Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-30 00:00:00

19.02.2009 року ВАТ Страхова компанія «ПЗУ Україна» звернулась із вищезазначеним позовом до [PERSON] В обґрунтування своїх вимог позивач послався на те, що між страховою компанією та [PERSON] був укладений договір страхування. Обєктом страхування стали майнові інтереси страхувальника, повязані із володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом. [PERSON] в результаті дорожньо-транспортної пригоди з вини [PERSON] була заподіяна майнова шкода та позивачем була перерахована на її користь сума страхового відшкодування у розмірі 5.158 грн. 45 коп. Зазначені кошти в порядку Закону України «Про страхування» позивач просив стягнути на свою користь. Крім задоволення позовних вимог, ВАТ просило присудити на свою користь судові витрати на оплату судового збору у розмірі 51 грн. 60 коп., витрат на ІТЗ розгляду справи - 30 грн. Позивач в судове засідання не зявився, його представником за довіреністю було надано клопотання про розгляд справи за відсутності позивача, в якій він позовні вимоги підтримав та не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, належним чином повідомлений судом про розгляд справи (поштове повідомлення № 124070 від 24.04.2010 року), про причини неявки суд не повідомив. Зясувавши обставини справи, дослідивши наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 9.01.2007 року о 14 год. 45 хв. [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER] по вул. Ген. Петрова в м. Одесі в порушення п. 13.1 Правил дорожнього руху не врахував дорожню обстановку, не дотримався безпечної дистанції руху, у наслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем [NUMBER] під керуванням [PERSON] Постановою Київського районного суду від 9.02.2007 року (адміністративна справа № 2259/07) [PERSON] був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України зазначені обставини, встановлені судовим рішенням у адміністративній справі є обовязковими для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи. 30.10.2006 року між «ВАТ Страхова компанія «ПЗУ Україна», [PERSON] та АКБ «[PERSON] Україна» укладений договір страхування транспортних засобів № 021.16846.3014. Відповідно до пункту 1.1 договору обєктом договору є майнові інтереси [PERSON], повязані із володінням, користуванням і розпорядженням застрахованим транспортним засобом автомобілем марки «ТОЙОТА КОРОЛЛА», державний номерний знак [NUMBER]. Загальна страхова сума обумовлена сторонами договору за додатком № 1 до договору страхування складає 96.320 грн. Позивач зобовязався відшкодувати в межах страхової суми збитки (грошову компенсацію або витрати на відновлювальний ремонт), що виникли внаслідок пошкодження транспортного засобу [PERSON], зокрема, в результаті ДТП (п.3.2 договору). На підставі довідок УДАІ УМВС України в Одеській області із встановленням учасників дорожньо-транспортної пригоди та характеру пошкодження транспортних засобів, протоколу огляду транспортного засобу, пояснень [PERSON], звіту автотоварознавчого дослідження №01-049 від 12.03.2007 року про розмір майнової шкоди, заподіяної [PERSON] позивачем був встановлений страховий випадок. Розмір понесених [PERSON] витрат на відновлення пошкодженого транспортного засобу за рахунками ТОВ «ВТП» ІНЖПРОЕКТ» та квитанціями про їх оплату складає 5.158 грн. 45 коп. За заявою [PERSON] від 23.04.2007 року страхова компанія сплатила сума страхового відшкодуванні відповідно до умов вищеназваного договору у розмірі 5.158 грн. 45 коп., що підтверджується страховим актом № 021.16846.3014.102.02 від 15.05.2007 року. Відповідно до ст. 26 Закону України «Про страхування» від 07.03.1996 року із змінами та доповненнями, ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Враховуючи викладене, позивач отримав право вимоги, яке [PERSON] має до відповідача, як до особи відповідальної за заподіяний збиток. В добровільному порядку сума страхового відшкодування відповідачем не сплачена та підлягає стягненню на користь страхової компанії у розмірі згідно заявлених позовних вимог. Судові витрати підлягають присудженню на користь позивача відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved