Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-29 00:00:00

У жовтні 2007 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення виплаченого відшкодування за шкоду, заподіяну джерелом підвищеної небезпеки. В обґрунтування своїх вимог зазначав, що відповідно до усної домовленості відповідач [PERSON] використовував належний йому, позивачу, автомобіль марки „Мерседес д.н.з. [NUMBER] для здійснення перевезень пасажирів по маршруту №97 в м. Львові. 17 червня 2007 року з вини [PERSON] сталась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої був пошкоджений автомобіль марки „[PERSON] А4 д.н.з. АА 4519, який належить гр. [PERSON] Вина відповідача [PERSON] у вчиненні вищевказаного правопорушення в повному обсязі доведена протоколом про адміністративне правопорушення та постановою про притягнення його до адміністративної відповідальності. Згідно висновку спеціаліста №07/07/02-2 від 07 липня 2007 року вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки „Ауді-А4 станом на момент огляду становить 25073,82 грн., що еквівалентно на той час 5000,00 доларів СІЛА. 24 липня 2007 року ним, [PERSON], як власником автомобіля марки „Мерседес д.н.з. [NUMBER], заподіяна [PERSON] матеріальна шкода була відшкодована, про що свідчить розписка про отримання [PERSON] від нього 5000,00 доларів США. Дана розписка засвідчує факт передачі грошей за відшкодування шкоди та була складена в присутності свідків. У відповідності до ч.І ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до іншої особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Оскільки відповідач [PERSON] відмовляється повернути суму відшкодованої ним шкоди, він, позивач, вимушений звернутись в суд. Станом на вересень 2007 року курс гривні до долара США становить 5,05 грн. за один долар США, тау звязку з цим відповідач [PERSON] повинен повернути йому 25250 грн. З огляду на такі факти просив постановити рішення про стягнення з відповідача [PERSON] 25250 грн. виплаченого відшкодування, за шкоду, заподіяну [PERSON]. внаслідок дорожнього-транспортної пригоди, що мала місце 17 червня 2007 року. В процесі судового розгляду справи позивач [PERSON] в лютому 2009 року подав заяву про збільшення позовних вимог, в якій, зіславшись на те, що офіційний курс гривні до долара США становить 8,00 грн. = 1 долар США, просить постановити рішення про стягнення з відповідача [PERSON] 40000,00 грн. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позов підтримали, покликаючись на обставини, які викладені в позовній заяві та заяві про збільшення позовних вимог. Відповідач [PERSON] судовому засіданні позов не визнав, зіславшись на доводи, які викладені в долученому до справи письмовому запереченні. Залучений до участі в справі в якості третьої особи [PERSON] та представник залученого до участі в справі в якості третьої особи ТзОВ „Фірма Інтерпост в судові засідання жодного разу не зявились без поважних причин, хоч про час та місце розгляду справи повідомлялись в установленому порядку. Суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутності, оскільки в ній наявні достатні матеріали про права та взаємовідносини сторін. Заслухавши позивача [PERSON], його представника [PERSON], відповідача [PERSON], показання свідків [PERSON], [PERSON], зясувавши дійсні обставини справи, права та обовязки сторін, дослідивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 17 червня 2007 року близько 20.00 год. відповідач [PERSON], керуючи транспортним засобом марки „Мерседес д.н.з. [NUMBER], який здійснював перевезення пасажирів по маршруту №97, на вул. Виговського - Головатого в м. Львові, перед початком руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод іншим учасникам дорожнього руху, не пропустив транспортний засіб, який рухався в попутному напрямку ліворуч від нього, внаслідок чого здійснив зіткнення за автомобілем марки „[PERSON] А4 під керуванням [PERSON], який від удару здійснив наїзд на перешкоду (вїхав в дерево) та отримав технічні пошкодження. Постановою судді Шевченківського районного суду м. Львова від 09 липня 2007 року відповідач [PERSON] був визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 68 грн. Відповідно до висновку спеціаліста №07/07/02-2 експертного автотоварознавчого дослідження про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику дорожнього транспортного засобу, який складений 07 липня 2007 року фізичною особою - підприємцем [PERSON], вартість матеріального збитку, завданого власнику ДТЗ марки „[PERSON] А4, 2 д.р.н. ВО0644АЕ, тр.20АА4516 станом на момент огляду становить 25073,82 грн. У звязку з даною дорожньо-транспортною пригодою позивач [PERSON] 24 липня 2007 року виплатив [PERSON], який був за кермом вищевказаного автомобіля марки „[PERSON] А4, в якості відшкодування завданих збитків грошову суму в розмірі 5000,00 доларів СІЛА. Вищевказані обставини стверджуються поясненнями позивача [PERSON], його представника [PERSON], показаннями свідка [PERSON], долученими до справи копіями постанови судді Шевченківського районного суду м. Львова від 09 липня 2007 року про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, розписки [PERSON] від 24 липня 2007 року про тримання від [PERSON] грошових коштів в сумі 5000, 00 доларів СІЛА, матеріалами оглянутої в судовому засіданні адміністративної справи №3-11149/2007р. про вчинення [PERSON] правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та ці обставини в судовому засіданні ніким не оспорювались. В судовому засіданні також встановлено, що транспортний засіб марки „Мерседес д.н.з. [NUMBER], яким 17 червня 2007 року керував відповідач [PERSON], на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії ІНА №504644, виданого 28 річня 2003 року Жовківським РРЕВ ДАІ УМВС України у Львівській області належав на праві власності [PERSON], який був залучений до участі в справі в якості третьої особи. 06 червня 2007 року [PERSON] видав довіреність, яка була посвідчена приватним нотаріусом Жовківського нотаріального округу [PERSON], відповідно до якої він уповноважив позивача [PERSON] представляти його інтереси в державних, громадських або будь- яких інших установах, підприємствах та організаціях при укладенні договору позички, купівлі-продажу, міни, найму (оренди) та з усіх без винятку питань, повязаних з експлуатацією (керуванням) вищевказаного транспортного засобу. В подальшому позивач [PERSON] на підставі усної домовленості передав вищезазначений автомобіль марки „Мерседес д.н.з. [NUMBER] своєму швагрові [PERSON], який є субєктом підприємницької діяльності і має ліцензію на здійснення внутрішніх перевезень пасажирів, а останній, в свою чергу, уклав договір користування транспортними засобами та співпрацю з ТзОВ „Фірма Інтерпост. За умовами цього договору [PERSON] передав, а ТзОВ „Фірма Інтерпост стало ви користувати зазначений транспортний засіб в співпраці по перевезенню пасажирів в режимі маршрутного таксі по маршруту №97. Дані обставини стверджуються поясненнями позивача [PERSON], його представника [PERSON], долученими до справи копіями довіреності від 06 червня 2007 року, свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи - підприємця [PERSON], ліцензії серії АВ №296952 Головної державної інспекції на автомобільному транспорті про надання [PERSON] права на здійснення внутрішніх перевезень пасажирів, а .також копіями договорів користування транспортними засобами та співпрацю, які укладались між [PERSON] та ТзОВ „Фірма Інтерпост. З пояснень позивача [PERSON] та його представника [PERSON] вбачається, що вони просять стягнути з відповідача [PERSON] виплачене [PERSON] в користь [PERSON] відшкодування за шкоду, заподіяну джерелом підвищеної небезпеки, з підстав, передбачених ч.1 ст. 1191 ЦК України, відповідно до якої особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі, виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. При цьому вважають, що між сторонами по справі існувала цивільно-правова угода, яка булка укладена в усній формі та відповідач [PERSON] здійснював перевезення на підставі цієї цивільно-правової угоди. Однак, як видно з пояснень відповідача [PERSON], він став працювати водієм по перевезенню пасажирів з червня 2003 року. При влаштуванні на роботу, позивач [PERSON] забрав в нього трудову книжку, пообіцяв, що проведе оформлення на роботу в установленому порядку та зробить відповідний запис в трудовій книжці. Проте, після події дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 17 червня 2007 року, [PERSON] повернув йому трудову книжку та жодних записів про оформлення на роботу водієм в ній не зробив. Ці обставини підтвердив в судовому засіданні 29 травня 2008 року і сам позивач [PERSON], який пояснив, що дійсно в червні 2003 року забрав в [PERSON] трудову книжку щоб зразу ж оформити його на роботу і сплачувати відповідні платежі в Пенсійний фонд України, однак цього не зробив. Якби 17 червня 2007 року не сталась дорожньо-транспортна пригода, то він, позивач, оформив би відповідні документи про те, що [PERSON], здійснюючи перевезення пасажирів в режимі маршрутного таксі, перебуває в трудових відносинах. Судом також встановлено, що підставою для керування відповідачем [PERSON] транспортними засобами, які здійснювали перевезення пасажирів по маршруту №97, в т.ч. і мікроавтобусом „Мерседес д.н.з. [NUMBER], були дорожні листи, які видавались йому ТзОВ „Фірма Інтерпост. Як пояснив в судовому засіданні [PERSON] такі дорожні листи йому видавав механік ТзОВ „Фірма Інтерпост впродовж чотирьох років, а перед виходом на зміну він проходив відповідне медичне обстеження. Позивач [PERSON], не оформивши наказ та не здійснивши записи в трудовій книжці про роботу водієм маршрутного таксі, фактично його обманув. Крім цього, судом встановлено, що у звязку з вищевказаною дорожньо- транспортною пригодою, що мала місце 17 червня 2007 року, відповідач [PERSON] 20 липня 2007 року передав, а [PERSON] отримав 1000 доларів СІЛА. У розписці, копія якої долучена до матеріалів справи і яка була написана в присутності свідків [PERSON] і [PERSON], [PERSON] зазначив, що „...отримав 20.07.2007 року о 19.40 год. 1000 (тисячу доларів СІЛА), як компенсацію внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В подальшому будь- яких претензій до громадянина [PERSON] мати не будемо.... Оцінюючи зібрані в справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] є безпідставним та в його задоволенні слід відмовити. Доводи позивача [PERSON] та його представника [PERSON] в підтримання позовних вимог, суд вважає непереконливими, вони спростовуються зібраними в справі доказами та тому такі доводи суд не може покласти в основу свого рішення і задовольнити позов.

Outcome: approved