Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-08 00:00:00

14.04.2010 року комунальне підприємство «Санітарна очистка міста» (далі - КП «СОМ») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по оплаті за комунальну послугу. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідачка є власником будинку № 5 «а» по вул. Щорса в м. Вознесенську Миколаївської області, в якому і проживає. [PERSON] договір на отримання послуг з вивезення твердих побутових відходів з позивачем не укладала, але відповідну комунальну послугу отримувала. Враховуючи те, що відповідачка надану послугу не оплачувала, позивач просив стягнути з неї заборгованість, що виникла за період з 01.01.2003 року по 01.03.2010 року на загальну суму 150 грн. 28 коп., а також витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. В судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали в повному обсязі, надавши пояснення, аналогічні в позовній заяві. Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, оскільки, за обумовлений в позові період жодних послуг зі сторони позивача не отримувала та не користувалася ними, самостійно здійснюючи утилізацію побутових відходів. З наведених підстав просила відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Заслухавши показання свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до вимог п.1 ч.З ст.20 Закону України „Про житлово-комунальні послуги" на споживача покладено обов'язок укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, який підготовлений виконавцем (суб'єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово- комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору) на основі типового договору. Відсутність договору не звільняє споживачів комунальної послуги, від сплати наданої їм послуги, оскільки, обсяг прав та обов'язків сторін при неукладені окремого договору визначається чинним законодавством, яке регулює взаємовідносини осіб, що надають послуги зі споживачами цих послуг. Як судом встановлено, відповідачка [PERSON] є власницею житлового будинку № 5 «а» по вул. Щорса в м. Вознесенську Миколаївської області, зареєстрована та проживає в ньому протягом обумовленого в позові періоду. Зазначене в судовому засіданні не оспорювалося. Договір з виконавцем послуг щодо вивезення твердих побутових відходів - КП «СОМ» відповідачка не укладала. При цьому зазначала, що послугою, яку надає дане комунальне підприємство не користується, здійснюючи утилізацію побутових відходів самостійно. Але суд не приймає вказані заперечення відповідачки з наступних підстав. Згідно ст. 15 Закону України «Про відходи» громадяни України, зобов'язані, зокрема, дотримуватися вимог цього Закону та інших нормативно-правових актів у сфері поводження з відходами; вносити в установленому порядку плату за користування послугами підприємств, установ та організацій, що займаються збиранням, зберіганням, перевезенням, знешкодженням, видаленням і захороненням відходів. Так, відповідно до ч.7 ст.ЗЗ Закону України "Про відходи", ст.55 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" забороняється несанкціоноване скупчення і розміщення відходів у підземних горизонтах, на території міст і інших населених пунктів. При цьому, розміщення відходів дозволяється лише за наявності спеціального дозволу на визначених місцевими радами територіях. Як вбачається з довідки за № 59, виданої 09.11.2006 року КП «СОМ», відповідачка в листопад 2006 року на її звернення отримала відповідь, щодо відсутності компостної ями, спеціально облаштованої для утилізації відходів. Таким чином, відповідачкою в порушення ч.З ст.10 ЦПК України, не надано належних доказів щодо наявності у неї відповідної ями для зберігання сміття, яка відповідала б встановленим вимогам, що включає погодження з уповноваженими органами спеціально відведеного місця для розміщення відходів у передбаченому законом порядку та отримання дозволу на зберігання твердих побутових відходів. В зв'язку з наведеним суд також критично відноситься до показань свідків [PERSON], [PERSON] та залишає ці докази без уваги. Разом з тим, факт надання відповідачці обумовленої комунальної послуги, знайшов своє підтвердження відповідно до: показань свідка [PERSON], яка пояснила щодо обставин обстеження подвір'я відповідачки та підтвердила достовірність інформації, викладеної у відповіді КП «СОМ» на звернення відповідачки в 2006 році; довідки КП «СОМ» за №147 від 27.07.2010 року, згідно якої абоненти КП «СОМ», що проживають [INFO], 5 «а» в м. Вознесенську Миколаївської області, користуються контейнерним обслуговуванням з вивезення твердих побутових відходів. Обслуговування контейнера, здійснюється підприємством щодня. Отже, судом встановлено, що споживачу надавалися належної якості послуги з вивезення твердих побутових відходів, доказів протилежного сторонами не надано. Проте, відповідачка послуги не оплачувала, що призвело до виникнення заборгованості, про наявність якої було відомо відповідачці, що підтверджується письмовим попередженням КП «СОМ», наявними в матеріалах справи. Відповідно до п.5 ч. З ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст. 15 Закону України «Про відходи» споживачі зобов'язані повністю сплачувати надані їм житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. З особового рахунку [PERSON] за № 10601 вбачається наявність заборгованості по оплаті за комунальну послугу з вивезення твердих побутових відходів за період з 01.01.2003 року по 01.03.2010 року в сумі 150 грн. 28 коп. Позивач звернувся до суду з вимогою про захист свого права в квітні 2010 року за період з 01.01.2003 року по 01.03.2010 року, тобто пропустив встановлений законом ( ст. 256-257ЦК України) трирічний строк позовної давності, однак відповідачкою не було зроблено відповідної заяви, тому згідно ст. 267 ЦК України судом не може бути застосовано позовну давність. За такого, враховуючи наведене, позовні вимоги КП «СОМ» обґрунтовані, а з відповідачки, в силу ст. 526 ЦК України підлягає стягненню заборгованість по оплаті за комунальну послугу в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Враховуючи, що представником позивача - Асоціацією "Центр", згідно умов договору - доручення (представництво якої не суперечить положенням гл. 68 ЦК України), були сплачені ЗО грн.00 коп. витрат на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи, вказана сума підлягає стягненню з відповідачки на користь останньої. З відповідачки також стягується судовий збір на користь держави в розмірі 51 грн. 00 коп.

Outcome: approved