Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про встановлення факту сумісного проживання однією родиною в період з 11 вересня 1998р. по 11 серпня 2006р. , визнання за позивачкою права власності на 1/2 частину майна яке є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя на трьохкімнатну квартиру [ADDRESS] , ринкова вартість якої в теперішній час становить 154000грн. , визнання за відповідачем права власності на 1/2 частку майна яке є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя на однокімнатну квартиру [ADDRESS] , ринкова вартість якої становить 92400грн. на автомобіль [NUMBER] , ринкова вартість якого становить 69300грн. , про стягнення судових витрат , мотивуючи дані вимоги тим , що з 1998р. позивачка мешкала з відповідачем у квартирі своєї матері до 2003р. за адресою: м. Сєвєродонецьк , вул. Гагаріна , 68а/83. За час проживання усі проблеми вирішувались сумісно. Офіційно з відповідачем у шлюб не вступали. 15.05.2003р. сторонами , за рахунок спільних коштів , була оформлена купівля-продаж квартири [ADDRESS], яка була оформлена як договір дарування та за обоюдною згодою була оформлена на відповідача. Вказана квартира складається з трьох жилих кімнат загальною площею 59,1м2 , в тому числі жилою площею 41,6м2. Прописалася позивачка у вищезазначену квартиру 29.08.2003р.. Вартість квартири , на момент придбання , склала 5000 доларів США. Були проведені ремонтні роботи у яких позивачці допомагала її мати , двоюрідна сестра та її напарниця. Під час ремонту та після його закінчення спільно було придбане майно - двоспальне ліжко , шафа-купе , два телевізори , кухня , барна стійка , м'який куточок , диван з кріслом , письменний стіл. 11.08.2006р. сторони подали заяву у РАЦС та зареєстрували шлюб. У шлюбі прожили до 2009р.. У 2005р. ще придбали за рахунок спільних коштів автомобіль [NUMBER] , за 9000 доларів США та однокімнатну квартиру [ADDRESS] , яка за обоюдною згодою була оформлена на мати відповідача. Ринкова вартість трьохкімнатної квартири [ADDRESS] на теперішній час становить 154000грн.. Ринкова вартість однокімнатної квартири [ADDRESS] в теперішній час становить 92400грн.. Ринкова вартість автомобіля [NUMBER] , в теперішній час становить 69300грн. До судового засідання позивачка уточнила позовні вимоги , прохала , встановити факт сумісного проживання однією родиною в період з 11 вересня 1998р. по 11 серпня 2006р. , визнати майно сумісно нажитим - трьохкімнатну квартиру [ADDRESS] , однокімнатну квартиру [ADDRESS] області , автомобіль [NUMBER] , двоспальне ліжко , шафу-купе , два телевізори , кухню , барну стійку , м'який куточок , диван з кріслом , письменний стіл , поділити сумісно нажите майно , виділити позивачу трьохкімнатну квартиру [ADDRESS] , виділити відповідачу в натурі однокімнатну квартиру [ADDRESS] , автомобіль [NUMBER] , стягнути судові витрати. В судовому засіданні позивачка уточнені позовні вимоги підтримала та пояснила , що мешкала з відповідачем у квартирі своєї матері з 2003р. за адресою: м. Сєвєродонецьк , вул. Гагаріна , 68а/83. За час проживання усі проблеми вирішувались сумісно. Офіційно з відповідачем у шлюб не вступали. 15.05.2003р. сторонами за рахунок спільних коштів була оформлена купівля - продаж квартири [ADDRESS] , яка була оформлена як договір дарування та за обоюдною згодою була оформлена на відповідача. Продавці під час дарування написали розписку про отримання грошей за продаж квартири. З боку її родичів задля фінансового вкладу у квартиру було продано «Жигулі» її батька , дім у селі її матері та дача. Після придбання квартири почали вестись ремонтні роботи у яких позивачці допомагала її мати , двоюрідна сестра та її напарниця. Прописалася позивачку у вищезазначену квартиру 29.08.2003р.. У 2005р. ще придбали , за рахунок спільних коштів , автомобіль [NUMBER] , за 9000 доларів США та однокімнатну квартиру [ADDRESS] , яка за обоюдною згодою була оформлена на мати відповідача. 11.08.2006р. сторони подали заяву у РАЦС та зареєстрували шлюб. У шлюбі прожили до 2009р.. Прохала встановити факт сумісного проживання однією родиною в період з 11 вересня 1998р. по 11 серпня 2006р. , визнати майно сумісно нажитим , поділити сумісно нажите майно , виділити відповідачу в натурі однокімнатну квартиру та автомобіль. 13361520 Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги позивачки визнав частково та пояснив , що з позивачкою проживав однією сім'єю з 1998р. по 2006р. , але витрати з її боку за час сумісного проживання не проводились. З 11.09.1998р. вони почали разом жити у її матері за адресою: м. Сєвєродонецьк , вул. Гагаріна , 68а/83. Наявної допомоги від її матері не бачив. Йому допомагав батько , який працював на Півночі , а їй мати. Після продажу дому , який зазначався позивачкою, та який находився в Куп'янську , гроші були потрачені позивачкою на пральну машинку. Про автомобіль «Жигулі» та дачу йому нічого не відомо. Квартира [ADDRESS] була подарована йому його знайомими. Автомобіль [PERSON] , д.н. [NUMBER] , був придбаний після продажу автомобілю «Фіат» , який був подарований йому батьком , а на решту суми відповідачем був взятий кредит для проплати квартири [ADDRESS]. Квартира [ADDRESS] на даний час належить його матері , після продажу нею квартири по шосе Будівельників. Дача була продана його матір'ю задля проведення ремонту у вищезазначеній квартирі. Колишню дружину не виганяв , вона виїхала самостійно та вивезла майно. Через рік після одруження запропонувала розірвати шлюб за обоюдною згодою. Представник позивачки [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги позивачки підтримав , додаткових пояснень не мав. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила , що з 1997р. позивачка почала зустрічатись з відповідачем. З 1998р. вони проживали разом у квартирі матері позивачки за адресою: м. Северодонецьк , вул. Гагаріна , 68а/83. На цей момент сторони спільно робили ремонт , здійснювали покупки. На той час мати позивачки мешкала в селі та вела господарство , завдяки чому допомагала сторонам. У 2003р. сторони придбали квартиру , ремонт в якій робила свідок та її напарниця. У 2006р. сторони придбали машину. Ці покупки були здійснені як за допомогою батька відповідача так і з допомогою матері позивачки , яка продала дачу в Олександрівні , машину та дім в селі. Увесь матеріальний дохід від продажу вищезазначеного майна був переданий сторонам. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила , що з 1997р. позивачка почала зустрічатись з відповідачем. З 1998р. вони проживали разом як у квартирі матері позивачки за адресою: м. Сєвєродонецьк , вул. Гагаріна , 68а/83 так і у квартирі відповідача. Сторони з'являлись як сім'я , разом відпочивали. У 2003р. сторони купили квартиру , зі слів позивачки , за спільно набуті гроші. У 2006р. зареєстрували шлюб. Мати позивачки продала дім в селі , машину та гроші віддала сторонам. З ремонтом в квартирі допомагали родичі. [PERSON] було придбано під час спільного проживання. Разом сторони мешкали з 1998р. по 2006р.. Суд , вислухавши пояснення позивача , представника позивача , відповідача , свідків . дослідивши письмові матеріали справи , вважає , що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно з ст.256 п.1 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії 1-ЕД №025389 , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького міського управління юстиції Луганської області 11.08.2006р. , актовий запис №466 , [PERSON] уклав шлюб із [PERSON] , після чого чоловіку та дружині були присвоєні прізвища [PERSON]. Як вбачається з пояснень сторін , свідків , сторони дійсно проживали однією сімєю з 1998р., вели спільне господарство до 2006 року , офіційно зареєстрували свої відносини 11.08.2006 року , відповідно до чого в даній частині позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню , а суд має можливість встановити факт проживання позивачки з відповідачем однією сімєю в період з 11 вересня 1998 року по 11 серпня 2006 рік. Позовні вимоги щодо визнання майна сумісно нажитим трьохкімнатної квартири [ADDRESS] , однокімнатної квартири [ADDRESS] , автомобілю [NUMBER] , двоспального ліжка , шафи-купе , два телевізори , кухні , барної стійки , м'якого куточку , дивану з кріслом , письменного столу , про поділ сумісно нажитого майна , виділення позивачу трьохкімнатної квартири [ADDRESS] , виділення відповідачу в натурі однокімнатної квартири [ADDRESS] , автомобілю [NUMBER] не підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести суду ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до п.1 абзацу 2 , п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства , материнства та стягнення аліментів» до сімейних відносин , які вже існували на зазначену дату , норми СК засто¬совуються в частині лише тих прав і обов'язків , що виникли після набрання ним чинності. Ці права й обов'язки визначаються на підставах , передбачених Сімейним Кодексом. При розгляді справ названих категорій суди мають ураховувати , що відповідно до п. 2 розд. VII "Прикінцеві положення" Сімейного Кодексу норми законодавства , які регулювали шлюбно-сімейні правовідносини , втратили чинність із 1 січня 2004 р. , за винятком норм розд. V "[PERSON] громадянського стану" Кодексу про шлюб та сім'ю України (далі КпШС) , які зберігають чинність у частині, що не суперечить Сімейному Кодексу , до прийняття спеціального закону. Відповідно до ст. 22 , 28 , 29 Кодексу про щлюб та сім'ю України майно , нажите подружжям за час шлюбу , є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння , користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі , якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку. В разі поділу майна , яке є спільною сумісною власністю подружжя , їх частки визнаються рівними. В окремих випадках суд може відступити від начала рівності часток подружжя, враховуючи інтереси неповнолітніх дітей або інтереси одного з подружжя , що заслуговують на увагу. Суд може визнати майно, нажите кожним із подружжя під час їх роздільного проживання при фактичному припиненні шлюбу , власністю кожного з них. Якщо між подружжям не досягнуто згоди про спосіб поділу спільного майна , то за позовом подружжя або одного з них суд може постановити рішення: про поділ майна в натурі , якщо це можливо без шкоди для його господарського призначення; про розподіл речей між подружжям з урахуванням їх вартості та частки кожного з подружжя в спільному майні; про присудження майна в натурі одному з подружжя з покладенням на нього обов'язку компенсувати другому з подружжя його частку грішми. При цьому суд також бере до уваги інтереси неповнолітніх дітей або інтереси одного з подружжя , що заслуговують на увагу. Поділ спільного майна подружжя може бути проведений як під час перебування в шлюбі, так і після розірвання шлюбу. Для вимоги про поділ майна , яке є спільною сумісною власністю розведеного подружжя , встановлюється трирічний строк позовної давності. Відповідно до ч.1 ст. 717 ЦК України , за договором дарування одна сторона (дарувальник) предає або зобов'язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у вланість. Відповідно до Договору дарування квартири , посвідченого приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу [PERSON] 15.05.2003р. , серії ВАК № 492929 , зареєстрованого в реєстрі за №1552 , [PERSON] та [PERSON] подарували , а [PERSON] прийняв у дар належну Даруватеям на праві приватної власності квартиру , що розташована за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно , виданого Сєвєродонецьким міським бюро технічної інвентаризації за номером 1098394 від 28.07.2003р. , реєтраційний номер 890727 , номер запису 457 в книзі 49, [PERSON] на підставі договору дарування /ВАК №492929/ р 1552/ 15.05.2003/ посвідченого приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нота¬ріального округу [PERSON] являється власником квартири [ADDRESS]. Відповідно до Домової книги для прописки громадян , мешкаючих в квартирі [ADDRESS] у вищезазначеній квартирі зареєстровані 29.08.2003р. [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] 16.05.2003р. знята з реєсраційного обліку. Таким чином судом було встановлено , що у 2003 році па підставі договору дарування квартири , [PERSON] прийняв у дар належну Дарувателям на праві приватної власності квартиру , що розташована за адресою : [ADDRESS]. Відповідно до чинного законодавства , до сімейних правовідносин , які існували до набуття чинності Сімейного Кодексу до 01 січня 2004 року , тобто сторони які проживали однією сімєю, але не перебували у зареєстрованому шлюбі правила статей 22 , 28, 29 КпШС , не застосовуються . До того ж позивачкою не було доведено , що вищезазначена квартира була дійсно придбана на спільні кошти з відповідачем , а не подарована останньому , відповідно до чого , посилання позивачки на розписку в якій начебто зазначено придбання квартири на підставі договору купівлі-продажу являється безпідставним , з причини відсутності фактичного доказу цього , в звязку з чим , відповідач являється єдиним власником даної нерухомості та вільно може нею розпоряджатись , що також підтверджує що відповідач був прописаний у квартиру на підставі договору дарування 28.07.2003 року , а не на підставі договору купівлі-продажу про що позивачці на той час було відоме. Тому так як відповідач прийняв у дар вищезазначену квартиру у 2003 році , незважаючи на те , що на той момент сторони проживали однією сімєю , відповідно до вищезазнченого , позивачка все ж не має права претендувати на частку вищезазначеної квартири. Відповідно до довідки №8/11-64-873 , виданої ВРЕР м. Сєвєродонецька при УДАІ ГУМВС України у Луганській області 04.12.2009р. , на [PERSON] 09.08.2006р. був зареєстрований автомобіль [NUMBER] , однак даний автомобіль 30.10.2008р. був зняти з обліку для реалізації. З 31.10.2008р. та на даний час автомобіль [NUMBER] , зареєстрований за [PERSON] , 07.11.1974р.н. , мешкаючою в м. Сєвєродонецьк , вул. Гагаріна , 109/65. Що стосується вищезазначеного , судом встановлено , що 09.08.2006р. за відповідачем був зареєстрований автомобіль [NUMBER] , який він придбав до реєстрації шлюбу з позивачкою. Позивачка в судовому засіданні не надана посьмових доказів того , що і вона своїми коштами приймала участь у придбанні цього автомобіля. Крім того , даний автомобіль з 31.10.2008р. зареєстрований на іншу особу , відповідно до чого , позивачка не може претендувати на частку даного майна , як спільно нажите. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло , виданого Фондом комунального майна м. Сєвєродонецька 13.01.1994 року , власниками квартири [ADDRESS] [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON]. Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом , посвідченого державним нотаріусом Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори [PERSON] від 03.06.2005 року , зареєстрованого в реєстрі за № 1-900 , спадкоємицею 1/4 частки квартири [ADDRESS] належній померлій [PERSON] є пдочька [PERSON]. Відповідно до Договору купівлі-продажу квартири посвідченого приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Луганської області [PERSON] від 01.09.2005 року , зареєстрованого в реєстрі за № 3989 , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] передає , а [PERSON] приймає у власність квартиру [ADDRESS] та зобовязується сплатити за неї обумовлену грошову суму. Відповідно до Договору купівлі-продажу квартири посвідченого приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Луганської області [PERSON] від 03.12.2005 року , зареєстрованого в реєстрі за № 5772 [PERSON] , [PERSON] передають , а [PERSON] приймає у власність квартиру [ADDRESS]. Відповідно до Договору дарування квартири , посвідченого приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Луганської області [PERSON] 04.02.2009 року , зареєстрованого в реєстрі за № 454 , [PERSON] (Дарувальник) зобовязується передати квартиру [ADDRESS] [PERSON] (Обдаровуваній). Що стосується однокімнатної квартири [ADDRESS] , зі слів позивачки придбаної у 2005 році , судом зазначаєтьєтся те , що в матеріалах справи відсутні фактичні докази того , що дане нерухоме майно було придбане сторонами за рахунок спільних коштів під час проживання однією сімєю. Згідно вищевказаних матеріалів справи , дане майно з 04.02.2009р. належить на підставі Договору дарування матері відповідача - [PERSON]. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України , якщо позов задоволено частково , судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог , а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог , у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Сума судового збору по справі в розмірі 1700грн. та сума витрат з інформаційно-технічного розгляду справи в розмірі 30грн. фактично підтверджуються квітанціями в матеріалах справи. В звязку з тим , що позов задоволено частково , суд вважає за необхідне стягнути суму судового збору в розмірі 8,50грн. відповідно до ст.3 п. «д» ДКМУ України від 1993р. та витрати з інформаційно-технічного розгляду справи в розмірі 7,50грн. , відповідно до Постанови КМУ України від 21.12.2005р. за №1258 по справах що випливає з інших сімейних правовідносин , враховуючи , що позивачка звернулась з даним позовом до суду 24.03.2009р..

Outcome: partial