Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-06 00:00:00

У червні 2010 року [PERSON] звернувся із позовом до [PERSON] праці та соціального захисту населення Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області про стягнення недоотриманої допомоги на оздоровнення. Свої позовні вимоги позивач мотивував тим, що він перебуває на обліку в [PERSON] праці та соціального захисту населення Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області. Згідно довідки МСЕК йому встановлена ІІІ група інвалідності безстроково. Має посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи І категорії , видане 27.06.2007 року. Згідно ч. 4 ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист тгромадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" має право на отримання щорічної допомоги на оздоровлення в розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат. Він отримує щорічну допомогу на оздоровлення в заниженому розмірі ніж передбачено ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист тгромадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", в звязку з чим позивач звернувся із заявою про проведення перерахунку розміру нарахованої йому щорічної допомогои на оздоровлення відповідно до положень Закону України "Про статус і соціальний захист тгромадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 року № 796-ХІІ. Відповідач відмовив у проведенні перерахунку та повідомив, що нарахування проводиться правильно на підставі Постанови Кабінету Міністрів України № 562 від 12.07.2005 року. Відмову у проведенні перерахунку позивач вважає протиправною, оскільки за конституційними нормами, виходячи з пріорітетності законів над підзаконними актами, при визначенні розміру пенсії застосуванню підлягає ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист тгромадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а не Постанова Кабінету Міністрів України № 562 від 12.07.2005 року, яка істотно звужує обсяг встановлених Законом прав. В Постановах Кабінету Міністрів України № 562 від 12.07.2005 року та № 530 від 28.05.2008 року встановлено новий розмір соціальних виплат, зменшевши їх в порівнянні з розмірами визначеними Законом. Ч. 1 ст. 67 Закону № 796-ХІІ передбачено, що конкретні розміри всіх доплат, пенсій і компенсацій підвищуються Кабінетом Міністрів України відповідно до зміни індексу вартості життя і зростання мінімальної заробітної плати. Законом № 796-ХІІ не уповноважено Кабінет Міністрів України зменшувати конкретні суми компенсацій і допомоги, змінювати розмір нарахувань пенсій, встановлений Законом, а надано право розяснення порядку застосування цього Закону. Враховуючи вищевикладене [PERSON] просив визнати протиправними дії [PERSON] праці та соціального захисту населення Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області щодо виплати щорічної допомоги на оздоровлення, як особі, яка постраждала внаслдіок Чорнобильської катастрофи з порушенням вимог Закону України "Про статус і соціальний захист тгромадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Зобовязати відповідача провести йому перерахунок та виплату щорічної допомоги на оздоровлення як особі, котра постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, передбаченої ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист тгромадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за 2007, 2008 , 2009 роки в сумі 6152 грн. з урахуванням раніше здійснених виплат. Зобовязати відповідача призначити йому, як постраждалому внаслідок Чорнобильської катастрофи І категорії, ІІІ групи інвалідності, щорічну допомогу на оздоровлення згідно вимог передбаченої ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист тгромадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 року № 796 ХІІ. Стягнути з відповідача на його користь витрати на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 120 грн. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився. Надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Позов підтримує та просив його задовольнити. В судове засідання відповідач [PERSON] [PERSON] праці та соціального захисту населення Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області не зявився. Про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Суд, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, позивач [PERSON] є громадянином, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, інвалідом третьої групи із встановленим причинно-наслідковим звязком між захворюванням, повязаним з Чорнобильською катастрофою та втратою працездатності. Таким чином на позивача розповсюджуються соціальні гарантії громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, передбачені Законом України"Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", зокрема, і право на щорічну допомогу на оздоровлення як інваліду ІІІ групи у розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат. Відповідач, [PERSON] [PERSON] праці та соціального захисту населення Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області, при виплаті [PERSON] щорічної допомоги на оздоровлення за 2007 -2009 роки керувалось Постановою Кабінету Міністрів України „Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи № 836 від 26.07.1996 року, а у 2005 році - Постановою Кабінету Міністрів України „Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи № 562 від 12.07.2005 року, виплативши позивачеві у 2005-2009 роках допомогу на оздоровлення у розмірі 90 грн. щорічно. Суд вважає, що у 2007-2009 роках відповідач зобовязаний був здійснювати виплату [PERSON] допомоги на оздоровлення у розмірі встановленому Законом України"Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", тобто у розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат, оскільки вказаний Закон має вищу юридичну силу ніж Постанова Кабінету Міністрів України „Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи № 836 від 26.07.1996 року та - Постанова Кабінету Міністрів України „Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи № 562 від 12.07.2005 року, то в даному випадку, саме Закон має пріорітет у застосуванні. Розмір мінімальної заробітної плати на момент виплати позивачеві допомоги на оздоровлення у 2007 році встановлений Законом України „Про державний бюджет України на 2007 рік та складала з 1 січня 2007 року 400 грн. на місяць, з 1 квітня 2007 року 420 грн., з 1 липня 2007 року 440 грн. та з 1 жовтня 2007 року 460 грн. Згідно ст. 59 Закону України „Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України встановлено з 1 січня 2008 року розмір мінімальної заробітної плати 515 грн. на місяць, з 1 квітня 2008 року 525 грн., з 1 жовтня 2008 року 545 грн. та з 1 грудня 2008 року 605 грн. на місяць, з 1 квітня 2009 року 625 грн., з 1 липня 2009 року 630 грн., з 1 жовтня 2009 року 650 грн, з 1 листопада 2009 року 744 грн. Таким чином, [PERSON] праці та соціального захисту населення Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області зобовязане було сплатити позивачеві допомогу на оздоровлення у більшому розмірі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено ріщення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Виріщуючи питання про присудження судових витрат та їх розподілу, суд встановив, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі Декрету Кабінету Міністрів України „Про державне мито. Згідно ч. 1 ст. 3 ст. 88 ЦПК України, суд присуджує стороні на користь якої ухвалено рішення понесені нею судові витрати з другої сторони. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, то він стягується з відповідача в дохід держави. Зважаючи на вищевикладене, відповідно до ст. ст. 8, 22, 151 Конституції України, ст. ст. 9, 10, 11, 48 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 28.02.1991 року, Постанови Кабінету Міністрів України „Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи № 836 від 26.07.1996 року, Постанови Кабінету Міністрів України „Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи № 562 від 12.07.2005 року, ст. ст. 10, 15, 27, 60 ЦПК України, -

Outcome: partial