overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-16 00:00:00

КП «ВТП «Вода» звернулось до Дзержинського районного суду м.Харкова з позовом, у якому просить стягнути у солідарному порядку з відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] заборгованість за послуги водопостачання у розмірі 1357,60 грн., за період 01.06.2008р. по 28.02.2010р., мотивуючи свої вимоги тим, що відповідачі своїх обовязків тривалий період часу не виконують, добровільно заборгованість не погашають. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позов, просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, повідомлялися про слухання справи вчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомили. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовна заява обгрунтована та підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно довідки №123 КП „Жилкомсервіс (Дзержинська філія дільниця №2) від 01.02.2010р. відповідачі зареєстровані та проживають у [INFO]. Відповідачі є наймачами жилого приміщення, відповідно до ст.64 ЖК України повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобовязаннями, що випливають із договору найму жилого приміщення. Згідно ст.67 ЖК України плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно ст.68 ЖК України наймач зобовязаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Згідно ст. 162 ЖК України плата за комунальні послуги у жилому приміщенні, що належить громадянинові береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами, у строки визначені угодою сторін. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно п.18 ч.І „Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води і водовідведення..." затверджених постановою КМУ №630 від 21.07.2005р., розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Відповідно до розрахунків, які представлені позивачем, заборгованість за період 01.06.2008р. по 28.02.2010р., складає 1357,60 грн. Відповідно до ст.88 ЦПК України на відповідача також покладаються затрати по сплаті державного мита, які складають 1% від ціни позову, але не менше 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі ЗО грн. На підставі викладеного, ст.ст.: 64, 67, 68, 162 ЖК України, ст.525 ЦК України, п.18 ч.І Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води і водовідведення...» затверджених постановою КМУ №630 від 21.07.2005р. та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідачів про визнання права власності на спадкове майно, мотивуючи свої вимоги тим, що рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 12 жовтня 2009 року за [PERSON] визнано право власності на спадкове майно, що належало [PERSON], який помер 23 березня 2009 року, і складається з житлового будинку з господарськими будівлями, що розташовані в с. Ставчани по вул. Воробкевича, 1, Кіцманського району Чернівецької області, права на земельну частку (пай) згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧВ № 0058977, та майнового паю в СВК «ЗОРЯ», в розмірі 1525 грн.. Вказує на те, що 07 листопада 2009 року [PERSON] 1.0. помер за життя, не зареєструвавши дані будівлі в БТІ та не переоформивши майновий пай та сертифікат на право на земельну частку (пай) на своє імя. Зазначає, що вона є єдиною спадкоємицею за законом після смерті [PERSON], своєчасно вступила в управління спадковим майном, однак в нотаріальній конторі не може отримати свідоцтво на спадщину, так як пропустила встановлений законом шестимісячний строк для звернення з заявою про прийняття спадщини, тому просила позов задовольнити. Відповідачі в судовому засіданні позов визнали. Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ст. 130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволенню позову. Враховуючи наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-16 00:00:00

Позивачка 23 вересня 2009 року звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування своїх вимог вказала, що з відповідачем знаходиться в шлюбі з 30 серпня 2008 року. Від шлюбу вони мають одну неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. В даний час вони проживають окремо, матеріальну допомогу на дитину відповідач не надає, тому вона вимушена була звернутися до суду. Просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дочки в розмірі !Л частини всіх видів його заробітку щомісячно. У судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги та просила їх задовольнити. В судове засідання відповідач не з'явився, про час, місце та день розгляду справи був повідомлений належним чином. Позивачка вважає за можливе розглянути справу в відсутності відповідача та винести по справі заочне рішення. Згідно викладеного та на підставі ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, вислухавши позивачку, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі з ЗО серпня 2008 року /а.с. 5/. Від шлюбу мають одну неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] /а.с. 6/, яка проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні /а.с. 7/. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.З ст. 181 СК України, за рішенням суду, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у вигляді частини від доходів його матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі. Згідно ч.2 ст. 182 СК України, розмір аліментів на одну дитину ні за яких обставин не може бути менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.І ст. 183 СК України, частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч.І ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. Враховуючи, що відповідач є батьком неповнолітньої доньки і у сторін відсутня домовленість по утриманню дитини, суд приходить до висновку про необхідність стягнути з відповідача аліменти на дитину в судовому порядку, починаючи з 23 вересня 2009 року і до повноліття дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-16 00:00:00

В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав. Просить суд стягнути з відповідача на користь ЖКП Промислове заборгованість за надані житлово-комунальні послуги в межах строку позовної давності, яка виникла станом на 31 квітня 2010 року в розмірі 580,62 грн. та судові витрати по справі. Відповідач в судове засідання не зявився. Про день та час розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином судовими повістками. Причин своєї неявки суду не повідомив. Заяв чи клопотань про перенесення розгляду справи по суті до суду не подавав. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення. Судом встановлено, що відповідач по справі [PERSON] являється власником квартири [ADDRESS], яка знаходиться на балансі ЖКП Промислове. Відповідно до ч.1 ст.68 ЖК України наймач зобовязаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до ст.184 ЖК України фінансування витрат на експлуатацію та ремонт житлового фонду місцевих рад здійснюється за рахунок засобів житлово-комунальних підприємств, а у випадку недостатності цих засобів - за рахунок державного бюджету. Оскільки основним джерелом отримання коштів на виконання даних функцій є плата за утримання будинків і прибудинкових територій, то невиконання власниками квартир (будинків) обов'язку по сплаті даних платежів не дає змоги житлово-комунальним підприємствам належним чином виконувати покладені на них функцій і прямо порушує інтереси держави. Внаслідок порушення відповідачем своїх договірних зобов'язань, станом на 31 квітня 2010 року утворилась заборгованість перед ЖКП Промислове за надані житлово-комунальні послуги в розмірі 580 грн. 62 коп., що стверджується оглянутим та дослідженим в судовому засіданні розрахунком заборгованості, згідно особового рахунку відповідача. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідності до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Оскільки у добровільному порядку відповідач не бажає виконувати покладені на неї обов'язки по оплаті житлово-комунальних послуг, тому вони підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в судовому порядку. Відповідно до ст.88 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки рішення прийнято на користь позивача, котрий згідно рішення міської Ради звільнений від сплати судових втрат, тому вони підлягають стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-16 00:00:00

05.05.2010 року позивачі звернулись в суд з позовом до Йосипівської сільської ради Ульяновського району Кіровоградської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом, мотивувавши позов тим, що в с. Йосипівка Ульяновського району Кіровоградської області, проживала їх рідна мати [PERSON], яка мала спадкове майно. 22.04.2007 року [PERSON] померла . Позивачі як спадкоємці за законом звернулись до нотаріальної контори, щоб офорити спадщину на земельну ділянку № 5038 площею 1,500 га, яка знаходиться на території Йосипівської сільської ради Ульяновського району, але нотаріусом в оформленні спадщини їм було відмовлено в зв»язку з тим, що в [PERSON], яка померла 22.04.2007 року був відсутній державний акт на право приватної власності на землю. Але як стверджують позивачі їх мати набула права власності на вище згадану земельну ділянку і даний факт підтверджується довідкою № 50 від 16.02.2010 року виданою Центром державного земельного кадастру в Ульяновському районі. Тому виходячи з наведено вище вони були вимушені для вирішення даного питання звернутися в суд з позовом про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом Представник позивачів в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просить суд задовольнити позов. Представник Йосипівської сільської ради в судове засідання не зявився. З Йосипівської сільської ради надійшла до суду заява в якій вказано, що ніяких заперечень з приводу позову [PERSON] не мають та просять заслухати справу без участі свого представника. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] померла 22.04.2007 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 24 квітня 2007 року, серії 1-ОЛ № 047092 (а.с. 7). Після її смерті залишилась спадщина, а саме земельна ділянка № 5038 площею 1,500 га в межах згідно з планом, яка знаходиться на території Йосипівської сільської ради Ульяновського району, яка належала померлій, що підтверджується довідками № 168 від 02.02.2010 року та № 50 від 16.02.2010 року (а.с 8,15) Крім того, судом встановлено, що після смерті [PERSON], Ульяновською державною нотаріальною конторою заведено спадкові справи № 53 про право на спадщину за законом на ім»я [PERSON] та спадкова справа № 347 про право на спадщину за законом на ім»я [PERSON] (а.с 11,12) Позивачі являються дітьми покійної [PERSON]А, що підтверджується копіями свідоцтв про народження [PERSON]А та [PERSON]А (а.с. 5, 6), а тому у відповідності до ст. 1261 ЦК України являються спадкоємцями першої черги. Вислухавши доводи представника позивачів та вивчивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов [PERSON] та [PERSON] підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення, тому

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-16 00:00:00

В березні 2009 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача, з яким зареєструвала шлюб 18 січня 2008 року у Красногвардійському відділі РАЦС Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 14 та просила стягнути з відповідача аліменти на своє утримання у розмірі 500 щомісячно, оскільки вона у вересні 2008 році завагітніла, а в жовтні 2008 року через сварки та непорозуміння вимушена була піти з сімї проживати до батьків. Відповідач відмовляється визнавати їх дитину. Вона працює, але її заробітної плати не достатньо для харчування вагітної жінки. Тому вона вимушена звернутися до суду. У судовому засіданні позивачка уточнила позовні вимоги та просила суд стягнути з відповідача на її утримання аліменти в розмірі 1/4 частини щомісячно, посилаючись на підстави зазначені в позовній заяві, а також вказала на те, що вона зараз знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років та не працює, проживає у батьків. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, та вказав на те, що позивачка проживає з іншим чоловіком, який її утримує, а також вона отримує соціальну допомогу при народженні на дитини. Представник відповідача позовні вимоги не визнав та просив відмовити в їх задоволенні. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. ч. 2, 4 ст. 84 СК України - дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст. 80 СК України - розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що відповідач доводиться батьком малолітньої [PERSON], [INFO], яка знаходиться на утриманні позивачки та на користь якої стягнуті алыменти в судовому порядку у розмірі 1/4 частини, добровільно допомоги на утримання позивачки відповідач не надає. Відповідач не сплачує аліменти на інших дітей, непрацездатних батьків на утриманні не має. Таким чином, суд вважає, що з відповідача слід стягнути аліменти в судовому порядку на утримання [PERSON] у розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави повинно бути стягнено судовий збір по справі у розмірі 51 грн., оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду, а також на підставі ст. 81 ЦПК України з відповідача повинні бути стягнуті витрати на інформаційно-технічне забезпечення по справі у розмірі 120 грн., оскільки позивачка звільнена від сплати витрат на інформаційно-технічне забезпечення по справі при зверненні до суду. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-16 00:00:00

Позивач МКП „ Чернівцітеплокомуненерго „ звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення 1559, 72 гри. за надану теплову енергію посилаючись на те, що між позивачем та відповідачем існували фактичні договірні правовідносини , було відкрито особовий рахунок і видано абонентську книжку № 35582. Квартира відповідача № 14 в будинку по вул. Головній, 281-а в м. Чернівці опалювальною площею 47, 50 кв.м. обладнана приладами централізованого опалення . Відповідач від послуг не відмовлялась і прилади централізованого опалення не відключала . Теплова енергія надавалась протягом опалювального періоду із жовтня по квітень місяці відповідно по роках, грошові нарахування велися згідно тарифу щомісячно по якості і кількості наданих послуг та відсутності скарг з боку відповідача. Відповідач відмовляється проводити оплату за фактично спожиту теплову енергію заборгувавши позивачеві 1559, 72 грн. Представник позивача в судове засідання не заявилась , від неї до суду поступила письмова заява про розгляд справи у її відсутності, підтримання позовних вимог та погодженням щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не заявилась , про день і час розгляду справи була повідомлена завчасно, про що є повідомлення в справі , про поважні причини неявки суд не повідомила . Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України Судом встановлено, що відповідач прописана та проживає в квартирі №14 по вул .Головній , 281-а м. Чернівці, що підтверджується довідкою на а.с. 6 їй відкрито особовий рахунок № 35582 \\а.с. 5\\. Заборгованість відповідача за фактично спожиту теплову енергію з 01.11.2007 року по 31.08.2009 року складає 1559, 72 грн., що підтверджується розрахунком на а.с.6 , а тому з неї необхідно стягнути цю заборгованість, а також повернення коштів на оплату витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду судової справи в сумі ЗО грн. на користь МКП „ Чернівцітеплокомуненерго" та на користь держави судовий збір по справі в сумі 51 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-16 00:00:00

Позивач 25 травня 2010 року звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей. В заяві зазначила, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 05.11.1997 року. Від подружнього життя народилися діти: донька [PERSON], [INFO] та донька [PERSON], [INFO], батьком яких є відповідач по справі. Відповідач проживаючи окремо від сімї, добровільно не надає ніякої матеріальної допомоги на утримання дітей. Просить суд стягнути з відповідача на її користь на утримання дітей аліменти в твердій сумі по 300 грн на кожну дитину до їх повноліття, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач надала суду телеграму, в якій позов підтримала та просила його задовольнити, а справу розглянути за її відсутності. Відповідач будучи своєчасно та належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи у судове засідання не зявився, але надав суду письмову заяву, в якій заявлені вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення, і просив справу розглянути за його відсутності.. Дослідивши обставини справи і перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з таких підстав. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають у шлюбі з 05 листопада 1997 р. В період подружнього життя у них народилися діти: донька [PERSON], [INFO] та донька [PERSON], [INFO], батьком яких є відповідач по справі Встановлено, що з 2010 року відповідач проживає від сімї окремо та добровільно не надає допомоги позивачу на утримання дітей. Відповідно з вимогами ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідач не виконує своїх обовязків по утриманню дітей, не надає позивачу допомоги на їх утримання. Позивач із-за відсутності домовленості з відповідачем, який працює, але має нерегулярний дохід заробляючи гроші на прожиття, вимагає такої допомоги на дітей від відповідача за рішенням суду в розмірі по 300 грн щомісяця на кожну дитину, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За таких умов, з урахуванням обставин викладених в ст. 182 СК України, а саме матеріального становища відповідача, суд приходить до висновку про стягнення аліментів на утримання дитини. В силу ст. 191 СК України аліменти підлягають стягненню з відповідача з моменту подачі до суду позову, тобто з 25.05.2010 року і на підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України підлягають обовязковому негайному стягненню у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст. 180, ч. 3 ст. 181, ст.ст. 182, 184, 191 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-16 00:00:00

Позивач звернувся до Яготинського районного суду з даним позовом в якому зазначив, що він є власником будинку № 35 по вулиці Поштова в м. Яготин Київської області. 24.01.2009 року в будинку була прописана відповідачка. З липня 2009 року відповідачка виїхала на інше постійне місце проживання, забравши всі свої речі. З того часу комунальні послуги сплачує він особисто. Просив визнати відповідачку такою, яка втратила право користування жилим приміщенням. В судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги позову. Відповідачка в судове засідання не зявилася, попереджена належним чином причини неявки суду невідомі. Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази по справі, заслухавши пояснення представника позивача, суд при ходить до наступних висновків. Так, з матеріалів справи вбачається, що згідно довідки № 332 від 26.04.2010 року Яготинської ЖЕК по вул. Поштова 35 в м. Яготин зареєстровані [PERSON], його дружина [PERSON], син [PERSON], дочка [PERSON] та дружина брата [PERSON] Відповідно до технічного паспорту та договорів купівлі-продажу (а.с. 6-12) зазначений будинок належить на праві власності [PERSON] Відповідно акту обстеження житлово-побутових умов проживання [PERSON] депутата Яготинської міської ради від 26 квітня 2010 року у вказаному домоволодінні [PERSON] Факт відсутності [PERSON] в судовому засіданні підтвердив свідок [PERSON] Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Статтею 321 ЦК України зазначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Враховуючи наведене, суд вважає що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved