Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-02 00:00:00

Будинок дитини м. Кіровограда в інтересах неповнолітнього [PERSON] звернувся до суду з позовом про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Представник Будинку дитини м. Кіровограда в судове засідання надала заяву про розгляд справи у її відсутність та зазначила, що позов підтримує в повному обсязі. Відповідачі у судове засідання не зявились, повідомлялись належним чином про час та місце розгляду справи, причини не явки суду не сповістили. Суд визнав за можливе розглядати справу у відсутності відповідача за наявними матеріалами справи оскільки достатньо доказів та ухвалив розглядати справу заочно. Дослідивши матеріали справи, суд находить позов який підлягає задоволенню, із наступних підстав. Судом встановлено, що у Будинку дитини м. Кіровограда на повному державному забезпеченні з 10.09.2008 року виховується малолітній [PERSON], [INFO], який влаштований до закладу відповідно до розпорядження голови Новоукраїнської райдержадміністрації Кіровоградської області № 983-р від 15.09.2008 року та заяв батьків про тимчасове влаштування дитини строком на 6 місяців через складні житлово-побутові умови. Реєстрація дитини проведена відповідно до статі 126 Сімейного кодексу України. Згідно довідок служби у справах дітей Новоукраїнської райдержадміністрації батьки малолітньої дитини попереджені про наслідки передбачені ч.2 ст.219 Сімейногокодексу України, а саме: якщо вони, не проживаючи з дитиною понад шість місяців без поважних причин, не проявляють щодо неї батьківської турботи та піклування, не виховують та не утримують її, то вони можуть бути позбавлені батьківських прав відносно дитини. За весь час мати, [PERSON], та батько, [PERSON] - відвідували сина в Будинку дитини лише двічі (09.10.2008р., 09.06.2009р.), участі у вихованні та утриманні дитини фактично не приймали. За вищевказаних обставин та відповідно до ч.2 ст.164 Сімейного кодексу України, [PERSON] та [PERSON] підлягають позбавленню батьківських прав щодо малолітнього [PERSON], [INFO], оскільки відповідачі ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню та утриманню своєї дитини. Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про здоров»я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відсутність дій відповідачів, спрямованих на здійснення своїх батьківських обов'язків є доказом невиконання батьківських обов'язків і є підставою для покладання на них відповідальності, встановленої ст..155 СК України. Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України ,,Про охорону дитинства" виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Проте жодного з покладених законом на батьків обов'язків, відповідач не виконує. Відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України батько, мати можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків з виховання дитини. Верховний суд України в ч. 2 п. 16 Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року наголосив, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідач своїх батьківських обов'язків, зокрема обов'язку виховувати та утримувати дитину до досягнення нею повноліття, не виконує на протязі тривалого часу та не здійснює жодних дій, спрямованих на їх виконання. Будь-яких перешкод для виконання ним своїх обов'язків, позивач не чинила. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Статтею 183 Сімейного Кодексу України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Таким чином, виходячи з того, що відповідач, не забезпечує харчування, медичного догляду, лікування, не спілкується із дітьми та не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу, причому робить це свідомо, без поважних причин, вважаю, що є всі підстави для позбавлення відповідачів батьківських прав та стягнення з них аліментів. Дане рішення суд виносить на підставі доказів наданих суду сторонами, оцінивши їх в сукупності, та дійшов висновку, що в інтересакх дитини позов підлягає задоволенню в частині позбавлення батьківських прав, що не позбавляє його можливостей передбачених ст. 168 СК України. Відповідно до ст.88 ЦПК України, суд стягує із відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі - 51.00 грн. та 120.00 грн. - витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи На підставі ст.ст. 164, 165, 166, 168, 180-183 СК України,

Outcome: approved