Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про розірвання договорів про реструктуризацію заборгованості та стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги, посилаючись на те, що відповідачі мешкають за адресою: м. Лозова, Харківської області, м-н 2, б. 66, кв. 1 та користуються послугами позивача, але оплату не проводять. Таким чином заборгованість за теплопостачання складає 14961 гривня 87 копійок, заборгованість по квартирній платі складає 3375 гривень 01 копійку та заборгованість за водопостачання складає 5784 гривні 78 копійок. Крім цього просить стягнути дану суму боргу з урахуванням індексу інфляції, яка складає 975 гривень 93 копійки та 3% річних від простроченої суми боргу у розмірі 208 гривень 76 копійок, а всього суму боргу у розмірі 25306 гривень 35 копійок. З метою погашення вказаної заборгованості відповідачам неодноразово надсилалося попередження та 04 червня 2008 року відповідачі уклали договори № 1703, № 1517, № 965 про реструктуризацію боргу, але умови даних договір не виконували. В звязку з чим просить стягнути солідарно з відповідачів зазначену суму заборгованості, а також витрати на інформаційно-технічне забезпечення у розмірі 37 гривень та судовий збір у розмірі 8 гривень 50 копійок. В судовому засіданні представник позивача уточнила свої позовні вимоги та просила розірвати договори № 1703, № 1517, № 965 від 04 червня 2008 року про реструктуризацію заборгованості за житлово-комунальні послуги, стягнувши з відповідачів по справі солідарно суму заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги за період з 01 березня 2000 року по 1 травня 2010 року у розмірі 19769 гривень, а також витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 37 гривень та судовий збір у розмірі 8 гривень 50 копійок. В іншій частині позовних вимог відмовилася. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні уточнені позовні вимоги визнали в повному обсязі та пояснили, що оплату не проводили в звязку з тяжким матеріальним становищем. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, але надала суду свою заяву в якій просить розглянути справу у її відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведені попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно ст. 174ч.4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, заслухав пояснення представника позивача та відповідачів [PERSON], [PERSON], суд знаходить уточнений позов таким, що підлягає задоволенню за наступними підставами: Статтями 1, 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст. 3 ЦПК України кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку. Способами захисту цивільних прав та інтересів, можуть зокрема бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення та інші. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обовязки, визначаються Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Відповідно до ст. 1 цього Закону комунальні послуги результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезенням побутових відходів у порядку, встановленому законодавством; Статтею 4 вказаного Закону передбачено, що законодавство України у сфері житлово-комунальних послуг базується на Конституції України і складається з нормативно-правових актів у галузі цивільного, житлового законодавства, цього Закону та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері житлово-комунальних послуг. Відповідно до п. 8 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, з наступними змінами, вказані послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформляється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. Як встановлено по справі, відповідачі мешкають за адресою: м. Лозова, Харківської області, м-н 2, б. 66, кв. 1. Згідно особистого рахунку відповідачам надавалися послуги по житлово-комунальним послугам, але вони не проводили оплату за дані послуги, в звязку з чим за період з 01 квітня 2001 року по 01 травня 2010 року склалася заборгованість по квартирній платі у розмірі 2795 гривень 10 копійок, також склалася за вказаний період заборгованість за теплопостачання у розмірі 12591 гривня 97 копійок та заборгованість за водопостачання за період з 01 березня 2000 року по 01 травня 2010 року у розмірі 4382 гривні 71 копійка. Відповідачам надсилалося попередження про необхідність сплати заборгованість, яке залишилося без уваги. З метою погашення вказаної заборгованості 04 червня 2008 року відповідачі уклали договори № 1703, № 1517, № 965 про реструктуризацію боргу, але умови даних договір не виконували. Стаття 162 ЖК України передбачає, що наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. На підтвердження своїх вимог позивачем надано розшифровку суми заборгованості відповідача. Згідно ст..ст. 67,68 ЖК України відповідачі зобовязані проводити оплату комунальних послуг, однак оплата не проводиться, тому суд знаходить необхідним стягнути суму заборгованості по квартирній платі у розмірі 77 гривень 20 копійок, а також заборгованість за теплопостачання у розмірі 7074 гривні 83 копійки та заборгованість за водопостачання у розмірі 5410 гривень 47 копійок, а всього 12562 гривні 50 копійок з відповідачів по справі солідарно, оскільки згідно зі ст.. 64 ЖК України повнолітні члени сімї наймача несуть з ним солідарну відповідальність по зобовязанням, які виникають з договору найму житлового приміщення. Крім цього згідно ст. 526 ЦК України передбачає, що зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього ж Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 651 ЦК України договір може бути розірвано на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує солідарно з відповідачів по справі витрати на інформаційно-технічне забезпечення у розмірі 37 гривень та судовий збір у розмірі 8 гривень 50 копійок на користь комунального підприємства «Дирекція єдиного замовника», які були сплачені позивачем при подачі позовної заяви до суду. Крім цього відповідно до п. 3 ст. 88 ЦПК України суд стягує солідарно з відповідачів по справі судовий збір у розмірі 161 гривня 50 копійок на користь держави, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору згідно рішення Лозівської міської ради Харківської області від 22 січня 2009 року.

Outcome: approved