Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-27 00:00:00

У травні 2008 року позивачка звернулася з вищезазначеним позовом, в якому з уточненням позовних вимог просила суд: - усунути перешкоди у володінні та користуванні ? частки квартири №45 що знаходиться у м.Дніпропетровську по пр.Героїв 32, вселивши її в дану квартиру та надати їй у користування ізольовану кімнату житловою площею 17,5 кв.м., а [PERSON], дві ізольовані кімнати житловою площею 10,2 кв.м. та 11,2 кв.м. та лоджію 2,4 кв.м., яка примикає до даної кімнати, загальною площею 23,8 кв.м., а кухню (8,5 кв.м.), коридор (10,6 кв.м.), ванну кімнату (2,6 кв.м.), вбиральню (1,1 кв.м.), комору (1,4 кв.м.) загальною площею 24,2 кв.м. залишити у їх загальному користуванні; - зобов'язати відповідачів надати вільний доступ до квартири № 45 та надати їй дублікати ключів до зазначеної квартири. - стягнути з відповідачки на її користь судові витрати по справі. В судовому засіданні позивачка, а також її представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі, на задоволенні позову наполягали. Відповідачі, а також їх представник позовні вимоги не визнали, заперечували проти задоволення позову посилаючись на його необгрунтованість. Суд, заслухавши пояснення сторін та вивчивши матеріали справи в їх сукупності приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти: Згідно технічного паспорту на квартиру № 45 в житловому будинку № 32 по пр.Героїв в м.Дніпропетровську та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно КП „Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації" від 11.12.2007 року № 16996420 за [PERSON], зареєстрована 1/2 частка квартири № 45, що знаходиться у м.Дніпропетровську по пр.Героїв, 32. Згідно рішення Жовтневого районного суду у м.Дніпропетровську від 18.12.2006 року та від 01.02.2007 року за позовом [PERSON] до [PERSON] було визнано за [PERSON] право власності на 1/2 частину трикімнатної квартири N 45 в будинку №33 по пр.Героїв в м.Дніпропетрвоську. Це рішення на сьогоднішній день є чинним, воно відповідачкою не оспарювалось. Згідно статті 356 Цивільного кодексу України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Стаття 357 Цивільного кодексу України визначає, що частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Стаття 358 Цивільного кодексу України, зазначає, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Згідно статті 364 Цивільного кодексу України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Тобто, кожен з учасників спільної часткової власності має право вимагати виділення своєї частки із спільного майна. У випадку, коли угоди про спосіб виділення не досягнуто, то за позовом будь-кого з учасників майно ділиться в натурі. Судом встановлено, що між [PERSON], та відповідачкою неодноразово виникали спори про порядок користування і володіння квартирою. Угоди про спосіб виділення частки позивачки із загального майна не досягнуто. Відповідачі не допускають її до самої квартири, без її відома відповідачка [PERSON] змінила замки. Таким чином, вона позбавила позивачку можливості користуватися житлом яке належить їй на праві власності, і вона вимушене проживати за іншою адресою, що викликає незручності для неї та інших осіб. Згідно ст.41 Конституції України кожний має право володіти, користуватися й розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності й, що право власності є непорушним. Відповідно до ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. У відповідності до ч.1 ст.321 ЦК України ніхто не може бути протиправно позбавлений право власності або обмежений у його здійсненні. У разі порушення цього права власник на підставі статті 391 ЦК України має право вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування своїм майном. Таким чином суд вважає можливим усунути [PERSON] перешкоди у володінні та користуванні 1/2 часткою квартири [ADDRESS] та вселити її у квартиру № 45 за зазначеною адресою. Суд вважає, що у задоволенні решти позовних вимог стосовно визначення порядку користування квартирою позивачці слід відмовити, оскільки житлова площа квартири яка буде приходитися на одного мешкаючого буде меншою ніж передбачено діючим житловим законодавством (ст.47 ЖК України) та нормами житлової площі, що надається в межах норми житлової площі окремого населеного пункту. На підставі викладеного,

Outcome: partial