Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-08 00:00:00

15.09.2009р. ПАТ КБ „Приватбанк звернувся до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави. В обґрунтування позовних вимог позивач в позовній заяві посилався на те, що 11.03.2008р. між позивачем та відповідачкою [PERSON] був укладений кредитно-заставний договір № MKV0AE000050152, відповідно до якого остання отримала кредит у розмірі 9358,79 доларів США з терміном повернення до 08.03.2013р. та зі сплатою згідно графіку погашення щомісячно та відсотків за користування кредитом. На забезпечення виконання умов кредитно заставного договору відповідачкою було передано в заставу автомобіль RENAULT, модель: KANGOO, 2000 р.в., тип ТЗ: фургон маловантажний, № кузов/шасі: VF1FCOEAF21858548, реєстраційний номер AO2261AM. Зі свого боку позивач виконав, передбачені кредитно-заставним договором умови та передав відповідачці грошові кошти в розмірі 9358,79 доларів США на купівлю автомобіля, а також на сплату страхових платежів, проте відповідачка не виконувала належним чином взяті на себе зобовязання у звязку з чим, у неї виникла заборгованість перед банком. Станом на 05.06.2009р. відповідачка має загальну заборгованість у розмірі 6154,50 доларів США, що становить 46842 грн. 55 коп. в гривневому еквіваленті, яка складається із заборгованості за: кредитом у розмірі 5783,71 доларів США, по процентам за користування кредитом у розмірі 43,64 доларів США; крім того, відповідачці була нарахована пеня за несвоєчасне виконання зобовязань в розмірі 2,80 доларів США, а також штрафні санкції на загальну суму 324,36 доларів США. Представник позивача [PERSON] (який діє на підставі доручення від 25.11.2009р.), в наданій суду 09.06.2010р. заяві просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, а саме передати в заклад ПАТ КБ „ ПриватБанк шляхом вилучення у відповідачки належне їй на праві власності заставлене майно автомобіль RENAULT, модель: KANGOO, 2000 р.в., тип ТЗ: фургон маловантажний, № кузов/шасі: VF1FCOEAF21858548, реєстраційний номер AO2261AM та в рахунок погашення заборгованості за кредитно-заставним договором, звернути стягнення на предмет застави, а саме: автомобіль RENAULT, модель: KANGOO, 2000 р.в., тип ТЗ: фургон маловантажний, № кузов/шасі: VF1FCOEAF21858548, реєстраційний номер AO2261AM, що належить на праві власності [PERSON] шляхом надання ПАТ КБ „ПриватБанк права укладати від його імені договір купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою покупцем, знявши автомобіль з обліку в органах ДАІ України, а також надання ПАТ КБ „ПриватБанк всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. Крім того, в заяві від 09.06.2010р. представник позивача просив вжити часткове скасування заходів забезпечення позову та розглядати справу за його відсутності, постановити по справі заочне рішення суду. Відповідачка [PERSON] в попереднє судове засідання 27.01.2010 р., не зявилася, про час та місце його проведення повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не сповістила, в справі є поштове повідомлення про отримання відповідачкою судової повістки в попереднє судове засідання. В судове засідання, призначене на 09.06.2010р. відповідачка також не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, проте відмовилася від одержання судової повістки, про що свідчить відмітка на поштовому конверті, який повернуто до суду, про причини неявки суд не сповістила. За таких обставин на підставі п. 8 ст. 76 ЦПК України, відповідачка вважається повідомленою належним чином про час та місце розгляду справи та відповідно до ч.4 ст. 169 ЦПК України, суд вважає за можливим розглядати справу за відсутністю відповідачки . На підставі ч. 4 ст. 169,ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутністю сторін з винесенням по справі заочного рішення. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. ст. 526, 530 ЦК України, зобовязання повинні виконуватись належним чином і у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч.1 ст. 590 ЦК України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом та заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі коли зобовязання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків, належних йому. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» №1255-ІV від 18.11.2003р., позивач є обтяжувачем як кредитор за забезпеченим рухомим майном зобов'язанням. Відповідно до ст. З Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» №1255-ІV від 18.11.2003р., обтяженням є право обтяжувача на рухоме майно боржника, що виникає на підставі закону, договору, рішення суду або з інших дій фізичних осіб і юридичних осіб, з якими закон пов'язує виникнення прав і обов'язків щодо рухомого майна. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» №1255-ІV від 18.11.2003р. предметом обтяження може бути рухоме майно, не вилучене з цивільного обороту, на яке згідно із законодавством може бути звернене стягнення. Відповідно до ст. 20 Закону України «Про заставу» заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Відповідно до ст. 22, 23 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» №1255-ІV від 18.11.2003р., обтяжувач має право в разі порушення забезпеченого обтяженням зобов'язання або договору, на підставі якого виникло забезпечувальне обтяження, одержати задоволення своєї вимоги за рахунок предмета обтяження в повному обсязі або в частині, встановленій договором. Розмір забезпеченої обтяженням вимоги визначається на момент її задоволення і включає: відшкодування витрат, пов'язаних з пред'явленням вимоги і зверненням стягнення на предмет обтяження; сплату процентів та неустойки; сплату основної суми боргу; відшкодування збитків, завданих порушенням боржником забезпеченого зобов'язання або умов обтяження; відшкодування витрат на утримання і збереження предмета обтяження. Відповідно до ст. 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» №1255-ІV від 18.11.2003р., звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду в порядку, встановленому законом. Відповідно до п.2 ст. 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» №1255-ІV від 18.11.2003р. передбачено можливість продажу обтяжувачем (кредитором) предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем. Судом встановлено, що 11.03.2008р. між позивачем та відповідачкою [PERSON] був укладений кредитно - заставний договір № MKV0AE000050152, відповідно до якого остання отримала кредит у розмірі 9358,79 доларів США з терміном повернення до 08.03.2013р. та зі сплатою згідно графіку погашення щомісячно та відсотків за користування кредитом. На забезпечення виконання умов кредитно заставного договору відповідачкою було передано в заставу автомобіль RENAULT, модель: KANGOO, 2000 р.в., тип ТЗ: фургон маловантажний, № кузов/шасі: VF1FCOEAF21858548, реєстраційний номер AO2261AM. Зі свого боку позивач виконав, передбачені кредитно-заставним договором умови та передав відповідачці грошові кошти в розмірі 9358,79 доларів США на купівлю автомобіля, а також на сплату страхових платежів, проте відповідачка не виконувала належним чином взяті на себе зобовязання у звязку з чим, у неї виникла заборгованість перед банком. Станом на 05.06.2009р. відповідачка має загальну заборгованість у розмірі 6154,50 доларів США, що становить 46842 грн. 55 коп. в гривневому еквіваленті, яка складається із заборгованості за: кредитом у розмірі 5783,71 доларів США, по процентам за користування кредитом у розмірі 43,64 доларів США; крім того, відповідачці була нарахована пеня за несвоєчасне виконання зобовязань в розмірі 2,80 доларів США, а також штрафні санкції на загальну суму 324,36 доларів США. Ця заборгованість станом на 09.06.2010р. не зменшилася, а зросла, про що свідчить довідка банку від 09.06.2010р. Проте в розрахунках ціни позову (судових витрат) суд буде враховувати первісну ціну позову, оскільки банк позовні вимоги не уточнював. З огляду на те, що відповідачка не виконала належним чином взятих на себе зобовязань за кредитно-заставним договором, заперечень проти задоволення позовних вимог не надіслала, суд вважає за можливе передати в заклад ПАТ КБ „ ПриватБанк шляхом вилучення у [PERSON] належне їй на праві власності заставлене майно - автомобіль RENAULT, модель: KANGOO, 2000 р.в., тип ТЗ: фургон маловантажний, № кузов/шасі: VF1FCOEAF21858548, реєстраційний номер AO2261AM, а також в рахунок погашення заборгованості за кредитно-заставним договором № MKV0AE000050152 від 11.03.2008р., в розмірі 46842 грн. 55 коп., що є еквівалентом 6154,50 доларів США, звернути стягнення на предмет застави, а саме автомобіль RENAULT, модель: KANGOO, 2000 р.в., тип ТЗ: фургон маловантажний, № кузов/шасі: VF1FCOEAF21858548, реєстраційний номер AO2261AM, що належить на праві власності [PERSON], шляхом надання ПАТ КБ „ПриватБанк права укладати від імені [PERSON] договір купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою покупцем, знявши автомобіль з обліку в органах ДАІ України, а також надання ПАТ КБ „ПриватБанк всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. Крім того, відповідно до ч. 6 ст. 154 ЦПК України, суд вважає за можливе частково скасувати заходи забезпечення позовних вимог, прийняті ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 15.09.2009р. в частині накладення арешту на: автомобіль RENAULT, модель: KANGOO, 2000 р.в., тип ТЗ: фургон маловантажний, № кузов/шасі: VF1FCOEAF21858548, реєстраційний номер AO2261AM, що належить на праві власності [PERSON], оскільки існування заборони відчуження автотранспортного засобу унеможливить в подальшому виконання цього рішення суду. Обговорюючи питання розподілу судових витрат, з огляду на те, що для позивача ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 15.09.2009р. була відстрочена сплата цих витрат, а даним рішенням позовні вимоги задоволено в повному обсязі, на підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає за можливе стягнути з відповідачки на користь держави судовий збір у розмірі 468грн. 43 коп. (1% від цини позову в гривневому еквіваленті) та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved