Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-29 00:00:00

У квітні 2010 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому зазначала, що вона з 17 червня 2006 року перебуває у шлюбі з відповідачем [PERSON], зареєстрованим виконкомом Княжицької сільської ради Броварського району Київської області, актовий запис № 21. Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Створити міцну сімю їм не вдалося, оскільки у них виявилися різні, психологічно несумісні характери та погляди на життя. Через це між ними стали виникати сварки та непорозуміння, які принижують її жіночу гідність. З метою збереження сімї вона неодноразово просила свого чоловіка [PERSON] змінити своє ставлення до неї, проте це позитивних результатів не дало. Між ними склалися відносини, які виключають подальше сумісне проживання. Вона не має наміру відновлювати шлюбні відносини, оскільки втратила до відповідача почуття довіри та поваги. Їхній шлюб носить лише формальний характер. Просить розірвати шлюб між нею, [PERSON], та [PERSON], який зареєстрований 17 червня 2006 року виконкомом Княжицької сільської ради Броварського району Київської області, актовий запис № 21. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала та пояснила, що її рішення про розірвання шлюбу є обдуманим, подальше збереження шлюбу між ними є неможливим та буде суперечити її інтересам. Просила суд задовольнити позов. Проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів не заперечувала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 17 червня 2006 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у виконкомі Княжицької сільської ради Броварського району Київської області, актовий запис № 21. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. У судовому засіданні встановлено, що сторони подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Згідно із ч. 1 ст. 21, ч. 1 ст. 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 1 ст. 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. У ч. 2 ст. 112 СК України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінивши дослідженні у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи фактичні відносини подружжя, той факт, що сторони подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню, а шлюб між нею та [PERSON] розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та буде суперечити інтересам позивача. На підставі ст. ст. 21, 24, 104, 110, 111, 112 СК України,

Outcome: approved