Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини та на іншого з подружжя, посилаючись на те, що перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Іванівського районного управління юстиції Одеської області 22 жовтня 2002 року. Рішенням Іванівського районного суду Одеської області від 17 серпня 2005 року, справа № 2-317 шлюб розірваний. Строни мають спільних дітей [PERSON], яка народилась 28 вересня 2003 року та [PERSON], [INFO]. [PERSON] зазначає, що діти проживають разом з нею. [PERSON] знаходиться на повному утриманні позивача, оскільки на Крістіну, [INFO] рішенням Іванівського районного суду Одеської області відповідач зобов'язаний сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів свого заробітку (доходу) щомісячно. [PERSON] - ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню та утриманню малолітньої доньки. Отже відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, хоча зобов'язаний це робити відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України. Позивач також зазначає, що вона не має матеріальної можливості самостійно забезпечити дітям повноцінне харчування, придбання предметів для організації їх побуту, можливості користуватися закладами культури, тощо. Для цього потрібні кошти, яких у неї не вистачає для задоволення необхідних та навіть мінімальних потреб дитини. Крім того, позивач знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення дитиною трирічного віку і також потребує матеріальної допомоги. З урахування наведеного, позивач вважає, що має право на стягнення з відповідача на свою користь аліментів на утримання [PERSON], [INFO] у розмірі 1Л частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менш ніж 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також вважає, що має право на утримання від відповідача, оскільки не працює, так як знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, і просить стягнути матеріальну допомогу на своє утримання в розмірі 200 гривень щомісяця, починаючі від дня пред'явлення позову і до досягнення [PERSON] трьох років, тобто до 09 квітня 2011 року. Позивач наполягає на задоволенні позову. Відповідач в судове засідання не з'явився, однак належним чином відповідно до ст.. 74 ЦК України був повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки не повідомляв. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, прийнявши до уваги твердження позивача, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованомч шлюбі з 22 жовтня 2002 року. Рішенням Іванівського районного суду Одеської області № 2-317/05 від 17.08.2005р позовна заява про розірвання шлюбу задоволена в повному обсязі. Від шлюбу сторони мають спільну дитину - [PERSON], [INFO], на утримання якої згідно рішення Іванівського районного суду Одеської області від 31 березня 2004 року № 2-380/04р позивач сплачує аліменти в розмірі % частини з усіх видів свого заробітку (доходу). Від спільного проживання сторони мають малолітню [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження дитини Серії 1-ЖД № 124863 від 07 травня 2008р. Суд оглянув довідку про доходи [PERSON], виданою Іванівською райспожив спілкою, яка свідчить матеріальну спроможність відповідача. Позивач знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, до досягнення дитиною трирічного віку, доведено свідоцтвом про народження [PERSON] [PERSON] 1-ЖД № 124863 від 07 травня 2008р. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років (ч.2 ст. 84 СК України). Отже відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, хоча зобов'язаний це робити відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України. У відповідності зі ст.182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоровя матері: стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів за жодних обставин не може бути меншим за один неоподаткований мінімум доходів громадян. Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини, яка прийнята резолюцією 44/25 Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1989р. та ратифікована Постановою ВР № 789-ХІІ від 27.02.1991р., в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за рішенням суду. Позивач підтвердила позов в частині стягнення аліментів на утримання дитини, оскільки не має матеріаіьної можливості самостійно забезпечити дітям повноцінне харчування, придбання предметів для організації їх побуту, можливості користуватися закладами культури. Для цього потрібні кошти, яких у неї не вистачає для задоволення необхідних та навіть мінімальних потреб дітей. Угоди про добровільну сплату аліментів з відповідачем не досягнуто. При визначенні розміру аліментів суд враховує також положення Закону України „Про державний бюджет України на 2007р.", відповідно до якого з 01 жовтня 2007р. встановлено прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років у розмірі 604 грн. Тобто це є той мінімум, який дитина повинна отримувати для свого прожиття. Тому саме цей розмір аліментів має сплачувати відповідач на користь позивачки на утримання дитини. Обставини, на які посилалася позивач обґрунтовуючи свої вимоги, доведені в судовому засіданні належними та допустимими доказами у відповідності до ст.ст. 10, 60 ЦПК України. За таких обставин суд вважає, що з [PERSON] необхідно стягнути на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менш ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення [PERSON], [INFO] повноліття, тобто до 09 квітня 2026 року, Позовна заява в частині стягнення аліментів на утримання позивача підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки позивач не працює і знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, до досягнення дитиною трирічного віку і має право на утримання від відповідача. Відповідно до ст.ст.81, 88 ЦПК України суд вважає, що з [PERSON] необхідно стягнути судові витрати по справі - судовий збір у розмірі 08 грн. 50 коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, пов'язаного з розглядом цивільної справи у розмірі 30 грн. В силу ст. 367 ЦПК України суд зобов'язаний допустити негайне виконання ння суду у межах суми платежу за один місяць

Outcome: approved