overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-18 00:00:00

АК «Харквобленерго» звернулося до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] у якому просить стягнути з відповідача 1513,98 гривень за період 26.11.2008р. по 25.04.2010р. Свої позовні вимоги представник позивача мотивує тим, що відповідач є споживачем електричної енергії, абонентом АК „Харківобленерго. Особовий рахунок № 1635291 за адресою: [ADDRESS], відкритий на імя [PERSON]. Згідно довідки-розрахунку станом на 25.04.2010р. заборгованість за спожиту електроенергію складає 1513,98 гривень, яка до теперішнього часу не сплачена. У судовому засіданні представник позивача підтримав позов у повному обсязі, посилаючись на обставини, які викладені в позовній заяві, просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач у судове засідання зявився, надав суду заяву, в якій визнав позовні вимоги позивача в повному обсязі. Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи вважає, що позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивач і відповідач перебувають у договірних відносинах по наданню-споживанню електроенергії, особовий рахунок № 1635291, за адресою: [ADDRESS], відкритий на імя [PERSON]. Згідно довідки-розрахунку станом на 25.04.2010р. заборгованість за спожиту електроенергію складає 1513,98 гривні, яка до теперішнього часу не сплачена. Згідно п.п. 19,20,42,48 «Правил користування електричною енергією для населення затвердженою постановою КМУ від 26.07.1999р. №1357, споживачі зобовязані сплачувати електричну енергію, яку спожили у встановлений строк (не пізніше 10 числа поточного місяця, якщо договором не встановлено іншого строку). Беручи до уваги вищевикладене, ст.ст.: 11, 15, 509, 714 ІДК України, п.п. 19,20,42,48 «Правил користування електричною енергією для населення від 26.07.1999р. №1357,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони зареєстрували шлюб 01.08.2008 року у відділі РАЦС Чернівецького міського управління юстиції. Від шлюбу не мають неповнолітніх дітей. Позивач вказує, що збереження сім»ї неможливе, оскільки їхня сім'я розпалася остаточно, на даний час шлюб носить формальний характер, шлюбні відносини між ними фактично припинені з вересня 2009 року. Основною причиною розриву відносин стало те, що у них відсутнє взаємопорозуміння та спільна думка щодо вирішення звичайних побутових питань, між ними втрачено почуття кохання. Просить шлюб укладений між ними розірвати. В судове засідання позивач не з'явився, від нього до суду надійшла заява, в якій просить суд справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Просить суд шлюб розірвати. Не заперечував проти винесення заочного рішення. В судове засідання відповідачка не з'явилася, хоча своєчасно та належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, а саме шляхом опублікування в пресі оголошення про виклик до суду. Суд про причини неявки в судове засідання позивачка не повідомила. Внаслідок чого суд вважає, що можливо розглянути справу за її відсутності, оскільки у справі наявні достатні матеріали про права та взаємовідносини сторін. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 01.08.2008 року у відділі РАЦС Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис за №1114, що підтверджується свідоцтвом про шлюбу. /а.с.4/. Згідно ч.1 ст.24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У статті 112 СК України зазначено, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, Інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Беручи до уваги вищевикладене, суд вважає, що збереження сім'ї неможливе, оскільки їхня сім'я розпалася остаточно, на даний час шлюб носить формальний характер, судом встановлено, що шлюбні відносини між ними фактично припинені з вересня 2009 року. Основною причиною розриву відносин стало те, відсутнє взаємопорозуміння та спільна думка, щодо вирішення звичайних побутових питань, внаслідок у них втрачено почуття кохання та поваги один до одного. Сторони від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Дослідивши матеріали справи, враховуючи те, що збереження сім'ї між сторонами неможливе, та суперечить правам та інтересам позивача, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Суд вважає, що державне мито в розмірі 17 грн. при отриманні свідоцтва про розірвання шлюбу необхідно стягнути з позивача [PERSON], а відповідачку від сплати державного мита -звільнити. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-18 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом про стягнення аліментів з відповідача на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 300 гривень, посилаючись на те, що 20 листопада 2009 року шлюб між нею та відповідачем було розірвано, однак за час перебування у шлюбі в них народився син [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу знаходиться повністю на утриманні позивачки. Відповідач в вихованні дитини участі не приймає, добровільно матеріальної допомоги її утримання не надає, і тому вона вважає, що він повинен сплачувати аліменти на утримання дитини згідно закону. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, проти задоволення позову не заперечує. Суд вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає можливим позовні вимоги задовольнити повністю, оскільки свідоцтвом про укладення шлюбу, свідоцтвом про народження дитини та показами позивачки доведено, що дитина проживає разом з нею та перебуває на її утриманні, відповідач являється батьком дитини і в даний час ніякої матеріальної допомоги не надає, а зобовязаний її надавати згідно закону.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-18 00:00:00

КП Тростянецької міської ради «Тростянецьке ЖЕУ» звернулося до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за надані житлово комунальні послуги,\p\\p\\p\\p\\p\\p\\p\\p\\p\\p\\p\\p\\p\\p\\p\\p\\p\\p\\p\\p\\p\\p\\p\\p\\p\\p\\p\\p\\p\\p\\p\\p\\p\\p\\p\\p\\p\\p\\p\\p\\p\\p\\p\\p\\p\\p\\p\\p\\p\\p\\p\\p\ посилаючись на те, що відповідач за період з квітня 2007 року по березень 2010 року має заборгованість за надані житлово комунальні послуги в сумі 690 грн. 76 коп., в звязку з чим позивач вимушений звернутися до суду. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, пояснила, що за вказаною адресою прописана і проживає відповідач. Просить стягнути з відповідача також понесені судові витрати по справі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, пояснила, що вона мала скрутне матеріальне становище, а тому виникла заборгованість. Що на даний час вона за 2008 рік і по березень 2010 року вже сплатила борг в сумі 351 грн. 79 коп. Просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог позивачу потрібно відмовити. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини: Згідно розрахунку заборгованість відповідача за надані житлово-комунальні послуги по березень 2010 року становить 690 грн. 76 коп. (а.с.3). Борг на 1 травня 2007 року складав 334 грн.04 коп. Позов поданий в травні 2010 року, а тому пропущений термін для стягнення заборгованості в сумі 334 грн. 04 коп., які підлягають списанню. З травня 2007 року по ьерезень 2010 року заборгованість [PERSON] перед комунальним підприємством складає 351 грн.79 коп., які [PERSON] на час розгляду справи сплатила в добровільному порядку та в підтвердження цьому надала суду копії квитанцій. Позивач після проведення звірки розрахунків підтвердив вказану суму заборгованості та те, що вона погашена відповідачкою на день розгляду справи по суті. Відповідно до ст.68 ЖК України власник квартири або наймач зобовязаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Згідно п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Враховуючи скрутне матеріальне становище відповідача, яка не мала змоги вчасно вносити проплату за комунальні послуги та те, що на час розгляду справи борг за 2008-2010рр. було погашено в добровільному порядку, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-18 00:00:00

25 травня 2010 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що між позивачем та відповідачем 14.01.2005 року укладено кредитний договір № 54092, відповідно до умов якого відповідачу було надано 4500 доларів США грн. з кінцевим строком погашення до 14.01.2008 року зі сплатою відсотків, встановлених договором. Відповідачем порушено умови договору щодо погашення кредиту та сплати відсотків і станом на 18.05.2010 року заборгованість перед банком склала 805,24 долари США, що за курсом НБУ на 17.05.2010року еквівалентно 6382,25 грн. Просили суд стягнути з відповідача на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» 6382,25 грн., судовий збір у сумі 63,82 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 120 грн. Представник позивача до суду не зявився, надавши письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, на позовних вимогах наполягає. Відповідач до суду не зявився, належним чином сповіщений. Повідомлень про причини неявки, клопотань про відкладення справи до суду не надав. У звязку з цим, на підставі ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Між сторонами склалися цивільні правовідносини, урегульовані ст.ст. 525, 526, 530, 589, 590 1050, ст. 1054 ЦК України у відповідності до вимог якої за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем 14.01.2005 року укладено кредитний договір № 54092, відповідно до умов якого відповідачу було надано 4500 доларів США грн. з кінцевим строком погашення до 14.01.2008 року зі сплатою відсотків, встановлених договором. Відповідачем порушено умови договору щодо погашення кредиту та сплати відсотків і станом на 18.05.2010 року заборгованість перед банком склала 805,24 долари США, що за курсом НБУ на 17.05.2010 року еквівалентно 6382,25 грн. Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є правомірними, оскільки відповідач в порушення вказаного договору вартість кредиту/не сплатив, порушивши свої обовязки, а також законні права та інтереси банку. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-18 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом до [PERSON] про визнання її такою, що втратив право користування жилим приміщенням квартири [ADDRESS]. В судовому засіданні позивачка підтримала вимоги позову, посилаючись на факт непроживання відповідача у вищевказаній квартирі з липня 2007 року. Відповідач в судове засідання не зявився, надав заяву, в якій вимоги позову визнав та пояснив, що дійсно не проживає в [INFO] з липня 2007 року. Треті особи в судове засідання не зявилися, про час та дату засідання повідомлялися належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Вислухавши пояснення позивачки, та дослідивши наявні у справі докази, суд встановив наступне. Як вбачається із матеріалів справи, на теперішній час, [PERSON] на праві власності належить квартира [ADDRESS] на підставі договору дарування 18.12.2009 року., посвідченого [PERSON]В, приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу. Як вбачається із матеріалів справи, 31.07.2007 року було укладено договір купівлі-продажу, за яким [PERSON] придбав у власність [ADDRESS], що раніше належала відповідачці [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 12.03.2004 року [PERSON], приватним нотаріусом ММУЮ за реєстровим № 1758, зареєстрованого КП ММБТІ за № 19259, передавши відповідачу в рахунок покупки суму в розмірі 332 169 гривень. Згідно п. 5 вказаного договору, [PERSON] зобовязується знятися з реєстрації за місцем розташування квартири в строк до 03 серпня 2007 року, що фактично відповідачем не виконано. Як пояснила позивачка [PERSON], власниця квартири [ADDRESS], з липня 2007 року відповідачка залишила спірну квартиру, забравши при цьому всі свої речі. З того часу проживає в іншому місці. Речі відповідачки в квартирі відсутні, звязку з квартирою вона не підтримує, участі в сплаті комунальних платежів не приймає. Вказані обставини підтверджуються заявою відповідачки. Крім пояснень позивачки, заяви відповідача, факт не проживання відповідача з лютого 2008 року в спірній квартирі підтверджується актом про не проживання від 14.01.2010 року., посвідчений ТОВ ЖЕК Соляні. Із урахуванням вищевикладеного, на підставі ст.ст.71, 72 ЖК України, суд дійшов висновку, що [PERSON] відсутня з липня 2007 року в жилому приміщенні квартири [ADDRESS] без поважних причин, тобто більш ніж шість місяців, що є підставою для визнання її такою, що втратила право користування вказаним жилим приміщенням. Таким чином вимоги позову обґрунтовані та підлягають задоволенню. У відповідності зі ст.ст.81,88 ЦПК України судові витрати сплачені при подачі позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-18 00:00:00

Позивачі звернулися до Кілійського районного суду з позовом про надання додаткового строку для подання заяви до Кілійської державної нотаріальної контори про приинятгя спадщини після смерті батька. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав вимогу про надання додаткового строку та пояснює, що 13.06.2009 року помер їх батько [PERSON], який за своє життя оформив заповіт, яким заповів їм все своє майно. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на земельну ділянку, розташовану на території Дмитрівської сільської ради Кілійського району, площею 2,56 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала померлому на підставі Державного акту серії ЯА № 371580, виданого Кілійською державною адміністрацією 15.08.2005 року. В установлений законом строк протягом шості місяців вони не змогли звернутися до Кілійської районної державної нотаріальної контори, так як знаходилися на роботі за межами України, тому своєчасно не подали заяву до нотаріальної контори для прийняття спадщини. Інший спадкоємець за законом їх мати, дружина померлого, відмовляється від приинятгя спадщини на їх користь про що надала до нотаріуса заяву. Позивач [PERSON] у судове засідання не прибув, надав заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи без його участі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не прибула, але надала заяву про згоду з позивними вимогами та просить розглянути справу без її участі. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши надані докази по справі та розглянувши справу Б межах позовних вимог , суд вважає позов таким , що підлягає задоволенню. Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] помер 13.06.2009 року. Згідно заповіту, посвідченого 15.05.2009 року секретарем виконкому Дмитрівської сільськоі ради Кілійського району, [PERSON] земельну ділянку плошею 2,56 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Дмитрівської сільської ради Кілійського належну йому на підставі Державного акту серії ЯА № 371580, виданого Кілійською державною адміністрацією 15.08.2005 року району заповідав [PERSON], [PERSON] в рівних частках кожному. Згідно наданого Кілійською державної нотаріальною конторою повідомлення та витягу зі Спадкового реєстру , після смерті [PERSON], який помер 13.06.2009 року, спадкова справа не заводилась, в передбачений законом термін (6 місяців з дня відкриття спадщини) до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини ніхто не звертався. Відповідно до ст.1269 , ч. і ст.1270 ЦК України , спадкоємець , який бажає прийняти спадшину, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини протягом шості місяців з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. З ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини , суд може визначити йому додатковий строк , достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Враховуючи , що позивачі пропустили строк подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин та звернулися до суду з позовом, належить визначити додатковий строк для подання заяви до нотаріальної контори.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-18 00:00:00

У липні 2010 року [PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом. На обгрунтування своїх вимог [PERSON] зазначила, що 05 березня 2008 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем по справі. Від шлюбу дітей не мають. Протягом останніх двох місяців з відповідачем проживає окремо, спільного сімейного життя не існує. Подальше спільне життя з відповідачем неможливе через відсутність у відповідача взаєморозуміння та поваги до неї. Між ними існують різні інтереси та погляди на життя, тому відновлення шлюбних відносин вона вважає неможливим. Просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] У судове засідання позивач не з'явилася, надіслала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує, строк на примирення просить не давати. Відповідач у судове засідання не з'явився, надіслав заяву про розгляд справи без його участі, з позовом згідний, проти розірвання шлюбу не заперечує, строку для примирення просить не давати. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в порядку, передбаченому ст.174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги, посилаючись на те, що відповідач мешкає в будинку №2 в кв.1 по вул.Машинобудівній в м.Тростянець Сумської області. Будинок, в якому проживає відповідач, знаходиться на обслуговуванні КП Тростянецької міської ради «Тростянецьке ЖЕУ». Станом на 01.03.2010 року відповідач має заборгованість за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території в сумі 1149 грн. 54 коп. Про наявність заборгованості відповідач був повідомлений, але заборгованість не погашена. Тому КП «Тростянецьке ЖЕУ» було вимушене звернутися з даним позовом до суду, в якому просило стягнути з [PERSON] заборгованість за надані житлово-комунальні послуги з утримання жилого будинку та прибудинкової території в сумі 1149 грн. 54 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн. В судовому засіданні представник позивача вимоги підтримав та просив задовольнити позов. Відповідач в судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що вона не проживає [INFO],а проживала в цій квартирі її мати, яка на даний час померла. Вона фактично проживає [INFO], спадщину після смерті матері не прийняла, тому є неналежним відповідачем. Суд, вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Було встановлено, що між будинок №2 по вул.Машинобудівній м.Тростянець Сумської області, а саме квартира №1, знаходиться на обслуговуванні КП Тростянецької міської ради «Тростянецьке ЖЕУ». Згідно розрахунку КП «Тростянецьке ЖЕУ» за квартирою №1 по вул.Машинобудівній м.Тростянець Сумської області існує заборгованість за надані житлово-комунальні послуги з утримання жилого будинку та прибудинкової території в розмірі 1149,54 грн. (а.с.3). З копії технічного паспорту та копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 19.12.2005 року вбачається, що вищезазначена квартира належала [PERSON]. Як вбачається з копії свідоцтва про смерть [PERSON] померла 17 квітня 2009 року. Відповідач в судовому засіданні пояснила, що вона не проживає [INFO], а фактично проживає [INFO]. На даний час спадщину після смерті матері [PERSON] вона ще не прийняла. При таких обставинах справи, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність відмовити в задоволенні позову, оскільки відповідач в кв.№1 по вул.Машинобудівній,2 м.Тростянець Сумської області не проживає, не користується послугами з утримання будинку та прибудинкової території, тому не повинна сплачувати заборгованість. Окрім цього, дана квартира належала матері відповідача- Фомченковій Л.В., яка померла, спадщина після її смерті відповідач ще не прийняла. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-18 00:00:00

Поскільки справа об'ємна і потребує тривалого часу для виготовлення мотивувальної частини рішення суд виносить резолютивну частину рішення. На підставі Закону України "Про іпотеку", "Про банки та банківську діяльність", Декретом Кабінету Міністрів України "Про систему валютного регулювання і валютного контролю", Положенням "Про порядок видачі Національним банком України індивідуальних ліцензій на використання іноземної валюти на території України як засобу платежу", ст. ст. 236, 509, 524, 546, 548, 572, 575, 1054 ЦК України, ст.ст.213-218 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про визнання дійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,10 га, розташованої за адресою: вул. Дорожня, 16 в місті Миколаєві, раніше укладеного між сторонами 26.09.1996 року на ПТБ дійсною, визнання операції з продажу вказаної земельної ділянки дійсною та визнання за ним права власності на вказану земельну ділянку. У подальшому позивач змінив позовні вимоги та просив лише про визнання договору купівлі-продажу земельної ділянки дійсним. Позивач у судовому засіданні вимоги позову підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не зявився, причини своєї неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надав. Третя особа у судове засідання свого представника не направила, надала суду заяву, в якій не заперечувала проти задоволення вимог позивача, просила про розгляд справи за її відсутності. Ухвалою суду справу розглянуто за відсутності відповідача та третьої особи в порядку заочного провадження, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вислухавши пояснення позивача, вивчивши доводи позову, дослідивши письмові докази, суд встановив наступне. Як вбачається із матеріалів справи, 26.09.1996 року сторони уклали договір купівлі- продажу, за яким [PERSON] придбав у власність земельну ділянку площею 0,10 га, розташовану за адресою: вул. Дорожня, 16 в місті Миколаєві, що раніше належала відповідачу [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, виданого 26.08.1993 року, зареєстрованого в книзі записи державних актів на право приватної власності на землю від 06.10.1994 року за № 684, передавши відповідачу в рахунок покупки суму в розмірі 875,00 гривень. Даний договір укладений на ПТБ. Сторони за угодою повністю виконали істотні умови договору, за якими [PERSON] передав позивачу земельну ділянку, а позивач, в свою чергу, передав останньому визначену грошову суму. На підставі ст.224 ЦК України (в редакції 1963 року), ст.328 ЦК України, суд вважає, що вимоги позову є обґрунтованими та підлягають задоволенню. У відповідності зі ст.ст.81, 88 ЦПК України судові витрати сплачені при подачі позову.

Outcome: approved