Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до Кіровського районного суду [PERSON] з позовом до ВАТ «[PERSON] центральний ринок» про поновлення на роботі. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те , що наказом № 1 від 13.09.2007 'року її було звільнено з 01 березня 2005 року згідно п.4 ст.40 КЗпП України з посади начальника дільниці № 6 за невихід на роботу без поважної причини.Вважає звільнення незаконним та необгрунтованим , оскільки 23 , 24 лютого 2005 року вона прийшла на роботу, однак її до робочого місця не допустили .До відома наказ про звільнення їй був доведен лише 30 вересня 2007 року. Крім того , вважає , що звільнення її з роблти було проведено з порушення законодавства , оскільки звільнення на підставі п.4 ст.40 КЗпП України є заходом дисциплінарного стягнення. Відповідно до ст.148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку , але не пізніше одного місяцс з дня його виявлення , не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв»язку з тимчасовою непрацездатністю або перебуванням його у відпустці.Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку. Наказ про звільнення був виданий 13.09.2007 року за порушення, яке ніби-то мало місце 01.03.2005 року, таким чином вважає , що її звільнення незаконне і просить суд поновити її на роботі. Представник відповідача -ВАТ «[PERSON] центральний ринок» в судове засідання не з»явився про причини неявки суд не повідомив , позивачка не заперечувала проти заочного розгляду справи. Заслухавши пояснення позивачки , дослідивши матеріали справи в сукупності , суд вважає , що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню , оскільки відповідно до п.4 ст.40 КЗпП України трудовий договір , укладений на невизначений строк , а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках: прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин . а як встановлено в судовому засіданні позивачка працювала начальником дільниці № 6 Відкритого акціонерного товариства «[PERSON] центральний ринок». Наказом № 1 від 13.09.2007 року [PERSON] було звільнено з 01 березня 2005 року згідно п.4 ст.40 КЗпП України з посади начальника дільниці № 6 за невихід на роботу без поважної причини. Даний наказ було доведено до позивачки лише 30 вересня Позивачка наполягає на тому , що 23 , 24 лютого 2005 року вона приходила на роботу , але її не допустили до робочого місця охоронці.Жодних пояснень чому її не пускають на роботу їй не надали. Ніяких доказів тому , що позивачка не з»явилася на роботу без поважних причин відповідачем не надано , тому суд приходе до висновку . що підстави доя звільнення позивачки відсутні. Крім того , у відповідності до ст.148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку , але не пізніше одного місяця з дня його виявлення , не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв»язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку. А як встановлено в судовому засіданні , наказ про звільнення позивачки датований 12.09.2007 року за порушення вчинене 01.03.2005 року. За таких обставин суд приходе до висновку . що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню . а саме підлягає визнанню незаконним наказ № 1 від 12.09.2007 року генерального директора ВАТ «[PERSON] центральний ринок» [PERSON] в частині звільнення позивачки та поновити останню на посаді начальника дільниці № 6 ВАТ «[PERSON] центральний ринок» , допустивши рішення в "частині поновлення на роботі до негайного виконання у відповідності до вимог ст.367 ЦПК України. У відповідності до ст. 11 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених позивачкою вимог. Оскільки позивачка при зверненні до суду звільнена від сплати судових витрат , відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 17 грн . та витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в сумі 7 грн.50 коп. На підставі вищевикладеного ,

Outcome: approved