Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-14 00:00:00

У березні 2010 року [PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому просила визнати за нею право власності на земельну ділянку, площею 0,060 га., що знаходиться у віданні [PERSON] сільської ради Броварського району Київської області розташована на території садового товариства «Електрон», цільове призначення для ведення садівництва, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер 24 грудня 2008 року. В обґрунтування позову зазначила про те, 24 грудня 2008 року помер її чоловік - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть від 24 грудня 2008 року, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м.Києві. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на 'А частину квартири 1, яка розташована за адресою: м.Київ, вул.Березняківська в будинку 34-6, а також на земельну ділянку площею 0.060 га., що знаходиться у віданні [PERSON] сільської ради Броварського району та розташована на території садівничого товариства «Електрон». Після смерті чоловіка в установлений законом строк [PERSON] як спадкоємець за законом звернулася в 16 Київську державну нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини. Іншими спадкоємцями за законом на майно померлого чоловіка, крім неї є - [PERSON], [PERSON], які на спадкове майно не претендують. 02 липня 2009 року [PERSON] отримала в 16-тій Київській державній нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом. Спадкове майно, на яке в указаній частці видане це свідоцтво, складається з: У* частини квартири 1, що знаходиться по вул.Березняківській, буд. 34-6 в м.Києві, що належала померлому на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого відділом приватизації житла Харківської районної державної адміністрації м.Києва від 18 листопада 1997 року згідно з розпорядженням від 18 листопада 1997 року № 15499, зареєстрованого в Бюро технічної інвентаризації м.Києва 12 січня 1998 року та записано у реєстрову книгу за № 4992. Ще при житті, а саме 20 травня 1998 року, [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки посвідченого приватним нотаріусом Броварського нотаріального округу [PERSON], купив у [PERSON] земельну ділянку площею 0.060 га., розміщену на землях, що знаходиться у віданні [PERSON] сільської ради Броварського району Київської області, цільове призначення для ведення садівництва, яка належала продавцеві [PERSON] на підстві державного акта на право приватної власності на землю серія КВ від 02 грудня 1996 року. Після укладення договору купівлі продажу земельної ділянки вказаний договір був зареєстрований у книзі записів [PERSON] сільської ради Броварського району Київської області за № 130 від 07 листопада 2007 року. 18 серпня 2008 року, [PERSON] уклав з товариством з обмеженою відповідальністю «Земприватсервіс» м.Бровари, договір № 2345 на підготовку технічної документації по переоформленню державного акту на право власності на земельну ділянку, що розташована в адміністративних межах [PERSON] сільської ради в садовому товаристві «Електрон». На вказану земельну ділянку він державний акт на право приватної власності на землю отримати не встиг, тому вказана земельна ділянка продовжує рахуватися за продавцем - [PERSON]. Оскільки позивач в установленому законом порядку прийняла спадщину після смерті [PERSON], тому вважає, що набула в порядку спадкування за законом право власності на неї земельної ділянки площею 0.060 га., розміщеної на землях, що знаходяться у віданні [PERSON] сільської ради народних депутатів, наданої для ведення садівництва, що належала померлому [PERSON], на підставі договору дарування земельної ділянки. Однак в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, на вищезазначену земельну ділянку державним нотаріусом 16-ої Київської державної нотаріальної контори їй було відмовлено в звязку з тим, що правоустановлюючим документом на земельну ділянку згідно зі ст.126 Земельного Кодексу України та п.62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від 03 березня 2004 року № 20/5, право власності на земельну ділянку фізичних та юридичних осіб підтверджується Державним актом. Оскільки державний акт на-земельну ділянку на імя [PERSON] відсутній, то державний нотаріус розяснив, що в разі відсутності державного акта на земельну ділянку позивачу потрібно звернутися до суду з позовом про визнання права власності на неї. У судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позов підтримали й просили його задовольнити. У судове засідання відповідач [PERSON] сільська рада Броварського району Київської області не зявився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про свідчать наявні в матеріалах справи зворотні поштові повідомлення про одержання судових повісток. До суду надійшла письмова заява [PERSON] сільської ради про визнання позову (а.с.57). Треті особи у судове засідання не зявилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали до суду письмові заяви в яких просили розглядати справу у їхню відсутність. Предявлений позов визнають. Заслухавши осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно із копією договору купівлі-продажу земельної ділянки від 20 травня 1998 року вбачається, що [PERSON] продала земельну ділянку площею 0,060 гектарів, розміщену на землях, що знаходяться у віддані [PERSON] сільської ради Броварського району Київської області, надану для ведення садівництва [PERSON] Цей договір посвідчено приватним нотаріусом [PERSON] та внесено до реєстру за№ 1092. З копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії КВ від 02 грудня 1996 року на імя [PERSON] була власником земельної ділянки площею 0,06 га. Земельна ділянка розташована на території садового товариства «Електрон» [PERSON] сільської ради Броварського району Київської області. Цільове призначення земельної ділянки - для ведення садівництва. Як вбачається з копії свідоцтва про смерть від 24 грудня 2008 року (а.с.6) - [PERSON] помер 24 грудня 2008 року у віці шістдесяти років, про що в книзі реєстрації актів про смерть 24 грудня 2008 року зроблено запис № 1128. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно із ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Оцінивши досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на законі та підлягають задоволенню. У судовому засідання позивач просив не стягувати з відповідачів понесені ним судові витрати. На підставі ст. ст. 328, 1218, 1261 ЦК України,

Outcome: approved