Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду до відповідачки з позовною заявою про визнання права власності на майно та поділ майна, набутого під час шлюбу, а саме : на 1 / 2 частину квартири [ADDRESS] Відповідачка звернулася до суду до позивача із зустрічною позовною заявою про визнання права власності на майно та поділ майна, набутого під час шлюбу, а саме автомобіля марки FORD Sierra 2.01, 1991 року випуску. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали та пояснили, що в період шлюбу позивач та відповідачка сплатили шляхом внесення коштів за кооперативну квартиру [ADDRESS], яка була оформлена на відповідачку, тобто в той час дружину позивача, а оскільки виник спір про користування зазначеною квартирою, то просять визнати за позивачем право власності на 1 / 2 частину зазначеної квартири та виділити цю частин)' йому у власність, а також не заперечує поділити придбаний в період шлюбу автомобіль марки FORD Sierra 2.01. 1991 року випуску шляхом виділення йому зазначеного автомобіля, компенсацію за і і 2 частку автомобіля сплатити відповідачці. . Відповідачка та її представниця позовні вимоги про поділ автомобіля підтримали, позовні вимоги позивача визнали частково, посилаючись на те. що 5000 карбованців на сплату за кооперативну квартиру відповідачці у борг у 1985 році надала мама відповідачки - [PERSON], наполягали на поділі зазначеного автомобіля з виплатою відповідачці 1/2 частки вартості автомобіля, але не погоджувалися із визначенням вартості зазначеного автомобіля. Вислухавши пояснення позивача, представника позивача та відповідачки, її представниці, експерта, дослідивши матеріали справи та примірник розписки із зазначенням дати 07 вересня 1985 року, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги позивача про визнання права власності на 1 / 2 частину квартири та поділ майна, набутого під час шлюбу, тобто квартири підлягають задоволенню, зустрічні позовні вимоги відповідачки про визнання права власності на майно та поділ майна, набутого під час шлюбу, тобто поділ зазначеного автомобіля з виплатою відповідачці 1 / 2 частки вартості автомобіля підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. 05.05.1978 року між позивачем та відповідачкою був укладений шлюб, що підтверджується ксерокопією свідоцтва про укладення шлюбу ( а. с. 4 т. 1). Довідкою Житлово-будівельного кооперативу ,, Локомотив - 8 " за №45 від 25.05.2004 року зазначається, що на підставі рішення виконавчого комітету Київської міської Ради народних депутатів від 02.01.1986 року за №3/2-86 [PERSON] є членом ЖБК „ Локомотив - 8 " з 24.01.1986 року, сума пайового внеску в розмірі 15442 карбованця 84 копійки сплачена 11 березня 1992 року, сума паєнакопичення складає 15442 карбованця 84 копійки ( а. с. 7 т. 1 ). Свідоцтвом про право власності головного управління житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації від ЗО червня 2004 року зазначається, що квартира [ADDRESS] складається з трьох кімнат, жилою площею 44,30 кв. м. належить [PERSON] на праві приватної власності на підставі наказу Головного управління житлового забезпечення №964-С від 25.05.2004 року ( а. с. 156 т. 1 ). Згідно ч. 4 ст. 60 ЦПК У країни, доказування не може грунтуватися на припущеннях. З протоколу судового засідання допиту свідків від 02.03.2010 року Любомльського районного суду Волинської області вбачається, що свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] пояснили суду, що в 1985 році батьки відповідачки надавали відповідачці 5000 карбованців на будівництво житла, але з їх пояснень не вбачається, що відповідачка взяла у своїх батьків ці гроші. Із змісту довідки Житлово-будівельного кооперативу „ Локомотив - 8 " за №45 від 25.05.2004 року не вбачається, що 5000 карбованців 00 копійок із зазначеної суми належать її мамі [PERSON] та її батьку [PERSON], як стверджує відповідачка та свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], тому немає підстав вважати, що відповідачці особисто належать 5000 карбованців 00 копійок із суми 15442 карбованців 84 копійок пайового внеску. З пояснень свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] не вбачається, що вони бачили, що відповідачка отримала у своїх батьків та вносила сплату 5000 карбованців на будівництво зазначеної квартири, а тому ці покази свідків не можуть бути покладені в основу рішення, оскільки вони мають характер припущення. 18.09.2001 року шлюб між позивачем та відповідачкою розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу ( а. с. 5 т. 1 ). Сторони мають повнолітнього сина [PERSON]. На період розірвання шлюбу діяв Кодекс про шлюб та сім'ю України та статтею 22 зазначеного Кодексу визначалося, що майно нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном, а статтею 28 зазначеного Кодексу визначалося, що в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя , їх частки визнаються рівними. В даний час діє Сімейний кодекс України та статтею 60 зазначеного Кодексу визначається, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловіку на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини ( навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо ) самосійного заробітку ( доходу ). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, а статтею 70 зазначеного Кодексу визначається, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно висновку №9791 судової-технічної експертизи документів від 24.12.2008 року, виконаного Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз . 1) Надана на дослідження розписка від імені [PERSON] від 07.09.85 на суму 5000 крб. виготовлена не 7 вересня 1985 року, яким часом вона датована, а пізніше. Для виконання тексту розписки був використаний аркуш паперу, на якому знаходились відтиски печа тки і кутового штампу Запільської сільської ради депутатів трудящих Любомльського району Волинської області, якими засвідчувалися документи до 1978 року. 1) Встановити конкретний час виконання рукописного тексту, підпису від імені [PERSON].Г., нанесення відтисків печатки і кутового штампу Запільської сільської ради депутатів трудящих Любомльського району Волинської області в наданій на дослідження розписці від імені [PERSON] від 07.09.85, а також час виготовлення паперу аркушу наданої розписки, не є можливим в зв'язку з відсутністю науково обгрунтованих методик рішення таких задач судово-технічної експертизи документів (а. с. 232-234т. 1). Експерт Київського науково-дослідного інституту судових експертиз [PERSON] пояснила, що висновок нею проведеної експертизи ґрунтується на тому, що текст розписки, що датований 07 вересня 1985 року написаний під копірку, печатки наявні на розписці використовувались до 1978 року, відсутній підпис посадової особи, яка б засвідчувала, це є порушенням правил оформлення документів. На підставі зазначеного, суд вважає рівними частками відповідачки та позивача у сумі внеску -15442 карбованця 84 копійки, тобто по 1 / 2 частки зазначеної суми (15442 карбованця 84 копійки : 1 / 2 частки = 7721 карбованець 42 копійки ). Таким чином суд вважає, що за позивачем підлягає визнанню право власності на 1 / 2 частку квартири [ADDRESS], а за відповідачкою залишається також 1 / 2 частка зазначеної квартири. В період шлюбу подружжям був придбаний автомобіль марки FORD Sierra 2.01.1991 року випуску, який зареєстрований на позивача, що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 19.08.1999 року ( а. с. 44 - 45 т. 2 ), відповідачка своєю зустрічною позовною заявою просить визнати спільним майном подружжя зазначений автомобіль та поділити його з виплатою їй 1 / 2 частки вартості автомобіля, але не погоджується із визначенням вартості зазначеного автомобіля, в зв'язку з чим по її клопотанню призначалася судова автотоварознавча експертиза ( а. с. 52 - 53 ), але відповідачка не внесла передоплату за проведення експертизи, тому ухвалою суду було визначено не виконувати ухвалу суду про призначення зазначеної експертизи ( а. с. 76 ). Таким чином, суд для визначення вартості зазначеного автомобіля, вважає покласти висновок з експертної оцінки 246 від 12.06.2007 року із зазначенням вартості 9404 гривні 06 копійок ( а. с. 108. 109, 110 т. 1 ). Зазначений автомобіль є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, оскільки придбаний в період шлюбу сторін, тобто кожному з колишнього подружжя належить по 1 / 2 частці автомобіля, а скільки автомобіль є неподільною річчю та позивач користується зазначеним автомобілем, має відповідне посвідчення, тому при поділі майна між колишнім подружжям, цей автомобіль правильно буде виділити у власність позивачу із стягненням з позивача в рахунок компенсації 1 / 2 частки автомобіля на користь відповідачки 1 / 2 частку вартості автомобіля, а саме : 4702 гривні 03 копійки ( 9404 гривні 06 копійок : 2 = 4702 гривні 03 копійки ). При задоволенні позовних вимог позивача на його користь підлягає стягненню з відповідачки витрати за проведення судово-технічної експертизи №9791 від 24.12.2008 року в сумі 676 гривень 08 копійок ( а. с. 99 т. 2 ).

Outcome: approved