overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідачів 268,45 грн. У своєму позові позивач вказав, що 17.03.2010 р. була проведена перевірка дотримання Правил використання електричної енергії за адресою: м.Запоріжжя, вул. Бетонна.16, де мешкають відповідачі по справі, в ході якої було встановлено: самовільне підключення до електромережі ВАТ «Запоріжжяобленерго» поза приладом обліку електричної енергії після відключення за заборгованість. У зв*язку з цим порушенням було зроблено розрахунок збитків у розмірі 268,45 грн. Позивач просить стягнути солідарно з відповідачів 268,45 грн. і судові витрати. Представник позивача у судове засідання не з*явився, але надав до суду заяву, в якій просить суд розглянути справу при заочному розгляді справи без його участі, позов підтримав. Відповідачі у судове засідання не з*явилися, хоча були повідомлені про час та місце розгляду справи в установленому законом порядку, але своїх причин неявки та заперечень суду не повідомили. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Із акту № 00109324 від 17.03.2010 р. вбачається, що контролерами було складено акт про встановлення факту порушення Правил користування електроенергією за адресою: вул. Бетонна,16 у місті Запоріжжі. Відповідно до розрахунку визначення обсягу та вартості електроенергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем Правил користування електроенергією вбачається, що сума відшкодування складає 268,45 грн. Суд приходе до висновку, що цей розрахунок обґрунтований і відповідає вимогам Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії не облікованої внаслідок порушення споживачем Правил від 04.05.2006 року № 562. Відповідно до ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави(безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Таким чином, у судовому засіданні було встановлено факт порушення відповідачем [PERSON] та [PERSON] Правил користування електричною енергією. Таким чином, позов ВАТ „Запоріжжяобленерго до [PERSON], [PERSON] знайшов свої докази у судовому засіданні і тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 370,52 грн. У своєму позові позивач вказав, що 19.03.2010 р. була проведена перевірка дотримання Правил використання електричної енергії за адресою: [ADDRESS], де мешкає відповідач по справі, в ході якої було встановлено: самовільне підключення до електромережі ВАТ «Запоріжжяобленерго» поза приладом обліку електричної енергії після відключення за заборгованість. У зв*язку з цим порушенням було зроблено розрахунок збитків у розмірі 268,45 грн. Позивач просить стягнути з відповідача 370,52 грн. і судові витрати. Представник позивача у судове засідання не з*явився, але надав до суду заяву, в якій просить суд розглянути справу при заочному розгляді справи без його участі, позов підтримав. Відповідач у судове засідання не з*явився, хоча був повідомлений про час та місце розгляду справи в установленому законом порядку, але своїх причин неявки та заперечень суду не повідомив. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Із акту № 00109318 від 19.03.2010 р. вбачається, що контролерами було складено акт про встановлення факту порушення Правил користування електроенергією за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до розрахунку визначення обсягу та вартості електроенергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем Правил користування електроенергією вбачається, що сума відшкодування складає 370,52 грн. Суд приходе до висновку, що цей розрахунок обґрунтований і відповідає вимогам Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії не облікованої внаслідок порушення споживачем Правил від 04.05.2006 року № 562. Відповідно до ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави(безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Таким чином, у судовому засіданні було встановлено факт порушення відповідачем [PERSON] Правил користування електричною енергією. Таким чином, позов ВАТ „Запоріжжяобленерго до [PERSON] знайшов свої докази у судовому засіданні і тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-14 00:00:00

ЗАТ „УМЗ звернулося до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за надані послуги мобільного звязку в сумі 1974,96 грн., мотивуючи свої позовні вимоги тим, що відповідач не оплатив рахунки за надані позивачем послуги в сумі 1147,78 грн., не сплатив пеню за прострочення сплати за надані послуги в сумі 30,38 грн., договірну санкцію в сумі 796,80 грн. Представник позивача в судовому засідання позов підтримав. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся, про причини неявки суд не повідомив. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що між позивачем та відповідачем було укладено договір про надання послуг мобільного звязку від № 2178582 06.04.2010 року та Додаткові угоди до основних договорів. Відповідно до вказаних договорів відповідач користувався послугами мобільного звязку та зобовязувався регулярно оплачувати їх. Відповідно до п.1.3. Додаткових угод, коли дія основного договору припиняється в звязку із несплатою наданих Абоненту послуг звязку, абонент сплачує УМЗ договірну санкцію за кожен день, що залишився до закінчення терміну дії основного договору, починаючи з дня припинення його дії, у сумі 1,92 грн. Згідно розрахунку, наданого позивачем, сума заборгованості за послуги мобільного звязку становить 1147,78 грн., сума договірної санкції становить 796,80 грн., пеня за прострочення сплати за надані послуги становить 30,38 грн. Оскільки відповідачем порушені зобовязання щодо регулярної оплати в установлені строки наданих телекомунікаційних послуг, зазначена сума боргу підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-14 00:00:00

У листопаді 2009 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання кредитного договору та стягнення з відповідачів солідарно заборгованості за кредитним договором в сумі 5243,93 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що між позивачем та [PERSON] укладено кредитний договір, зобовязання за яким відповідач не виконав. [PERSON] виступає поручителем за кредитним договором. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та уточнив позовні вимоги та просив стягнути солідарно з відповідачів 5243,93 коп., відмовившись від першої вимоги позову про дострокове розірвання кредитного договору. Відповідачі в судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлялись, про причини неявки суд не повідомили. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 16.04.2007 між позивачем та [PERSON] укладено кредитний договір № 22-90/07-ШД, згідно якого позивач надав відповідачеві кредит у сумі 6000,00 грн. під 0,0001 % річних з кінцевим терміном повернення до 15 квітня 2010 року. Відповідно до умов кредитного договору відповідач зобовязався сплачувати проценти за користування кредитом та повернути кредит у визначені договором терміни. Відповідачем, в порушення своїх зобовязань, визначених кредитним договором, не сплачено плату за користування кредитом у встановленому порядку. Згідно розрахунку сума заборгованості за договором становить 5243,93 грн. В забезпечення виконання кредитного договору 16.04.2007 між позивачем та [PERSON] укладено договір поруки. Відповідно до ст.629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно ст. 526, ст. 527 ЦК України, зобовязання взяті сторонами за договором повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. Ст.525 ЦК України забороняє односторонню відмову від зобовязання або односторонню зміну його умов. Відповідно до ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором. За таких обставин суд приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. З відповідачів належить солідарно стягнути суму заборгованості за кредитним договором, яка становить 3384,88 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до Горбівської сільської ради, [PERSON], третіх осіб: відділу держкомзему у Куликівському районі, Куликівської держнотконтори і просить визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини після померлого, 13.11.2005 року батька [PERSON]. В обґрунтування своїх вимог вказав, що після смерті батька [PERSON] залишилась спадщина. За життя батько склав заповіт, відповідно до якого заповів все належне йому майно позивачу. Дружина спадкодавця [PERSON] відмовилася від свого права на спадщину на користь позивача, із заявою про прийняття спадщини не зверталася. Інших осіб, які б мали право на спадщину померлого не має. Після смерті батька позивач фактично вступив у володіння спадщиною, оскільки допомагав йому по господарству та поховав його. Також на даний час підтримує спадкове майно в належному стані. В нотаріальні органи для оформлення спадщини він своєчасно не звернувся, оскільки перебував у тяжкому матеріальному сановищі та погано себе почував. В звязку з тим, що він пропустив термін прийняття спадщини, державний нотаріус не може видати йому свідоцтво про право власності на спадкове майно, а тому позивач просить визначити додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. В письмовій заяві позивач підтримав свої позовні вимоги і просив їх задовольнити. Горбівська сільська рада згідно поданої до суду письмової заяви проти задоволення позову не заперечує, згодна на надання позивачу додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Просила провести розгляд справи без їх представника. Представник Куликівської державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву з проханням розглянути справу в його відсутності на розсуд суду. Представник Куликівського районного відділу земельних ресурсів в судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву, в якій позов визнав і вважає за можливе задовольнити його. Відповідачка [PERSON] в заяві позовні вимоги визнала і просила справу розглядати у її відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. З матеріалів справи вбачається, що позивач є спадкоємцем за заповітом майна, яке належало до смерті його батьку. Позивач своєчасно не звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини з поважних причин, оскільки перебував у тяжкому матеріальному становищі, мав проблеми зі здоровям а також не мав змоги приїхати на місце відкриття спадщини, оскільки проживає в Київській області.. Відповідачі визнали позов. Визнання ними позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини віднесено до компетенції суду. При викладених обставинах є всі підстави визначити позивачу додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини після померлого батька. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-14 00:00:00

03.02.2010 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, який в подальшому був уточнений, в якому просила визнати за нею право власності на 2/3 частини двокімнатної квартири №64, що знаходиться в будинку №9 по вул..Волковича у [PERSON] та визнати за відповідачем право власності на 1/3 зазначеної квартири. Судові витрати просила стягнути з відповідача. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, відповідач, представник відповідача проти позову заперечували. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Рішенням Деснянського районного суду [PERSON] від 28.04.2009 року визнано двокімнатну квартиру [ADDRESS] в [PERSON] спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON]. Рішення суду набрало законної сили. Статтею 69 Сімейного кодексу України передбачено, що чоловік і дружина мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними. Згідно ст..372 ЦПК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділено між співвласниками за домовленістю між ними . У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інакше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. Частина 2,3 статті 70 Сімейного кодексу України передбачають можливість суду відступу від засад рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один з подружжя не дбав про матеріальне забезпечення сім»ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім»ї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка можу бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. Представником позивача, на обґрунтування вимоги про відступ від засад рівності часток подружжя, вказує на те, що спільні з позивачем діти [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], проживають з позивачем, і розмір аліментів, які сплачує позивач на їх утримання, не достатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. Однак, суд зазначені позивачем обставини, такими, що мають істотне значення для вирішення питання про збільшення частки позивача, не вважає, оскільки на даний час позивачка з дітьми виїхала за межі України, проживає за власним бажанням на території Російської Федерації. За таких обставин, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Підлягають стягненню з відповідача на користь позивача також судові витрати по справі пропорційно до розміру задоволених вимог.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача збитки (упущену вигоду), заподіяні неналежним виконанням договору банківського вкладу в сумі 5273,97 грн. У судовому засіданні позивач позов підтримав. Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнала, посилаючись на оголошений у банку мораторій на задоволення вимог кредиторів та передачу зобовязань банку до ПАТ „Родовід Банк. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 27.10.2008 між сторонами укладено договір банківського вкладу № 1/0305244006931001, за умовами якого відповідач прийняв від позивача 25000 грн. під 20 % річних на строк до 25.02.2009. Додатковим договором від 27.10.2008 визначено, що в період з 01.11.2008 по 30.11.2008 процентна ставка складатиме 21,5 % річних. По закінченню строку внесення вкладу кошти позивачеві виплачені не були, незважаючи на його письмові звернення від 25.02.2009 та 14.04.2009. Згідно копії заяви на видачу готівки № 3120_27, сума вкладу виплачена 29.09.2009 позивачеві у ПАТ „Родовід Банк, з яким 10.11.2009 було укладено договір про передачу активів і зобовязань ТОВ „Укрпромбанк. Відповідно до ст.1060 Цивільного кодексу України, за договором банківського вкладу банк зобовязаний видати вклад зі спливом встановленого договором строку, а також на першу вимогу вкладника, окрім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлено договором. Затримка у видачі вкладу виникла з вини відповідача, що має нести відповідальність за весь час затримки розрахунку. Постановою Національного Банку України «Про призначенню тимчасової адміністрації в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» № 19/БТ введено мораторій на задоволення вимог кредиторів строком на 6 місяців з 21.01.2009 до 21.07.2009. Збитки, які просить стягнути позивач, є упущеною вигодою відсотками за банківським вкладом, які позивач отримав би за звичайних обставин. Відповідно до п.2 ч.1 ст.85 Закону України „Про банки і банківську діяльність протягом дії мораторію не нараховуються неустойка (штраф, пеня), інші фінансові (економічні) санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових зобовязань і зобовязань щодо сплати податків і зборів (обовязкових платежів). Право на відшкодування збитків передбачено ст.22 ЦК України. Зобовязання відшкодувати упущену вигоду не належить до неустойки (штрафу, пені), інших фінансових (економічних) санкцій, тому дія мораторію на це зобовязання не поширюється. Відповідно до умов прийняття депозитних вкладів ВАТ КБ „Хрещатик, у період затримки розрахунку позивач міг отримати прибуток у розмірі 25 % річних, або 5273,97 грн. Таким чином, позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача збитки (упущену вигоду), заподіяні неналежним виконанням договору банківського вкладу в сумі 5273,97 грн. У судовому засіданні позивач позов підтримав. Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнала, посилаючись на оголошений у банку мораторій на задоволення вимог кредиторів та передачу зобовязань банку до ПАТ „Родовід Банк. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 27.10.2008 між сторонами укладено договір банківського вкладу № 1/0305248002309001, за умовами якого відповідач прийняв від позивача 25000 грн. під 20 % річних на строк до 25.02.2009. Додатковим договором від 27.10.2008 визначено, що в період з 01.11.2008 по 30.11.2008 процентна ставка складатиме 21,5 % річних. По закінченню строку внесення вкладу кошти позивачеві виплачені не були, незважаючи на його письмові звернення від 25.02.2009 та 13.04.2009. Згідно копії заяви на видачу готівки № 2685_12, сума вкладу виплачена 29.09.2009 позивачеві у ПАТ „Родовід Банк, з яким 10.11.2009 було укладено договір про передачу активів і зобовязань ТОВ „Укрпромбанк. Відповідно до ст.1060 Цивільного кодексу України, за договором банківського вкладу банк зобовязаний видати вклад зі спливом встановленого договором строку, а також на першу вимогу вкладника, окрім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлено договором. Затримка у видачі вкладу виникла з вини відповідача, що має нести відповідальність за весь час затримки розрахунку. Постановою Національного Банку України «Про призначенню тимчасової адміністрації в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» № 19/БТ введено мораторій на задоволення вимог кредиторів строком на 6 місяців з 21.01.2009 до 21.07.2009. Збитки, які просить стягнути позивач, є упущеною вигодою відсотками за банківським вкладом, які позивач отримав би за звичайних обставин. Відповідно до п.2 ч.1 ст.85 Закону України „Про банки і банківську діяльність протягом дії мораторію не нараховуються неустойка (штраф, пеня), інші фінансові (економічні) санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових зобовязань і зобовязань щодо сплати податків і зборів (обовязкових платежів). Право на відшкодування збитків передбачено ст.22 ЦК України. Зобовязання відшкодувати упущену вигоду не належить до неустойки (штрафу, пені), інших фінансових (економічних) санкцій, тому дія мораторію на це зобовязання не поширюється. Відповідно до копії договору банківського вкладу „Скарбничка від 12.06.2009 та умов прийняття депозитних вкладів ВАТ КБ „Хрещатик, у період затримки розрахунку позивач міг отримати прибуток у розмірі 25 % річних, або 5273,97 грн. Таким чином, позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-14 00:00:00

відповідачка [PERSON] проживаючи за адресою: [INFO] є споживачем електроенергії. Порушуючи правила користування електроенергією вона безобліково користувалась електроенергією шляхом зриву пломби на ввідному пристрої. Це було виявлено 09 березня 2010 року працівниками ВАТ «Запоріжжяобленерго» в особі Токмацького РЕМ. При перевірці було складено відповідний акт. Згідно зробленого перерахунку ВАТ «Запоріжжяобленерго» в особі Токмацького РЕМ завдано збитків на суму 866,97 грн. Добровільно відшкодувати збитки відповідач відмовилась. В зв'язку з цим позивач просить стягнути з винної суму збитків. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явилася, хоча про день та час судового засідання повідомлена належним чином, причину неявки суду не повідомила. Суд, вивчити матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до п.53 Правил користування електроенергією відповідач несе відповідальність за недообліковане користування електроенергією. Вина [PERSON] підтверджується актом № 00108086 від 09.03.2010 року, фотознімками, випискою з особового рахунку відповідачки. Перерахунок зроблено відповідно до вказаних Правил і згідно з методикою визначення збитків. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-14 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту електроенергію, в якому вказав, що відповідач є споживачем електроенергії. У зв'язку з тим, що відповідач не в повному обсязі здійснював розрахунки за надані послуги, тобто неналежним чином виконував свої зобов'язання як споживач електроенергії, позивач просить стягнути суму заборгованості. Згідно Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою КМУ від 26.07.1999 р. №1357 за період з 01.09.2000 р. по 11.09.2004 р. відповідач спожив 1041 квт.год., з яких оплачено 47 квт.год. в сумі 3,68 грн. Внаслідок недоплати заборгованість за споживчу електроенергію складає 995 квт.год, на суму 155,05 грн. В зв'язку з цим позивач просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості за спожиту електроенергію в розмірі 155,05 грн., а також судовий збір в розмірі 51 грн., та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду - 30 грн., а всього 236,05 грн. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, вважає, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню. Позовні вимоги підтверджуються наданими суду доказами, а саме: бухгалтерською довідкою, особовим рахунком відповідача, угодою про визнання боргу від 06.05.2009 року згідно п. 19-22, 27 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою КМУ від 26.07.1999 року № 1357. На підставі викладеного,

Outcome: approved