Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на нерухоме майно, мотивуючи свої вимоги тим, що 28.04.2007 р. між позивачем ПАТ «Приватбанк» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №МК119- 07НВ згідно якого позивач отримав кредит у розмірі 40000 доларів США, що за курсом 7,93 грн. станом на 21.04.2010 року складає 380375,52 грн.. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідач [PERSON] 28.04.2007 року уклали договір іпотеки №МК119-07НВ. Згідно договору іпотеки відповідач [PERSON] надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: нежитлове приміщення склад, яке розташоване за адресою: вул. 2-га Зелена, 2 в м. Новограді-Волинському Житомирської області. Відповідач [PERSON] належним чином зобов'язання за кредитним договором не виконав, у зв'язку з чим станом на 23.04.2010 р. має заборгованість - 47966,27 Дол. США. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити. Відповідач в судове засідання після оголошеної перерви не з'явився, заяв про слухання чи відкладення справи суду не надав, а тому судом ухвалено проводити розгляд без участі відповідача, оскільки останній був повідомлений про місце і час продовження розгляду справи належним чином /а.с.З8/. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом установлено, що 28 квітня 2007 року між ЗАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON]укладено кредитний договір №МК119-07НВ, відповідно до умов якого останній взяв в банку кредит у розмірі 40000 доларів США зі сплатою 16,0% річних за користування кредитом /а.с.7-9/. Згідно п. 1.3 вказаного кредитного договору позичальник зобов'язується повернути кредит у встановленому законом порядку та в строки, визначені п. 1.3 цього договору, тобто не пізніше - 27 квітня 2022 року. 28 квітня 2007 року на забезпечення виконання умов кредитного договору між ЗАТ КБ "ПриватБанк" та відповідачем [PERSON] укладено договір іпотеки №МК119-07НВ /а.с. 12-14/, згідно з умовами якого банком прийнято від відповідача [PERSON] в іпотеку належне йому на праві власності нерухоме майно, а саме: нежитлову будівлю, склад, загальною площею 312,80 кв.м., розташовану на неприватизованій земельній ділянці та знаходиться за адресою : Житомирська область м. Новоград-Волинський, вул. 2-га Зелена, 2. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором /а.с.4,5/ відповідач [PERSON] має заборгованість за кредитним договором в сумі 47966,26 дол.США, яка складається: - заборгованість за кредитом - 35801,19 дол. США; - заборгованість за відсотками - 8417,53 дол. США; - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язання за договором - 1403,39 дол. США; - Штраф - 63,05 дол. США; - штраф (відсоток від суми заборгованості) - 2281,1 дол. США. Згідно зі ст. 589 ЦК України в разі невиконання зобовязання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержавтель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки відшкодування збитків, завданих порушенням зобовязання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також вимог, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основними зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно із ч. 3 ст. 33 Закону України "Про іпотеку" та п. 24 договору звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Згідно з ч.1 ст.35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Позивачем, у відповідності до ст. 35 Закону України «Про іпотеку» 12 січня 2010 року було направлено відповідачу [PERSON] лист про порушення зобов'язання, в якому позивач попередив відповідача про намір позивача в разі невиконання відповідачем вище зазначених вимог, задовольнити свої грошові вимоги та звернути стягнення на об'єкти застави шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса та/або зверненням до суду. Вказаний лист був отриманий відповідачем 13 квітня 2010 року, що підтверджується матеріалами справи. В свою чергу, відповідач не надав суду доказів добровільного виконання вимог позивача. Таким чином, враховуючи дату отримання відповідачем вищевказаного листа та тридцятиденний строк, наданий позивачем відповідачу на виконання вимоги про погашення заборгованості, з 14 травня 2010 року у позивача виникло передбачене ст.35 Закону України «Про іпотеку» та п.п.8.8.1. Іпотечного договору право розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ч.1 ст.39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Згідно зч. 6 ст. 38 Закону України «Про іпотеку» ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед іншими особами згідно з пріоритетом та розміром їх зареєстрованих прав чи вимог та перед іпотекодавцем в останню чергу за відшкодування різниці між ціною продажу предмета іпотеки та звичайною ціною на нього. Згідно із умовами договору іпотеки Іпотекодавець надає Іпотекодержателю укласти договір за ціною та на умовах, визначених на власний розсуд Іпотекодержателя, і здійснити всі необхідні дії від імені Іпотекодавця. Згідно з ч. 1 ст. 15 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Враховуючи спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки в порядку ст.38 Закону України «Про іпотеку», який суд вирішив застосувати на вимогу позивача, позивачу для продажу від свого імені предмету іпотеки іншим особам в порядку ст.38 Закону України «Про іпотеку», необхідний витяг з Державного реєстру прав власності. Оцінюючи обставини справи у їх сукупності суд приходить до висновку про те, що внаслідок невиконання відповідачем своїх зобов'язань щодо сплати кредиту позивач має право на звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються також і спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням процедури продажу, встановленою ч. 1 ст. 38 цього Закону, яка передбачає право Іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві. Відповідно до ст.88 Цивільного процесуального кодексу України суд присуджує з відповідача [PERSON] на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1700,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн..

Outcome: approved