Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою до Северинівської сільської ради Іванівського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно, так як 02 квітня 2006 року померла мати позивача [PERSON]. Останнім місцем проживання [PERSON] та місцем відкриття спадщини є с. Адамівка Іванівського району Одеської області. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається із житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами (А-Іж - житлова, Б - погріб, В - літня кухня, Г- гараж, Д - сарай. Е-сарай, 1-3- огорожа), розташованого в селі Адамівка Іванівського району Одеської області, вул. 20 років Жовтня під № 19 на земельній ділянці за тією же адресою, загальною площею 0,66 га Земельна ділянка не приватизована і належить до земель Северинівської сільської ради, державний акт не видавався, договір оренди не укладався, прав третіх осіб та сервітутів щодо неї немає. Отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] позивач не може, у зв'язку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ на згаданий житловий будинок. Та він не може бути виданий після смерті, що суперечить ст. 25 ЦК України, згідно якої цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Позивач на позовних вимогах наполягав . Відповідач надав суду письмову заяву в якій пояснив, що позов визнає в повному обсязі, заперечень не має, та просить справу слухати у його відсутність. Судом встановлено, що 02 квітня 2006 року померла мати позивача [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Останнім місцем проживання [PERSON] та місцем відкриття спадщини є с. Адамівка Іванівського району Одеської області, що підтверджується довідкою з Северинівської сільської ради Іванівського району Одеської області №482 від27.07.2010року. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається із житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами (А-Іж - житлова, Б - погріб, В - літня кухня, Г- гараж, Д - сарай, Е-сарай. 1-3- огорожа), розташованого в селі Адамівка Іванівського району Одеської області, вул. 20 років Жовтня під № 19 на земельній ділянці за тією же адресою, загальною площею 0,66 га Земельна ділянка не приватизована і належить до земель Северинівської сільської ради, державний акт не видавався, договір оренди не укладався, прав третіх осіб та сервітутів щодо неї немає, що підтверджується довідкою №310 від07.04.2010року виданою Северинівською сільською радою Іванівського району Одеської області. Судом встановлено, що все своє майно маги заповіла позивачу, що підтверджується заповітом №25 від 17 серпня 2005 року, який був складений в Северинівській сільській раді Іванівського районну Одеської області. Спадщину позивач прийняв, оскільки постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини і протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, про відмову від спадщини не заявляв. Згідно із ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] неможливо, у зв'язку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ на згаданий житловий будинок. Та він не може бути виданий після смерті, що суперечить ст. 25 ЦК України, згідно якої цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. В зв'язку зі смертю [PERSON] правовстановлюючий документ на нерухоме майно на її ім'я не може бути виданий, оскільки, відповідно до ст.25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від ЗО травня 2008 р. у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Судом досліджено документи, які свідчать про те, що померла володів вказаним житловим будинком, але за життя не встигла оформити право власності на будинок, це довідка з Северинівської сільської ради Іванівського району Одеської області, в якій зазначено, що померла проживала у вказаному будинку та була зареєстрований в ньому, випискою з по господарської книги Северинівської сільської ради Іванівського району Одеської області особистий рахунок № 109. Так як вказаний будинок включений Северинівською сільською радою Іванівського району Одеської області в по господарську книгу, особовий рахунок № 109, домогосподарем являвся [PERSON]. Згідно з інструкцією ЦСУ СРСР № 5-24/26, житлові будинки, господарські та побудові будівлі і споруди, включені сільськими радами в по господарські книги, до категорії самовільних не відносяться, тому відповідно померлий був власником вказаного житлового будинку, проте за життя не встиг оформити документально своє право власності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно з ч,4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав захвалює рішення про задоволення позову, Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідно до норм Цивільного законодавства України спадкоємством є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК України). До складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ст.1221 ЦК України). У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261). Спадкоємець, який постійно проживає разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного терміну він не заявив про відмову від неї (ст. 1268) та обставини, на які посилалася позивачка, обґрунтовуючи свої вимоги, доведені в судовому засіданні належними та допустимими доказами у відповідності до ст.ст. 10, 60 ЦПК України. За таких обставин суд вважає за можливе позовну заяву [PERSON] до Северинівської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Outcome: approved