Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-07 00:00:00

Заявник, [PERSON], подав до Семенівського районного суду Чернігівської області заяву, в якій просив встановити те, що: свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок з будівлями та спорудами по вулиці Приозерній, будинок 124, в місті Семенівка Чернігівської області, яке видане на підставі рішення виконавчого комітету Семенівської міської ради Чернігівської області № 4 від 25 березня 1981 року на громадянку [PERSON] належало за життя [PERSON]; реєстраційний напис на документі про право особистої власності на будинок в цілому за реєстром № 2895 в реєстровій книзі 26 від 04 травня 1981 року, виданий на імя [PERSON] належав на час життя [PERSON]. В обґрунтування своїх вимог [PERSON] у заяві зазначив про те, що у нього була тітка [PERSON], яка мешкала у належному їй на праві особистої власності житловому будинку № 124 по вулиці Приозерна в місті Семенівка Чернігівської області. 05 листопада 2002 року вона померла. За своє життя, а саме 15 лютого 1991 року, [PERSON] склала заповіт, який посвідчений Семенівським районним державним нотаріусом і зареєстрований в реєстрі за № 187. Згідно даного заповіту вона заповіла заявнику все своє майно, в тому числі і вищезазначений житловий будинок. Заявник звернувся до Семенівської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області із заявою про отримання спадщини від покійної тітки, але нотаріусом йому в цьому було відмовлено з тих причин, що в свідоцтві про право особистої власності на житловий будинок від 04 травня 1981 року, яке видане на підставі рішення виконкому Семенівської міської ради № 04 від 25 березня 1981 року, і в реєстраційному написі на даному свідоцтві про право особистої власності, реєстровий номер 2895 від 04 травня 1981 року, зроблена помилка, тобто замість прізвища [PERSON] вказано помилково Меркула, замість імя [PERSON] вказано помилково [PERSON]. В дійсності і жилий будинок, який розташований в місті Семенівка по вулиці Приозерна, будинок 124, і свідоцтво про право особистої власності на жилий будинок від 04 травня 1981 року з реєстраційним написом № 2895 від 4 травня 1981 року належали покійній тітці позивача [PERSON]. Про це свідчать наступні докази. В свідоцтві про смерть від 5 листопада 2002 року 1-ЕЛ № 160779 вказано прізвище, імя і по батькові померлої тітки як [PERSON], тобто вірно. В своєму заповіті, зареєстрованому в реєстрі за № 187, [PERSON] заповіла належний їй жилий будинок, який знаходиться за адресою місто Семенівка вулиця Приозерна, будинок 124, Чернігівської області. В даному заповіті прізвище та імя тітки позивача вказано вірно як і в свідоцтві про її смерть. З довідки № 3064 від 3 червня 2010 року вбачається, що саме [PERSON] до дня своєї смерті проживала в [INFO], тобто в тому самому будинку, який вона заповіла заявнику. З страхового свідоцтва БХ № 0406005 від 20 березня 1988 року також вбачається, що саме [PERSON] укладала договір страхування належного їй будинку по вулиці Приозерна, будинок 124, в місті Семенівка Чернігівської області, в ньому також вірно зазначені її прізвище, імя та по батькові як [PERSON]. З трудової книжки колгоспника № 91 так само вбачається, що її прізвище, імя і по батькові є як [PERSON]. Встановлення належності вказаних правовстановлюючих документів необхідно для того, щоб заявник як спадкоємець за заповітом міг отримати спадщину після померлої тітки, зокрема жилий будинок з господарськими будівлями Заявник [PERSON] у судове засідання не зявився, направив в суд свого представника [PERSON]. Представник заявника [PERSON] у судовому засіданні заяву підтримав та пояснив про те, що, на його думку, заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню повністю. Заінтересовані особи, Семенівська районна державна нотаріальна контора Чернігівської області та комунальне підприємство «Новгород-Сіверське міжміське бюро технічної інвентаризації», у судове засідання своїх представників не направили, були повідомлені належним чином про час і місце судового засідання. Суд, вислухавши представника заявника, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає за необхідне вирішити заяву за наведених у ній обставин, які суд вважає доведеними, через те, що вони у повному обсязі підтверджуються даними зазначених вище документів, котрі були досліджені судом у судовому засіданні. За таких обставин суд вважає заяву обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню повністю на підставі положень ст. ст. 15, 16 Цивільного кодексу України.

Outcome: approved