Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-04 00:00:00

У жовтні 2008 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON], який неодноразово уточнювала, і в якому посилалась на те, що їй згідно договору міни, укладеного 29 серпня 2008 року між нею та [PERSON], належить на праві власності квартира [ADDRESS], в якій, крім неї, зареєстрований [PERSON], який є колишнім чоловіком колишньої власниці даної квартири [PERSON] Однак фактично він не проживає за місцем реєстрації. Оскільки права [PERSON] були похідними від прав попередньої власниці зазначеної квартири, то з припиненням права власності на спірну квартиру [PERSON] припиняється право на житло [PERSON] Відповідач [PERSON] свою реєстрацію та намаганнями незаконно потрапити до житла протиправно перешкоджає їй у здійсненні її права власності на нерухоме майно, вона не може вільно, без перешкод розпоряджатися належною їй на праві приватної власності квартирою. Враховуючи викладене, [PERSON] просила усунути перешкоди в користуванні жилим приміщенням шляхом зняття з реєстрації [PERSON] в спірній квартирі та визнати його таким, що втратив право користування спірною квартирою з підстав, передбачених ст. 41 Конституції України, ст. ст. 319, 321, 325, 386, 391 ЦК України, ст. ст. 64, 150, 169 ЖК України та ст. 7 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні. У лютому 2010 року позивач [PERSON] подала суду заяву про уточнення позовних вимог на підставі вимог ст. 31 ЦПК України, в якій з посиланням на вимоги ст. ст. 3, 41, 59, 124 Конституції України, ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17 липня 1997 року відповідно до Закону від 17 липня 1997 року „Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції, ст. ст. 16, 316, 317, 319, 321, 328, 379, 382, 383, 386, 391, 405 ЦК України, ст. ст. 9, 64, 150, 156, Житлового кодексу України, ст. ст. 3, 7 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні, просила усунути перешкоди у здійсненні нею права власності, що перешкоджають їй належним чином користуватися та розпоряджатися своїм майном, а саме квартирою № 26 в будинку № 1а по вул. Балукова в м. Вишневе, Києво-Святошинського району, позбавити [PERSON] права користування жилим приміщенням в квартирі [ADDRESS], зобовязати ВГІРФО Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України в Київській області зняти з реєстрації місця проживання квартири [ADDRESS] [PERSON], а також стягнути з нього на її користь понесені витрати по сплаті судового збору, витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та витрат на надання правової допомоги. У квітні 2010 року [PERSON] звернувся із зустрічним позовом до [PERSON], третя особа Орган опіки та піклування при виконкомі Вишневої міської ради Київської області про визнання договору міни недійсним, посилаючись на те, що до укладення договору міни 29 серпня 2008 року в спірній квартирі проживали та були зареєстровані [PERSON] (його колишня дружина), він проживав та був зареєстрований як член сімї з 4 листопада 2004 року, та їхній син [PERSON], [INFO] проживав та був зареєстрований як член сімї з 31 травня 2005 року. 29 серпня 2008 року [PERSON] (його колишня дружина) разом із своєю матірю [PERSON] з метою приховання дійсної мети-позбавлення його права користування квартирою уклали договір міни квартири у м. Вишневому на будинок в м. Хотин Чернівецької області. За умовами даного договору [PERSON] обміняла квартиру у м. Вишневому, яка належить їй, на будинок в. м. Хотин, який належав її матері [PERSON] Для отримання дозволу від органу опіки та піклування на укладення договору міни житла [PERSON] повинна була звернутись до Вишневої міської ради. Згоди на обмін квартири орган опіки та піклування не надавав. Дозволу на зміну місця проживання та реєстрації її малолітнього сина [PERSON] та згоди на здійснення договору міни як в письмовій так і усній формі він також не надавав. Таким чином приватний нотаріус не мав права посвідчувати договір міни, так як не було дозволу від нього як батька дитини на укладення зазначеного договору та дозволу від опікунської ради м. Вишневого. Враховуючи викладене, [PERSON] на підставі вимог ст. 160, ч. ч. 2,5 ст. 177 СК України, ст. ст. 71, ч. 3 ст. 215, ст. 224 ЦК України просив визнати договір міни від 29 серпня 2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Хотинського районного округу Чернівецької області [PERSON], реєстровий № 1577, недійсним. Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду від 16 квітня 2010 року зустрічну позовну заяву [PERSON] обєднано в одне провадження з первісним позовом [PERSON] Ухвалою суду від 3 червня 2010 року судом притягнуто до участі у справі в якості співвідповідача [PERSON] за зустрічним позовом [PERSON]. Ухвалою судді від 25 червня 2010 року накладено арешт на квартиру [ADDRESS], яка належить [PERSON] на підставі договору міни № 1577 від 29 серпня 2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Хотинського районного нотаріального округу Чернівецької області [PERSON] У квітні 2010 року [PERSON] подала суду заяву, в якій просила стягнути з [PERSON] на її користь понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 21,25 грн., 15 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, 18349,60 грн. понесених витрат на надання правової допомоги. Судом відповідно до вимог ч. 4 ст. 10, ст. 31 ЦПК України розяснено представнику позивача [PERSON] право уточнити позовні вимоги. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав та просив задовольнити, зустрічний позов [PERSON] не визнав та заперечував проти його задоволення. У судовому засіданні [PERSON] заявлений зустрічний позов підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити, позов [PERSON] не визнав та заперечував проти його задоволення. У судовому засіданні відповідач за зустрічним позовом [PERSON] [PERSON] зустрічний позов [PERSON] не визнала та заперечувала проти його задоволення, позов [PERSON] підтримала та просила його задовольнити. У судове засідання представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Вишневої міської ради не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. Представник третьої особи Відділу громадянства, імміграції і реєстрації фізичних осіб Києво-Святошинськкого РВ ГУ МВС України в Київській області у судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи третя особа повідомлялася належним чином, третя особа надіслала суду заяву про розгляд справи у відсутності представника Відділу ГІРФО Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України в Київській області. Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню частково, в задоволенні зустрічного позову [PERSON] слід відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що за договором міни від 29 серпня 2008 року [PERSON] здійснила обмін належної їй на праві власності квартири № 26, що знаходиться у будинку № 1а по вул. Балукова у м. Вишневе Києво-Святошинського району на жилий будинок з належними до нього будівлями та спорудами за № 8, розташованого по провулку Шинкаренка у м. Хотині Чернівецької області, який належав на праві власності [PERSON] Згідно довідки КП „Управління міським господарством Вишневої міської ради від 20 жовтня 2008 року № 1503 у квартирі [ADDRESS] зареєстровані з 23 липня 2008 року [PERSON] та [PERSON] з 4 листопада 2004 року. Згідно копії свідоцтва про одруження [PERSON] та [PERSON] з 18 вересня 2004 року перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу подружжя має сина [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження. 6 лютого 2007 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу. Рішенням опікунської ради Хотинської районної державної адміністрації від 28 серпня 2008 року № 7-20/2008 надано згоду [PERSON] на право укладення договору міни нерухомого майна-квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] та знаходиться у її власності, на будинок, що знаходиться за адресою: м. Хотин, пров. Шинкаренка, 8. Малолітній [PERSON], [INFO], буде зареєстрований, проживати та мати право користування жилим будинком, який знаходиться за адресою: м. Хотин, пров. Шинкаренка, 8. Відповідно до довідки КП „Управління міським господарством Вишневої міської ради від 28 травня 2010 року № 1045 [PERSON] проживала і була прописана за адресою: [ADDRESS] з 7 жовтня 2003 року по 23 липня 2008 року, її син [PERSON] був прописаний з 31 травня 2005 року по 23 липня 2008 року. Згідно довідки виконавчого комітету Хотинської міської ради від 25 червня 2010 року № 2510 [PERSON] та її син [PERSON], [INFO], прописані за адресою: м. Хотин, пров. Шинкаренка, 8а. Судом встановлено, що [PERSON] проживав у [INFO] а у м. Вишневому , яка належала на праві власності його колишній дружині [PERSON], на правах члена її сімї як її чоловіка, з яким вона була у зареєстрованому шлюбі з 18 вересня 2004 року. Право користування [PERSON] спірним жилим приміщенням в даній квартирі було обумовлене наявністю сімейних відносин з власником квартири [PERSON] і спільним з нею проживанням. 29 серпня 2008 року [PERSON] здійснила обмін належної їй на праві власності даної квартири № 26, що знаходиться у будинку № 1а по вул. Балукова у м. Вишневе Києво-Святошинського району на жилий будинок з належними до нього будівлями та спорудами за № 8, розташованого по провулку Шинкаренка у м. Хотині Чернівецької області, який належав на праві власності [PERSON] Зі зміною власника вказаної квартири відповідно змінився правовий статус відповідача [PERSON], право проживання якого в даній квартирі було похідним від права колишнього власника квартири [PERSON] По відношенню до нового власника квартири [PERSON] відповідач [PERSON] не є ні членом, ні колишнім членом сімї. Оскільки право [PERSON] було похідним від прав власника, то з припиненням права власності на спірну квартиру [PERSON] припиняється право на житло й у відповідача [PERSON] Ставши власником даної квартири [PERSON], як власник, визначає своє право володіння й розпорядження власністю. З пояснень сторін в судовому засіданні та наявних письмових доказів у справі вбачається, що відповідач [PERSON] зареєстрований у [INFO], однак як пояснив сам відповідач [PERSON] і підтвердив в судовому засіданні представник позивача [PERSON] відповідач [PERSON] в спірному жилому приміщенні не проживає більше 3 років. За таких обставин суд дійшов висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню частково, а саме в частині щодо зобовязання Відділу ГІРФО Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України в Київській області зняти з реєстрації [PERSON] за адресою: [ADDRESS] позов підлягає задоволенню. Щодо заявлених вимог позивача [PERSON] щодо позбавлення [PERSON] права користування жилим приміщенням в квартирі [ADDRESS], то суд відмовляє в цій частині позову, оскільки як пояснили сторони в судовому засіданні [PERSON] у даному жилому приміщенні не проживає та не користується ним більше 3 років. Згідно вимог ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та інтересів. Відповідно до вимог ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За правилами ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. У своєму зустрічному позові позивач [PERSON] просив визнати договір міни недійсним, посилаючись на те, що до укладення договору міни 29 серпня 2008 року в спірній квартирі проживали та були зареєстровані [PERSON] (його колишня дружина), він проживав та був зареєстрований як член сімї з 4 листопада 2004 року, та їхній син [PERSON], [INFO], проживав та був зареєстрований як член сімї з 31 травня 2005 року. 29 серпня 2008 року [PERSON] (його колишня дружина) разом із своєю матірю [PERSON] з метою приховання дійсної мети-позбавлення його права користування квартирою уклали договір міни квартири у м. Вишневому на будинок в м. Хотин Чернівецької області. За умовами даного договору [PERSON] обміняла квартиру у м. Вишневому, яка належить їй, на будинок в. м. Хотин, який належав її матері [PERSON] Для отримання дозволу від органу опіки та піклування на укладення договору міни житла [PERSON] повинна була звернутись до Вишневої міської ради. Згоди на обмін квартири орган опіки та піклування не надавав. Дозволу на зміну місця проживання та реєстрації її малолітнього сина [PERSON] та згоди на здійснення договору міни як в письмовій так і усній формі він також не надавав. Таким чином, як зазначає [PERSON], приватний нотаріус не мав права посвідчувати договір міни, так як не було дозволу від нього як батька дитини на укладення зазначеного договору та дозволу від опікунської ради м. Вишневого. Суд, зясувавши дійсні обставини справи та давши оцінку зібраним в справі доказам, дійшов висновку, що укладенням договору міни [PERSON] та [PERSON] не порушені права [PERSON] на спірну квартиру. Позивачем [PERSON] не доведено в судовому засіданні та не надано суду доказів, в чому порушені його права спірне жиле приміщення в квартирі [ADDRESS]. Судом також не встановлено порушення прав позивача за зустрічним позовом [PERSON] у звязку із зверненням до суду з даним позовом. Враховуючи викладене, суд вважає недоведеними позовні вимоги позивача за зустрічним позовом [PERSON] про визнання договору міни недійсним, а тому у задоволенні зустрічного позову слід відмовити. Судові витрати по справі слід стягнути з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] згідно зі ст. ст. 84, 88 ЦПК України, а саме понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 10 грн. 62 коп. та 7 грн. 50 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, а також 9174 грн. 80 коп. понесених витрат, повязаних з оплатою правової допомоги адвоката. Оскільки суд відмовляє в задоволенні зустрічного позову, а тому на підставі вимог ст. 154 ЦПК України підлягають скасуванню заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою суду від 25 червня 2010 року.

Outcome: partial