Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, яким просить стягнути з відповідача заборгованість за договором позики з урахуванням індексу інфляції та 3% річних у сумі 16402,89 гривень, а також витрати на оплату правової допомоги у сумі 800 гривень, судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення, сплачені при подачі позову до суду. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що 05 грудня 2008 року між сторонами був укладений договір позики, відповідно до умов якого відповідач отримав від позивача позику у сумі 14354,73 гривень, що в еквіваленті складає 1950 доларів США, зі строком повернення до 19 грудня 2008 року. На теперішній час грошове зобовязання відповідач не виконав. Позивач та представник позивача [PERSON] у судове засідання не зявилися, надали суду заяви, якими просять задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, розглянути справу у їх відсутність, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечують. Відповідач у судове засідання не з′явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, що підтверджується зворотнім поштовим повідомленням про отримання судової повістки, причини неявки суду не повідомив, заперечень за позовом не надав. Відповідно до ст.. 224 ЦПК України суд за згодою позивача вважає можливим ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. 25 грудня 2008 року між сторонами був укладений та посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] договір позики, згідно якого Позичальник [PERSON] позичив у Позикодавця [PERSON] 14354,73 гривень, що за домовленістю сторін дорівнює 1950 доларів США із строком виплати до 19 грудня 2008 року. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦПК України позивальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику ( грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем ) у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що відповідач до теперішнього часу не виконав грошове зобовязання. Згідно з вимогами ст.. 1050 ЦПК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст.. 625 ЦПК України. Відповідно до вимог ст.. 625 ЦК України, боржник, якій прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом. Судом не встановлено існування домовленості між сторонами про виконання простроченого грошового зобовязання без урахування індексу інфляції та трьох процентів річних. Суду не надано належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення грошового зобовязання, відповідно до ст.. 617 ЦК України. Суд задовольняє позовні вимоги про стягнення суми інфляції у межах заявлених позовних вимог за період з 18 грудня 2008 року по листопад 2009 року. При обчисленні суми індексації грошового боргу суд виходить з наданих позивачем даних про розмір інфляції, згідно яких у 2009 році індекси інфляції у процентах склали: січень 102,9 %, лютий 101,5 %, березень 101,4 %, квітень 100,9 %, травень 100,5 %, червень 101,1 %, липень 99,9 %, вересень 100,8 %, жовтень 100,9 %, листопад 101,1 %. Всього за період прострочення виконання грошового зобовязання сума індексації боргу складає 1623,26 гривень. Суд задовольняє позовні вимоги про стягнення трьох процентів річних у межах заявлених позовних вимог за період часу з 19.12.2008 року по 24.12.2009 року - 370 днів прострочення виконання грошового зобовязання у сумі 424,90 гривень. Таким чином сума боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох процентів річних за період прострочення грошового зобовязання з січня по листопад 2009 року складає 16402,89 гривень. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст.. 88 ЦПК України. Згідно квитанцій ХОУ Ощадбанка від 29.12.2009 року № 59, № 60, позивачем при предявленні позову до суду були сплачені судовий збір у сумі 164,03 гривень та витрати на інформаційно-технічне забезпечення у розмірі 30 гривень. Судові витрати суд стягує з відповідача на користь позивача пропорційно до задоволених позовних вимог. Згідно договору про надання юридичних послуг від 29.12.2009 року та свідоцтва серії Д№ 149221, позивач звертався до ФО-П [PERSON] за юридичною допомогою, вартість якої, згідно квитанції від 29.12.2009 року сплачена у сумі 800 гривень. Суд частково задовольняє вимогу позивача про стягнення з відповідача витрат на оплату правової допомоги на суму 250 гривень. При цьому суд виходить з того, що правова допомога була надана [PERSON] у вигляді оформлення позовної заяви та участі в одному судовому засіданні. На підставі викладеного,

Outcome: approved