Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-23 00:00:00

07.05.2010 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до управління жійного фонду України в Лозівському районі Харківської області про зобов'язання відповідача ахувати і здійснити виплати недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги «дітям війни», жіаючись на те, що вона відноситься до категорії «Діти війни» та відповідно до ст. 6 Закону України ро соціальний захист дітей війни» від 18.11.2004 року № 2195-ІУ /далі - Закон № 2195-1V/ має право на имання соціальної допомоги у розмірі 30 % від мінімальної пенсії за віком з 01 січня 2008 року по 31 грудня 2009 року, яка їй в порушення вимог закону в зазначеному розмірі відповідачем не виплачувалася. Відповідач в письмовій заяві до суду просив відмовити в позові, посилаючись на те, що органи інсійного фонду мають використовувати кошти тільки на виплати, вичерпаний перелік яких визначений вчим законодавством, до яких виплати підвищення пенсії відповідно до ст. 6 Закону № 2195-ІУ не носяться. Вказав, що мінімальний розмір пенсії за віком, який визначається Законом України «Про шьнообов'язкове державне пенсійне страхування» у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які іштили працездатність, у випадку підвищення до пенсії відповідно до ст. 6 Закону № 2195-ІУ ртсовуватися не може. Зауважив, що позивачем пропущено строк для звернення до суду за період з і.01.2008 року до 31.12.2009 року. Також надав суду довідку про фактично виплачені позивачу суми «місячного підвищення до пенсії згідно Закону № 2195-ІУ / у 2008 році: з 01 січня по 31 березня - у |мірі 47.00 гри., з 01 квітня по 30 червня - у розмірі 48.10 грн., з 01 липня по 30 вересня - у розмірі 48.20 ї 01 жовтня по 31 грудня - у розмірі 49,80 грн; у 2009 році: з 01 січня по 31 грудня - у розмірі 49,80 . на місяць/. В судове засідання позивач та відповідач не з'явилися, пре місце, день і час слухання справи овідомлені своєчасно та належним чином, надали до суду заяви про розгляд справи без їх участі. Суд вирішив можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши наведені доводи сторін та перевіривши матеріали справи, суд знаходить позов таким, ю підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 6 Закону № 2195-ІУ дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання йдержавна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 % мінімальної пенсії івіком. ч Судом достовірно встановлено, що [PERSON] народилася в 1941 році і в розумінні ст. 1 Закону № 195-ІУ набула статусу «Дитина війни», що відповідно до ст. 6 цього ж Закону надає їй право на державну оціальну підтримку у вигляді підвищення до пенсії в розмірі ЗО % від мінімальної пенсії за віком. У 2008 році відповідно до п.п.41 розділу 2 Закону України «Про Державний бюджет на 2008 рік та ро внесення змін до деяких законодавчих актів України» текст статті 6 Закону № 2195-ІУ було викладено в астугіній редакції. Дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус Етеранів війни, гарантії їх соціального захисту») до пенсії або щомісячного довічного грошового гримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується ідвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Ветеранам війни, які мають право на гримання підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної опомоги, що виплачується замість пенсії, відповідно до цього Закону та Закону України «Про статус етеранів війни, гарантії їх соціального захисту» дане підвищення провадиться за їх вибором згідно з одним ізаконів. Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 №10-рп\\2008 року визнано таким, що не ідповідає Конституції України (є неконституційним) положення п.п.41 розділу 2 Закону України «Про (ержавний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України». Рішення Конституційного суду є обов'язковим для виконання на території України, остаточним і не юже бути оскарженим, і таким, що має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при ргляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених іаконів, що визнані неконституційними. Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України ення про їх неконституційність. За даними довідки управління Пенсійного фонду України в Лозівському районі Харківської області ивачу, у 2008 році було виплачено підвищення до пенсії як «Дитині війни» в наступних розмірах: з ія по березень - по 47,00 гри., з квітня по червень - по 48,10 грн., з липня по вересень - по 48,20 гри., з ггия по грудень - по 49.80 грн. на місяць. В період з 1 січня по 21 травня 2008 року відповідач, здійснюючи позивачу доплати, передбачені (Закону № 2195-1У в редакції від 01.01.2008 року, з урахуванням і .п.41 розділу 2 Закону України «Про жавний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», діяв на таві та у відповідності з діючою нормою цих законів, а тому позовні вимоги щодо стягнення доплати до сії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком в цей період задоволенню не підлягають. Між тим, з 22 травня по 31 грудня 2008 року позивач мав право на перерахунок та виплату шщення до пенсії, і відповідач повинен був нараховувати та сплачувати позивачу доплату до пенсії, едбачену ст.6 Закону № 2195-ІУ в редакції, яка діяла до 01.01.2008 року, оскільки з моменту ухвалення іення Конституційного Суду України від 22.05.2008 №10-рп\\2008 року норма пп..41 розділу 2 Закону раїни «Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» ітила чинність та не підлягала застосуванню. Отже, суд вважає, що необхідно зобов'язати відповідача місячно підвищувати пенсію з 22 травня по 31 грудня 2008 року. Статтею 58 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до ких законодавчих актів України» затверджено на 2008 рік прожитковий мінімум на одну особу та для і. хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, зокрема, для осіб, які йтили працездатність: з 1 січня - 470 гривень, з 1 квітня - 481 гривня, з 1 липня - 482 гривні, з 1 етня - 498 гривень. Вимоги позивача в частині зобов'язання відповідача виплачувати в 2009 році щомісячну надбавку до вії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком суд вважає обґрунтованими. За даними довідки управління Пенсійного фонду України в Лозівському районі Харківської області ивачу у 2009 році було виплачено підвищення до пенсії як «Дитині війни» в розмірі по 49,80 грн. на йць. Законом України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» дія статті 6 Закону № 2195-1У не іа зупинена і, відповідно, у 2009 році продовжує діяти норма, згідно якої дітям війни пенсії або місячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, івищуються на ЗО % мінімальної пенсії за віком. Статтею 54 Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» від 26 грудня 2008 року 835-УІ, що набрав чинності з 1 січня 2009 року прожитковий мінімум на одну особу та для тих, хто носиться до основних соціальних і демографічних груп населення, встановлений в розмірах, що діяли у дні 2008 року - тобто 498 гривень. За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, іедбаченими ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», іншого ративно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював ігупий розмір, немає. Доводи відповідача щодо застосування положень статті 28 Законом України «Про рльнообов'язкове державне пенсійне страхування», з якої випливає, що мінімальний розмір пенсії за вм, встановлений абзацом 1 частини 1 цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів Ісії, призначених згідно з цим Законом, суд вважає необгрунтованими, оскільки наявність такої норми та -(сутність іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем нституційної гарантії права на соціальний захист, права на отримання доплати до пенсії, передбаченої Закону №2195-1V. Також не впливають на висновок суду доводи відповідача про відсутність бюджетного фінансування передбачених Законом № 2195-1V доплат до пенсії і не можуть бути причиною невиконання покладених на вління Пенсійного фонду України зобов'язань, оскільки реалізація позивачем права на підвищення ії, яке базується на Законі України, не може бути поставлено у залежність від бюджетних асигнувань. Щодо посилань відповідача на пропущення позивачем строку для звернення до суду за період з 1.2008 року до 31.12.2009 року, то за ст. 256, 257 ЦК України загальний строк, у межах якого особа же звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, встановлюється Млістю у три роки. Пенсійний фонд України діє у відповідності Положення «Про Пенсійний фонд України» і здійснює її повноваження на підставі п. 15 цього положення через створені в установленому порядку його (иторіальні управління. Відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне рахування» рішення про призначення та перерахунок пенсій приймаються районними управліннями деійного фонду України за місцем проживання пенсіонерів. Таким чином, обов'язок по нарахуванню та виплаті доплати до пенсії позивача, передбаченої ст.6 іону № 2195-ІУ покладено на управління Пенсійного фонду України в Лозівському районі Харківської області, за місцем проживання позивача. Згідно вимог ст. 6 Закону № 2195-1V відповідач повинен нарахувати позивачу підвищення до пенсії мірі ЗО % мінімальної пенсії за віком, а при виплаті такого нарахування врахувати вже виплачену суму вести виплату недоплаченої суми підвищення до пенсії Судові витрати по справі підлягають розподілу у відповідності до ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved