overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просив визнати за ним право власності на автомобіль марки ЗІЛ 431412, випуску 1992 року, синього кольору, шасі 3251833, тип бортовий-С, зареєстрований за селянським фермерським господарством «Лан» реєстраційний номер [NUMBER], та звільнити цей транспортний засіб з під арешту. В обґрунтування позову [PERSON] вказував, що вказаний автомобіль він 24 травня 2005 року у Полонському комбінаті хлібопродуктів за 10 тисяч гривен. Автомобіль на той час був у неробочому стані, а він не мав можливості його відремонтувати, тому передав його в оренду для ФГ «Лан», яке здійснило ремонт та зареєструвало транспортний засіб у Шепетівському ВРЕР УДАІ на своє імя. 2.02.2010 року державним виконавцем з метою виконання судових рішень, за якими стягнуто з ФГ «Лан» на користь ТОВ «Агроресурс», ТОВ «Веста-сервіс» кошти накладено арешт на майно боржника в тому числі і на належний для нього транспортний засіб, з чим він не згідний, а тому звернувся до суду. Представник відповідача позов визнав та підтвердив обставини на які посилається позивач. Представник третьої особи відділу ДВС також позов визнав, вказав, що із представлених [PERSON] документів вбачається, що автомобіль ЗІЛ є його власністю. Представники третіх осіб ТОВ «Агроресурс», ТОВ «Веста-сервіс», Шепетівське ВРЕР в судове засідання не зявились. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази суд вважає позов слід задовольнити. Встановлено, що [PERSON] 24.05.2005 року у ВАТ «Полонський КХП» купив за 10 тисяч гривен автомобіль ЗІЛ 431412, який 1.06.2005 року передав в оренду для ФГ «Лан», котре 13.03.2006 року в Шепетівському ВРЕР отримало свідоцтво про реєстрацію цього транспортного засобу, в якому ФГ «Лан» стало значитись як власник спірного автомобіля. 2.02.2010 року державним виконавцем з метою стягнення коштів із відповідача на користь третіх осіб ТОВ «Агроресурс», ТОВ «Веста-сервіс» накладено арешт на майно ФГ «Лан», в перелік якого також увійшов автомобіль ЗІЛ. Наведені обставини стверджуються даними: накладної на придбання транспортного засобу, квитанціями до прибуткових касових ордерів, договору оренди, свідоцтва про реєстрацію, постанови про арешт майна боржника та сторонами не заперечуються. Згідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається із підстав, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Оскільки позивач купив автомобіль у спосіб що не заборонений законом, та договір купівлі-продажу укладений без порушення вимог до його форми, тому [PERSON] на підставі наведених норм набув права власності на згаданий транспортний засіб, і з цієї підстави автомобіль підлягає звільненню з під арешту.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-13 00:00:00

Позивач 29.04.2010 р. звернувся до суду з позовом, в якому вказав, що він є спадкоємцем після смерті батьків: [PERSON], померлого 08.03.2007 р. та [PERSON], померлої 18.06.2006 р. Після їх смерті залишилося спадкове майно: будинок, розташований за адресою: с. Цукурине Донецької області вул. Мира будинок 16, дві земельні ділянки, розташовані за адресою: КСП «Новоселидівська ПФ» с. м. т. Цукурине Донецької області, грошові внески. Не може отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину, оскільки померлим батьком своєчасно не було оформлено про право власності на будинок. Просить суд визнати за ним право власності на будинок, розташований за адресою: с. Цукурине Донецької області вул. Мира будинок 16, дві земельні ділянки розташовані за адресою КСП «Новоселидівська ПФ» с. м. т. Цукурине Донецької області, грошові внески. Позивач в судове засідання не з'явився, надав заяву про підтримання позову та просив розглядати справу без його участі. Представник відповідача, належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи, надав суду заяву, в якій визнав позов, просив винести рішення без його участі. Дослідивши інші докази, судом встановлено, що позивач є спадкоємцем за законом після смерті [PERSON], померлого 08.03.2007 р. та [PERSON], померлої 18.06.2006 р., інших спадкоємців, які б бажали прийняти спадщину, судом не встановлено. До складу спадщини входять: с. Цукурине Донецької області вул. Мира будинок 16, дві земельні ділянки, розташовані за адресою КСП «Новоселидівська ПФ» с. м. т. Цукурине Донецької області, грошові внески. Відповідно до ст. 61 ЦПК України суд вважає, що інші обставини не підлягають доказуванню, оскільки вони визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Враховуючи вищевикладене, суд вважає що позов необхідно задовольнити відповідно до ст. 174 ЦПК України, оскільки відповідач визнав позов і є законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову, а саме, відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця, до інших осіб (спадкоємців).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-13 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із вказаною позовною заявою, в обґрунтування своїх вимог зазначила, що її батько [PERSON], який помер 25 жовтня 2006 року, за життя прийняв у спадок земельну ділянку площею 0,85 га., що належала його матері та водночас бабусі позивачки - [PERSON], яка померла 06 листопада 1996 року. У зв'язку з тим, що батько позивачки за життя не оформив вказану спадщину в нотаріальній конторі, остання просить визнати за нею, як за спадкоємицею після смерті батька [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 0,2833 га., яка є частиною спадкового майна після померлого. Представник позивачки позов підтримав в повному обсязі з підстав зазначених в ньому. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Житомирського району та відповідачі [PERSON], [PERSON] подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, проти задоволення позову не заперечують. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130, 174 ЦПК України при визнанні позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст.1268 ЦК України визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Судом встановлено, що померлій 06 листопада 1996 року [PERSON], матері відповідачів та бабусі позивачки, на праві власності за життя належали три земельні ділянки загальною площею 0,85 га. для обслуговування жилого будинку та ведення особистого підсобного господарства (а.с.13). Відповідності до ст.549 ЦК України (ред.1960 року), яка діяла на той час, [PERSON] фактично прийняв спадщину після смерті своєї Справа № 2 - 1003/10 2 матері, оскільки користувався її будинком та присадибною ділянкою, проте не оформив спадщину у встановленому законом порядку та не отримав на своє ім'я відповідного свідоцтва про право на спадщину. [PERSON] помер 21 жовтня 2006 року (а.с.8) Позивачка є рідною дочкою померлого [PERSON] та є спадкоємицею першої черги за законом згідно ст.1261 ЦК України. Судом встановлено, що між сторонами діють цивільні правовідносини та факт, що спірна земельна ділянка належала померлій [PERSON] і те, що її син [PERSON] за життя, як спадкоємець за заповітом, прийняв у спадщину 1/3 частину земельної ділянки площею 0,85 га., є підставою для задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-13 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача. В обґрунтування своїх вимог спирається на те, що 2001 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач і який зобов?язаний надавати матеріальну допомогу на його утримання, проте ухиляється від надання допомоги на утримання дитини. Позивачка позов підтримала, просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 всіх видів доходів до досягнення дитиною повноліття. Відповідач [PERSON] позов визнав і пояснив, що батьком дитини є він і згідний виплачувати аліменти. Суд дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, вважає, що позов підлягає задоволенню відповідно до ст.ст.180, 183 Сімейного Кодексу України. Із свідоцтва про народження дитини вбачається, що її батьком є відповідач. Згідно довідки з місця проживання позивачки вбачається, що дитина сторін проживає разом з позивачкою і знаходиться на її утриманні. На підставі викладеного і ст.ст.180,183 Сімейного Кодексу України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-13 00:00:00

Позивач звернувся в суд із позовом до Сокальської міської ради про визнання права власності на спадкове майно з наступних підстав. 18.02.1997р. помер його батько [PERSON], який залишив у спадок житловий будинок в м.Сокаль вул.Сагайдачного, 16 Сокальського району та на земельну ділянку площею 0,0611га., виділену на обслуговування даного будинку, яка розташована на території Сокальської міської ради. Після серті батька лише він та його мати [PERSON], яка відмовилася від прийняття спадщини, є спадкоємцями, а тому просить визнати за ним право власності на даний будинок та земельну ділянку. В судовому засіданні позивач позов підтримав. Відповідач в судове засідання не зявився. В суд надійшла заява Сокальської міської ради про визнання позову та прохання слухати справу у відсутності їх представника. Судом встановлено, що [PERSON] належав житловий будинок в м.Сокаль вул.Сагайдачного, 16 Сокальського району та на земельну ділянку площею 0,0611га., виділену на обслуговування даного будинку, яка розташована на території Сокальської міської ради. Згідно довідки виданої виконкомом Сокальської міської ради Львівської області [PERSON], який помер 19.02.2003р. та його син [PERSON] проживали в [INFO] та вели спільне господарство. Згідно до свідоцтва про смерть, серія 1-СГ №046681 [PERSON] помер 18.02.1997р. Згідно Державного акту на право приватної власності на землю серія ЛВ №427 від 24.05.1995р. право власності на земельну ділянку площею 0,0611га., яка розміщена на території Сокальської міської ради Львівської області належить [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-13 00:00:00

Позивач звернувся в суд із позовом до Реклинецької сільської ради про визнання права власності з наступних підстав. 26.08.2009р. помер його батько [PERSON], який залишив у спадок житловий будинок в с.Реклинець по вул.Зеленій, 10 Сокальського району. Даний будинок було побудовано на підставі рішення виконкому Реклинецької сільської ради від 10.04.1975р. Проте, в БТІ право власності даний будинок не зареєстрував. Після серті батька батька спадкоємцями першої черги за законом є також і його сестри [PERSON] та [PERSON], які від спадщини відмовилися. Мати [PERSON] померла 07.01.2005р. Тому просить визнати за ним права власності на даний будинок. В судовому засіданні позивач позов підтримав. Відповідач в судове засідання не зявився. В суд надійшла заяву Реклинецької сільської ради про визнання позову та прохання слухати справу у відсутності їх представника. Судом встановлено, що будинок в с.Реклинець по вул.Зеленій,10 Сокальського району було побудовано на підставі рішення виконкому Реклинецької сільської ради від 10.04.1975р. Власником даного будинку згідно технічного паспорта, виданого Червоноградським МБТІ є [PERSON] Як вбачається з свідоцтва про право на спадщину за законом від 15.03.2006р. спадкоємцем цілої частки майна [PERSON], яка померла 07.01.2005р. є її син [PERSON] Відповідно до свідоцтва про смерть, серія 1-СГ № 184384 [PERSON] помер 26.08.2009р. Згідно довідки Реклинецької сільської ради № 81 від 25.01.2010р. вбачається, що [PERSON] проживав в [INFO] разом із батьком [PERSON] та доглядав його до смерті.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-13 00:00:00

Сторони одружені з 21.10.1998р., шлюб зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Вільнянського району Запорізької області, актовий запис № 104. Мають малолітню дочку [PERSON], [INFO], що проживає з позивачкою і знаходиться на її утриманні. Позивачка звернулася в суд з позовом про розірвання шлюбу, вказавши в заяві, що їхня сімя фактично розпалася з 15.11.2009р. через відсутність взаєморозуміння і поваги в сімї, втрати почуття любові та поваги, подружньої зради. Вважаючи примирення і подальше збереження сімї неможливим, просить розірвати шлюб, оскільки він існує формально, поклавши витрати по реєстрації розірвання шлюбу на відповідача. Відповідач [PERSON] проти розірвання шлюбу не заперечує. Відповідно до ст.130 ч.4 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Судом установлено, що сімя сторін фактично розпалася з 15.11.2009р., вони спільного господарства не ведуть, ніяких відносин не підтримують. Позивачка категорично наполягає на розірванні шлюбу, що говорить про її стійке волевиявлення на припинення сімейних відносин. Оскільки сімю зберегти неможливо, подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам і негативно впливати на виховання дитини, у зв'язку з чим шлюб підлягає розірванню. Витрати по реєстрації розірвання шлюбу суд вважає за необхідне покласти на пвідповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-13 00:00:00

Сторони одружені з 07.12.2001р., шлюб зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Орджонікідзевськогї районної адміністрації Запорізької міської Ради, актовий запис № 392. Мають малолітню дочку [PERSON], [INFO], що проживає з відповідачкою і знаходиться на її утриманні. Позивач звернувся в суд з позовом про розірвання шлюбу, вказавши в заяві, що їхня сімя фактично розпалася з літа 2009р. через відсутність взаєморозуміння і поваги в сімї, втрати почуття любові та поваги. Вважаючи примирення і подальше збереження сімї неможливим, просить розірвати шлюб, оскільки він існує формально, поклавши витрати по реєстрації розірвання шлюбу на нього. Відповідачка [PERSON] проти розірвання шлюбу не заперечує. Відповідно до ст.130 ч.4 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Судом установлено, що сімя сторін фактично розпалася з літа 2009р., вони спільного господарства не ведуть, ніяких відносин не підтримують. Позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, що говорить про його стійке волевиявлення на припинення сімейних відносин. Оскільки сімю зберегти неможливо, подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам і негативно впливати на виховання дитини, у зв'язку з чим шлюб підлягає розірванню. Витрати по реєстрації розірвання шлюбу суд вважає за необхідне покласти на позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-13 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що перебуває з відповідачем у шлюбі зареєстрованому 21 квітня 1984 року Центральним відділом РАЦС м. Одеса, актовий запис № 284, від якого мають неповнолітню дитину: доньку [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з матір»ю та знаходиться на її утриманні. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, чим ставить позивача у тяжке матеріальне становище. Просить суд стягувати з відповідача аліменти у розмірі ? частини від усіх видів заробітку щомісячно на її користь на утримання дитини до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить суд стягувати з відповідача аліменти на утримання доньки у розмірі ? частини від усіх видів заробітку щомісячно на її користь до досягнення дитиною повноліття. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить розписка. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню, оскільки відповідно до ст. 180 СК України батьки забовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Комсомольським відділом РАЦС м. Херсона. Неповнолітня [PERSON] мешкає разом з матірю та знаходиться на її утриманні. Таким чином, відповідач, який є батьком [PERSON], забовязаний утримувати останню до досягнення нею повноліття. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-13 00:00:00

У лютому 2010 року позивач звернулась до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, вказуючи на те 04.06.2008 року вона зареєструвала з відповідачем шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] [INFO]. В грудні 2009 року розірвали шлюб. Відповідач ухиляється від утримання дитини, добровільно матеріальної допомоги не надає. Прохала стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в розмірі 'А частки зі всіх видів доходу заробітку, щомісячно до повноліття дитини. Позивачка у судовому засіданні підтримала свої позовні вимоги та прохала задовольнити їх у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився, хоча про час, місце та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд повідомив, в результаті чого, відповідно зі ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.З ст. 181 СК України з рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч.І ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно з копією свідоцтва про народження відповідач [PERSON] є батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO]. Таким чином суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання доньки в розмірі 'А частки зі всіх видів доходу заробітку, щомісячно починаючи з дня звернення до суду з позовом - 23 лютого 2010 року і до повноліття дитини. Оскільки суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, з відповідача підлягають стягненню судові витрати в доход держави: судовий збір в сумі 51 гривня та витрати на інформаційно- технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-13 00:00:00

У березні 2010 року житлово-комунальне підприємство №3 Приморського звернулось до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за експлуатаційні витрати на утримання будинку та прибудинкової території. В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що відповідачі не вносять плату за надані житлово-комунальні послуги в результаті чого з жовтня 2006 року по січень 2010 року виникла заборгованість в сумі 1488 грн. 55 коп. Прохав стягнути вказану суму боргу та сплачені витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі ЗО гривень. Представник позивача у судовому засіданні підтримала позовні вимоги та прохала їх задовольнити. Відповідачі до суду не з'явились хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. У зв'язку з чим, згідно зі ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши письмові матеріали справи, вважає позовні вимоги обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав: Стаття 162 ЖК України зобов'язує власника жилого приміщення своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Згідно з особовим рахунком відповідачі зареєстровані за адресою: [INFO] А кв. 92. Розмір заборгованості підтверджується розшифровкою особового рахунку з розрахунком боргу. Приймаючи до уваги тяжке матеріальне становище відповідачів суд вважає можливим звільнити його від сплати судового збору на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-13 00:00:00

У березні 2010 року житлово-комунальне підприємство №3 Приморського звернулось до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що відповідач не вносить плату за надані житлово-комунальні послуги в результаті чого з березня 2008 року по січень 2010 року виникла заборгованість в сумі 1942 грн. 57 коп. Прохав у зв'язку з частковою сплатою суми боргу стягнути з відповідачів 1942.57 грн. та сплачені витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі ЗО гривень. Представник позивача у судовому засіданні підтримала позові вимоги та прохав їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча про час, місце та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд повідомив, в результаті чого, відповідно зі ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши письмові матеріали справи, вважає позовні вимоги обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав: Статгя 162 ЖК України зобов'язує власника жилого приміщення своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Згідно з особовим рахунком відповідачі зареєстровані за адресою: [INFO]. Розмір заборгованості підтверджується розшифровкою особового рахунку з розрахунком боргу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-13 00:00:00

У лютому 2010 року житлово-комунальне підприємство №3 Приморського звернулось до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за експлуатаційні витрати на утримання будинку та прибудинкової території. В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що відповідачі не вносять плату за надані житлово-комунальні послуги в результаті чого з листопада 2006 року по січень 2010 року виникла заборгованість в сумі 788 грн. 60 коп. Прохав стягнути вказану суму боргу та сплачені витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 гривень. Представник позивача у судовому засіданні підтримала позовні вимоги та прохала їх задовольнити. Відповідачі до суду не з'явились хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. У зв'язку з чим, згідно зі ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши письмові матеріали справи, вважає позовні вимоги обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав: Стаття 162 ЖК України зобов'язує власника жилого приміщення своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Згідно з особовим рахунком відповідачі зареєстровані за адресою: [INFO]. Розмір заборгованості підтверджується розшифровкою особового рахунку з розрахунком боргу. Приймаючи до уваги тяжке матеріальне становище відповідачів суд вважає можливим звільнити їх від сплати судового збору на користь держави.

Outcome: approved