overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-27 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Заявлені вимоги мотивує тим, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано за рішенням суду від 19.06.2008 року. Мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. На даний час відповідач проживає окремо, матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, тому вимушена звернутися до суду. Відповідач інших дітей не має, утримання по виконавчим документам з нього не проводяться. Позивач в судовому засіданні вимоги підтримала в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. (а.с. 17). Визнавши подані позивачем докази достатніми для встановлення фактів, що мають суттєве значення для вирішення спору, за наявності відповідної згоди позивача, суд вважає можливим проведення заочного розгляду справи. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Мають спільну неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Дитина проживає з позивачем та перебуває на її повному утриманні. Відповідач в добровільному порядку допомоги на утримання дитини не надає. Відповідач інших дітей не має утримання по виконавчим документам з нього не проводяться. Здійснюючи судочинство на засадах змагальності сторін, суд, провівши аналіз представлених сторонами доказів, з врахуванням рівності прав сторін щодо їх подання та доведення перед судом їх переконливості, дійшов висновку, що відповідач має реальну можливість надавати грошову допомогу на утримання сина [PERSON]. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, з врахуванням майнового стану відповідача, суд вважає, що розмір аліментів має бути визначений в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше встановленого законом мінімального розміру аліментів на одну дитину. Судові витрати, відповідно до ст. 88 ЦПК України віднесені судом на сторону відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-27 00:00:00

У квітні 2010 року, [PERSON] звернулась з позовною заявою до суду про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дитини. У судове засідання позивач не з'явилась, надала до суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутністю. На задоволенні позовних вимог наполягала і в разі неявки відповідача у судові засідання не заперечувала проти винесення заочного рішення (а.с.). Відповідач у судове засідання не з'явився, належно сповіщений про день та час слухання справи у встановленому законом порядку, (а.с.). Позов підлягає задоволенню. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу, [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] [INFO] року (а.с. ), від якого мають неповнолітню дитину- [PERSON] , [INFO] (а.с.). Відповідач не приймає участі в утриманні та вихованні дитини, ухиляється від її матеріального забезпечення. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. ст. 181, 182, 183 СК України кошти на утримання дитини присуджуються в частці від доходу батька або у твердій грошовій сумі, при цьому суд визначає частку заробітку (доходу), яка буде стягуватись як аліменти на дитину. Оголосивши матеріали справи, суд вважає, що стягненню з відповідача у вигляді аліментів підлягає 1/4 частини доходів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-27 00:00:00

У квітні 2010 року позивач звернувся до суду з позовом про визнаня відповідачів втратившими право користування житловим приміщенням , мотивуючи свої вимоги тим, що вона проживає в квартирі , яка надана їй у користування з 1994 року, за адресою: кімната [ADDRESS] . З 2001 році вона являється членом Обслуговуючого кооперативу Житлового кооперативу "Перемога ". Вказаний кооператив є неприбутковою юридичною особою, який створений для обслуговування зазначеного гуртожитку. У 2010 році на загальних зборах членів Обслуговуючого кооперативу Житлового кооперативу "Перемога" вона дізналася про те , що у її кімнаті без письмового дозволу в період з 2003 року було прописано громадянку: [PERSON], яка в свою чергу жодного дня не проживала у вказаній кімнаті .Всі обов'язки по сплаті комунальних послуг та членських внесків до кооперативу за квартиру покладені на неї. Просить суд визнати відповідачку такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. У судове засідання представник позивача не з'явився, надав до суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутності. На задоволенні позовних вимог наполягає та просить суд винести заочне рішення по справі, в зв'язку з повторною неявкою відповідачки в судове засідання (а.с. ). Відповідачка у судове засідання не з'являлася, належно сповіщена про день та час слухання справи у встановленому законом порядку (а.с .). Представники третіх особ до суду не з'явились, надали до суду заяви з проханням розглянути справу у їх відсутності. Позовні вимоги підтримали та не заперечували проти їх задоволення (а.с.). У зв'язку з чим, на підставі ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи . Вивчивши та дослідивши в судовому засіданні матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно довідки № 10 від 15.03.2010 року, [PERSON] являється членом ЖК "Перемога" (а.с. 5). Відповідно акту зареєстрованих та фактично не проживаючих громадян гуртожитку по [ADDRESS] від 10.03.2010 року в [ADDRESS], зареєстрован [PERSON] (а.с.). Згідно ч.І ст. 71, 72 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом 6-ти місяців... Визнання особи такою, що втратила право користування жиле приміщення в наслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться у судовому порядку. Згідно ст. 91 ЖК України, наймач жилого приміщення вправі за згодою членів сім'ї, які проживають разом з ним, і за згодою наймодавця здавати в піднайом жиле приміщення у випадках і в порядку, встановленого цим Кодексом. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до КС „Флагман про стягнення суми вкладу та відсотків за ним в загальному розмірі 10427,64 грн. Позивач в судовому засіданні вимоги позову підтримав. Представник відповідача в судове засідання не зявився, повідомлявся належним чином, про що свідчать в матеріалах справи розписки про одержання судової повістки повідомлення, причини неявки суду не повідомив, надав суду заперечення, в яких просив відмовити позивачу в задоволенні його вимог. Ухвалою суду справу розглянуто за відсутності представника відповідача, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вислухавши пояснення позивача, вивчивши доводи позову, дослідивши письмові докази, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи, 04.04.2008 року між сторонами був укладений Договір по залученню внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок №1330, відповідно до умов якого позивач розмістив у відповідача депозитний вклад в розмірі 8000 грн. на 14 місяців строком з 04.04.2008 року до 04.06.2009 року з розрахунку 26 % річних. На виконання даного договору позивачем 04.04.2008 року внесені на рахунок позивача грошові кошти в загальному розмірі 8000 грн. Згідно вимог п. п. 3.1.1, 3.1.2 спілка зобовязана сплачувати вкладнику проценти за користування внеском щомісячно «4» числа на протязі строку дії внеску, за виключенням першого місяця, проценти за який виплачуються авансом в день укладення договору, та своєчасно повернути вкладнику внесок в повному обсязі. Після закінчення строку дії договору, на вимогу позивача відповідач відмовився повернути вклад позивачу та виплатити належні йому відсотки, чим порушив її право на отримання коштів на умовах Договору. На підставі вищевикладеного, у відповідності до вимог ст.ст. 525, 526, 625 ЦК України, суд дійшов висновку про безпідставність відмови КС „Флагман в задоволенні вимог вкладника щодо повернення вкладу та виплати нарахованих відсотків після закінчення строку дії договору, що привело до порушення його прав, які підлягають поновленню в судовому порядку. Тому з відповідача слід стягнути на користь позивача вклад в загальному розмірі 8000 грн. відсотки за період з 04.04.2008 року по 04.04.2009 року в розмірі 2427 грн. 62 коп. Таким чином позов підлягає задоволенню в повному обсязі. У відповідності до ст. ст. 81, 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн., крім того з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі 104 грн. 27 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісяця до її повноліття. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, на задоволенні наполягала. У судове засідання відповідач не з'явився, згідно наданої заяви позов визнає, просив слухати справу у його відсутність. Ухвалою суду справа слухалась у відсутність відповідача, оскільки в матеріалах справи достатньо даних про права та відносини сторін. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого. Як вбачається із матеріалів справи між сторонами 01.07.2008 р. було розірвано шлюб. Від цього шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] Згідно матеріалів справи, [PERSON] працює секретарем Центрального районного суду м. Миколаєва, її дохід за 6 місяців 2009-2010 р. складає 7 057 грн. 12 коп. Відповідно .до довідки СКР «Гуртожиток» неповнолітній [PERSON], [INFO], проживає з матірю, знаходиться на її утриманні. Зі слів позивача відповідач не працює. Матеріальної допомоги в достатній та будь-якій встановленій офіційній формі сину не надає, будь-якої взаємної згоди про оплату аліментів на утримання дитини між сторонами не досягнуто. У відповідності зі ст.ст. 180-182, 184 СК України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Враховуючи матеріальний і сімейний стан відповідача, відсутність інших осіб, які потребують допомоги, а отже має можливість платити аліменти на утримання свого неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] Приймаючи до уваги вищевикладене, а також враховуючи вимоги ст.ст. 180 -183 СК України, суд приходить до висновку про те, що вимоги [PERSON] є обгрунтованими. За таких обставин з відповідача на користь позивачки на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] слід стягнути аліменти в розмірі % частини з усіх видів заробітку щомісяця до його повноліття. В силу ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 51 грн. 00 коп., на користь держбюджету Центрального району м. Миколаєва витрати на інформаційно-технічне забезпечення в розмірі 120 грн. 00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до ДП «Дієппе Україна» про визнання дійсним договору купівлі-продажу приміщення магазину № 116, розташованого по вул. Акіма, 2 в м. Миколаєві, загальною площею 274,10кв.м., № 1604, раніше укладеного між сторонами та посвідченого 18.09.2000 року на БН «Єдвайс-Консульт» та визнання права власності на вищевказане нерухоме майно. Позивачка у судове засідання не з'явилася, направила до суду свого представника, який надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності в ході попереднього судового засідання, вимоги позову підтримав. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, вимоги позову визнав. Третя особа свого представника до суду не направила, надала суду заяву про розгляд справи без участі її представника, заперечень проти позову не надала. Ухвалою суду справу розглянуто за відсутністю позивачки, представників позивачки, відповідача та третьої особи в попередньому судовому засіданні, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову, дослідивши письмові докази, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи, 18.09.2000 року сторони уклали договір купівлі- продажу, за умовами якого [PERSON] придбала у власність приміщення магазину № 116, розташованого по вул. Акіма, 2 в м. Миколаєві, загальною площею 274,10кв.м., що раніше належало ДП «Дієппе Україна» на підставі Договору купівлі-продажу № 7/НР, зареєстрованого у КП ММБТІ 23.03.1999 року за р. № 159, передавши йому в рахунок покупки суму в розмірі 97900 гривень. Даний договір укладений на БН «Єдвайс-Консульт». Сторони за угодою повністю виконали істотні умови договору, за якими відповідач передав позивачці спірне приміщення магазину, а вона в свою чергу, передала останньому визначену грошову суму. Відповідно витягу з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 20.05.2010 року на час укладення договору купівлі-продажу, а саме, 18.09.2000 року заборона на відчуження даного обєкту була відсутня. На підставі вищевикладеного договору право власності на приміщення магазину № 116, розташованого по вул. Акіма, 2 в м. Миколаєві, зареєстроване за [PERSON] На підставі ст.224 ЦК України (в редакції 1963 року), ст.ст. 328. 334 ЦК України, суд вважає, що договір купівлі-продажу приміщення магазину № 116, розташованого по вул. Акіма, 2 в м. Миколаєві, загальною площею 274,10кв.м., укладений 18.09.2000 року між Дочірнім підприємством «Дієппе Україна» та [PERSON] та посвідчений за № 1604 на БН «Єдвайс-Консульт» слід визнати дійсним з визнанням за [PERSON] права власності на нежитлове приміщення магазину №116, розташованого по вул. Акіма,2, загальною площею 274,10 кв.м. Таким чином вимоги позову є обгрунтованими та підлягають задоволенню. У відповідності зі ст.ст.81, 88 ЦПК України судові витрати сплачені при подачі позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В судове засідання позивач не зявилася, згідно заяви, просила слухати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не зявився, згідно наданої заяви просив слухати справу у його відсутність, позовні вимоги визнає. Дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, суд встановив наступне. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 06.07.2007 року. Від шлюбу мають доньку Дарю, [INFO] Подружні відносини та ведення сумісного господарства між ними припинені з березня 2010 р. і не підтримуються по теперішній час. Позивач на примирення не згодна, спільне господарство не ведуть, майнових претензій немає. Приймаючи до уваги вищевикладене. суд приходить до висновку, що подальше сумісне проживання подружжя і збереження сімї є неможливим і суперечить інтересам сторін. За таких обставин на підставі ст.ст.104, 110, 112 СК України позов підлягає задоволенню, а шлюб розірванню. Згідно ст. 81 ЦПК України, судовий збір сплачено при зверненні до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В судове засідання позивач не зявився, згідно заяви, просив слухати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явилася, згідно наданої заяви просила слухати справу у її відсутність, позовні вимоги визнає. Дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, суд встановив наступне. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 31.05.1996 року. Від шлюбу дітей не мають. Подружні відносини та ведення сумісного господарства між ними припинені з лютого 2008 р. і не підтримуються по теперішній час. Позивач на примирення не згодний, спільне господарство не ведуть, майнових претензій немає. Приймаючи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку, що подальше сумісне проживання подружжя і збереження сімї є неможливим і суперечить інтересам сторін. За таких обставин на підставі ст.ст.104, 110, 112 СК України позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню. . Згідно ст. 81 ЦПК України, судовий збір сплачено при зверненні до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-27 00:00:00

В квітні 2010 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу в якому вказував, що 23 серпня 2003 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Вознесенську Вознесенського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області між ним та відповідачкою було зареєстровано шлюб, актовий запис № 176. Від шлюбу сторони мають спільну малолітню доньку Ілону, [INFO]. В шлюбі перебуває вперше. Причиною розірвання шлюбу є несумісність характерів подружжя, через що між ними виникали постійні скандали. Шлюбні відносини припинені. Спільне господарство сторони не ведуть. Спору про місце мешкання дитини та розподіл сумісно нажитого майна немає. В звязку з цим позивач просив розірвати шлюб між ним та [PERSON]. Позивач [PERSON] в попередньому судовому засіданні свої вимоги підтримав у повному обсязі, пояснивши, що проживає окремо від дружини з квітня 2010 року. Примирення між ним та відповідачкою неможливе. Не заперечував проти стягнення з нього витрат, повязаних з реєстрацією розірвання шлюбу. Відповідачка [PERSON] в попередньому судовому засіданні позовні вимоги визнала повністю. На примирення не погодилася. Просила про розірвання шлюбу, поклавши витрати, повязані з реєстрацією його розірвання на позивача. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що позов в силу ст. 174 ЦПК України підлягає задоволенню з таких підстав. Зокрема, судом встановлено, що 23 серпня 2003 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Вознесенську Вознесенського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області між сторонами було укладено шлюб, актовий запис № 176 (а.с. 5). Від шлюбу подружжя має спільну малолітню доньку Ілону, [INFO] (а.с. 6). Шлюбні відносини між позивачкою та відповідачем припинені з квітня 2010 року. Подружжя проживає окремо. Сторони жодним чином не виявили бажання зберегти сімю. Згідно ст. 112 СК України, суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову та інші обставини, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. За таких обставин, враховуючи відносини між позивачем та відповідачкою, відсутність бажання досягти примирення, суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам та інтересам дитини, що мають істотне значення, і шлюб між сторонами, відповідно до вимог ч.3 ст.105, ст.112 Сімейного кодексу України має бути розірвано.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання за ним права власності на земельну ділянку, розташовану на території Червоноперекопської сільської ради Каховського району Херсонської області. Вимоги мотивовані тим, що 15.06.2009 року померла його мати [PERSON], після смерті якої залишилася спадщина, яка складається із земельної ділянки площею 4,4719 га, розташованої на території Червоноперекопської сільської ради Каховського району Херсонської області, яка належала його матері на підставі Державного акту на право приватної власності на землю. Спадщина прийнята позивачем шляхом фактичного управління нею. В судове засідання сторони подали заяви про слухання справи у їх відсутності. Позивач на позові наполягає, представник відповідача із позовом згоден. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін. Суд, розглянувши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, вважає вимоги такими, що підлягають задоволенню повністю. Земельна ділянка площею 4,4719 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Червоноперекопської сільської ради Каховського району Херсонської області належала на праві приватної власності [PERSON], що підтверджується копією Державного акту ІІ-ХС №019046 на право власності на земельну ділянку, виданого Каховською райдержадміністрацією 26.12.2003 року. Згідно свідоцтва про народження батьками позивача є [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] померла 15.06.2009 року. На випадок своєї смерті [PERSON] склала заповіт, відповідно до якого все своє майно вона заповідала своєму синові [PERSON]. Позивачем пропущено строк подачі заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Згідно ст. 1261 ЦК України позивач є спадкоємцем першої черги до майна померлого батька. Позивач прийняв спадщину шляхом фактичного управління нею. Позивач після смерті матері зберігав у себе Державний акт на право приватної власності на землю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-27 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про визнання недієздатним [PERSON], який внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатен усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. А також встановлення над ним опіку і призначити [PERSON] його опікуном. У судовому засіданні заявник повністю підтримав позовні вимоги та, посилаючися на ті самі підстави, просив їх задовольнити. Представник зацікавленої особи: Органу опіки та піклування виконкому Кіровської районної ради у м. Дніпропетровську проти вимог заяви не заперечував, просив їх задовольнити. Вислухавши заявника, представника зацікавленої особи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 240 ЦПК України справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи чи визнання фізичної особи недієздатною суд розглядає за участю заявника та представника органу опіки та піклування. Питання про виклик фізичної особи, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною, вирішується в кожному випадку судом з урахуванням стану її здоров'я. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження КИ №445724 від 14.12.1991 р. [PERSON] є сином [PERSON] (а.с.5). [PERSON] стоїть на обліку у лікаря невропатолога у поліклінічному закладі міської дитячої лікарні №2 Кіровського району м. Дніпропетровська, є інвалідом з дитинства, так як страждає дитячим церебральним паралічем (а.с.8-11). За висновком МСЕК від 22.01.2010 року він є інвалідом 1 групи з дитинства, є непрацездатним, має потребу в постійному сторонньому догляді, лікуванні у невропатолог, ортопеда, окуліста, допомозі та нагляді (а.с.12-13). На даний час заявник, проживає з [PERSON] однією сімєю, здійснює піклування та догляд за ним (а.с.6). Згідно висновку відділення судово-психіатричних експертиз від 19.04.2010 року [PERSON] виявляє хронічний стійкий психіатричний розлад в формі глибокої розумової відсталості внаслідок дитячого церебрального паралічу. За своїм психічним станом на даний час випробуваний не може розуміти значення своїх дій та керуватися ними (а.с.20-22). Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про те, що заява [PERSON], зацікавлена особа: орган опіки та піклування виконкому Кіровської районної ради м. Дніпропетровська про визнання недієздатним [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved