Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом , просить позбавити батьківських прав [PERSON] , який є батьком неповнолітньої [PERSON] , [INFO] . Позивачка вказує , що малолітня дочка після розірвання шлюбу між нею та відповідачем проживає з нею та перебуває на її утриманні та вихованні . [PERSON] відповідно до рішення Сарненського районного суду від 24. 04. 2007 року зобов»язаний до сплати аліментів на утримання дочки в розмірі ? частини всіх видів заробітку ( доходу) але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач аліменти сплачує не регулярно , завжди після її звернення до відділу державної виконавчої служби Сарненського РУЮ . На протязі останнього року [PERSON] зовсім не цікавиться розвитком і вихованням дитини , не надає матеріальної допомоги в добровільному порядку , самоусунувся від контакту з нею , не спілкується з дочкою. Позивачка вказує , що з квітня 2009 року вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , якого дочка [PERSON] сприймає як батька , і тому позивач просить позбавити відповідача батьківських прав , оскільки це буде вчинено в інтересах неповнолітньої дитини з огляду на те , що [PERSON] бажає удочерити її дитину . [PERSON] звернувся до суду з зустрічним позовом , яким просить усунути перешкоди у спілкуванні з дочкою [PERSON] , 10. 07. [INFO] , визначити спосіб спілкування з дитиною кожної суботи з 11 до 19 години , та двічі на рік двотижневий спільний відпочинок з ним . Підставою звернення з зустрічним позовом [PERSON] вказує на перешкоди у спілкуванні з дитиною , які чинить [PERSON] Зазначає , що мати дитини не надає інформацію про місце проживання дитини , не відповідає на телефонні дзвінки , грубить та скандалить у випадках , коли він додзвонюється на її мобільний телефон . Підтримавши позов в суді позивачка [PERSON] просить задоволити її позовні вимоги , взяти до уваги той факт , що з [PERSON] шлюб було розірвано в 2007 році і вона виїхала в м. Рівне , де невдовзі познайомилась з [PERSON] , з яким в подальшому зареєструвала шлюб . Дочка [PERSON] пам»ятає себе з часу , коли [PERSON] В,Я. був поруч , сприймає його як батька , називає татом . На протязі біля двох років після розлучення [PERSON] де кілька разів виявляв бажання побачитись з дочкою , вона цьому не чинила перешкод . Разом з тим , з огляду на стан здоров»я дитини надаючи дозвіл батькові наспіл кування з дочкою висувала вимоги не водити дитину на гойдалки та інші атракціони , де вона могла застудитись . Разом з тим, після одного з відвідувань [PERSON] весь час побачення з дитиною провів в міському парку на гойдалках і дитина захворіла . Позивачка вказує ,що не чинила перешкод у спілкуванні [PERSON] з дитиною , тільки вимагала попереджати заздалегідь про свої намірі , оскільки такі спілкування мали бути узгоджені з огляду на режим сну та харчування дитини , її стан здоров»я. Крім того , позивачка пояснила , що повідомляла [PERSON] про те , що з дитиною перебуває на стаціонарному лікуванні в лікарні , однак відповідач не надав ніякої матеріальної допомоги на лікування, в лікарні дитину не відвідав. Що стосується аліментів , які [PERSON] В,В, сплачує по виконавчому листу , то не дивлячись на відсутність заборгованості по аліментам , яка була ним погашена в березні та травні 2010 року після подачі нею позову до суду , всі попередні роки щомісячні платежі надходили нерегулярно , після її звернення до державної виконавчої служби . [PERSON] зустрічного позову [PERSON] про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способів у її спілкуванні не визнає , просить в його задоволенні відмовити на тій підставі , що не чинила перешкод у спілкуванні [PERSON] з дочкою [PERSON] . Не забороняла надавати допомогу поза виконавчим листом , однак придбання ляльки , велосипеда та одягу , які не підходять по віку дитині , не вважає суттєвою матеріальною допомогою на утримання дитини , оскільки розмір сплачуваних аліментів є мізерним . Також [PERSON] наполягає на тому , що на протязі останнього року [PERSON] самоусунувся від спілкуванні з дитиною, не цікавився її життям та розвитком . [PERSON] В,В. безпідставно посилається на необізнаність про місце проживання її та дитини , оскільки їх спільні друзі [PERSON] та [PERSON] неодноразово бували у неї в гостях і таємниці про місце її проживання з новою родиною вона не робила . Крім того , вона особисто показувала [PERSON] дитячий садок , до якого ходить дочка [PERSON] , в позові , який вона подала до суду в січні 2010 року вказана її адреса та номер домашнього телефону , однак [PERSON] не скористався цією інформацією , наполягає на створенні нею перешкод у спілкуванні з дитиною , а тому його вимоги є надуманими і такими, що не відповідають дійсним обставинам справи . Крім того , звернула увагу суду на те , що позов про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способів участі в її вихованні [PERSON] пред»явлено під час попереднього слухання справи в суді , тоді як в позові він вказує на перешкоди , які вона ніби то чинить йому у спілкуванні з дитиною на протязі тривалого часу. Крім того , вимагаючи визначити спосіб спілкування з дитиною щосуботи з 11 години до 19 години та двічі на рік по два тижні , [PERSON] не взяв до уваги те , що дитина відвідує дошкільний дитячий заклад та гурток з художньої гімнастики , де має певні успіхи , що слід враховувати при вирішенні спору в цій частині . [PERSON] позовні вимоги [PERSON] не визнає , просить відмовити в задоволенні її позову про позбавлення його батьківства щодо малолітньої дочки [PERSON] , задоволити його позовні вимоги про усунення перешкод в спілкуванні з дитиною та визначити спосіб його участі у її вихованні , зобов»язавши [PERSON] надавати йому змогу щосуботи бачитись з дочкою в 11 години до 19 години та двічі на рік надавати можливість для двотижневого спільного відпочинку з дитиною . Вислухавши пояснення сторін , представника органу опіки та піклування Рівненського міськвиконкому , свідчення свідків , дослідивши письмові докази у справі , суд приходить до висновку , що позов [PERSON] ВУ. Є обґрунтованим та підлягає задоволенню , а позов [PERSON] задоволенню не підлягає з таких підстав. Як вбачається з пояснень позивача [PERSON] , представника органу опіки та піклування Рівненського міськвиконкому [PERSON] , і це підтверджується висновком органу опіки та піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради № 08-422 від 06. 04. 2010 року серпня 2008 року , [PERSON]В, не займається вихованням неповнолітньої дочки [PERSON] , не відвідує її , не цікавиться навчанням та здоров»ям . Разом з тим, чоловік позивачки [PERSON] став для [PERSON] справжнім батьком , у них склались гарні стосунки , вони разом проводять дозвілля. [PERSON]Я, супроводжує дитину на заняття з художньої гімнастики , піклується про її фізичний та духовний розвиток. Судом встановлено , що на протязі останнього року [PERSON] дійсно не бачився з дочкою , не відвідував її , аліменти сплачував з затримкою на два або три місяці . Заборгованість по аліментам в сумі 2080 грн. була ним погашена в березні та травні 2010 року , що вбачається з довідки , виданої ДВС Сарненського РУЮ від 17. 05. 2010 року за № 555. Також суд знаходить , що не знайшли підтвердження пояснення [PERSON] про те , що [PERSON] чинились перешкоди у спілкуванні його з дочкою [PERSON] . Однак на протязі останнього року [PERSON] дійсно не бачився зх. Дитиною , чого і сам не заперечив . Пояснення [PERSON] про те , що [PERSON] приховувала інформацію про місце проживання дитини , судом розцінюються як надумані , оскільки свідки [PERSON] та [PERSON] не заперечили того , що неодноразово бували у [PERSON] в м. Рівне і ,будучи друзями [PERSON] , не відмовили б йому показати місце , де проживає його дитина , якщо б він попросив про це. З пояснень вихователя дитячого садка м. Рівне , який відвідує малолітня [PERSON] , вбачається , що батько дитини [PERSON] ніколи не цікавився тим , як розвивається його дочка , як себе почуває , які у неї досягнення . Натомість , [PERSON] , яки є теперішнім чоловіком позивачки , приводить дитину до садочка , забирає її , водить на заняття з художньої гімнастики , дитина дуже прив»язана до [PERSON] , якого називає батьком , любить його. Суд знаходить , що ті дії , які вчиняє [PERSON] по відношенню до дочки [PERSON] , є такими , що робляться для створення враження про нього , як про турботливого батька. Так суд розцінює прохання [PERSON] , звернене до його знайомого [PERSON] , який проживає в м. Рівне , знайти у якій лікарні перебувала на лікуванні його дочка , тоді як він сам в м. Рівне не їздив , ніяких спроб на надання допомоги на лікування дитини не вчинив. Таким же чином суд розцінює пояснення [PERSON] про те , що [PERSON] запитував у нього , чи не буде той їхати у м. Рівне , щоб передати для дочки ялинку , яку так і не передав . Свідченнями [PERSON] підтверджується те , що мали місце декілька зустрічей [PERSON] з дочкою в м. Рівне та один раз в м. Сарни , куди дитину привозили до бабусі. Однак на протязі останнього року дитина з батьком не бачилась . Із свідчень [PERSON] вбачається , що його дружина [PERSON] ніколи не перешкоджала у спілкуванні дочки [PERSON] з [PERSON] Причиною відмови у побаченні кілька разів був поганий стан здоров»я дитини або інші заплановані заздалегідь заходи . Свідок показав суду , що [PERSON] сприймає як рідну дитину , любить її , приділяє багато часу її вихованню та дозвіллю , однак також ніколи не був проти її спілкування з рідним батьком [PERSON] З огляду на зазначене , заслухавши думку прокурора , спеціаліста відділу опіки та піклування Рівненського міськвиконкому , суд приходить до висновку , що рішення підлягає задоволенню , оскільки відповідно до ст. 164 СК України батько або мати можуть бути позбавлені батьківських прав , якщо ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини . Відповідно до п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30. 03. 2007 року № 3 ухилення батьків від виконання своїх обов»язків має місце , коли вони не піклуються про фізичний та духовний розвиток дитини , її навчання , підготовку до самостійного життя, зокрема : не забезпечують необхідного харчування , лікування дитини , що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання ; не спілкуються з дитиною в обсязі , необхідному для її нормального усвідомлення , тощо . Вказані фактори , як кожен окремо , так і в сукупності , слід розцінювати як ухилення від виховання дитини за умови винної поведінки батьків , свідомого нехтування ними своїми обов»язками . Суду надані докази того , що відповідач на протязі тривалого часу не виконує своїх обовязків по вихованню неповнолітньої дитини , втратив з нею звязок, не цікавиться її розвитком та вихованням . Згідно висновку органу опіки та піклування Рівненського міськвиконкому позбавлення батьківства [PERSON] є доцільним , буде вчинено в інтересах дитини. Беручи до уваги встановлене , суд вважає необхідним позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав. Позовні вимоги [PERSON] про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способів участі у її вихованні на думку суду є необґрунтованими та не підлягають задоволенню , оскільки визначення способу участі одного з батьків у вихованні дитини відповідно до ч. 2 ст. 159 СК України здійснюється з врахуванням віку , стану здоров»я дитини а також інших обставин , що мають істотне значення , які позивачем не вмотивовані , та щодо яких відсутня думка спеціалістів відділу опіки та піклування . На підставі ст. 164-165 , 159 СК України ,

Outcome: dismissed