overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-25 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини посилаючись на те, що під час шлюбу з відповідачем [PERSON] у них вродився син [PERSON], [INFO], який на теперішній час проживає з нею. Зазначає, що оскільки їх сімя з відповідачем розпалась, дитина перебуває на повному її утриманні, а відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги, то змушена звернутись з позовом до суду. Просить стягнути з відповідача на її користь на утримання сина [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку, щомісячно, починаючи з моменту подання позовної заяви до виповнення повноліття дитини. В судовому засіданні позивачка позов підтримала. Відповідач в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив. У справі достатньо матеріалів про права та правовідносини сторін, за таких обставин суд вважає, що справу можливо розглядати без його участі. Позивачка не заперечує проти заочного розгляду справи. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено, що під час шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO], який на теперішній час проживає з позивачкою і перебуває на повному її утриманні, а відповідач в добровільному порядку не надає їм матеріальної допомоги. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Вислухавши позивачку, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-25 00:00:00

23.06.2009р. ЗАТ КБ „ПриватБанк звернувся до суду із позовом до [PERSON], [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави. Ухвалами судді Чорнобук В.І. від 24.06.2009р. позивачу було відстрочено сплату судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи до ухвалення по даній справі рішення, а також вжито заходи забезпечення позову. 26.06.2009р. вищевказана цивільна справа була передана судді Гончаренко В.М. у звязку із переведенням судді Чорнобук В.І. до іншого суду, а 11.09.2009р. справу передано в провадження судді Ткаченко Н.В. у звязку із закінченням повноважень у судді Гончаренко В.М. 15.09.2009р. ухвалою судді Ткаченко Н.В. було замінено сторону позивача ЗАТ КБ „ПриватБанк на ПАТ КБ „ПриватБанк у звязку із офіційною зміною найменування банку. 26.05.2010р. представник позивача надав суду заяву з проханням залишити без розгляду позовні вимоги до відповідачів на підставі п. 5 ч. 1 ст. 207 ЦПК України та скасувати, прийняті ухвалами судді Чорнобук В.І. від 24.06.2009р. заходи забезпечення позову, розглянувши дане питання в попередньому судовому засіданні за відсутності представника позивача. Суд, ознайомившись із заявою представника позивача, вивчивши матеріали справи, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню та відповідно до п. 5 ч.1 ст. 207 ЦПК України позовні вимоги ПАТ КБ „ПриватБанка до [PERSON], [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави слід залишити без розгляду. Одночасно, на підставі ч. 6 ст. 154ЦПК України, у звязку із залишенням без розгляду позовних вимог, суд вважає за можливе скасувати прийняті ухвалами судді Чорнобук В.І. від 24.06.2009р. заходи забезпечення позову у відношенні відповідачів. Обговорюючи питання щодо розподілу судових витрат, з огляду на те, що для позивача сплата судових витрат була відстрочена до винесення рішення, а даною ухвалою позовні вимоги позивача залишені без розгляду, що відповідно до положень ч. 1 ст. 83 ЦПК України передбачає повернення судового збору, суд вважає за можливе не стягувати судовий збір з позивача. Щодо витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, то з огляду на те, що ч. 2 ст. 88 ЦПК України не передбачає повернення цих витрат у разі залишення без розгляду позовних вимог на підставі п. 5 ч. 1 ст. 207 ЦПК України, то суд вважає, що з позивача на користь держави слід стягнути витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-25 00:00:00

Відкрите акціонерне товариство „Державний ощадний банк України в особі філії Пирятинське відділення №3089 звернулося до суду до [PERSON] про стягнення заборгованості по кредитному договору. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] змінила позовні вимоги і пояснила суду, що з відповідачкою [PERSON] 16.02.2006 року було укладено кредитний договір № 2346 за яким відповідачу були надані кошти в сумі 5000 грн. 00 коп. строком на 36 місяців. З 28.07.2007 року по даний час відповідачем щомісячні внески згідно договору кредитування не проводяться. І заборгованість станом на 26.05.2010 року становить 3065 грн. 33 коп. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. Її неявка не перешкоджає розгляду справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом установлено: 16.02.2006 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № 2346 (а.с.6-7), за яким відповідачу були надані кошти в сумі 5000 грн. 00 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 26 % річних строком на 36 місяців. З 28.07.2007 року по даний час відповідачем щомісячні внески згідно договору кредитування не проводяться, а тому заборгованість станом на 26.05.2010 року становить 3065 грн. 33 коп., у тому числі: заборгованість за кредитом 2487 грн. 52 коп.; заборгованість за простроченими відсотками та пенею 577 грн. 81 коп. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно до п.1.4 та п.1.6.1.3 кредитного договору № 2346 позичальник зобовязується проводити погашення кредиту та відсотків по ньому щомісячно в строк до 28 числа поточного місяця шляхом внесення готівки до каси банку, але відповідачем були порушені дані зобовязання, оскільки з 28.07.2007 року щомісячні внески не проводились. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до ст. 548 ЦК України, виконання зобовязання забезпечується, якщо це встановлено договором або законом, а згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. За таких обставин позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-25 00:00:00

Відкрите акціонерне товариство „Державний ощадний банк України в особі філії Пирятинське відділення №3089 звернулося до суду до [PERSON] про стягнення заборгованості по кредитному договору. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] змінила позовні вимоги і пояснила суду, що з відповідачем [PERSON] 12.12.2005 року було укладено кредитний договір № 2244 за яким останньому були надані кошти в сумі 5000 грн. 00 коп. строком на 36 місяців на придбання побутової техніки. З 28.07.2007 року по даний час відповідачем щомісячні внески згідно договору кредитування не проводяться. І заборгованість станом на 26.05.2010 року становить 915 грн. 27 коп. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Його неявка не перешкоджає розгляду справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено: 12.12.2005 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № 2244 (а.с. 6-7), за яким відповідачу були надані кошти в сумі 5000 грн. 00 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 26 % річних строком на 36 місяців. З 28.07.2007 року по даний час відповідачем щомісячні внески згідно договору кредитування не проводяться, а тому заборгованість станом на 26.05.2010 року становить 915 грн. 27 коп., у тому числі: заборгованість за кредитом 896,12 грн.; заборгованість за відсотками 19 грн.15 коп. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно до п.1.4 та п.1.6.1.3 кредитного договору №2244 позичальник зобовязується проводити погашення кредиту та відсотків по ньому щомісячно в строк до 28 числа поточного місяця шляхом внесення готівки до каси банку, але відповідачем були порушені дані зобовязання, оскільки з 28.07.2007 року щомісячні внески не проводились. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до ст. 548 ЦК України, виконання зобовязання забезпечується, якщо це встановлено договором або законом, а згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. За таких обставин позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача вказуючи на те, що 19 березня 2010р. він домовився з [PERSON] про купівлю приміщення павільйону, що знаходиться в м.Пирятині на площі [PERSON] №2-а за ціною 16000 грн. Він передав йому гроші а відповідач передав ключі від приміщення і домовилися про подальше нотаріальне оформлення договору купівлі продажу. Згодом на його неодноразові вимоги позивача щодо оформлення належним чином договору відповідач почав ухилятися, чим порушує його права. У судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав та пояснив суду, що відповідачу передав кошти в сумі 16000 грн. як вони і домовлялися, а відповідач передав йому ключі від приміщення. Згодом відповідач передумав продавати і почав уникати зустрічі. Просить визнати договір купівлі продажу приміщення павільйону розташованого на площі [PERSON] №2-а дійсним. У судовому засіданні відповідач пояснив, що дійсно домовилися з позивачем про купівлю продаж приміщення павільйону. Він отримав від позивача 16000 грн. за вказане приміщення та передав йому ключі, а потім передумав продавати. Отримані гроші потратив на власні потреби і повернути він їх не може, а тому при таких обставинах він не заперечує проти позову. Судом встановлено: Відповідно до технічного паспорту та реєстру прав власності на нерухоме майно, виданого комунальним підприємством «Лубенське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» відповідачу на праві власності належить нежитлове приміщення павільйон розташоване на площі [PERSON] №2-а м. Пирятина. Згідно висновку про ринкову вартість (а.с.12) вартість нежитлового приміщення розташоване на площі [PERSON] №2-а становить 15895 грн. Договором купівлі продажу підтверджується передача 16000 грн. відповідачу і отримання позивачем ключів від вище вказаного приміщення. З пояснень сторін встановлено, що всі умови договору купівлі продажу сторонами виконані, відповідач потратив гроші для власних потреб і відмовився нотаріально оформити договір. Згідно ст.220 ЦК України якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджено письмовими доказами, і відбулося повне, або часткове виконання договору, але одна з сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-25 00:00:00

ВАТ КБ «Надра» звернувся до суду із позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором № 1303/2007 від 11.09.2007 року у солідарному порядку з [PERSON], [PERSON] у розмірі 1 524 грн. 04 коп. Представник позивача в судовому засіданні збільшив заявлені позовні вимоги та підтримав мотиви викладені в уточнюючій позовній заяві. Просив стягнути з відповідачів в солідарному порядку судові витрати по справі та 1\~630 грн. 53 коп. заборгованості за кредитним договором, пояснивши суду, що станом на 16.03.2010 року сума заборгованості по кредитному договору збільшилася порівняно з сумою заборгованості по кредитному договору на момент подання позовної заяви до суду. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги не визнали, просили в позові відмовити. Вислухавши представника позивача, аналізуючи обставини встановлені в судовому засіданні та зібрані докази, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Із матеріалів справи слідує, що 11.09.2007 року між ВАТ КБ «Надра» та [PERSON] укладено кредитний договір № 1303/2007, згідно якого він отримав в банку грошові кошти в розмірі 3 000 грн., які зобовязувалася повернути до 04.09.2009 року та сплатити проценти за його користування із розрахунку 2,5 % на місяць. (а.с. 10-11). 11.09.2007 року між ВАТ КБ «Надра» та [PERSON] був укладений договір поруки (а.с.12) згідно п.1.1 якого [PERSON] безвідзивно та безспірно зобовязується відповідати перед кредитором за належне виконання [PERSON] взятих на себе зобовязань, що витікають з кредитного договору № 1303/2007 від 11.09.2007 року. Внаслідок порушення [PERSON] своїх зобовязань перед банком станом на 16.03.2010 року утворилася заборгованість у розмірі 1 630 грн. 53 коп. (а.с.40). Для погашення даної заборгованості банк неодноразово звертався до боржників з листами-претензіями від 10.03.2009 року № 29, №30 (а.с.3,4). В силу ст. 526 та ст. 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і в встановлений строк відповідно до вказівок договору. За змістом ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві грошові кошти у такій самій сумі, що били передані йому, у строк та в порядку, що встановлені договором. Крім того позивач поніс судові витрати по справі повязані з сплатою судового збору в сумі 51 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн., які слід стягнути з відповідачів в користь позивача (а.с.15-17). На підставі викладеного та ст. ст. 526, 530, 1046-1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-25 00:00:00

АК «Харківобленерго» звернулась до суду з позовною заявою про стягнення з відповідачів заборгованості за спожиту електричну енергію у розмірі 2036 грн. 80 коп., посилаючись на те, що відповідачі мешкають у м. Харкові, по вул. Жовт. Революції 47[ADDRESS], є споживачами електричної енергії і зобов'язана оплачувати спожиту електричну енергію у встановлений термін, несуть відповідальність за несвоєчасну оплату. В період з 01.02.2007 року по 07.02.2010 року утворилась заборгованість по сплаті комунальних послуг, так як за надані послуги оплата відповідачами не здійснювалась. У судовому засіданні представник позивача, [PERSON]. що діє на підставі довіреності, підтримала позов, підтвердив викладені обставини та просила стягнути з відповідачів заборгованість в сумі 2036 грн. 80 коп. Крім того представник позивача просила стягнути з відповідачів витрачені ними судові витрати у розмірі 30.00 грн. У судове засідання відповідачі не з'явилися з невідомих обставин, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, причину неявки суд\ не повідомили. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню за таких обставин: Відповідно до п.п. 19, 20, 42, 48 «Правил користування електричною енергією для населення», затверджених постановою КМУ № 1357 від 26.07.1999р., споживачі зобов'язані оплачувати спожиту електроенергію щомісяця та несуть відповідальність за несвоєчасну сплату. В судовому засіданні встановлено, що відповідачі [PERSON]. [PERSON] дійсно мешкають за адресою: м. Харків, вул. Жовт. Революції 47[ADDRESS], є споживачами АК "Харківобленерго. За період з 01.02.2007 року по 07.02.2010 року з урахуванням оплати мають заборгованість за використану електричну енергію у розмірі 2036 грн. 80 коп., що підтверджується розрахунком суми боргу. Оскільки відповідачі не сплатили до теперішнього часу заборгованість за надані послуги електроенергії, суд вважає, що позовні вимоги АК Харківобленерго обгрунтовані та підлягають задоволенню. Крім того, з відповідачів підлягає стягненню на користь АК Харківобленерго судом витрати у сумі 30,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] У судовому засіданні позивач [PERSON] заявлені позивні вимоги підтримала та просила задовольнити. Позивач суду пояснила, що 6 вересня 2003 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] у Жовтневому відділі РАГС Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області (актовий запис № 688). Від шлюбу мають неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO], яка мешкає з нею. Шлюбні відносини припинені, тому що у них різні характери та різні погляди на життя. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. Суд вважає можливим справу слухати заочно. Заслухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступними підставами. У судовому засіданні встановлено, сторони уклали шлюб 6 вересня 2003 року у Жовтневому відділі РАГС Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області (актовий запис № 688). Шлюб у сторін перший. Від шлюбних відносин мають неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини не склалися, через різні погляди на сімейні стосунки. Судом встановлено, що сімя сторін розпалась, зберегти її не можливо.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-25 00:00:00

Сторони зареєстрували шлюб 12 грудня 2008 року в Тенетниківській сільській раді Галицького району Івано-Франківської області. Дітей в шлюбі не народилося. Позивачка просить розірвати шлюб. Посилається на ті обставини, що сімейне життя з відповідачем не склалося. Між ними відсутні взаємна повага один до одного, немає взаєморозуміння з питань спільного життя, внаслідок чого виникали постійні конфлікти, які й призвели до розпаду їхньої сімї. Вже близько шести місяців тому вони припинили сімейно-шлюбні стосунки і відновлювати їх вона не бажає та наполягає на розірванні шлюбу, миритись з відповідачем не бажає. Витрати, повязані з оформленням розірвання шлюбу в органах РАЦСу просила покласти на відповідача. Відповідач в судовому засіданні позов визнав і щодо розірвання шлюбу не заперечив, про що написав письмову заяву. Заслухавши сторін та перевіривши матеріали справи суд вважає, що позовну заяву слід задовольнити. Судом встановлено, що за час спільного проживання сторони міцної сімї не створили. В останні роки спільного проживання між ними склалися неприязні стосунки, взаємна повага один до одного, немає взаєморозуміння з питань спільного життя, ведення спільного господарства. Пів року тому сторони сімейно- шлюбні стосунки припинили і відновлювати їх позивачка не бажає та наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач щодо позову не заперечив. Суд приходить до висновку, що сімя розпалася і зберегти її можливості немає. Витрати, пов'язані з оформленням розірвання шлюбу в органах РАЦСу слід покласти на відповідача. На підставі ст.ст. 104, 105, 110 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-25 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] звернувся\~ до суду із позовом про надання строку для прийняття спадщини. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що [INFO] померла його бабуся [PERSON] , після смерті якої залишилось спадкове майно. 4 грудня 2009 року він звернувся до нотаріальної контори з заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину, однак йому було відмовлено, оскільки він пропустив шестимісячний строк для прийняття спадщини. Просить надати додатковий строк для прийняття спадщини, оскільки він пропустив його з поважної причини, а саме оскільки в нього був заповіт то він помилково вважав, що йому можливо звернутись за свідоцтвом у будь який час. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав, та просив визначити додатковий строк для подання заяви для прийняття спадщини, оскільки він з поважної причини пропустив строк звернення в нотаріальну контору, із заявою про прийняття спадщини. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечував проти задоволення позову. Вислухавши позивача, дослідивши представлені матеріали справи, суд вважає за необхідне позов [PERSON] до [PERSON] про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини задовольнити, за наступними підставами. Встановлено, що [INFO] померла його бабуся [PERSON] , після смерті якої залишилось спадкове майно у вигляді частини приватизованої квартири. 4 грудня 2009 року позивач звернувся до нотаріальної контори з заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину, однак йому було відмовлено, оскільки він пропустив шестимісячний строк для прийняття спадщини. Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини, з поважної причини, суд може визнати йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини, оскільки причину пропуску строку суд вважає поважною, та\~ визначити позивачеві\~ додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Встановлено, що позивач дійсно пропустив строк для прийняття спадщини, але зробив це не навмисне: оскільки помилково вважав, що якщо у нього є заповіт то можливо звернутись до нотаріальної контори у будь який час. Суд вважає причину пропуску подання заяви про прийняття спадщини [PERSON] , після померлої бабусі поважною та вважає можливим надати позивачеві додатковий строк для прийняття спадщини строком на два місяці.

Outcome: approved