Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-08 00:00:00

[PERSON] 14 травня 2009 року звернувся до суду з позовом до відповідача обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Дворянський» про припинення юридичної особи, позовні вимоги доповнювалися і уточнювалися. Позивач в своїх позовних вимогах, а його представник в ході судового засідання посилалися на те, що позивач є власником квартири [ADDRESS] і йому стало відомо, що 02 березня 2009 року було зареєстровано Статут обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Дворянський», тобто будинку, де він мешкає. Вважає вказану реєстрацію незаконною, оскільки суттєво порушені його права, він про це не знав, згоди своєї на це він не давав. Він зверталася до відповідача про повернення всього в первісний стан, та йому було відмовлено в цьому. Він фактично був введений в оману. Відповідач йому відмовляє повернути все як було. Просив визнати недійсним Статут обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Дворянський» та припинити дію юридичної особи обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Дворянський», задовольнивши позов в повному обсязі. Представник відповідача ОСББ «Дворянський» в судове засідання не зявився, про день та час слухання справи була повідомлена належним чином, про що є письмове повідомлення, до суду звернувся з письмовою заявою про визнання позову і згоду з мотивами позовних вимог, просив справу розглядати без них і рішення винести на розсуд суду. Суд вважає можливим розгляд справи за відсутності представника вказаного відповідача згідно ст. 169 ЦПК України. Представник третьої особи ТОВ «Перспектива Інвестмент» в судове засідання не зявився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив. В письмовому зверненні до суду вказав, що позов підтримують, все ними зроблено згідно вимог закону, порушень з їх боку не допущено. Просив справу розглянути без їх участі. Суд вважає можливим розгляд справи за відсутності представника вказаної третьої особи згідно ст. 169 ЦПК України. Зясувавши думку сторін і третьої особи, оцінивши надані і добуті докази, перевіривши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і підлягаючими задоволенню. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] є власником нерухомого майна, а саме квартири № 163, яка розташована в будинку № 35б корп.2 по вул. Дзержинського у м. Дніпропетровську. 02 березня 2009 року було зареєстровано Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Дворянський». ОСББ «Дворянський» був створений власниками квартир житлового комплексу по вул. Дзержинського, 35б. Про розробку і схвалення Статуту вказаного ОСББ позивачу відомо не було, після того, як він дізнався про це, не визнав такі новоутворення, вважає, що ОСББ «Дворянський» створено з порушенням закону. Вважає вказану реєстрацію незаконною, оскільки суттєво порушені його права, він про це не знав, згоди своєї на це він не давав. Він зверталася до відповідача про повернення всього в первісний стан, та йому було відмовлено в цьому. В добровільному порядку спір не вирішено і позивач вимушений звернутися з позовом до суду. Суд вважає позов обґрунтованим, виходячи з наступного. Відповідно до ст.6 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» об'єднання може бути створене в будинку будь-якої форми власності з числа тих, хто приватизував або придбав квартиру, а також власника будинку або його уповноваженої особи, власників жилих приміщень, а також власників нежилих приміщень. Для створення об'єднання скликаються установчі збори. Повідомлення про проведення установчих зборів направляється власником будинку або ініціативною групою не менше ніж за 14 днів до дати проведення установчих зборів. Повідомлення направляється в письмовій формі і вручається кожному власнику під розписку або шляхом поштового відправлення (рекомендованим листом). У повідомленні про проведення установчих зборів зазначається, з чиєї ініціативи скликаються збори, місце і час проведення, проект порядку денного. Тобто виходячи з положень вказаного Закону, позивач як власник квартири зобовязаний брати участь в установчих зборах про створення обєднання співвласників багатоквартирного будинку. Про проведення зборів він повинен бути повідомлений особисто за 14 днів. Але відповідні вимоги закону під час створення ОСББ «Дворянський» були порушені. Про установчі збори позивач повідомлений не був, про створення ОСББ він дізнався від директора управління експлуатації нерухомості [PERSON] у травні 2009 року. Таким чином було порушено право позивача, передбачене Законом на участь в установчих зборах. Крім того, цією же нормою закону передбачено, що рішення про створення обєднання співвласників багатоквартирного будинку приймається шляхом поіменного голосування. Рішення оформлюється особистим підписом кожного, хто проголосував, у протоколі із зазначенням результату голосування («за» чи «проти»). Такі вимоги Закону під час проведення установчих зборів виконані не були, рішення про створення ОСББ «Дворянський» позивачем не приймалося свого підпису в протоколі він не ставив. Також установчі збори правомочні, якщо на них присутні більше п'ятдесяти відсотків власників. Але установчі збори про створення ОСББ «Дворянський» на яких би було присутні більш пятдесяти відсотків власників, мешканцями житлового комплексу по вул. Дзержинського, 35б м. Дніпропетровська ніколи не проводились. При цьому виходячи із змісту положень ч. 9 ст. 6 ЗУ «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» якою передбачено обовязкова особиста участь у власника квартири у голосуванні, інститут представництва в даному випадку відсутній, що виключає можливість участі на зборах за дорученням. Згідно ст. 38 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців» підставами для постановлення судового рішення щодо припинення юридичної особи, що не пов'язано з банкрутством юридичної особи, зокрема є визнання недійсним запису про проведення державної реєстрації через порушення закону, допущені при створенні юридичної особи, які не можна усунути. Стосовно оспорюваного договору дарування. Відповідно до вимог ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Статут ОСББ «Дворянський» в такому вигляді суперечать актам цивільного законодавства та моральним засадам суспільства оскільки в такому вигляді не передбачений цим законодавством. Сторони цього правочину (співвласники будинку і квартир будинку) про обставини утворення та реєстрації не повідомлялось, в матеріалах справи такі відомості відсутні. Також правочин не був спрямований на настання реальних наслідків. Відповідно до вимог ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до вимог ст. 210 ЦК України правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації. Перелік органів, які здійснюють державну реєстрацію, порядок реєстрації, а також порядок ведення відповідних реєстрів встановлюються законом. Оспорюваний правочин відповідає переліченим вимогам закону, вчинений у письмовій формі з нотаріальним посвідченням, оскільки правочин, предметом яких є нерухоме майно (земельні ділянки, будівлі та ін.) підлягають обовязковому нотаріальному посвідченню. Відповідно до вимог ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою\~ третьою, пятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.… Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). У відповідності до вимог ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підстави своїх вимог. Відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна доводити ті обставини, на які вона посилається як на підстави свої вимог. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Виходячи з наведеного, суд вважає, що позивачем було доведено ті обставини, які б свідчили про те, що оспорюваний правочин, а саме Стиату ОСМД «Дворянський» слід визнати недійсними. Всебічне дослідження усіх обставин справи та письмових доказів, з урахуванням допустимості доказів та узгодженістю і несуперечністю між собою дають обєктивні підстави вважати, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідач не заперечує будь-які інші (крім договірних) домовленості і зобовязання стосовно позивача по оформленню, виконанню та реєстрації договору статуту, а позивач це довів, твердження про наявність будь-яких інших зобовязань є припущенням. Не може суд прийняти до уваги можливу позицію відповідача стосовно не згоди з позовними вимогами, оскільки вона спростовується вищенаведеним і нічим обєктивно не підтверджується. При таких обставинах суд вважає можливим визнати недійсним Статуту ОСББ «Дворянський» та припинити дію юридичної особи обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Дворянський». Таким чином суд вважає, що позовні вимоги про визнання недійсним Статуту ОСББ «Дворянський» та припинення дії юридичної особи в такому вигляді ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved