Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-12 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про встановлення факту проживання однією сімєю та визнання майна спільною сумісною власністю, посилаючись на те, що з відповідачем з 11.07.1981 року по 25.05.1990 року перебувала у шлюбі. Після розірвання шлюбу з 1990 року фактично проживала з відповідачем однією сімєю, вели з ним спільне господарство, були повязані спільним побутом, виховували разом дітей, продовжували стосунки чоловіка та дружини, мали взаємні права та обовязки один до одного. Тобто з травня 1990 року проживали з відповідачем у цивільному шлюбі, за час спільного с відповідачем вони разом придбали рухоме та нерухоме майно, яке реєструвалося на одного із подружжя, вважає, що має право на ? частину придбаного майна за час проживання однією сімєю з відповідачем без реєстрації шлюбу, оскільки вказане майно є спільною сумісною власністю. Просить суд встановити факт проживання з [PERSON] однією сімєю як дружини та чоловіка без реєстрації шлюбу з 25 травня 1990 року. Визнати право спільної сумісної власності на майно, придбане з травня 1990 року. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, просила задовольнити позовні вимоги повністю. Відповідач та представник відповідача [PERSON] судовому засіданні позов визнали, відповідач не заперечував проти задоволення позовних вимог [PERSON], пояснив, що з позивачкою вони в травні 1990 року дійсно розірвали шлюб, але фактично з того часу та до сьогодні вони проживають в цивільному шлюбі, підтримують відносини як чоловік та дружина, ведуть спільне господарство, спільно виховують двох дітей. Крім того, зазначив, що за час проживання в цивільному шлюбі з позивачкою вони спільно придбали рухоме та нерухоме майно, яке є спільною сумісною власністю їх обох. Заслухавши позивача, відповідача, представника відповідача [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON], [INFO], та відповідач [PERSON], [INFO], 11 липня 1981 року зареєстрували шлюб (а.с. 9). Від цього шлюбу мають двох спільних дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] ( а.с. 8, 12). 22 травня 1990 року шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано (а.с. 16). Крім того, судом встановлено, що відповідач [PERSON] зареєстрований в [INFO] (а.с. 13), однак фактично він проживає за адресою: [INFO], користується послугами водо-, тепло- та світло постачання, що підтверджується копіями квитанції про сплату комунальних послуг. Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки. Відповідно до ч. 1 ст. 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сімєю, але не перебувають у шлюбі між собою, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. Вказана норма закону дублюється ч. 3 ст. 368 ЦК України, а саме: майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.05.1995 року з наступними змінами та доповненнями «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» встановлено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо встановлення факту не повязується з наступним вирішенням спору про право. З урахуванням пояснень сторін по справі, документів, наявних в матеріалах справи, суд приходить до висновку, що справа підлягає розгляду в порядку позовного провадження. На підставі викладеного, суд вважає доведеним факт проживання [PERSON] з [PERSON] однією сімєю як дружини та чоловіка без реєстрації шлюбу з 25 травня 1990 року. Також суд приходить до висновку, що на майно, придбане позивачем та відповідачем за час проживання однією сімєю як дружини та чоловіка без реєстрації шлюбу з 25 травня 1990 року, необхідно визнати право спільної сумісної власності. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved