Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, у якому просить змінити розмір стягнутих з відповідача на її користь аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] збільшив розмір аліментів з 225 грн. до Ул частини від заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ЗО відсотків прожиткового мінімуму доходів громадян на дитину відповідного віку. У судовому засіданні позивач та її представник наполягали на позовних вимогах, підтримали обставини, викладені в позовній заяві, просять позов задовольнити. В обгрунтування позовних вимог позивач зазначила, що суми аліментів, яку сплачує відповідач недостатньо для утримання та виховання дитини, так як неповнолітній [PERSON] росте, фізично розвивається, потреби на його утримання зростають, ціни на речі та продукти харчування збільшуються. Крім того, [PERSON] часто хворіє, знаходиться на диспансерному обліку з приводу бронхіальної астми, тому на його лікування необхідні значні кошти. Також позивач зазначила, що в даний час змінилося її матеріальне становище, оскільки на момент винесення ухвали суду про затвердження мирової угоди умовами якої є стягнення аліментів у розмірі 225 грн. вона працювала, а в даний час вона звільнилася з роботи, оскільки стан її здоровя є незадовільним. Крім того, позивач зазначила, що порівняно з періодом стягнення аліментів, станом на 15.04.2008 р. вона мала 2 групу інвалідності, але в звязку з тим, що вона не мала можливості знайти роботу, то на її вимогу, після повторного огляду МСЕК їй була встановлена 3 група інвалідності, але стан здоровя її є незадовільним.. Протягом року вона декілька раз знаходилася на стаціонарному лікуванні в Новопсковському РТМО та ЛОКБ. Представник відповідача проти вимог позивача заперечувала, просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог. В обгрунтування своїх заперечень представник відповідача зазначила, що підстав для збільшення розміру стягнутих з відповідача аліментів не має, оскільки з моменту стягнення аліментів по теперішній час ні матеріальне ні сімейне становище позивача не змінилося, як і не змінилося матеріальне становище відповідача. Суд заслухавши пояснення позивача, його представника, представника відповідача, перевіривши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в звязку з наступним. Судом встановлено, що відповідно до ухвали Новопсковського районного суду від 15.04.2008 року про визнання мирової угоди, укладеної між позивачем та відповідачем , останній сплачує на користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 225 грн. до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками , може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровая когось із них. Судом встановлено, що порівняно з періодом стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] змінилося матеріальне становище позивача, оскільки на момент винесення ухвали Новопсковського районного суду про затвердження мирової угоди умовами якої є стягнення аліментів у розмірі 225 грн. позивач працювала продавцем, отримувала заробітну плату. В даний час вона звільнилася з роботи за власним бажанням, що підтверджено копією трудової книжки, оскільки стан її здоровя є незадовільним. За таких обставин суд приходить до висновку, що зміни, які є підставою для збільшення розміру аліментів згідно ст. 192 СК України, у позивача відбулися. Стосовно посилання позивача на необхідність збільшення аліментів у звязку з погіршенням її стану здоровя, суд зазначає наступне. Судом встановлено, що позивач є інвалідом третьої групи по загальному захворюванню, що підтверджено довідкою МСЕК від 14.05.2009 року. В період 2009-2010 р.р. позивач перебувала на стаціонарному лікуванні в Новопсковському РТМО та ЛОКБ, що підтверджується медичною документацією, постійно потребує медикаментозного лікування. Відповідно до ч.І ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Під час розгляду справи позивач не надала суду доказів , які б свідчили, що її стан здоровя погіршився порівняно з періодом стягнення аліментів, тобто погіршився саме після 15.04.2008 року. Крім того, судом встановлено, що на момент винесення ухвали суду про затвердження мирової угоди щодо стягнення аліментів у розмірі 225 грн. позивач мала 2 групу інвалідності, на сьогоднішній день вона є інвалідом 3 групи, що не заперечується сторонами. Доказів того, що позивач була переведена з другої на третю груп інвалідності саме за її вимогою, остання до суду не надала. Доводи представника позивача стосовно того, що збільшення розміру аліментів також повязане з тим, що неповнолітній [PERSON] часто хворіє, на його лікування необхідні значні кошти суд вважає необгрунтованими, оскільки зазначене не є підставою для збільшення розміру аліментів відповідно до ст. 192 ЦПК України, а є підставою для звернення до відповідача з вимогами про участь у додаткових витратах на дитину. Відповідно до вимог позовної заяви позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму доходів громадян на дитину відповідного віку. Під час судового розгляду справи встановлено, що відповідач офіційно не працює, що підтверджується копією трудової книжки, має мінливий, не регулярний дохід, що не оспорюється сторонами, тому,

Outcome: partial