Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-30 00:00:00

12.11.2009 року до суду подано позов [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON], в якому позивач просить суд стягнути з відповідачів на свою користь 135746 гривень шкоди в звFязку із втратою витрат, понесених на ремонт нежитлового приміщення, що належить відповідачам. Представник позивача в судовому засіданні позов повністю підтримав і пояснив, що позивач купив нежитлове приміщення, розташоване в Харківській області, Харківському районі, м. Мерефа, майдан Шевченко 1, що становить 77/100 частин приміщення магазину і кафе літ. «А-1», повністю відремонтував зазначене приміщення на суму 135746 гривень. Після чого, право власності на це приміщення перейшло до відповідачів, які на думку позивача є близькими родичами. Вартість ремонту відповідачі не відшкодували, тому позивач вважає що такими діями йому нанесено матеріальних збитків. В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилався на правовстановлюючі документи і висновок судової експертизи. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, посилаючись в основному на ту обставину, що між сторонами не виникло зобовFязань, повFязаних із відшкодуванням шкоди, оскільки ніяких незаконних дій відповідачем не вчинено і вважає такі вимоги безпідставними. Будь-яких інших посилань на обставини, якими представник відповідача обґрунтовує свої заперечення проти позову, і які можуть бути суттєвими при вирішення спору, суду не надано. Відповідачі [PERSON] і [PERSON] про час і місце судового розгляду справи повідомлені належним чином, в судове засідання не зFявились, причин неявки суду не повідомили, тому суд розглянув справу за їх відсутності. Вислухавши в судовому засіданні пояснення представників сторін і дослідивши надані суду докази, суд вважає необхідним частково задовольнити вимоги в частині доведеності і обґрунтованості позовних вимог. Судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу від 9 лютого 2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу [PERSON] позивач [PERSON] купив у державного сільськогосподарського підприємства «Оберіг» 77/100 частин нежитлової будівлі магазину та кафе літ. «А» загальною площею 471,40 кв. м., розташовану в Харківській області, Харківському районі, м. Мерефа, майдан Шевченко 1, що підтверджено копією договору купівлі-продажу. Із місту договору дарування частини нежитлових приміщень від 23 березня 2009 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу [PERSON] реєстровий F 723, судом встановлено, що [PERSON] отримала у власність нежитлове приміщення, розташоване в Харківській області, Харківському районі, м. Мерефа, майдан Шевченко 1, що становить 77/100 частин приміщення магазину і кафе літ. «А- 1» відповідно до рішення Харківського районного суду Харківської області від 17.09.2008 року та ухвали судової колегії судової плати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області від 11.12.2008 року, зареєстрованого в комунальному підприємстві «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» 5.03.2009 року. Таким чином, право власності на зазначене нерухоме майно відповідач [PERSON] набула лише 5.03.2009 року - з моменту державної реєстрації права власності на нерухоме майно. Цим же договором дарування відповідач [PERSON] подарувала нежитлове приміщення розташоване в Харківській області, Харківському районі, м. Мерефа, майдан Шевченко 1, становить 77/100 частин приміщення магазину і кафе літ. «А-1» [PERSON], що підтверджується копією договору дарування. В свою чергу [PERSON] обміняла зазначене приміщення на інші передавши нежитлове приміщення, розташоване в Харківській області, Харківському районі, Мерефа, майдан Шевченко 1, що становить 77/100 частин приміщення магазину і кафе літ. 1 у власність [PERSON] за договором міни від 23 липня 2009 року посвідченим приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] реєстровий F 3878. Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи від 29.03.2010 року 64, виконаного Харківським науково-дослідним інститутом судових експертиз доведено, що період з квітня 2007 року по вересень 2007 року позивачем виконані будівельно-ремонтні роботи на суму 123998 гривень. Таким чином, відповідачами у судовому порядку отримано у власність приміщена розташоване в Харківській області, Харківському районі, м. Мерефа, майдан Шевченко 1, що становить 77/100 частин приміщення магазину і кафе літ. «А-1» тільки 5.03.2009 року і без урахування виконаних позивачем ремонтно-будівельних робіт. А такі роботи проводилися позивачем у той час, коли позивач [PERSON] був законним власником нежитлового приміщення, що розташоване в Харківській області, Харківському районі, НІ Мерефа, майдан Шевченко 1, що становить 77/100 частин приміщення магазину і кафе літ. «Я 1». Тобто підстави набуття відповідачами права власності на поліпшення нерухомого майна виконані позивачем - відсутні. В своєму позові позивач посилається на те, що такими діями йому як власнику завдані шкоду, хоча виходячи із наданих суду доказів суд приходить до висновку про безпідставні заволодіння відповідачами виконаними позивачем ремонтно-будівельним роботами на сумі 123998 гривень. Та обставина, що позивач вважає такі дії заподіянням шкоди не позбавлення позивача права на захист порушеного права. Так відповідно до ст. 387 ЦК України позивач має право на повернення свого майна із чужого незаконного володіння. Відповідно до вимог ст. ся 1212, 1213 ЦК України, враховуючи, що виконані ремонтно-будівельні роботи не можуть були повернуті в натурі, позивач має право вимагати відшкодування йому вартості виконаних робін якими безпідставно і неправомірно заволоділи відповідачі. Однак вимоги підлягають лише частковому задоволенню. Так сума, що підлягав стягненню, становить 123998 гривень, що менше заявлених позовних вимог, однак такий розмір доведено висновком експерта. Крім того, відповідно до наведених норм закону позивач може витребувати майно лише від тієї особи, що безпідставно ним володіє. Останнім власником нежитлового приміщення є відповідач [PERSON], з якого і слід стягнуті вартість ремонтно-будівельних робіт, а в іншій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають за недоведеністю. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати суд стягує на користь позивача відповідача [PERSON] пропорційно задоволених позовних вимог.

Outcome: partial