Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-30 00:00:00

[PERSON] звертаючись до суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у м. Чернігові ради, просить визнати незаконними дії відповідача щодо надання, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС І категорії, інваліду ІІ групи, разової щорічної допомоги на оздоровлення за 2007, 2008, 2009 роки в меншому розмірі, ніж у розмірі, встановленому ч.4 ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року; стягнути з відповідача суму недоплаченої щорічної грошової допомоги на оздоровлення за 2007 у розмірі 1 880 грн., за 2008 рік у розмірі 2 575 грн., за 2009 роки у розмірі 3 245 грн. (а.с.2-7). Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що він є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, інвалідом 2 групи. Зазначає, що згідно ч. 4 ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року інвалідам ІІ групи передбачено надання щорічної допомоги на оздоровлення у розмірі пяти мінімальних заробітних плат на момент виплати. Проте, Управлінням праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у м.Чернігові ради щорічна допомога на оздоровлення виплачена у 2007, 2008 та 2009 році у розмірі, передбаченому Постановою КМУ від 12.07.2005р. № 562 „Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи - 120 грн. Зазначає, що надання допомоги на оздоровлення в значно меншому розмірі порушує його право на соціальний захист, що гарантовано ст.. 46 Конституції України. Вказує, що Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» є спеціальним законом у сфері соціального захисту населення, а тому, виходячи із загальності засад пріоритетності законів над підзаконними нормативними актами, в частині виплати щорічної допомоги на оздоровлення підлягає застосуванню саме вказаний Закон, а не Постанова КМУ від 12.07.2005р. № 562. 19.05.2010 року позивачем подано заяву про уточнення позовних вимог (а.с.30-35), відповідно до яких просить визнати незаконними, неправомірними дії відповідача щодо надання, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС І категорії, інваліда ІІ групи, разової щорічної допомоги на оздоровлення за 2007, 2008, 2009 роки в меншому розмірі, ніж у розмірі, встановленому ч.4 ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року; зобовязати Управління праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у м. Чернігові ради провести перерахунок та виплатити суму недоплаченої щорічної грошової допомоги на оздоровлення, як учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС І категорії, інваліда ІІ групи за 2007 рік у розмірі 1 880 грн 00 коп, за 2008 рік 2 575 грн 00 коп, за 2009 рік 3 245 грн. В судовому засіданні позивач та представник позивача уточнені позовні вимоги підтримали, просили задовольнити повністю, при цьому посилались на обставини, викладені в позові. Представник відповідача в судовому засіданні проти заявленого позову заперечувала, просить в позові відмовити в повному обсязі з підстав викладених у письмових запереченнях, які залучено до матеріалів справи (а.с.19-20). Зазначила, що допомога на оздоровлення нараховувалась та виплачувалась органами соціального захисту населення позивачу за 2007-2009 роки у розмірі 120 грн. у відповідності до порядку, передбаченому Постановою КМУ від 12.07.2005р. № 562 «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». За 2007 та 2008 роки допомога на оздоровлення нарахована та виплачена до ухвалення Конституційним Судом України рішення про неконституційність положень деяких Законів України «Про Державний бюджет на 2007 рік» та «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи та оцінивши всі наявні по справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. [PERSON] має статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи першої категорії, що підтверджується копією посвідчення серії А № 039645, копією вкладки № 124484 до вказаного посвідчення (а.с.8); є інвалідом ІІ групи за захворюванням повязаним з ліквідацією аварії на ЧАЕС, що підтверджується копією довідки медико-соціальної експертної комісії МСЕ-ЧНВ № 465020 (а.с. 9). Статтею 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що інвалідам ІІ групи щорічна допомога на оздоровлення виплачується в розмірі п`яти мінімальних заробітних плат. Розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати. Дію положень статті 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» зупинено на 2007 та 2008 роки в частині виплати компенсацій і допомог у розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати згідно із п. 30 ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» та п.п. 11 п. 28 розділу ІІ Закону України «Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» . Як встановлено в судовому засіданні та підтверджується листом № 2784/05 від 13.04.2010 року Управлінні праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у м. Чернігові ради (а.с.18), [PERSON] щорічна допомоги на оздоровлення: за 2007 рік нарахована 28.02.2007 р. та виплачена 16.05.2007 р.; за 2008 рік нарахована 11.03.2008 р. та виплачена 02.04.2008 р.; за 2009 рік нарахована 03.03.2009 р. та виплачена 09.07.2009 р. у розмірі 120 грн., тобто в розмірі, встановленому Постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2005р. № 562 „Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Зупинення дії положень статті 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачене пунктом 30 статті 71 Закону України Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» та п.п. 11 п. 28 розділу ІІ Закону України «Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007р. N 6-рп/2007 та Рішенням Конституційного Суду України N10-рп/2008 від 22.05.2008. Згідно із ст. 147 Конституції України Конституційний Суд України вирішує питання про відповідність законів та інших правових актів Конституції України і дає офіційне тлумачення Конституції України та законів України. Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність. На момент виникнення спірних відносин, а саме на дату нарахування і виплати позивачу за 2007 та 2008 роки органами праці та соціального захисту населення відповідних коштів, положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» та Закону України «Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» були діючими, а відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Таким чином у відповідача відсутні правові підстави для здійснення такої виплати за 2007 та 2008 роки відповідно до Закону «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а тому позовні вимоги в частині про визнання дій Управління праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у м. Чернігові ради неправомірними та зобовязання провести перерахунок щорічної допомоги на оздоровлення за 2007-2008 роки не підлягають задоволенню. У 2009 році змін та доповнень до зазначеної статті 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» не вносилось та не приймалось. Тому ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» діє в редакції, яка була до внесення відповідних змін Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» та передбачає виплату щорічної допомоги на оздоровлення в розмірі кратному мінімальній заробітній платі. Статтею 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» надано право Кабінету Міністрів України у 2009 році встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами. Беручи до уваги, що Кабінет Міністрів України у 2009 році не встановив розмірів щорічної допомоги на оздоровлення, тому відповідач повинен був діяти у відповідності до вимог Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи і у 2009 році сплатити позивачу належну до виплати щорічну допомогу на оздоровлення за 2009 рік у відповідності до ст.48 зазначеного Закону, а не в розмірах, передбачених Постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 року №562 «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Зазначена Постанова КМУ, на яку посилається представник відповідача, була прийнята 12 липня 2005 року, не у звязку з виконанням Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік», є підзаконним актом та не може змінювати Закон. Розмір мінімальної заробітної плати на час виплати допомоги на оздоровлення в 2009 році у відповідності до ст.55 Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» від 26.12.2008року складав 630 грн. За вказаних обставин, суд дійшов висновку, що Управління праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у м.Чернігові ради, здійснивши у 2009 р. нарахування та виплату [PERSON] щорічної грошової допомоги на оздоровлення у розмірах відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 562 від 12.07.2005р. «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» діяло не правомірно, оскільки Постанова не могла бути застосована відповідачем для визначення розміру грошової допомоги на оздоровлення, а нарахування та виплата щорічної допомоги позивачеві як інваліду 2 групи внаслідок Чорнобильської катастрофи повинна була здійснена відповідно до ч.4 ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796-12 від 28.02.1991 року, а тому позовні вимоги [PERSON] про визнання дій Управління праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у м. Чернігові ради неправомірними та зобовязання провести перерахунок щорічної допомоги на оздоровлення за 2009 рік підлягають задоволенню. У відповідності до приписів ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені і документально підтверджені витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 37 грн. 00 коп. (а.с.1), а також підлягає стягненню з відповідача судовий збір в сумі 08 грн. 50 коп., від сплати якого позивач звільнений на підставі п.18 ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито» (а.с.8).

Outcome: partial