Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-02 00:00:00

У липні 2010 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача заборгованість за спожиту теплову енергію у сумі 8137 грн. 06 коп., а також судові витрати по справі. В обґрунтування позову він вказав на те, що відповідач проживає за адресою: [INFO], послуги по теплопостачанню позивачем були надані за місцем його мешкання. Плата за спожиту теплову енергію повинна провадитися споживачем теплової енергії щомісячно за отриману теплову енергію, проте, відповідач оплату за спожиту теплову енергію не проводив, у результаті чого, станом на 01.07.2010 року утворилася заборгованість за спожиту теплову енергію у сумі 8137 грн. 06 коп., тому, позивач вимушений звернутися до суду із зазначеною позовною заявою. В судовому засіданні представник позивача підтримала заявлені позовні вимоги, просила позов задовольнити, посилаючись на підстави, зазначені в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не зявився, надавши на адресу суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій посилався на те, що квартиру [ADDRESS] він купив 12 лютого 2010 року, що підтверджується копією договору купівлі-продажу, і з 12 лютого 2010 року він є власником зазначеної квартири, а тому, до зазначеного часу між ним та Комунальним підприємством Павлоградтеплоенерго були відсутні договірні відносини. Тому, просив винести рішення з урахуванням зазначеного. Вислухавши представника позивача, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню у звязку з наступним. Згідно ст. ст. 67, 68 ЖК України, плата за комунальні послуги стягується незалежно від квартирної плати згідно затвердженим у встановленому порядку тарифам. В судовому засіданні встановлено, що Комунальне підприємство Павлоградтеплоенерго здійснює послуги по теплопостачанню. Відповідно до ч.б ст.19 Закону України «Про теплопостачання», плата за спожиту теплову енергію повинна провадитися споживачем теплової енергії щомісячно за отриману теплову енергію та згідно з Правилами надання населенню послуг теплопостачання і водовідведення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України №630 від 21.07.2005 року, відповідач зобовязаний здійснювати оплату за спожиту теплову енергію. Згідно договору купівлі-продажу від 12 лютого 2010 року власником квартири [ADDRESS] є [PERSON], що підтверджується копією договору купівлі-продажу і з цього часу відповідач проживає за зазначеною адресою, а отже, і є споживачем послуг Комунального підприємства «Павлоградтеплоенерго». Тому, саме з цього моменту (моменту укладення договору купівлі-продажу) і саме у [PERSON] виникають зобовязання перед позивачем по оплаті за надання послуг по теплопостачанню. З огляду на це, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню і стягненню з відповідача суми заборгованості по сплаті за теплопостачання за період з 12 лютого 2010 року по 01 липня 2010 року, у сумі 98 грн. 37 коп. Таким чином, зібрані у справі докази та їх наявна оцінка вказують на наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог. Відповідно до вимог ч.І ст.88 ЦГЖ України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача на користь позивача суд стягує сплачені судові витрати по справі на інформаційне- технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 30 грн. Оскільки позивач, на підставі рішення Павлоградської міської Ради від 26.01.2010 року №1148/У «Про звільнення від сплати судового збору», звільнений від сплати судового збору при подачі позовної заяви про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію, тому з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави у розмірі 51 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial