Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-08 00:00:00

Позивач звернув до суду з позовною заявою до Відкритого акціонерного товариства «Суха Балка» /надалі відповідач, підприємство/ з вимогами де просить змінити дату звільнення з ВАТ «Суха Балка» з 27 березня 2003 року на 19 вересня 2006 року; стягнути компенсацію за невикористані дні щорічної відпустки в сумі 1161,60грн.; стягнути компенсацію за несвоєчасну виплату компенсації за невикористані дні щорічної відпустки в сумі 873,52 грн.; стягнути середній заробіток за несвоєчасну виплату компенсації за невикористані дні щорічної відпустки в сумі 964,50 грн.; моральну шкоду в сумі 2000 грн.; та просить визнати запис № 33 в трудовій книжці недійсним і скасувати його; та зобовязати відповідача видати новий вкладиш трудової книжки з виключенням запису № 33 від 19вересня 2006 року з внесенням запису про звільнення з 19 вересня 2006 року. В обґрунтуванні вимог позивач вказав, наказом № 20 від 17березня 2003 року позивач звільнений з підприємства з 17 березня 2003 року по скороченню штату з посади начальника юридичного відділу. Наказом № 870 від 25 квітня 2004 року дата звільнення відповідачем змінена на 27 березня 2003 року. Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 16 січня 2006 року позивач поновлений на роботі на посаді начальника юридичного відділу ВАТ «Суха Балка» та виданий наказ по підприємству № 104 від 02 лютого 2006 року про поновлення на посаді з 16 січня 2006 року, дня винесення судом рішення. Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 вересня 2006 року рішення Саксаганського районного суду скасовано та відмовлено [PERSON] в поновлені на роботі. В день винесення рішення апеляційним судом відповідач видав наказ про скасування наказу № 104 від 02 лютого 2006 року з внесенням у трудову книжку запису за № 33 про визнання запису про поновлення на роботі недійсним згідно з рішенням апеляційного суду від 19 вересня 2006 року з посиланням на наказ № 1072 від 19 вересня 2006 року. Позивач наголошує на те, що він фактично працював на підприємстві до 19 вересня 2006 року, отримував заробітну плату, але йому при звільнення не нарахували компенсацію за невикористані дні відпуски, яку він просить стягнути. Вважає, що протиправними діями відповідача йому завдано моральних страждань. Представник відповідача, в особі [PERSON], у судовому засіданні позовні вимоги визнала частково. Не заперечує проти вимог щодо виплати позивачу компенсації за невикористані дні щорічної відпустки в сумі 1161,60грн.; компенсації за несвоєчасну виплату компенсації за невикористані дні щорічної відпустки в сумі 873,52грн.; середнього заробітку за несвоєчасну виплату компенсації за невикористані дні щорічної відпустки в сумі 964,50 грн. В решті вимог заперечує, та вважає що відсутні законні підстави для їх задоволення. В судовому засіданні встановлено, позивача [PERSON] звільнено з 17 березня 2003 року з посади начальника юридичного відділу ВАТ «Суха Балка», відповідно до наказу №20 від 17 березня 2003 року. Наказом № 870 від 25 квітня 2004 року дату звільнення позивача змінено на 27 березня 2003 року. Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 16 січня 2006 року позивач поновлений на роботі на посаді начальника юридичного відділу ВАТ «Суха Балка» та на підприємстві видано наказу № 104 від 02 лютого 2006 року про поновлення [PERSON] на посаді з 16 січня 2006 року, з дня винесення судом рішення. Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 вересня 2006 року рішення Саксаганського районного суду від 02 лютого 2006 року скасовано та [PERSON] відмовлено в позові про поновлення на роботі. 19 вересня 2006 року відповідачем видано наказ про скасування наказу № 104 від 02 лютого 2006 року, та внесено до трудової книжку позивача запису за № 33 про визнання запису про поновлення на роботі недійсним згідно з рішенням апеляційного суду від 19 вересня 2006 року. З дня поновлення на роботі по день скасування рішення суду про поновлення на роботі [PERSON] працював з 15 січня по 19 вересня 2006 р. - 8 місяців 4 дні, що підтверджується довідкою відповідача про нарахування за цей період заробітної плати. За час роботи відпусткою позивач не користувався. Суд встановив, що незважаючи на те, що позивач працював на підприємстві і йому до теперішнього часу відповідачем не виплачена /відповідно до наданих позивачем та перевірених судом розрахунків/ згідно до ст. 116 КЗпП України: компенсація за невикористані дні щорічної відпустки, і тому йому необхідно виплатити компенсація за невикористані дні щорічної відпустки становить згідно наданого розрахунку 1161,60 грн., середній заробіток за час затримки, так як заробітну плату за вересень 2006 року позивачу виплачена не 19 вересня 2006 року, а 10 жовтня 2006 року і тому середній заробіток за час затримки складає 964,50 грн.; компенсацію за несвоєчасну виплату компенсації за невикористані дні щорічної відпустки складає - 873, 52 грн. Суд вважає, що вимоги позивача у цій частині підлягають задоволенню, та на користь [PERSON] підлягають стягненню з відповідача визначені судом розміри компенсацій, що зазначені вище. Розглядаючи вимоги щодо зміни дати звільнення, суд вказує, що трудовим законодавством встановлено - днем звільнення є останній день роботи, та згідно судової практики п. 33 Правових позицій щодо розгляду судами окремих категорій цивільних справ, вказано: «якщо рішення суду про поновлення на роботі було скасовано в апеляційному чи касаційному порядку і при новому розгляді справи в позові відмолено не виключається можливість скасування наказу виданого на виконання скасованого рішення, з визначенням фактичної дати звільнення з урахуванням відпрацьованого працівником часу після поновлення на роботі.» Тому, суд вважає, що відповідач повинен змінити дату звільнення з 27 березня 2003 року на 19 вересня 2006 року, з урахуванням відпрацьованого працівником часу після поновлення на роботі. Згідно Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, запис в трудовій книжці повинен відповідати тексту наказу і тому, є підстави для визнання недійсним запису №33 у трудовій книжці [PERSON] Розглядаючи вимоги щодо стягнення моральної шкоди та зобовязати відповідача видати новий вкладиш трудової книжки з виключенням запису № 33 від 19.09.2006 року з внесенням запису про звільнення з 19 вересня 2006 року, суд робить висновок, що вказані вимоги не ґрунтуються на законних підставах і тому не підлягають задоволенню. Враховуючи викладене, суд вважає необхідним задовольнити вимоги [PERSON] щодо зміни дату звільнення позивача з 27 березня 2003 року на 19 вересня 2006 року; стягнення з Відкритого акціонерного товариства «Суха Балка» на користь позивача компенсації за невикористанні дні щорічної відпуски - 1161,60 гривень; компенсації за несвоєчасну виплату компенсації за невикористанні дні щорічної відпуски - 873,52 гривні; середній заробіток за несвоєчасну виплату компенсації за невикористанні дня щорічної відпуски - 964,50 гривні та визнання запису за №33 у трудовій книжці позивача недійсним. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави присуджується судовий збір у розмірі 51 грн. та витрати на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи 30 грн.

Outcome: partial