Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-03 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 27 квітня 1996 року вона з відповідачем зареєструвала шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Перечинської райдержадміністрації Закарпатської області, актовий запис № 11. Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей, а саме донька [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO]. Однак, сімейне життя у них не склалося, так як у них різні характери та погляди на сімейне життя. Відповідач зраджує подружній вірності. З 2008 року вона з відповідачем не проживають подружнім життям та не ведуть спільного господарства. Матеріальної допомоги [PERSON] на утримання дітей не надає. Тому просить розірвати шлюб з відповідачем, дітей залишити проживати з нею та стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі по 500 гривень на кожну дитину щомісячно, до досягнення ними повноліття. У судовому засіданні позивачка [PERSON] змінила свої позовні вимоги та просила стягнути аліменти на утримання дітей з 01 січня 2010 року, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідач у судовому засіданні змінений позов визнав частково, та погодився сплачувати по 300 грн. щомісячно на кожну дитину. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що змінений позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. У судовому засіданні встановлено, що 27 квітня 1996 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Перечинської райдержадміністрації Закарпатської області було зареєстровано шлюб між гр. [PERSON] (Граб), [INFO] та гр. [PERSON], [INFO], актовий запис № 11. Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей, а саме: донька [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO]. Також встановлено, що подружнє життя у сторін не склалося, так як вони мають різні характери та погляди на сімейне життя, відповідач зраджує подружній вірності. З 2008 року сторони не проживають подружнім життям та не ведуть спільного господарства, а отже шлюб між ними існує лише формально. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що подальше спільне життя подружжя і збереження їх шлюбу буде суперечити інтересам кожного з них та їхнім дітям, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати. Крім цього встановлено, що обов`язок утримувати дітей відповідач не виконує. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, суд вважає, що з відповідача слід стягнути аліменти на утримання дітей. При визначенні розміру аліментів, суд враховує наявність обставин передбачених ст. 182 СК України, а саме: у відповідача відсутні інші діти, непрацездатні члени сімї, яких він зобов`язаний утримувати, стан здоров`я дітей є задовільний. При визначенні розміру державного мита, яке підлягає стягненню з подружжя у разі розірвання шлюбу, суд враховуючи матеріальне становище сторін, та те, що саме з позивачкою залишаються проживати неповнолітні діти, вважає, що з відповідача слід стягнути 17 грн. 00 коп. при оформленні свідоцтва про розірвання шлюбу в органах РАГСу, а позивачку від сплати мита слід звільнити. Судові витрати понесені позивачкою при подачі позову до суду підлягають стягненню з відповідача, що відповідає положенням ст. 88 ч. 1 ЦПК України. На підставі наведеного та

Outcome: approved