинками № 43 по обслуговуванню будинків житлово-будівельних кооперативів Фрунзенського району м. Харкова від 08.09.2009 року № 747 в квартирі за адресою: м. Харків, вул. Рибалко, б. 47-А, кв. 87 зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Сторони не заперечували, що відповідачі вселилися в зазначене житлове приміщення за згодою [PERSON] на правах членів сімї. Згідно ч. 1 ст. 156 ЖК України члени сімї власника житлового будинку (квартири), які проживають сумісно з ним в належному йому будинку (квартирі), користуються житловими приміщеннями нарівні з власником будинку (квартир), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Відповідно до ч. 4 ст. 156 ЖК України до членів сімї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені ч. 2 ст. 64 ЖК України. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. Із ч. 2 ст. 64 ЖК України вбачається, що до членів сімї наймача належить дружина, наймача, їх діти і батьки, членом сімї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем та ведуть з ним спільне господарство. Так, відповідно до пояснень сторін, відповідач [PERSON] вселилася до квартири за адресою: м. Харків, вул. Рибалко, б. 47-А, кв. 87, як член родини, тривалий час проживала разом з позивачем та відповідачем [PERSON], вела з ними спільне господарство, у звязку з чим, суд вважає [PERSON] членам сімї позивача. Таким чином, суд вважає вимоги позивача про виселення з квартири за адресою: м. Харків, вул. Рибалко, б. 47-А, кв. 87 відповідачів такими, що не підлягають задоволенню. Відповідно до розяснень Постанови Пленуму Верховного суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» № 2 від 12.04.1985 року з відповідними змінами та доповненнями, при вирішенні справ про виселення на підставі ст. 116 ЖК України осіб, які систематично порушують правила споживання і роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі або будинку, слід виходити з того, що при триваючій антигромадській поведінці виселення винного може статися і при повторному порушенні, якщо раніше вжиті заходи попередження або громадського впливу не далі позитивних результатів. Заявляючи позовні вимоги про виселення відповідачів з квартири [ADDRESS] посилаючись на ст. 116 ЖК України, через систематичне порушення відповідачами правил сумісного проживання та неможливість проживання з відповідачами в одній квартирі, позивачем обєктивних та безперечних доказів на підтвердження такої поведінки відповідачів надано не було. Посилання позивача на погрози зі сторони відповідачів та інших осіб, висловлювання нецензурною лайкою на його адресу та його звернення з цих підстав до органів внутрішніх справ, не знайшли свого підтвердження та спростовується даним з Фрунзенського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області, постановами Фрунзенського районного суду м. Харкова від 17.11.2009 року та Фрунзенського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області від 08.04.2010 року, згідно яких з заявами до Фрунзенського РВ ХМУ ГУМВСУ про вчинення сварок зверталися відповідачі по справі, даних про звернення позивача до правоохоронних органів суду не надано. Доводи позивача про порушення відповідачами санітарно-гігієнічних норм та не оплату відповідачами квартирної плати, комунальних послуг не доведені у судовому засіданні. Таким чином, суд вважає, що даних про те, що відповідачі систематично порушують правила споживання і робить неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі, що поведінка носить антигромадський характер, під час вирішення спору - не надано. На підставі наведеного суд відмовляє в задоволенні позовних вимог щодо усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням за адресою: м. Харків, вул. Рибалко, б. 47-а, кв. 87, виселення відповідачів з вищевказаній квартирі без надання іншого житлового приміщення та припинити їх реєстрації. Вказівки позивача та його представника щодо застосування до цих правовідносин цивільного законодавства, що регулює правовідносини з приводу припинення сервітуту, не знайшли свого законодавчого підтвердження. Відповідно до положень ст.402 ЦК України сервітут, тобто право користування чужим майном, може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. Так, ч. 1 ст. 405 ЦК України встановлено, що члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. На теперішній час законом, який регулює житлові правовідносини, є ЖК України, норми якого не передбачають правовідносин відносно встановлення сервітуту, через що суд відмовляє [PERSON] в задоволенні позовних вимог про виселення відповідачів з вищевказаної квартири без надання іншого житлового приміщення у звязку з припиненням сервітуту на квартиру [ADDRESS]. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін ті інших осіб, які беруть учать у справі, виникає спір.

Outcome: dismissed