Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до Рівненського міського суду з позовом до кредитної спілки "Єдність" про дострокове розірвання договору вкладу та стягнення суми вкладу. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просить суд розірвати в односторонньому порядку договір про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок № 495 від 13 грудня 2007 року; стягнути з кредитної спілки «Єдність» належні позивачу грошові кошти в сумі 64000 грн. та не сплачені відсотки по договору вкладу за березень 2010 року в сумі 1660 грн., а також судові витрати по справі. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнала повністю, не заперечує проти його задоволення. Суд, заслухавши пояснення позивача, представника відповідача та дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення з наступних підстав. Як було встановлено в судовому засіданні, 13 грудня 2007 року між позивачем з однієї сторони та відповідачем, з другої, було укладено договір № 495 про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок "Класичний" (далі - Договір), загальною сумою вкладу 64000 грн., які були внесені [PERSON] в касу відповідача, строком на 24 місяці з кінцевою датою повернення вкладу - 13 грудня 2009 року. 15 грудня 2008 року, позивач та відповідач підписали додатковий договір № 1 до договору № 495 про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок "Класичний", яким збільшили процентну ставку по вкладу з 21 % річних до 26 % річних, а дату повернення вкладу змінено з 13.12.2009 року на 15.06.2010 року. Відповідно до п.п. 4.2., 4.4 вказаного Договору, проценти на вклад (або частину) вкладу нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу до спілки, до дня що передує поверненню вкладу (або частини вкладу) вкладникові. Проценти нараховуються щомісячно в кожний останній робочий день місяця і вдень закінчення строку дії Договору. Для нарахування процентів приймається період з першого календарного дня поточного місяця (з дня, наступного за днем внесення вкладу) по останній календарний день поточного місяця (по день, що передує дню закінченню строку договору) включно. Сплата нарахованих процентів за користування вкладом здійснюється щомісяця до 15 числа наступного місяця в кінці строку дії договору. Сплата нарахованих та не сплачених процентів здійснюється в день повернення вкладу. [PERSON] цього, пунктом 5.1 Договору передбачено, що за несвоєчасне виконання зобов'язань по цьому договору сторони несуть відповідальність, згідно з чинним законодавством. В судовому засіданні встановлено, що з моменту підписання договору та по даний час, позивачем, як вкладником було дотримано усіх істотних умов Договору. Відповідно до вимог ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, вимог актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із приписами ч. 1 ст. 8 Цивільного кодексу України, якщо цивільні відносини не врегульовані Цивільним кодексом, іншими актами Цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини. Суд приймає до уваги той факт, що відносини між позивачем та відповідачем по своїй суті повністю тотожні відносинам "вкладник - банк", то і, відповідно, повинні регулюватись за тими ж нормами, що і останні. Відповідно до 'ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У відповідності до положень ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Статтею 651 ЦК України, договір маже бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок, завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. [PERSON] цього, відповідно до ст. 652 ЦК України, у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладанні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися на стільки, що якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Судом встановлено, що на даний час, відповідачем порушуються істотні умови договору, передбачені розділом 4 зазначеного Договору, які мають прояв у невиплаті позивачу нарахованих відсотків за користування вкладом. Зокрема, в судовому засіданні доведено, що [PERSON] з порушенням терміну проведено виплату відсотків за лютий 2010 року та безпідставно не виплачено відсотки за березень 2010 року. Зважаючи на вищевикладене суд приходить до висновку, що має місце істотна зміна обставин якими позивач керувався при укладені договору, яка супроводжується систематичним порушенням зобов'язань відповідачем внаслідок їх невиконання, а отже наявні усі підстави для розірвання договору про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок «Класичний» № 495 від 13 грудня 2007 року. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 1061 Цивільного кодексу України банк виплачує вкладникові проценти на суму в розмірі встановленому договором банківського вкладу. Частини 2 та 3 статті 1058 ЦК України передбачають, що договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором. У відповідності до частин 2 та 3 статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона взяла на себе обов'язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв'язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» визначено, що оскільки Закон України «Про захист прав споживачів» не визначає певних меж своєї дії, що до відносин, які ним регулюються, належать, зокрема, і ті, що виникають із договорів про надання фінансово-кредитних послуг для задоволення власних побутових потреб громадян (у тому числі про надання кредитів, відкриття й ведення рахунків, проведення розрахункових операцій; Відносини, щодо захисту прав споживачів можуть виникати також з актів законодавства або з інших угод, які н суперечать Закону. Таким чином, у суду є достатньо підстав вважати, що відповідачем грубо порушені норми ст. 1058, ч. 2 ст. 1060 ЦК України, ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів», тому приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають до задоволення повністю, а отже з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення кошти в сумі 64000 грн. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу зобов'язаний сплатити суму боргу з врахуванням встановленого індексу весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як вбачається з довідки № 293 від 02.07.2010 року заборгованість несплачених відсотків КС «Єдність» позивачу, згідно депозитного договору № 495 від 13.12.2007 року становить 1676 грн. 27 коп. Згідно зч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а отже з відповідачів підлягають до стягнення на користь позивача понесені останнім судові витрати по справі, а саме: витрати на сплату інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи. У відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а отже з відповідача підлягають до стягнення на користь позивача понесені ним витрати на сплату судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. На підставі-викладеного,

Outcome: approved