Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-23 00:00:00

02.04.2009 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до управління праці та соціального захисту населення Жидачівської районної державної адміністрації Львівської області про визнання протиправними дій відповідача та вчинення певних дій щодо нарахування та виплати їй допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 19 вересня 2006 року народила сина [PERSON]. Відповідно до ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років. Відповідачем всупереч вимогам даного Закону, допомога протягом 2007-2008 років виплачувалась у меншому розмірі. Просить суд визнати дії відповідача протиправними та вважає, що відповідача слід зобовязати виплатити недоплату по виплаті допомоги сім»ям із дітьми в сумі 7737,31 гри та стягнути з управління праці та соціального захисту населення Жидачівської районної державної адміністрації Львівської області понесені нею судові витрати. В судове засідання позивач [PERSON] не з»явилась. подала заяву про розгляд справи у її відсутності та про те, що позовні вимоги підтримує з підстав вказаних в позовній заяві. Представник відповідача, управління праці та-соціального захисту населення Жидачівської районної державної адміністрації Львівської області, в судове засідання не з'явися, представив на адресу суду заяву про слухання справи у їх відсутності та заперечення на позовну заяву суть якого зводиться до наступного. Статтею 56 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» встановлено, що виплата допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х річного віку відповідно до Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» здійснюється за рахунок коштів відповідної субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам і надається у розмірі, що дорівнює різниці між 50% прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 23 % прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, для застрахованих осіб, у порядку встановленому Кабінетом міністрів України. Згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 22.02.2008 року № 57 допомога по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х річного віку з 01.01.2008 року надається у розмірі, що дорівнює різниці між 50% прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше як 130 гри. ( гарантований мінімальний розмір ). Враховуючи вищенаведене. виплати допомоги позивачці проводилась згідно вказаних вище нормативних актів. Суд, з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, мотивуючи це наступним. З матеріалів справи вбачається, що після народження дитини позивач перебуває на обліку у відповідача та відповідно до Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» отримує держав допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. При нарахуванні та виплаті позивачі цього виду державної допомоги у 2007 ропі відповідач керувався статтею 56 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік», якою передбачено, що у 2007 році допомога при народженні дитини та по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до Закону України «Про державну допомогу сім»ям з дітьми» здійснюється за рахунок коштів відповідної субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам у розмірі, що дорівнює різниці між 50 відсотками прожиткового мінімум встановленого для працездатних, та середньомісячним сукупним доходом сім»ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 90 гривень для незастрахованих осіб та не менше 23 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, для застрахованих осіб, у порядку встановленому Кабінетом Міністрів України, а також пунктом 14 статті 71 Закону України «Про держав бюджет України на 2007 рік», яким зупинено на 2007 рік дію статті 12, частини 1 статті 15 та пункту розділу VIII «Прикінцеві положення»Закону України «Про державну допомогу сім»ям з дітьми». Призначення державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку передбачено статтею 3 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми». Відповідно до статті ІЗ Закону України «Про державну допомогу сім»ям з дітьми» (в редакції чинній на момент виникнення правовідносин) право на допомогу по догляду за дитиною до досягнення ж трирічного віку має незастрахована в системі загальнообов'язкового державного соціального страхував особа (один з батьків дитини, усиновитель, опікун, баба, дід або інший родич), яка фактично здійснює догляд за дитиною. Статтею 15 (в редакції, чинній на момент виникнення правовідносин) зазначеного закону встановлено, що допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років. Пунктом 14 статті 71 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік», з метою приведення окремих норм законів у відповідність із цим Законом, було зупинено дію статті 12, часттг-1 статті 15 та пункту 3 розділу VIII «Прикінцеві положення» Закону України «Про державну допомогу сім»ям з дітьми»на 2007 рік. Проте, рішенням Конституційного Суду України № 6-рп/2007 від 09 липня 2007 року пункт 14 статті 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» було визнано таким, що не відповідають Конституції України (є неконституційним). Після прийняття Конституційним Судом України вказаного рішення знову почали діяти положення статті 15 Закону України «Про державну допомогу сім»ям з дітьми». Тобто, з часу прийняття цього рішення позивача відновилось право на отримання допомоги в розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років. Судом установлено, що відповідач, ігноруючи зазначені матеріального права, не здійснював виплату допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі, встановленому статтею 15 Закону України «Про державну допомогу сім»ям з дітьми, що порушив указане право позивача. У звязку з цим дії управління праці та соціального захисту Жидачівської РДА щодо виплати позивачу допомоги по догляду за дитиною за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року в розмірі меншому, ніж це передбачено ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сім"ям з дітьми» неправомірними. Згідно із положеннями ст.ст. 21,105,162 КАС України, адміністративний позов може містити вимоги про визнання незаконними рішень, дій чи бездіяльності, зобовязання вчинити певні дії, відшкодувати шкоду заподіяну незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що відповідач - управління праці та соціального захисту Жидачівської РДА, як орган, на який покладено обовязок нарахування та виплати допомогу та зобовязати провести перерахунок та виплату недоплаченої позивачці допомоги по догляду за дитиною виходячи з того, що ця допомога має визначатись відповідно до вимог ст.15 Закону України "Про державну допомогу сім"ям з дітьми" в розмірі прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року, а не вирішувати питання про стягнення вказаної допомоги у конкретному розмірі. Щодо правильності вирішення спору у частині нарахувань за 2008 рік суд зазначає наступне: Згідно зі статтею 58 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» передбачено розмір прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років у таких розмірах: з 01 січня -526,00 грн., з 01 квітня - 538,00 грн., з 01 липня - 540,00 грн., та з 01 жовтня - 557,00 грн. Також, пунктом 23 розділу ІІ «Внесення змін до деяких законодавчих актів України» Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» частину першу статті 15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» було викладено в наступній редакції: «Допомога по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку надається у розмірі, що дорівнює різниці між прожитковим мінімумом, встановленим для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 130 гривень». При цьому рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008 року положення пункту 23 розділу ІІ «Внесення змін до деяких законодавчих актів України»Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рікта про внесення змін до деяких законодавчих актів України» щодо внесення змін до Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми»у період 2008 року такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) не визнавались. Тобто ст.43 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням є чинною, але також є чинними й вказані норми Закону України "Про державну допомогу сімя»м з дітьми". Правові норми Закону України "Про державну допомогу сім»ям з дітьми" в редакції Закону України "Про державний бюджет України на 2008 рік" у часі прийняті пізніше за ст.43 Закону № 2240, вони повністю узгоджуються з іншими нормативними актами, які визначають порядок сплати допомоги і джерела фінансування цих виплат, а тому аналізуючи викладені обставини, враховуючи що законодавством функція виплати допомоги по догляду за дитиною визначена як державна, суд вважає необхідним в даному випадку застосовувати і щодо застрахованих осіб і щодо незастрахованих осіб положення про розмір спірної допомоги, які визначені лише ст. 15 Закону України "Про державну допомогу сім»ям з дітьми". Порушень цієї норми з боку відповідача у 2008 році не встановлено, а тому вимоги позивача щодо виплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років за цей період є безпідставними і задоволенню не підлягають. З метою забезпечення інтересів відповідача, який фінансуються за рахунок держави, є її структурними підрозділами з особливим статусом, а позивач понесла судові витрати в розмірі 08 гривні 50 копійок па стягненні яких з відповідача не наполягає, суд вважає за необхідне витрати по справі не стягувати з відповідача.

Outcome: partial