overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-24 00:00:00

Позивачка [PERSON] 15.06.2010 р. звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів з [PERSON] мотивуючи тим, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу вони мають двох малолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Враховуючи те, що діти знаходяться на її утриманні, а відповідач матеріальної допомоги на них не надає, позивачка просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 33% заробітної плати, щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до повноліття дітей. На попередньому судовому засіданні позивачка позов підтримала в повному обсязі. Відповідач позов визнав. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що між сторонами склалися сімейні відносини, які регулюються СК України. Підставою виникнення прав та обовязків відповідача, відповідно до ст.ст.121, 125, 126 СК України, є походження від нього дітей, засвідчене державним органом реєстрації актів про народження дітей. Оскільки відповідач перебував із позивачкою в зареєстрованому шлюбі, в Книзі реєстрації народжень вказаний батьком дітей, згідно ст.180 СК України він зобовязаний утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. При визначенні розміру аліментів, суд відповідно до ст.182 СК України, враховує матеріальне становище дітей, які є малолітніми, стан здоровя та матеріальне становище відповідача, що він на своєму утриманні інших дітей та непрацездатних осіб не має та що утримання по виконавчим документам з нього не проводяться. Відповідно до ст.183 СК України суд вважає за необхідне розмір аліментів визначити у частці від доходу ( заробітку ) відповідача. Відповідно до ст.88 та п.4 ч.3 ст.81 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача витрати на сплату держмита в сумі 51,00 грн. та на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді в сумі 120,00 грн.. На підставі ст.ст. 180,181,182,183,191,247 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-24 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду , пов"язаного з потребою в обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-24 00:00:00

У травні 2010 року КП „Бровариводоканал звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за водокористування та водовідведення, мотивуючи свій позов тим, що позивач надає відповідачу послуги з водопостачання та водовідведення за тарифами, введеними в дію з 01.08.2002 р., які діяли до 01.01.2004 р., тарифами, які введені в дію з 01.01.2004 р. і діяли до 01.08.2006 р., тарифами, введеними в дію з 01.08.2006 р. до 01.04.2008 р. та тарифами, які введені в дію з 01.04.2008 р. А саме з 01.08.2002 р. ціна за 1 м3 води становила 0,78 грн., за 1 м3 стоків 0,67 грн., з 01.01.2004 р. ціна за 1м3 води становила 1,14 грн., за 1м3 1,08 грн., з 01.08.2006 р. ціна за 1м3 води становить 1,71 грн., за 1 м3 стоків 1,62 грн., а з 01.04.2008 р. ціна за 1 м3 води становить 2,23 грн., за 1 м3 стоків - 2,17 грн. Споживачу відкритий особовий рахунок №575132 та видана абонентська книжка за таким же номером. У звязку з тим, що позивач надає послуги відповідачу з водокористування та водовідведення, відповідач ними користується, від них не відмовлявся, позивач проводить щомісячне нарахування за одержані послуги. Відносини між сторонами регулюються Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630 та Закону України Про житлово-комунальні послуги від 24 червня 2004 року. Відповідно п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та ст.ст. 68, 162 ЖК України споживач повинен виконувати зобовязання, а саме щомісячно, до 20 числа наступного місяця сплачувати одержані ним послуги з водопостачання та водовідведення. В добровільному порядку відповідач заборгованість не сплачує. За період з 01.11.2008 р. по 01.04.2010 р. борг становить 3167 грн. У звязку з цим позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на їхню користь борг в сумі 3167 грн. за період з 01.11.2008 р. по 01.04.2010 р., а також витрати за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала і просила стягнути з відповідача на користь КП Бровариводоканал заборгованість в сумі 3167 грн. Відповідач позов визнав і проти його задоволення не заперечував. Суд, розяснивши сторонам наслідки визнання позову, приходить до висновку, що визнання позову не суперечить закону, не порушує законні права та інтереси сторін та інших осіб, і вважає необхідним ухвалити рішення про задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-24 00:00:00

14.06.2010 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на те, що 20.11.2004р. зареєстрував шлюб з [PERSON], відповідачем по справі, однією сімєю прожили пять років. Від даного шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. 02.12.2009р. сімя розпалася через постійні сварки з боку дружини, подружжя почало проживати окремо. Упродовж шести місяців життя нарізно, жоден із подружжя не робив кроки до примирення, бо немає наміру відновлювати спільне проживання. Шлюб існує лише юридично. Майна, що підлягає поділу немає. Просить, шлюб зареєстрований між ним та [PERSON] (дошлюбне прізвище Письменна) [PERSON], що зареєстрований 20.11.2004р. у Мліївській сільській раді Городищенського району Черкаської області, актовий запис № 10, розірвати, стягнути з відповідача судові витрати в розмірі 252,50грн. . В судовому засіданні позивач предявлені позовні вимоги змінив, просить вирішити лише питання щодо розірвання шлюбу, що стосується стягнення судових витрат з відповідача відмовляється, вказавши, що дитина після розірвання шлюбу буде проживати з матірю, час на примирення надавати не потрібно. Відповідач не заперечує щодо задоволення позову, вказавши, що часу для примирення надавати не потрібно, позивач проживає в іншій сімї, майна до поділу у подружжя не має, шлюб є першим. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя, і вразі неможливості примирення сторін відповідно до ст. ст. 111, 112 СК України розривається. Як вбачається подальше збереження сімї сторін по справі не можливе, миритися сторони не бажають. Шлюб фактично розпався і ніхто з подружжя не ставить питання про примирення, а суд не вбачає для цього підстав, адже проживання як подружжя суперечить їх інтересам. Позов підтверджується : свідоцтвом про укладення шлюбу, копією свідоцтва про народження дитини. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-24 00:00:00

У травні 2010 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом. В позовній заяві позивач вказував, що 26 серпня 2000 року в Кошманівській сільській раді було зареєстровано шлюб між ним та відповідачкою, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено актовий запис під № 6. Від цього шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя у них не склалося. Вважає, що сімя фактично розпалася, почуття взаємоповаги та любові втрачено назавжди. Шлюб вони розривають вперше. Спору про поділ майна, що є спільною власністю, немає. Просить місце проживання неповнолітнього сина визначити з ним. У звязку з наведеним позивач просить позов задовольнити. У судовому засіданні позивач позов підтримав, наполягав на його задоволенні, на примирення не погодився, витрати за реєстрацію розірвання шлюбу в органах РАЦС взяв на себе. Надав заяву з уточненням позовних вимог (а.с.12) просить місце проживання неповнолітнього сина [PERSON] визначити з матірю. Пояснив, що на даний час вони з відповідачкою припинили шлюбні відносини. Відповідач в судове засідання не зявилася, але надала заяву (а.с.17), в якій просить розглядати дану справу за її відсутності, позов визнає, просить місце проживання дитини визначити з нею. Суд, заслухавши позивача, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази, прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 26 серпня 2000 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та Солдатенко( прізвище після укладення шлюбу [PERSON]) [PERSON] (а.с.4). Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] (а.с.6). Відповідно до ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ч.1 ст.160 цього Кодексу місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Місце проживання неповнолітнього [PERSON] слід визначити з матірю [PERSON]. Витрати на реєстрацію розірвання шлюбу у відділі РАЦС суд вважає за необхідне покласти на позивача за його згодою. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-24 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов»язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути втрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. Повідомити особам, які беруть участь у справі, що з повним рішенням суду вони зможуть ознайомитися 30.06.2010 року. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до Інспекції державного технічного нагляду Машівської РДА про визнання права власності на рухоме майно, мотивуючи свої позовні вимоги слідуючим: Він, в 2005 році склав причіп із серійних вузлів і агрегатів та деталей тракторного причепа типу ПТС08, 1989 року випуску, який з 2005 року знаходився в його користуванні. Відповідно до п. 2.14 Правил державної реєстрації тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки, інших механізмів, затверджених наказом Міністерства аграрної політики України №221 від 11.06.2004 року, машини, що належать фізичним особам реєструються за місцем постійного або тимчасового проживання фізичних осіб. З метою проведення реєстрації складеного ним причепа він звернувся до Інспекції державного технічного нагляду Машівської РДА. Однак в проведенні реєстрації причепа йому було відмовлено на підставі п. 2.20 вказаних Правил, через відсутність всіх необхідних документів, що підтверджують його право власності на складові причепа. Довідкою Селещинської сільської ради підтверджується, що в користуванні позивача знаходиться причіп до трактора МТЗ-80, виготовлений із придбаних запасних частин. Відповідач пояснив, що у звязку з відсутністю всіх необхідних документів, проведення державної реєстрації тракторного причепа можливе лише за наявності рішення суду, а тому він вимушений звернутися до суду з позовною заявою про визнання права власності на рухоме майно. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та наполягає на їх задоволенні. Представник відповідача в судове засідання не зявився хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи, але від нього надійшла письмова заява в якій він позов визнав в повному обсязі та не заперечує проти його задоволення. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього розгляду справи. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи (копію паспорту, довідку Селещинської сільської ради), суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 331 Цивільного кодексу України, право власності на нову річ, яка виготовлена особою набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-24 00:00:00

У квітні 2010 року [PERSON] звернулася до суду із позовом про розірвання шлюбу із [PERSON], зареєстрованого 17 лютого 2007 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області. В обгрунтування вимог посилається на те, що сімейне життя не склалося через те, що відповідач проявляє до неї неповагу, застосовує фізичну силу, зловживає спиртними напоями, приховує від неї заробітну плату. Внаслідок постійних непорозумінь виникають сварки, що негативно відображається на загальному моральному стані нашої сімї. Шлюбні відносини припинились та не ведеться спільне господарство з січня 2010 року. Шлюб існує лише формально. Від шлюбу мають дитину. У судовому засіданні позивач позов підтримала і надала аналогічні пояснення. Відповідач позов визнав в повному обсязі, в наданні строку для примирення немає необхідності. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 17 лютого 2007 року зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] (свідоцтво про шлюб а.с.7). Судом достовірно встановлено, що з січня 2010 року сторони живуть окремо, з того часу припинені шлюбні стосунки та не ведеться спільне господарство. Розяснивши сторонам наслідки визнання позову, передбачені ст.174 ЦПК України, суд дійшов висновку, що визнання позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб, тому позов підлягає задоволенню, а шлюб між [PERSON] та [PERSON] - розірванню, оскільки подальше збереження шлюбу є неможливим та буде суперечити інтересам позивача. На підставі ст. ст. 104, 105, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом про стягнення боргу по квартплаті із [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], жителів м. Самбір вул. Купилева, 30б/26 Львівської області. В підтвердження позовних вимог посилається на те, що відповідачі проживаючи в [INFO], не оплачували квартплату з травня 2007 року по квітень 2010 року, чим заборгували Житлово - Експлуатаційній Конторі № 1, 618 грн. 69 коп. Добровільно сплатити вказану суму відповідачі відмовилися. Просить постановити рішення, яким стягнути з відповідачів 618 грн. 69 коп. та 30 гривень за інформаційно-технічне забезпечення в користь ЖЕК № 1. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] вимоги позовної заяви підтримала, просить позов задоволити. Відповідачі в судове засідання не зявилися, хоч належним чином були повідомлені про час і місце слухання справи, про причини неявки суд не повідомили. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS], що належить до ЖЕК №1. Згідно ст.10 Закону України „Про приватизацію державного житлового фонду, утримання приватизованих квартир (будинків) здійснюється за рахунок коштів їх власників згідно з Правилами користування приміщеннями жилих будинків та прибудинкових територій, які затверджуються Кабінетом Міністрів України, незалежно від форм власності на них. Відповідно до п.17 „Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 р. N 572, власники квартир багатоквартирних будинків зобов'язані вносити на відповідний рахунок власника будинку плату за обслуговування і ремонт будинку. Згідно ст. 68 ЖК України, наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Із розрахунку виданого ЖЕК №1, відомо що заборгованість по квартплаті по вул. Купилева, 30б/26, в м. Самбір складає 618 грн. 69 коп. Згідно довідки Самбірського МБТІ від 02.11.2009 року, вбачається, що співвласниками квартири [ADDRESS] є [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Залишок боргу станом на квітень 2010 року становить 618 грн. 69 коп. У відповідності до рішення ХХVIII сесії V демократичного скликання Самбірської міської ради № 4 від 19.05.2009 року Самбірська житлово-експлуатаційна контора №1 звільнена від сплати держмита. Судові витрати слід покласти на відповідача. За таких обставин суд вважає, що позов слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, в якому вказала, що з 2003 року вона з відповідачем перебувала у фактичних шлюбних відносинах. 20.04.2005 року позивач народила доньку [PERSON].. Відповідач є батьком дитини. Про що свідчить свідоцтво про народження, актовий запис № 245. Відповідач матеріальну допомогу на утримання доньки не виплачує, угоди про розмір та добровільну сплату аліментів на утримання доньки між ними не досягнуто, у зв'язку з чим позивач звернулась до суду. Позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини усіх видів доходів щомісячно, до повноліття дитини, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, просить суд задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач проти задоволення позовних вимог не заперечує. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у зв'язку з наступним. Згідно свідоцтва про народження серії І-ЖС № 001810, виданого ВРАЦС Орджонікідзевського районного управління юстиції м. Запоріжжя 06.05.2006 року, батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON] . У відповідності до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батьків або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісяця, на утримання доньки [PERSON], [INFO] до досягнення нею повнолітнього віку. Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України з [PERSON] необхідно стягнути судовий збір в розмірі 51 гривні та витрати на інформаційно технічне забезпечення у розмірі 120 гривень в доход держави На підставі викладеного вище,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-24 00:00:00

Позивачка звернулася до Яготинського районного суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, в котрій зазначила, що сторони зареєстрували шлюб 6 квітня 1990 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Яготинського районного управління юстиції Київської області. Від подружнього життя неповнолітніх дітей не мають. Їх сімейне життя не склалося, вони втратили почуття любові та поваги один до одного, не підтримують шлюбні стосунки, ведуть різні бюджети, в звязку з чим позивачка просила шлюб розірвати. В судовому засіданні позивачка підтримала вимоги позову та пояснила, що причиною розпаду сімї стали ті обставини, що відповідач зловживає спиртними напоями, вчиняє сварки та бійки. На протязі останнього року вони не підтримують шлюбні стосунки, ведуть різні бюджети. Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, причини його неявки суду не відомі. Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачки, дослідивши докази, враховуючи, що в справі є достатньо доказів для її заочного розгляду, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. В силу ст. 105 ч.3 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст. 112 ч.2 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Так, в судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 6 квітня 1990 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Яготинського районного управління юстиції Київської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.4). Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Подружжя проживає разом, проте на протязі останнього року не підтримує шлюбних стосунків, не має спільного бюджету. Відповідач зловживає спиртними напоями, вчиняє сварки та бійки. Враховуючи ті обставини, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, суд вважає, що сімя розпалася остаточно, шлюб носить формальний характер і його необхідно розірвати.

Outcome: approved