Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на час навчання їх повнолітнього сина [PERSON], [INFO] у розмірі Уг частини з усіх видів доходу. В якості третьої особи по даній справі було залучено [PERSON] У судовому засіданні позивачка підтримала свої вимоги, на задоволені вимог наполягала. Суду пояснила, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання сина, який продовжує навчання не надає, домовленості по утриманні повнолітнього сина на час навчання не досягнуто. Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково, не заперечував проти стягнення аліментів на утримання сина, але в меншому розмірі, оскільки він є інвалідом 11 групи, єдиним доходом є пенсія по інвалідності, додаткового заробітку не має. У судове засідання третя особа [PERSON] не зявився, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Ухвалою суду справу слухалася у його відсутність. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд встановив факти та відповідні їм правовідносини. Як встановлено у судовому засіданні [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 16.02.1985 р. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO] 02.06.2006 р. шлюб між сторонами розірвано. Згідно матеріалам перевірки Центрального РВММУ УМВС України в Миколаївській області, [PERSON] зареєстрований за адресою [INFO], кв.№19 у м. Миколаєві, але фактично проживає з матірю за адресою м. Миколаїв вул. В.Морська, буд.№87, кв.№3. Відповідно до довідки Чорноморського державного університету ім.. [PERSON], [PERSON] навчається на 1 курсі денного відділення на факультеті іноземної філософії за державним замовленням. Стипендію не отримує. Строк закінчення навчання за програмою бакалавра 03.07.2013 р. Позивачка не працює, є інвалідом 111 групи за загальним захворюванням, отримує пенсію у встановленому законом розмірі. Іншого доходу( заробітку) не має. Згідно матеріалів справи, відповідач є інвалідом 11 групи, за захворюванням повязаним з проходженням військової служби. Отримує пенсію в розмірі 1345 грн.28 коп. Іншого доходу( заробітку ), непрацездатних утриманців не має. У судовому засіданні позивачка вказувала на те, що відповідач працює водієм автобуса, отримує заробітну плату. Між тим, належних та допустимих доказів, відповідно до вимог ст.69 ЦПК України до суду не надала. До цього часу між сторонами не було досягнуто домовленостей по утриманню їхнього сина на час навчання, добровільно будь-якої матеріальної допомоги на навчання сина відповідач не надає. Відповідно до вимог ст.181ч.1 та ч.ЗСК України, способи виконання батьками обов'язків утримувати дітей визначаються як за домовленістю між ними, так і за рішенням суду. Оскільки між сторонами домовленостей по утриманню повнолітнього сина на час навчання у встановленому законом порядку не досягнуто, добровільно відповідач матеріальну допомогу на утримання сина не надає, то звернення позивачки з даним позовом є її правом, і не порушує прав відповідача. Згідно з ст. 199 СК України, якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. В силу ст.182 СК України при визначенні розміру, суд враховує: стан здоровя дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів;наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатної дружини, інші обставини, що мають істотне значення. За правилами ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Приймаючи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що відповідач може надавати матеріальну допомогу своєму повнолітньому сину, який продовжує навчання. Враховуючи матеріальний стан як позивачки, так і відповідача, ту обставину, що відповідач є інвалідом II групи, отримує пенсію по інвалідності, інших доходів не має, суд вважає, що даний позов підлягає частковому задоволенню, стягнувши з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання повнолітнього сина в розмірі 1А частини із усіх видів заробітку, починаючи з 23 лютого 2010 р. по 03 липня 2013 року, до досягнення ним 23 років. В силу ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки слід стягнути, сплачені нею витрати на інформаційно-технічне забезпечення. Від сплати судового збору на користь держави відповідача звільнити, оскільки він є інвалідом 2 групи.

Outcome: partial