Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-13 00:00:00

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що згідно з постановою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 липня 2009 року, було встановлено, що відповідачка на протязі строку з 29 вересня 2008 року - по 12 листопада 2008 року, працюючи менеджером по реалізації металопластикових вікон в позивача, як у приватного підприємця, в м. Павлограді по вул. Дніпровській, 113, являючись згідно з договором від 10.07.2009 року особою з повною матеріальною відповідальністю за збереження ввірених їй матеріальних цінностей, привласнила та розтратила майно, яке належало позивачу на праві власності як приватному підприємцю. Так на протязі зазначеного часу, відповідачка, діючи навмисно, з ціллю присвоїти та розтратити належні позивачу кошти, незаконно присвоїла, а в наступному і розтратила кошти на загальну суму 18840 (вісімнадцять тисяч вісімсот сорок) гривень, тобто вчинила кримінальне карне діяння, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 191 КК України. Відповідно до Закону України «Про амністію», зазначеною постановою суду, кримінальну справу за звинуваченням [PERSON] за ч. 1 ст. 191 КК України провадженням було закрито. Зазначена вище постанова набрала законної сили, відповідачкою та іншими учасниками процес\ не оскаржувалась. Таким чином факт вчинення відповідачкою злочину, факт присвоєння нею та розтрати належних позивачці коштів у сумі 18840 гривень, не потребують додатковому встановленню та доказуванню. Крім того, в результаті злочинних дій, які були вчиненні відповідачкою, позивачці також було завдано й моральної шкоди. Спричинену моральну шкоду вона оцінює на суму 5000 (п'ять тисяч) гривень. Позивачка просить стягнути з відповідачки компенсацію за завдану майнову шкоду в результаті хлочину в сумі 18840 гривень, завдану моральну шкоду в результаті злочину в сумі 5000 гривень, стягнути всі зазнані витрати, пов'язані з розглядом справи. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив задовольнити повністю. Відповідачка в судове засідання не зявилася, була належним чином повідомлена про слухання справи, через розміщення обяви в газеті «Вісті Придніпров'я». Судом було ухвалено слухати справу в заочному судовому засіданні. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача слід задовольнити в повному обсязі. В судовому засіданні було встановлено, що згідно з постановою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 липня 2009 року, було встановлено, що відповідачка, на протязі строку з 29 вересня 2008 року - по 12 листопада 2008 року, працюючи менеджером по реалізації металопластикових вікон в позивача як у приватного підприємця, в м. Павлограді по вул. Дніпровській, 113, являючись згідно з договором від 10.07.2009 року особою з повною матеріальною відповідальністю за збереження ввірених їй матеріальних цінностей, привласнила та розтратила майно, яке належало позивачу на праві власності як приватному підприємцю. Так на протязі зазначеного часу, відповідачка діючи навмисно, з ціллю присвоїти та розтратити належні позивачу кошти, незаконно присвоїла, а в наступному і розтратила кошти на загальну суму 18840 (вісімнадцять тисяч вісімсот сорок) гривень, тобто вчинила кримінальне карне діяння, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 191 КК України. В судовому засіданні по кримінальній справі, відповідачка свою вину у скоєному злочині визнала повністю та звернулась до суду с заявою про застосування до неї Закону України від 12 грудня 2008 р. «Про амністію» в зв'язю, з перебуванням у неї на утриманні двох неповнолітніх дітей, відносно яких вона батьківських прав не позбавлялась, а саме - [PERSON] Є, 1997 роту народження, та [PERSON], [INFO]. Відповідно до положень п. «в» ст. 1 Закону України від 12 грудня 2008 р. «Про амністію», зазначеною постановою суду, кримінальну справу за звинуваченням [PERSON] за ч. 1 ст. 191 КК України провадженням було закрито (а.с. 5). Зазначена вище постанова набрала законної сили, відповідачкою та іншими учасниками процесу не оскаржувалась, та відповідно до положень ст. 61 ЦК України обставини, які були встановленні при розгляді зазначеної вище кримінальної справи не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, а постановлене по справі судове рішення є обов'язковим для суду, який розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвально вирок або постанову суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчиненні вони цією особою. Таким чином факт вчинення відповідачкою злочину, факт присвоєння нею та розтрати належних позивачці коштів у сумі 18840 (вісімнадцять тисяч вісімсот сорок) гривень, не потребують додатковому встановленню та доказуванню. Відповідно до вимог ст. 5 Закону України «Про застосування амністії в Україні» звільнення особи від кримінальної відповідальності в зв'язку з амністією не позбавляє її обов'язку відшкодувати завдану шкоду потерпілому Таким чином обов'язок відповідачки відшкодувати завдану позивачці шкоду у зазначеному вище розмірі, також встановлений діючим законодавством України і ця обставина додатковому доказуванню не підлягає. Крім того, в результаті злочинних дій, які були вчиненні відповідачкою, позивачці також було завдано й моральної шкоди, яка полягає зокрема в наступному: вона незаконно була позбавлена відповідачкою свого права володіння, користування та розпорядження належними їй коштами, розмір яких для неї є значним; за захистом своїх прав та інтересів, за рахунок свого вільного часу та дозвілля, юна змушена була звергатися до правоохоронних органів та до суду, під час досудового слідства юна неодноразово допитуватась. витрачаючи свій вільний та робочий час для спілкування з міліцією, що також не є звичним для неї; в результаті злочинних дій, які вчинила відповідачка, в позивачки погіршився загальний стан самопочуття - з'явилося безсоння, погіршився апетит та став з'являтися періодичний головний біль. Суд вважає, що позивачці спричинена моральна шкода в сумі 2000 гривень. Також підлягають стягненню з відповідачки всі зазнані виграти, пов'язані з розглядом справи. В іншій частині позовних вимог відмовити.

Outcome: partial