Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-01 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 25 вересня 1998 року вони придбали у [PERSON], [PERSON] квартиру [ADDRESS]. Договір купівлі- продажу був зареєстрований на Одеській товарній біржі, що підтверджується записом у Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю, реєстраційний № 23540 від 25 вересня 1998 року. Відповідно до умов договору купівлі-продажу, [PERSON], [PERSON] передав ключі від квартири, а [PERSON], [PERSON], яка діяла особисто та від імені неповнолітнього [PERSON] передали йому грошові кошти за придбане нерухоме майно, вселились в квартиру та до нинішнього часу продовжують здійснювати відносно квартири усі повноваження власників. 5 жовтня 1998 року позивачі зареєстрували у Комунальному підприємстві «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості» своє право власності на вищевказане нерухоме майно. Відповідачі будь-які' претензії щодо виконання договору купівлі-продажу до позивачів не пред'являли, право позивачів на квартиру не оспорювали. Позивачі просять суд вищезазначений договір купівлі-продажу квартири визнати дійсним. У судовому засіданні позивачі [PERSON], [PERSON] позов підтримали та просили суд позов задовольнити, посилаючись на обставини, які викладені у позові. [PERSON] надав суду заяву в якій позов визнав та просив суд розглядати справу в його відсутності. Відповідачі у судове засідання не з'явились, але звернулись до суду з заявою, в якій позовні вимоги визнали та просили суд розглядати справу у їх відсутності (а. с. 15). Вислухавши пояснення позивачів, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 224 ЦК України( в редакції 1963 року), який був чинним до 1 січня 2004 року, за договором купівлі-продажу продавець зобов'язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. У судовому засіданні встановлено, що 25 вересня 1998 року позивачі придбали у [PERSON], [PERSON] квартиру [ADDRESS]. Договір купівлі-продажу був зареєстрований на Одеській товарній біржі, що підтверджується записом у Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю, реєстраційний № 23540 від 25 вересня 1998 року (а. с. 11-12). Відповідно до умов договору купівлі-продажу [PERSON], [PERSON] передав ключі від квартири, а [PERSON], [PERSON], яка діяла особисто та від імені неповнолітнього [PERSON] передали йому грошові кошти за придбане нерухоме майно, вселились в квартиру та до нинішнього часу продовжують здійснювати відносно квартири усі повноваження власників. Позивачі вселились у квартиру та своє право власності на це нерухоме майно 5 жовтня 1998 року зареєстрували у Комунальному підприємстві «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості» (а.с. 12 - зворот). Відповідачі [PERSON], [PERSON] будь-які претензії щодо виконання договору купівлі-продажу не пред'являли, право позивачів на квартиру не оспорювали. Відповідно ст. 227 ЦК України (1963 року), який діяв на день укладення договору відчуження квартири, договір купівлі-продажу нерухомого майна повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недотримання форми договору тягне його недійсність. Однак згідно ч. 2 ст. 220 ГК України (2003 року), якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Оскільки року сторони домовились щодо усіх істотних умов договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] і це підтверджується письмовими доказами, а надалі відбулося його повне виконання, суд вважає, що даний договір купівлі-продажу слід визнати дійсним.

Outcome: approved