Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-18 00:00:00

09 червня 2008 року позивач звернулась до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до [PERSON], третя особа Відкрите акціонерне товариство комерційний банк «Надра», про стягнення коштів (а.с.3-6). Позивач у позовній заяві та його представник у судовому засіданні, з урахуванням уточнень, посилались на те, що 27.12.2007 року між [PERSON] та ВАТ КБ «Надра» було укладено договір поруки №22/2, за яким позивач поручався перед банком за виконання відповідачем зобовязань за кредитним договором №8/2007/840-МК12/22 від 27.12.2007 року. Внаслідок невиконання [PERSON] своїх зобовязань за вказаним кредитними договором виникла заборгованість у розмірі 4702,00 дол. США, яку позивач на вимогу банку змушена була сплатити, відповідно до умов поруки. Добровільно відшкодувати кошти відповідач відмовляється, тому позивач звернулась до суду з позовом в якому просить стягнути на її користь 4702,00 дол. США у гривневому еквіваленті на день винесення рішення. Представник позивач у судовому засіданні, позовні вимоги підтримав та на їх задоволені наполягав. Відповідач у судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся неодноразово належним чином, про причини неявки суд не повідомив, за таких обставин суд вважає можливим розглянути дану цивільну справу у заочному порядку відповідно до вимог Глави 8 Розділу ІІІ ЦПК України (а.с. 43-46, 50-52, 56-58, 62-64). Суд вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали даної цивільної справи, приходить до наступного висновку з таких підстав. У судовому засіданні встановлено, що 27 грудня 2007 року між [PERSON] та ВАТ КБ «Надра» було укладено кредитний договір №8/2007/840-МК12/22, відповідно до якого банк надав позичальнику грошові кошти в сумі 343\~337,00 дол. США, що підтверджується копією зазначеного договору (а.с. 9-10). Встановлено, що, в забезпечення зобовязань за кредитним договором № 8/2007/840-МК12/22 від 27 грудня 2007 року, між [PERSON] та ВАТ КБ «Надра» було укладено договір поруки № 22/2 від 27 грудня 2007 року, відповідно до якого позивач поручалась перед третьою особою за належне виконання відповідачем взятих на себе зобовязань за вказаним кредитним договором. Також судом встановлено. що 21 квітня 2008 року від третьої особи на адресу позивача надійшов лист-повідомлення (про наявність несплаченого чергового платежу за кредитом та/або процентів), що підтверджується копією зазначеного листа (а.с. 19). Судом встановлено, що 21 квітня 2008 року позивачем було сплачено 4\~702,00 дол. США кредитної заборгованості за договором № 8/2007/840-МК12/22 від 27 грудня 2007 року, що підтверджується копією квитанції № 961 від 21 квітня 2008 року, наявної в матеріалах справи, та її оригіналом, оглянутому в судовому засіданні (а.с. 18, 65). Також встановлено, що позивачем на адресу відповідача направлялась заява з вимогою відшкодувати сплачені нею у рахунок відшкодування кредитної заборгованості за договором № 8/2007/840-МК12/22 від 27 грудня 2007 року кошти (а.с. 20). Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Цивільного кодексу України, договором поруки № 22/2 від 27 грудня 2007 року. Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. В силу ч. ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до п. 1.4. договору поруки № 22/2 від 27 грудня 2007 року поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобовязань у повному обємі всім належним йому на праві власності майном та грошовими коштами. Частиною другою статті 556 ЦК України встановлено, що до поручителя, який виконав зобов'язання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобов'язанні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Вирішуючи вимоги позивача до відповідача про стягнення коштів за договором поруки № 22/2 від 27.12.2007 року у розмірі 4\~702,00 дол. США., та приймаючи до уваги, що у судовому засіданні знайшов підтвердження факт виконання позивачем зобовязань відповідача за кредитним договором № 8/2007/840-МК12/22 від 27 грудня 2007 року щодо сплати кредиту та процентів за користування кредитом, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, та вважає за можливе стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] у рахунок повернення коштів за договором поруки № 22/2 від 27.12.2007 року 37\~267,58 грн., а саме: 4\~702,00 дол. США * 7,9259 грн. (курс НБУ станом на 19.05.2010 року). Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, відповідно до ст. 88 ЦПК України та враховуючи результат вирішення справи, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача у рахунок повернення судових витрат 342,45 грн., а саме: судовий збір 237,45 грн., інформаційно-технічне забезпечення судового процесу 30,00 грн. та витрати на публікацію оголошення з виклику відповідача в пресі 75,00 грн. (а.с. 1, 2, 31). Відповідно до ст. 3 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито» розмір ставки державного мита із позовних заяв складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 3 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і не більше 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Враховуючи, що під час відкриття провадження по даній цивільній справі позивачем було сплачено судовий збір виходячи з курсу гривні, що діяв на момент виконання ним зобовязань за договором поруки та приймаючи до уваги, що на день ухвалення рішення курс гривні змінився та ціна позову зросла, суд вважає за необхідне, відповідно до ст. 79, 81, 88 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь держави різницю між фактично сплаченою позивачем сумою судового збору та сумою належною до сплати, а саме 37\~267,58 грн.* 1% 237,45 грн. = 135,23 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved