Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-20 00:00:00

У березні 2010 року Публічне акціонерне товариство „ПроКредитБанк" звернулось із позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за Кредитним договором, посилаючись на те, що між Банком та [PERSON] була укладена Рамкова угода № 1444 від 3 жовтня 2003 року, відповідно до якої Банк зобов'язувався здійснювати кредитування [PERSON] у межах наступних лімітів кредитування: ліміт суми 50000 доларів США, ліміт строку-96 місяців. Видача кредитів на підставі Рамкової угоди та визначення їх умов здійснювались шляхом укладення договорів про надання траншу, овердрафту. кредитної лінії, які є невід"ємною частиною Рамкової угоди та не мають самостійного значення. Відповідно до умов Рамкової угоди та укладених на її підставі кредитних договорів [PERSON] як позичальник, зобов'язувався здійснювати своєчасне погашення усіх, виданих на підставі Рамкової угоди та Кредитних договорів кредитів, сплачувати відсотки та усі інші, передбачені договорами платежі, у визначеному ними порядку. На підставі та в межах Рамкової угоди Банк та [PERSON] уклали Договір про надання траншу № 1.21912/1444 від 14 березня 2006 року, відповідно до якого [PERSON] було надано кредит на таких умовах: сума кредиту-25000 доларів США, процентна ставка-17% річних, строк-48 місяців. Факт видачі кредиту підтверджується наступним документом: Меморіальний ордер № 1797 від 14 березня 2006 року. Всупереч умовам Рамкової угоди, Кредитного договору [PERSON] не забезпечив своєчасне погашення кредиту, внаслідок чого у нього утворився борг перед Позивачем з тривалою затримкою у погашенні. На дату позову загальний строк прострочення погашення кредиту становить 204 дні. Відповідно до умов п. 5.1.1. Кредитного договору у разі виникнення простроченої заборгованості з погашення кредиту або прострочення сплати відсотків згідно Графіку, або сплати штрафних санкцій більш ніж 3 банківських днів, кредитор набуває право вимагати дострокового погашення кредиту та інших нарахувань за ним. 26 листопада 2009 року Банк надіслав [PERSON] вимогу про повне дострокове погашення кредиту № 2928 від 20 листопада 2009 року, яка була отримана [PERSON] 28 листопада 2009 року. Згідно умов п. 5.6. Кредитного договору передбачено, що позичальник зобов'язаний достроково погасити кредит та інші нарахування за ним протягом п"яти банківських днів з дня відправлення Кредитором письмової вимоги про дострокове погашення. Однак [PERSON] не виконав вимогу та до даного часу кредит залишається непогашеним. Відповідно до умов п. 3.6. Кредитного договору у разі прострочення позичальником зобов'язань з погашення кредиту та/або сплати відсотків за його користування та/або інших платежів згідно умов цього договору позичальник зобов'язаний сплатити на користь Кредитора пеню. За домовленістю сторін пеня встановлюється у розмірі 0,5%, але не менше подвійної облікової ставки НБУ, яка діє на момент прострочення, від суми прострочених зобов'язань за кожний день прострочення. Якщо сума пені, розрахована згідно умов цього пункту Договору, буде меншою 15 грн., сума пені автоматично вважається такою, що становить 15 грн. за кожний день прострочення виконання зобов'язання. Враховуючи викладене, борг [PERSON] за Кредитним договором становить 60530 грн. 69 коп., що складає: борг по капіталу-5415,41 доларів США, борг по процентах-475,67 доларів США, пеня-13458,02 грн. В рахунок забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] за Кредитним договором із Банком був укладений договір поруки № 1444-ДП1 від 3 жовтня 2003 року, де поручителем виступає [PERSON]. Договором поруки, яким забезпечується виконання зобов'язань [PERSON], не передбачено спеціальних умов відповідальності Поручителя, а отже [PERSON] і поручитель [PERSON] відповідають перед АТ „ПроКредитБанк" як солідарні боржники. У зв'язку з виникненням заборгованості [PERSON] Банк звернувся до поручителя [PERSON] з вимогами про виконання зобов'язань [PERSON] відповідно до умов Договору поруки. Зокрема, поручителю [PERSON] були направлені вимоги № 2983 від 20 листопада 2009 року, однак ці вимоги АТ „ПроКредитБанк" не були виконані і погашення на підставі Договору поруки не відбулося. В забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] за Кредитним договором із АТ „ПроКредитБанк" було укладено договір застави транспортного засобу № 1444-Д34 від 10 грудня 2004 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON]. Предметом застави є легковий універсал-В, марка DAIMLER-BENZ 300, 1981 року випуску, р. № [NUMBER]. Враховуючи викладене, Публічне акціонерне товариство „ПроКредитБанк" просило стягнути на користь ПАТ „ПроКредитБанк" заборгованість за Кредитним договором № 1.21912/1444 від 14 березня 2006 року в сумі 60530 грн. 69 коп., що складає: борг по капіталу-43271 грн. 83 коп., борг по процентах-3800 грн. 84 коп., пеня-13458 грн. 02 коп. шляхом солідарного стягнення з [PERSON] та [PERSON], понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 605 грн. 31 коп. та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, та звернути стягнення на легковий універсал-В, марка DAIMLER-BENZ 300, 1981 року випуску, р. № [NUMBER], власником якого є [PERSON]. У травні 2010 року представник позивача ПАТ „ПроКредитБанк" подав суду заяву про уточнення позовних вимог в порядку вимог ст. 31 ЦПК України, у якій уточнив вимоги та просив стягнути на користь ПАТ „ПроКредитБанк" заборгованість за Кредитним договором № 1.21912/1444 від 14 березня 2006 року в сумі 60530 грн. 69 коп., що складає: борг по капіталу-43271 грн. 83 коп., борг по процентах-3800 грн. 84 коп., пеня-13458 грн. 02 коп. шляхом солідарного стягнення з [PERSON] та [PERSON]. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити. Представник відповідача [PERSON] у судове засідання не з"явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, доказів про відсутність представника відповідача [PERSON] в судовому засіданні з поважних причин суду не були надані. У судове засідання відповідач [PERSON] не з'явилась, про час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином, причини неявки суду невідомі. Суд, з"ясувавши дійсні обставини справи та давши належну оцінку зібраним в справі доказам, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між Банком та [PERSON] була укладена Рамкова угода № 1444 від 3 жовтня 2003 року, відповідно до якої Банк зобов'язувався здійснювати кредитування [PERSON] у межах наступних лімітів кредитування: ліміт суми 50000 доларів США, ліміт строку-96 місяців. Видача кредитів на підставі Рамкової угоди та визначення їх умов здійснювались шляхом укладення договорів про надання траншу, овердрафту. кредитної лінії, які є невід"ємною частиною Рамкової угоди та не мають самостійного значення. Відповідно до умов Рамкової угоди та укладених на її підставі кредитних договорів [PERSON] як позичальник, зобов'язувався здійснювати своєчасне погашення усіх, виданих на підставі Рамкової угоди та Кредитних договорів кредитів, сплачувати відсотки та усі інші, передбачені договорами платежі, у визначеному ними порядку. На підставі та в межах Рамкової угоди Банк та [PERSON] уклали Договір про надання траншу № 1.21912/1444 від 14 березня 2006 року, відповідно до якого [PERSON] було надано кредит на таких умовах: сума кредиту-25000 доларів США, процентна ставка-17% річних, строк-48 місяців. Факт видачі кредиту підтверджується наступним документом: Меморіальний ордер № 1797 від 14 березня 2006 року. Всупереч умовам Рамкової угоди, Кредитного договору [PERSON] не забезпечив своєчасне погашення кредиту, внаслідок чого у нього утворився борг перед Позивачем з тривалою затримкою у погашенні. На дату позову загальний строк прострочення погашення кредиту становить 204 дні. Відповідно до умов п. 5.1.1. Кредитного договору у разі виникнення простроченої заборгованості з погашення кредиту або прострочення сплати відсотків згідно Графіку, або сплати штрафних санкцій більш ніж 3 банківських днів, кредитор набуває право вимагати дострокового погашення кредиту та інших нарахувань за ним. 26 листопада 2009 року Банк надіслав [PERSON] вимогу про повне дострокове погашення кредиту № 2928 від 20 листопада 2009 року, яка була отримана [PERSON] 28 листопада 2009 року. Згідно умов п. 5.6. Кредитного договору передбачено, що позичальник зобов'язаний достроково погасити кредит та інші нарахування за ним протягом п"яти банківських днів з дня відправлення Кредитором письмової вимоги про дострокове погашення. Однак [PERSON] не виконав вимогу та до даного часу кредит залишається непогашеним. Відповідно до умов п. 3.6. Кредитного договору у разі прострочення позичальником зобов'язань з погашення кредиту та/або сплати відсотків за його користування та/або інших платежів згідно умов цього договору позичальник зобов'язаний сплатити на користь Кредитора пеню. За домовленістю сторін пеня встановлюється у розмірі 0,5%, але не менше подвійної облікової ставки НБУ, яка діє на момент прострочення, від суми прострочених зобов'язань за кожний день прострочення. Якщо сума пені, розрахована згідно умов цього пункту Договору, буде меншою 15 грн., сума пені автоматично вважається такою, що становить 15 грн. за кожний день прострочення виконання зобов'язання. Враховуючи викладене, борг [PERSON] за Кредитним договором становить 60530 грн. 69 коп., що складає: борг по капіталу-5415,41 доларів США, борг по процентах-475,67 доларів США, пеня-13458,02 грн. В рахунок забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] за Кредитним договором із Банком був укладений договір поруки № 1444-ДП1 від 3 жовтня 2003 року, де поручителем виступає [PERSON]. Договором поруки, яким забезпечується виконання зобов'язань [PERSON], не передбачено спеціальних умов відповідальності Поручителя, а отже [PERSON] і поручитель [PERSON] відповідають перед ЗАТ „ПроКредитБанк" як солідарні боржники. У звязку з виникненням заборгованості [PERSON] Банк звернувся до поручителя [PERSON] з вимогами про виконання зобов'язань [PERSON] відповідно до умов Договору поруки. Зокрема, поручителю [PERSON] були направлені вимоги № 2983 від 20 листопада 2009 року, однак ці вимоги ЗАТ „ПроКредитБанк" не були виконані і погашення на підставі Договору поруки не відбулося. Згідно вимог ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до вимог ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає в тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Позивач виконав свої зобов'язання по договору, надавши кредит, проте ні відповідач, ні його поручитель у встановлені строки борг не повертають та не сплачують відсотки за користування кредитом. Згідно вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і відповідно до умов договору. Відповідно до вимог ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Оскільки відповідач не виконує взятих на себе за договором зобов'язань, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно вимог ст. ст. 553, 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову відповідальність поручителя. Оскільки кредитний договір було забезпечено порукою, відповідачі мають відповідати перед позивачем у солідарному порядку. Судові витрати по справі слід стягнути з відповідачів згідно зі ст. 88 ЦПК України на користь позивача. Враховуючи викладене та

Outcome: approved