Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому зазначив, що відповідачка з 03.11.1995 року по 11.04.2007 року працювала водієм в Маріупольському трамвайно-тролейбусному управлінні. 28 грудня 2005 року з її вини сталось ДТП, внаслідок якого автомобілю ВАЗ-21043 держномер X 877 СС 61 рус під керуванням [PERSON] спричинені механічні ушкодження та завдана матеріальна шкода. 10.03.2010 року Жовт\-невий районний суд М.Маріуполя задовольнив позов [PERSON] та стягнув на його користь з МТТУ у відшкодування матеріальної шкоди 1731,21 гривень, моральної шкоди - 200 гривень, витрати на правову допомогу - 262,50 гривень, витрати на ІТЗ 30 гривень, судовий збір 51 гривню, а всього 2 274,71 гривень. Оскільки в добровільному порядку від\-повідачка відшкодувати завдану шкоду не бажає, просив суд стягнути з відповідачки на користь МТТУ у відшкодування матеріальної шкоди 2274,71 гривень. Представник позивача [PERSON] в суд не з'явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити. При цьому на письмову вимогу суду доказів в обґрунтування позовних вимог суду не надала. Відповідачка [PERSON] позов не визнала та проти його задоволення запере\-чувала. В подальшому, будучи належним чином повідомленою про дату та час розгляду справи, до суду не з'явилась, надавши письмову заяву про розгляд справи за її відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи вважає позовні вимоги не обґрунтованими, а тому у задоволенні позову відмовляє з наступних підстав. Згідно виписки з наказу №19\\л від 03.02.1995 року [PERSON] було прийнято на роботу в Маріупольське трамвайно-тролейбусне управління водієм, наказом №68\\л від 10.04.2006 року її звільнено з цієї посади на підставі ст..38 КЗпП. (а.с.5) 28 грудня 2005 року, о 12 годині 10 хвилин, на вул..Миколаївській в м.Маріуполі сталась дорожньо-транспортна подія з участю [PERSON]Ф, яка керувала трамваєм КТМ-5 МЗ держномер 559, та [PERSON], який керував автомобілем ВАЗ-2104 держно\-мер X 887 СС61 рус. Постановою Жовтневого районного суду міста Маріуполя від 11 липня 2007 року провадження у справі про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідально\-сті за ст..124 КУпАП закрито у зв'язку із закінченням строків притягнення до адміністра\-тивної відповідальності.(а.с.9) Рішенням Жовтневого районного суду міста Маріуполя від 10 березня 2010 року позов [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задоволено та на його користь стягнено з Маріупольського трамвайно-тролейбусного управління у відшкодування заподіяної внаслідок ДТП матеріальної та моральної шкоди і судових ви\-трат - 2 274,71 гривень (а.с.12). На підставі наказу начальника Маріупольського трамвайно-тролейбусного управління №122 від 09.04.2010 року позивач перерахував [PERSON] визначену судовим рішенням грошову суму. За правилами ст..132 КЗпП України за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов'язків, працівники, з вини яких це заподіяно, не\-суть матеріальну відповідальність у розмірі прямої дійсної шкоди, але не більше свого се\-редньомісячного заробітку, крім випадків, коли законодавством вона передбаченому у бі\-льшому, ніж цей заробіток, розмірі. Під прямою дійсною шкодою, зокрема, слід розуміти втрату, погіршення або зниження цінності майна, необхідність для підприємства, установи, організації провести затрати на відновлення, придбання майна чи інших цінностей, або провести зайві, тобто викликані внаслідок порушення працівником трудових обов'язків, грошові виплати. Повна матеріальна відповідальність допускається лише у випадках, встановлених законодавством. За п.3 та 6 ст.134 КзПП, на які посилався позивач як на підставу позовних вимог, відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність в повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, у разі якщо шкода завдана діями пра\-цівника, які містять ознаки діянь, переслідуємих в кримінальному порядку, чи якщо повна матеріальна відповідальність покладена на працівника діючим законодавством. Позивачем не надано суду ані вироку суду, яким бі було встановлено вину [PERSON] у скоєнні злочину, ані підтвердження покладення на неї повної матеріальної відповідальності (договору про повну матеріальну відповідальність відповідачки та не до\-ведено, що на неї такий обов'язок покладений окремим законодавчим актом). За таких підстав позовні вимоги суд вважає безпідставними та не обґрунтовани\-ми, а тому у задоволенні позову відмовляє повністю. Відмовляючи в задоволенні позову, суд стягує з позивача на користь держави су\-довий збір в сумі 51 гривні та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed