Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-20 00:00:00

31 травня 2010 року позивач звернувся в суд з позовом до відповідачів, в якому вказав, що 05 лютого 2001 року між ним та відповідачами було укладено договір купівлі продажу 34/100 частки цілого житлового будинку з відповідною частиною господарських та побутових будівель та споруд по вул. 8-ма Лінія, буд. № 1 в м. Миколаєві. Вказаний договір купівлі продажу зареєстровано на біржі нерухомості «Едвайс консулат» за № 1175. Придбаній частині житлового будинку було присвоєно нову адресу та позивач отримав Свідоцтво про право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по вул. 8-ма Лінія, буд. 1/1 в м. Миколаєві. Вказаний житловий будинок розташований на земельній ділянці площею 0,0753 га., що належить відповідачам, але фактично придбаний будинок та споруди розташовані на земельна ділянка площею 436, 00 кв.м., використовується позивачем та відгороджена від іншої частини домоволодіння парканом. Так як ним при придбанні будинку було придбано і земельну ділянку, але він не отримував на неї правовстановлюючого документу, позивач просить суд визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 436,00 кв.м. по вул. 8-ма лінія, буд. 1/1 в м. Миколаєві. Позивач в судове засідання зявився, позов підтримав та просив суд його задовольнити. Відповідачі до суду зявилися, позов визнали, проти його задоволення не заперечували. Вивчивши письмові матеріали справи, враховуючи пояснення позивача, відповідачів, суд вважає, що позов [PERSON] повинен бути задоволений з наступних підстав: Відповідно до вимог ч. 1 ст. 377 ЦК України до особи, що придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на ту частину земельної ділянки, яка є необхідною для їх обслуговування. В судовому засіданні встановлено та підтверджено письмовими матеріалами справи, що 05 лютого 2001 року позивач у відповідачів, за договором купівлі продажу, придбав 34/100 частини житлового будинку № 1 по вул. 8-ма Лінія в м. Миколаєві. В подальшому вказаний договір було зареєстровано в ММБТІ, а право власності на самочинно побудовані споруди, що є одним цілим з придбаною частиною житлового будинку, визнано за позивачем згідно рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 15.04.2008 року; Придбаній частині домоволодіння було присвоєно нову адресу: вул. 8-ма Лінія, буд. 1/1 м. Миколаєва та позивач отримав Свідоцтво про право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами саме за цією адресою, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно; Позивач, не змінюючи цільового призначення, користується земельною ділянкою на якій знаходиться придбаний ним житловий будинок та належні до нього господарські та побутові будівлі та споруди, при цьому вказана території має площу 436,00 кв.м. та огороджена парканом. Відповідачі в судовому засіданні підтвердили той факт, що вони не заперечують проти визнання права власності за позивачем на вищевказану земельну ділянку, а тому суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Outcome: approved