Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-01 00:00:00

Прокурор Новопсковського району Луганської області звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі Новопсковського районного центру зайнятості до [PERSON], про стягнення незаконно отриманої допомоги по безробіттю в сумі 4006,19 грн. V судовому засіданні прокурор на заявлених позовних вимогах наполіг, та пояснив, що відповідач [PERSON] 12.05.2008 року була зареєстрована в Новопсковському районному центрі зайнятості, як шукаюча роботу. На підставі наданої відповідачем заяви від 19.05.2008 року їй надано статус безробітного та призначено виплату допомоги по безробіттю відповідно до п.п.1,3,4 ст. 22, п.1 ст. 23 Закону України «Про загальнообов»язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». За період з 19.05.2008року по 03.08.2008 року, до припинення виплати допомоги по безробіттю у зв»язку із працевлаштуванням відповідача, відповідно до підп.1 п.1 ст. 31 Закону України «Про загальнообов»язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» [PERSON] нарахована та виплачена допомога по безробіттю в сумі 3028,92 грн. Повторно відповідач звернулася до центру зайнятості за допомогою в працевлаштуванні та 07.05.2009року була зареєстрована в Новопсковському районному центрі зайнятості, як шукаюча роботу. За період з 06.06.2009 року по 29.07.2009 року відповідачу була нарахована та виплачена допомога по безробіттю в сумі 2007,27 грн. В період перебування на обліку та отримання допомоги по безробіттю [PERSON] з 06.04.2007 року була керівником приватного підприємства «Екопобутсервіз», таким чином відповідач належала до зайнятого населення і не могла бути визнаною безробітною і не мала права на допомогу по безробіттю. Представник Новопсковського районного центру зайнятості підтримала вимоги прокурора. Відповідач в судове засідання не з»явилася надавши заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає. Матеріалами справи встановлено, що 12.05.2008 року відповідач [PERSON] була зареєстрована в Новопсковському районному центрі зайнятості, як шукаюча роботу. На підставі її заяви від 19.05.2008 року їй було надано статус безробітного та призначено виплату допомоги по безробіттю, відповідно до п.п.1,3,4 ст. 22, п.1 ст. 23 Закону України «Про загальнообов»язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». За період з 19.05.2008 року по 03.08.2008 року відповідно до ЗУ «Про загальнообов»язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» [PERSON] була нарахована та виплачена допомога по безробіттю в сумі 3028 грн. 92 коп., що підтверджується відомостями від 27.05.2008 року, 06.06.2008 року, 20.06.2008 року, 27.06.2008 року, 16.07.2008 року, 07.08.2008 року, 15.08.2008 року. Повторно [PERSON] звернулася до Новопсковського районного центру зайнятості за допомогою у працевлаштуванні та 07.05.2009 року була зареєстрована, як шукаюча роботу. На підставі її заяви від 14.05.2009 року їй було надано статус безробітного та призначено виплату допомоги по безробіттю. За період з 06.06.2009 року по 29.07.2009 року відповідачу була нарахована та виплачена допомога по безробіттю в сумі 2007 грн. 27 коп., що підтверджується відомостями від 16.07.2009 року, 30.07.2009 року, 14.08.2009 року, 27.08.2009 року, 02.09.2009 року, 11.09.2009 року. 28.09.2009року [PERSON] була припинена виплата допомоги по безробіттю у зв»язку з призначенням такої допомоги на підставі документів, які містять неправдиву інформацію. Згідно ст.2 Закону України «Про зайнятість населення» безробітними визнаються працездатні громадяни працездатного віку, які через відсутність роботи не мають заробітку, або інших передбачених законодавством доходів і зареєстровані у державній службі зайнятості як такі, що шукають роботу, готові та здатні приступити до роботи. В період перебування на обліку та отримання допомоги по безробіттю відповідач була керівником ПП «Екопобутсервіз», що підтверджується довідкою з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України. Про цей факт [PERSON] центр зайнятості не повідомила, а тому відповідно до ст. 1 Закону України «Про зайнятість населення» відповідач належала до зайнятого населення і не могла згідно ст. 2 цього Закону бути визнаною безробітною та мати право на допомогу по безробіттю. За періоди з 19.05.2008 року по 03.08.2008 року та з 06.06.2009 року по 29.07.2009 року [PERSON] була нарахована та виплачена допомога по безробіттю в розмірі 5036 грн. 19 коп. Стаття 36 п.З Закону України «Про загальнообов»язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття » передбачає, що сума виплаченого забезпечення застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов»язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення. Згідно з цією статтею наказом Новопсковського районного центру зайнятості від 28.09.2009 року за № 103 передбачено повернення незаконно отриманої допомоги по безробіттю протягом п'ятнадцяти днів, про що відповідачу було повідомлено листом від 30.09.2009 року за вих .№ 22/4-2262, що підтверджується поштовим повідомлення про вручення відправлення. 05.10.2009 року відповідач надала до центру зайнятості заяву про добровільну сплату незаконно отриманої допомоги частинами протягом 7 (семи) місяців, Станом на 15.04.2009 року добровільно відповідачем сплачено лише 1030 грн. 00 коп., залишок складає 4006 грн. 19 коп. Відповідно до п.2 ст. 8 ЗУ «Про загальнообов»язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» фонд загальнообов»язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття є цільовим централізованим страховим фондом. Держава є гарантом забезпечення застрахованих осіб та надання їм відповідних соціальних послуг Фондом. Отримання соціальних послуг незаконним шляхом тягне за собою порушення державних гарантій реалізації застрахованим особам своїх прав, чим безпосередньо порушуються інтереси держави. У чинність ст. 217 ЦПК України, суд, враховуючи те, що всі отримані відповідачем кошти витрачені, вважає за можливе надати відповідачу відстрочку виконання рішення суду, строком на 3 (три) місяці. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню держмито та витрати на гформаційно - технічне забезпечення розгляду справи. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved