Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання за ним права власності на будинок, що розташований по вул.Миру,99 в с.Новоселиця Татарбунарського району Одеської області, посилаючись на наступні обставини. 15 червня 2009 року між позивачем та відповідачем був укладений договір купівлі-продажу будинку за вищевказаною адресою. Згідно домовленості, позивач виконав зобовязання покупця, передавши відповідачу 14 000 гривень за вказаний будинок, а той, в свою чергу, передав будинок позивачу у користування та володіння. На початку липня 2009 року позивач перейшов проживати у будинок і сторони домовилися, що у вересні 2009 року засвідчать договір нотаріально. Після цього позивач значно поліпшив вартість будинку, провівши в ньому необхідний ремонт та користується і володіє ним до теперішнього часу. Однак, незважаючи на те, що фактично договір купівлі-продажу відбувся, позивач до теперішнього часу не є власником зазначеного будинку, оскільки відповідач на момент укладення договору не мав правовстановлюючого документу на будинок, а на теперішній час невідомо з яких причин ухиляється від нотаріального посвідчення договору, почав ухилятися від зустрічей з позивачем, не відповідати на телефонні дзвінки, а потім на деякий час виїхав за межі України на заробітки, чим позбавляє позивача можливості розпоряджатися вказаним майном. Оскільки позивач зі своєї сторони виконав умови договору купівліпродажу, він просить визнати договір купівлі-продажу дійсним та визнати за ним право власності на вищезазначене нерухоме майно, яке належить відповідачу на підставі свідоцтва про право власності. Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги. Відповідач надіслав до суду телеграму про можливість слухання справи у його відсутність, не заперечував проти задоволення позовних вимог. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення по справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу, яка передбачає, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вислухавши пояснення та доводи учасників процесу, дослідивши матеріали справи та згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно розписки від 15 червня 2009 року (а.с.7), [PERSON] уклав з [PERSON] договір купівлі-продажу будинку по вул.Миру,99 в с.Новоселиця Татарбунарського району Одеської області, сплативши за нього 14 000 гривень того ж дня [PERSON] Із копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 12.05.2010 року (а.с.10) вбачається, що [PERSON] належить на праві приватної власності будинок, розташований по вул.Миру,99 в с.Новоселиця Татарбунарського району Одеської області на підставі свідоцтва про право на спадщину від 10.03.2010 р. виданого Татарбунарською державною нотаріальною конторою (а.с.9). Довідкою Татарбунарського БТІ підтверджується, що вартість житлового будинку з будівлями та спорудами по вул.Миру,99 в с.Новоселиця складає 54106 грн. Як встановлено в судовому засіданні, відповідач передав позивачеві будинок, розташований по вул.Миру,99 в с.Новоселиця Татарбунарського району Одеської області у володіння та користування, але створює перепони в нотаріальному посвідченні укладеного між ними правочину по причинам несвоєчасного отримання свідоцтва про право власності, що й спонукало позивача звернутись до суду із вказаним позовом, оскільки кошти за купівлю будинку він сплатив відповідачу в день укладення договору в сумі, обумовленій сторонами. У відповідності зі ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно ст.220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. За таких обставин, судом з достовірністю встановлено факт купівлі позивачем будинку у відповідача, але належно не оформленого в установленому законом порядку. Враховуючи, що при укладенні угоди сторони домовились відносно всіх основних умов договору, що підтверджується письмовим доказом, і відбулося повне виконання договору, але відповідач ухиляється від його нотаріального посвідчення, оскільки за угодою між сторонами вказаний правочин мав бути засвідчений в установленому законом порядку 15 червня 2009 року, суд вважає можливим визнати зазначений договір купівлі-продажу дійсним та визнати за позивачем право власності на будинок з надвірними будівлями та спорудами, розташований по вул.Миру,99 в с.Новоселиця Татарбунарського району Одеської області.

Outcome: approved