Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-21 00:00:00

[PERSON] звернулась до Фрунзівського районного суду з позовом до [PERSON] про стягнення збитків, завданих пожежею, яка сталася 23 червня 2009 року в с. Загір'я Фрунзівського району Одеської області. [PERSON] пояснює, що володіє будинком з прибудовами, що їй залишились в спадок від чоловіка, який помер 10 серпня 1994 року. Даний будинок знаходиться за адресою в с. Загіря Фрунзівського району Одеської області. Правами на будинок [PERSON] володіє у повному обсязі, що підтверджено відповідними документами. Позивачка вказує, що 23 червня 2009 року жителька с. Загіря Фрунзівського району Одеської області [PERSON] спалювала траву біля свого обійстя, при цьому порушила правила пожежної безпеки і неконтрольований вогонь перекинувся на літню кухню позивачки. В результаті пожежі вогнем було знищено двоє деревяних дверей літньої кухні, дах, газова плита, газовий балон з обладнанням та кухонний посуд. [PERSON] вказала на те, що відповідно до Акту про пожежу, виготовленого посадовою особою ПЧ - 24 ГУ МНС, сума нанесених пожежею збитків становить 14060 гривень. Звернувшись до гр. [PERSON] з вимогою відшкодувати їй понесені від пожежі збитки, позивачка отримала категоричну відмову. У звязку з цим [PERSON] звернулась до суду і просить стягнути з [PERSON] нанесену шкоду. В судовому засіданні позивачка позов підтримує в повному обсязі та просить суд його задовольнити. Відповідачка проти позову заперечує, пояснює, що суху траву не підпалювала і тому її вини в пожежі немає. Надалі суд заслухував пояснення свідків. Свідок [PERSON] пояснила суду, що 23 червня 2009 року була викликана на місце пожежі, що сталася в домоволодінні [PERSON] як депутат сільської ради с. Загіря. Зробивши акт обстеження місця події, вона почала зясовувати, хто винний в підпалі і [PERSON] призналась, що вона запалила суху траву, але відразу почала її гасити, що фізично їй не вдалося. Свідок [PERSON] пояснила, що 23 червня 2009 року побачила пожежу, коди йшла доїти корову. Наблизившись до місця пожежі, зустріла [PERSON], яка намагалась загасити полумя. З її слів зрозуміла, що то вона запалила суху траву. Свідок [PERSON] пояснила наступне. 23 червня 2009 року вона знаходилась в своєму будинку в с. Загіря, коли почула крики на вулиці. Вона вийшла з'ясувати, що сталось і побачила, що біля будинку [PERSON] знаходиться група людей, які намагаються загасити полумя, що перекинулось з сухої трави на літню кухню позивачки. Тоді вона почула від [PERSON], що то вона запалила траву. Заслухавши пояснення свідка [PERSON], суд встановив, що 23 червня 2009 року вона побачила, як горить літня кухня [PERSON] та зрозуміла, що причиною тому стало підпалювання сухої трави. [PERSON] спочатку мала думку про те, що це діти запалили траву, але [PERSON], яка знаходилась на місці пожежі, зізналась в тому, що це вона винна в загоранні. Вона просила вибачення у позивачки, обіцяла відшкодувати завдані збитки. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачки, відповідачки, її представника, а також свідків, суд дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ч.І ст.11 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін. Судом встановлено, що дійсно 23 червня 2009 року жителька с. Загір'я Фрунзівського району Одеської області [PERSON] спалювала траву біля свого обійстя, при цьому порушила правила пожежної безпеки, і неконтрольований вогонь перекинувся на літню кухню позивачки. Факт пожежі встановлено судом належними доказами. Так, згідно акту про пожежу, від 23 червня 2003 року, складеного Фрунзівським РВ ГУ МНС України в Одеській області, дійсно мала місце вказана пожежа, внаслідок якої [PERSON] було завдано матеріальну шкоду. Також факт даної пожежі підтверджується довідкою від 14 липня 2009 року ст. інспектора НПД Фрунзівського РВ ТУ МНС України в Одеській області [PERSON], де вказано, що причиною пожежі було порушення правил пожежної безпеки при спалюванні сухої трави гр. [PERSON] Відповідно до ч.2 ст.1166 ЦК особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що коди завдано не з її вини. При цьому, у спорах про відшкодування шкоди згідно з ч.2 ст.1166 ЦК діє презумпція заподіювана шкоди. У зв'язку з цим обовязок доведення наявності вини відповідача покладається не на позивача, а на відповідача, який повинен довести відсутність своєї вини у завданні шкоди. Розмір заподіяної шкоди повинен довести позивач (ухвала колегії суддів у цивільних справах Верховного Суду України №6-12465 св 07). Відповідно до висновку № 3207 судової будівельно - технічної експертизи по даній справі, складеного Одеським науково - дослідним інститутом судових експертиз МЮ України, вартість шкоди, яка була заподіяна літній кухні домоволодіння гр. [PERSON] в с. Загіря Фрунзівського району Одеської області в результаті пожежі, що мала місце 23 червня 2009 року, складає 9 997 гривень. Також вину [PERSON] підтверджують пояснення свідків по справі. Отже, враховуючи вищевикладене, суд вважає доведеною вину [PERSON] в пожежі, що сталася 23 червня 2009 року в домоволодінні гр. [PERSON] в с. Загір'я Фрунзівського району Одеської області та вирішує задовольнити її позов частково, з урахуванням висновку будівельно - технічної експертизи. Стосовно позовних вимог [PERSON] у частині стягнення судових витрат суд вважає необхідним задовольнити їх з таких підстав. Відповідно до ч.І ст.79 ЦПК судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи, останні, у свою чергу, складаються з витрат на інформаційно-технічне забезпечення (п.1 ч.З); витрат на правову допомогу (п.2 ч.З); витрат сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду (п.З ч.З); витрат, пов'язаних із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз (п.4 ч.З) та витрат, пов'язаних з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи (п.5 ч.З). Судом встановлено, що при зверненні до суду [PERSON] були сплачені витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн; 140 грн. державного мита; 1000 грн. за надану адвокатом правову допомогу та 1327 грн. 12 коп. витрат на проведення судової будівельно - технічної експертизи № 3207 від 13 травня 2010 року. Згідно ч.І ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, стягненню з [PERSON] на користь [PERSON]. підлягає 9997 грн. матеріальної шкоди, яка була заподіяна позивачці внаслідок пожежі, що сталась 23 червня 2009 року, 1000 грн., сплачених адвокату за надану правову допомогу, 140 грн. державного мита, 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та 1327 грн. 12 коп. витрат на проведення судової будівельно - технічної експертизи. На підставі ст.ст. 11, 22, 386, 1166, 1188, 1192 ЦК України,

Outcome: partial