Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-31 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, Публічного акціонерного товариства Забір» я [PERSON] РДА, управління земельних ресурсів у [PERSON] районі про визнання права на земельну частку ( пай) площею 0,0537 в умовних кадастрових гектарах посилаючись на те, що 21 грудня 2004 року померла мати позивачки [PERSON]. Покійна мати позивачки , [PERSON], була власником земельної частки (паю) розміром 2,75 в умовних кадастрових гектарах на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) РН № 349348. Після смерті [PERSON], відкрилась спадщина на належну їй на праві приватної власності земельну ділянку розміром 2,58 га. сільськогосподарських угідь (рілля), розташованої на території Забірської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. На випадок своєї смерті [PERSON] заповіт не складала. В установлений законом шестимісячний строк (ч.1 ст. 1270 Цивільного кодексу України) позивачка [PERSON], подала заяву про прийняття спадщини до державного нотаріуса [PERSON] районної державної нотаріальної контори. . На підставі поданих позивачкою правовстановлюючих документів на земельну ділянку згідно переліку визначеного державним нотаріусом, позивачка отримала Свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 2,58га. в межах Забірської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (ВЕА № 872076). На підставі державного акту на право постійного користування від 11.01.01 № 122, ВАТ «Забір'я» використовує земельну ділянку на території [PERSON] сільської ради Києво-Святошинського району Київської області на праві колективної власності. Відповідно до технічної документації по розпаюванню земель, переданих товариству ВАТ «Забір'я» , зазначені земельні ділянки підлягали розпаюванню в розмірі земельної частки (паю) 2,75 в умовних кадастрових гектарах. Такі розміри визначені сертифікатами на право на земельну частку (пай), виданими на підставі рішення [PERSON] районної державної адміністрації № 176а від 28.04.00 року. У зв'язку із цим, [PERSON], будучи працівником та членом ВАТ «Забір'я» була внесена у списки членів власників сертифікатів ВАТ «Забір'я», які мають право на земельну частку пай в межах [PERSON] сільської ради Києво-Святошинського району Київської області та отримала Сертифікат на право на земельну частку (пай) в розмірі 2,75 в умовних кадастрових гектарах (серія РН № 349348). Згідно із витягу з протоколу загальних зборів власників земельних часток (паїв) ВАТ «Забір'я» від 22 серпня 2008 року було затверджено розподіл земельних ділянок, що знаходяться в межах [PERSON] сільської ради Києво-Святошинського району Київської області шляхом жеребкуванням в алфавітному порядку, тому позивачка по справі, як законна спадкоємиця майна, що залишилось після смерті [PERSON], брала участь у жеребкуванні та їй присвоєно пай за № 193, згідно схеми поділу землі. Із земель колективної власності, розташованих на території Забірської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, членам ВАТ «Забір'я» земельні частки (паї) виділені в натурі. Із земель колективної власності, розташованих на території [PERSON] сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, членам вказаного товариства земельні частки (паї) в натурі не виділялись. Таким чином, право на земельну частку (пай) членами колективу ВАТ «Забір'я», зокрема, [PERSON] не було реалізовано в повній мірі та за життя вона не встигла отримати державний акт на земельну ділянку розміром 0.0537га. по [PERSON] сільській раді Києво-Святошинського району Київської області. На підставі рішення загальних зборів власників земельних часток (паїв) ВАТ "Забір'я" та за їх клопотанням, [PERSON] районною державною адміністрацією Київської області було надано дозвіл на розробку схеми поділу земель, які підлягають розподілу між власниками земельних часток (паїв) в межах [PERSON] сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, без врахування агровиробничих груп ґрунтів. У зв'язку із вищенаведеним ДП «Київським науково-дослідним та проектним інститутом землеустрою» в своїй пояснювальній записці визначив рівний розмір земельної части (паю) для всіх власників земельних часток (паїв) ВАТ "Забір'я", а саме - 0.0537га. Враховуючи той факт, що позивачка по справі, є єдиним спадкоємцем всього майна, що належало [PERSON],просила визнати за нею право на недоотриману [PERSON] земельну частку (пай) в розмірі 0.0537га. (пай № 193 згідно схемою поділу землі), розташованої в межах земель [PERSON] сільської ради Києво-Святошинського району Київської області. В судовому засіданні позивачка позов підтримала. Відповідач ПАТ Забір» я в судове засідання не зявився, про час і день слухання справи повідомлений належним чином. відповідно до заяви просить справу слухати у його відсутності, проти позову не заперечують. Представник відповідача [PERSON] сільради в судове засідання не зявився, про час і день слухання справи повідомлений належним чином. відповідно до заяви просить справу слухати у його відсутності. Представник відповідача [PERSON] земельних ресурсів в судове засідання не зявився, про час і день слухання справи повідомлений належним чином. Представник відповідача [PERSON] РДА в судове засідання не зявився, про день слухання справи повідомлений належним чином. Суд вислухавши осіб, які приймали участь у розгляді справи, вивчивши матеріали справи, позов задовольняє з таких підстав: Судом встановлено, що 21 грудня 2004 року померла мати позивачки [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про смерть виданого 21 грудня 2004 року та зареєстрованого виконкомом Забірської сільської ради Києво-Святошинського району Київської обл. Покійна мати позивачки , [PERSON], була власником земельної частки (паю) розміром 2,75 в умовних кадастрових гектарах на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) РН № 349348. Після смерті [PERSON], відкрилась спадщина на належну їй на праві приватної власності земельну ділянку розміром 2,58 га. сільськогосподарських угідь (рілля), розташованої на території Забірської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю Р1 № 203292 (32964/604), виданого 23.12.2002 року на підставі рішення виконкому Забірської сільської Ради народних депутатів № 24 від 23.08.2001 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 75. На випадок своєї смерті [PERSON] заповіт не складала. На підставі поданих позивачкою правовстановлюючих документів на земельну ділянку згідно переліку визначеного державним нотаріусом, зокрема Державного акту на право приватної власності на землю Р1 № 203292 (32964/604), виданого 23.12.2002 року на підставі рішення виконкому Забірської сільської Ради народних депутатів № 24 від 23.08.2001 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 75, одержаного спадкодавцем - [PERSON], позивачка отримала Свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 2,58га. в межах Забірської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (ВЕА № 872076). На підставі державного акту на право постійного користування від 11.01.01 № 122, ВАТ «Забір'я» використовує земельну ділянку на території [PERSON] сільської ради Києво-Святошинського району Київської області на праві колективної власності. Відповідно до технічної документації по розпаюванню земель, переданих товариству ВАТ «Забір'я» (розробленою Київським відділенням інституту землеустрою у 2000 році), зазначені земельні ділянки підлягали розпаюванню в розмірі земельної частки (паю) 2,75 в умовних кадастрових гектарах. Такі розміри визначені сертифікатами на право на земельну частку (пай), виданими на підставі рішення [PERSON] районної державної адміністрації № 176а від 28.04.00 року. У зв'язку із цим, [PERSON], будучи працівником та членом ВАТ «Забір'я» була внесена у списки членів власників сертифікатів ВАТ «Забір'я», які мають право на земельну частку пай в межах [PERSON] сільської ради Києво-Святошинського району Київської області та отримала Сертифікат на право на земельну частку (пай) в розмірі 2,75 в умовних кадастрових гектарах (серія РН № 349348). Згідно із витягу з протоколу загальних зборів власників земельних часток (паїв) ВАТ «Забір'я» від 22 серпня 2008 року було затверджено розподіл земельних ділянок, що знаходяться в межах [PERSON] сільської ради Києво-Святошинського району Київської області шляхом жеребкуванням в алфавітному порядку, тому позивачка по справі, як законна спадкоємиця майна, що залишилось після смерті [PERSON], брала участь у жеребкуванні та позивачці присвоєно пай за № 193, згідно схеми поділу землі. Із земель колективної власності, розташованих на території Забірської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, членам ВАТ «Забір'я» земельні частки (паї) виділені в натурі. Із земель колективної власності, розташованих на території [PERSON] сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, членам вказаного товариства земельні частки (паї) в натурі не виділялись. Таким чином, право на земельну частку (пай) членами колективу ВАТ «Забір'я», зокрема, [PERSON] не було реалізовано та за життя вона не встигла отримати державний акт на земельну ділянку розміром 0.0537га. по [PERSON] сільській раді Києво-Святошинського району Київської області. У зв'язку з цим розпочато процес виділення земельних часток (паїв) у натурі із земель [PERSON] сільської ради Києво-Святошинського району Київської області. Так, рішенням [PERSON] сільської ради від 11.10.07 року № 252 погоджено межі та площу земель, які підлягають розпаюванню (17.9 га). У червні 2007 року проведені загальні збори власників земельних часток (паїв), на яких вирішено звернутись до голови [PERSON] районної державної адміністрації за згодою на розробку схеми поділу вказаної земельної ділянки. Оскільки при розробці схеми поділу земельної ділянки ДП «Київським науково-дослідним та проектним інститутом землеустрою» враховується якість ґрунтів, внаслідок чого розміри земельних часток (паїв) членів колективу ВАТ «Забір'я» різняться від 0,03га. до 0,09га. Загальними зборами власників земельних часток (паїв) 15.02.08 року вирішено погодити схему поділу рівними частками, без врахування якості ґрунтів. На підставі такого рішення загальних зборів власників земельних часток (паїв) ВАТ "Забір'я" та за їх клопотанням, [PERSON] районною державною адміністрацією Київської області було прийнято Рішення "Про внесення змін до дозволу голови районної державної адміністрації від 19.09.2007 року № 07-34-4379 "Про надання дозволу на розробку технічної документації по розробці схеми поділу земель колективної власності на земельні частки (паї) реформованого ВАТ "Забір'я" від 05.05.2008 року № 07-26-1841. Відповідно до вищезазначеного Рішення [PERSON] районної державної адміністрації було надано дозвіл на розробку схеми поділу земель, які підлягають розподілу між власниками земельних часток (паїв) в межах [PERSON] сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, без врахування агровиробничих груп ґрунтів. У зв'язку із вищенаведеним ДП «Київським науково-дослідним та проектним інститутом землеустрою» в своїй пояснювальній записці визначив рівний розмір земельної части (паю) для всіх власників земельних часток (паїв) ВАТ "Забір'я", а саме - 0.0537га. Відповідно до ст.125 Земельного Кодексу України право власності на земельну ділянку виникає після одержання її власником документа, що посвічує право власності. Документом, що посвідчує право власності на земельну ділянку згідно ст. 126 Земельного Кодексу України є державний акт. Згідно ст. ст. 15, 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Згідно статті 1261ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Отже, суд, оцінюючи докази в їх сукупності, дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність вимог позивача, оскільки вони відповідають вимогам ст.57-59 ЦПК України. За таких обставин вимоги позивачки суд знаходить обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved