Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з КП «Харківські теплові мережі» на його користь суму пені, 3% річних та інфляційні в розмірі 368,23 грн. та судові витрати. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 15.10.2003 Ленінським районним судом м. Харкова винесено рішення про стягнення з [PERSON] на користь КП «Харківські теплові мережі» суми боргу в розмірі 878,07 грн., зазначене рішення було виконано [PERSON] в добровільному порядку. Апеляційним судом Харківської області 29.03.2005 рішення першої інстанції скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції, де зазначену справу закрито у звязку із відмовою позивача КП «ХТМ» від позову. [PERSON] звернувся до суду із заявою про поворот виконання рішення, у задоволенні якої було відмовлено. Рішенням апеляційного суду Харківської області від 18.04.2006 ухвалу суду першої інстанції про відмову у задоволенні заяви про поворот виконання рішення скасовано, заяву [PERSON] задоволено частково зобовязано КП «ХТМ» повернути [PERSON] грошові кошти в розмірі 878,07 грн. Зазначене рішення виконано КП «ХТМ» лише 17.10.2006 шляхом перерахування грошових коштів на рахунок ДВС Харківської області, тобто через шість місяців, користуючись у цей період грошовими коштами без достатніх правових підстав, внаслідок чого позивач вважає правомірним стягнути з КП «ХТМ» інфляційні в розмірі 174,44 грн., 3% річних 47,92 грн. та штрафні санкції за період з 22.12.2004 по 16.10.2006 в розмірі 145,87 грн., а всього 368,23 грн. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив позов задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні надав письмові заперечення, в яких зазначив про не визнання позову в повному обсязі з наступних підстав в позовні заяві вимога щодо стягнення пені обґрунтовується положеннями Господарського кодексу України, який не регулює майнові та особисті немайнові відносини, що регулюються Цивільним кодексом України, щодо стягнення інфляційних та 3% річних це проценти, що є формою цивільно-правової відповідальності за порушення грошових зобовязань, вина боржника є підставою для покладення на нього обовязку сплатити відсотки згідно ст.. 625 ЦК України. Набуття, збереження майна без достатньої правової підстави не є правопорушенням, про що свідчить окреме зобовязальне регулювання набуття, збереження майна без достатньої правової підстави глави 51 та 83 ЦК України. Окрім того позивач [PERSON] у добровільному порядку сплатив заборгованість за опалення та гаряче водопостачання за період з 20001 року по 2004 рік на розрахунковий рахунок Єдиного розрахункового центру «Мегабанк», на якому акумулюються платежі населення за житлово-комунальні послуги й перераховуються відповідним організаціям, що надають послуги, тобто відсутнє неправомірне користування грошовими коштами та неправомірне невиконання грошового зобовязання. В подальшому представник відповідача в судове засідання не зявився, повідомлявся про дату, час та місце судового засідання у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив. За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, давши добутому правової оцінки, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини: Ленінським районним судом м. Харкова винесено рішення від 15.10.2003 про стягнення з [PERSON] на користь КП «Харківські теплові мережі» суми боргу в розмірі 878,07 грн. Зазначене рішення виконано [PERSON] в добровільному порядку. Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 29.03.2005 рішення першої інстанції скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції, де зазначену справу закрито у звязку із відмовою позивача КП «ХТМ» від позову. 14.11.2005 [PERSON] звернувся до суду із заявою про поворот виконання рішення, у задоволенні якої було відмовлено ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 16.03.2006. Рішенням апеляційного суду Харківської області від 18.04.2006 ухвалу суду першої інстанції про відмову у задоволенні заяви про поворот виконання рішення скасовано, заяву [PERSON] задоволено частково зобовязано КП «ХТМ» повернути [PERSON] грошові кошти в розмірі 878,07 грн. Зазначене рішення апеляційного суду Харківської області виконано КП «ХТМ» лише 17.10.2006 шляхом перерахування грошових коштів на рахунок ДВС Харківської області, тобто через шість місяців, користуючись у цей період грошовими коштами [PERSON] Згідно положень ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором чи законом. Позивачем [PERSON] надано розрахунок, відповідно до якого інфляційні становлять - 174,44 грн., 3% річних 47,92 грн. та штрафні санкції за період з 22.12.2004 по 16.10.2006 в розмірі 145,87 грн., а всього 368,23 грн. Порядок та спосіб зазначеного розрахунку представником відповідача не оспорювався. За таких обставин суд доходить висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з урахуванням досліджених у судовому засіданні доказів. Також стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved