Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом про скасування наказу про звільнення та поновлення на роботі; стягнення належних до сплати при звільненні виплат: стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та середнього заробітку за час затримки розрахунку; зобов'язання здійснити нарахування га сплату страхових внесків до пенсійного фонду: зобов'язання здійснити нар^рт^іня сум відтТГкЬдуванпя моральної шкоди, стягнутої відповідно до рішення судуг; Покладення/обов'язку на керівника відшкодувати підприємству матеріальну ппрЗу. занодіяну\\ внаслідок незаконного звільнення працівника; відшкодування і\\даршї^нрї шкоди. Позивачем позовні вимоги змінювалися та доповнювалися. Остаточно просить суд: скасувати наказ про звільнення № 08 к. від 07.10.2009 p.. поновити на посаді енергетика бюро головного енергетика ВАТ «Чисті метали». Стягнути з відповідача 2292.22 грн.. належних до сплати при звільненні сум. яка складається з заборгованості із заробітної плати та вихідної допомоги. Також просить суд стягнути з відповідача середній заробіток за затримку розрахунку з працівником при його звільненні та середній заробіток за час вимушеного прогулу. Крім цього, просить стягнути з іншого відповідача, арбітражного керуючого [PERSON], матеріальний еквівалент відшкодування моральної шкоди, спричиненої незаконним звільненням, в сумі 5000.0 грн. та покласти на нього обов'язок відшкодувати підприємству матеріальну шкоду, заподіяної внаслідок проведення виплат середнього заробітку за час вимушеного прогулу незаконно звільненого працівника. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоїн, просип, суд позов задовольнити та пояснив, що його незаконно було звільнено, вивільнення відбулося під час того, як провадження у справі про банкрутство відповідача було зупинено, підприємство відповідач з ним не розрахувалося. В судовому засіданні представник відповідача. ВАТ «Чисті метали», позовні вимоги не визнав, та пояснив, що 12.05.2009 р. відповідача. ВАТ «Чисті метали», було визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, а тому, працівників підприємства було звільнено на законних підставах. Справа про банкрутство зупинялася, проте, суд касаційної інстанції не зупиняв виконання постанови господарського суду Кіровоградської області від 12.05.2009 р. Зазначену постанову було залишено в силі апеляційним господарським судом Дніпропетровської області, постановою від 16.07.2009 p., а постанову Вищого господарського суду України, якою були скасовані попередні судові рішення, було скасовано постановою Верховною Суду України 19.01.2010 p., а рішення апеляційного суду та місцевого господарського сулу були залишені в силі. Крім цього. Верховний Суд України прийняв зазначену постанову до винесення Конституційним Судом України свого рішення щодо повторної касації, а тму немає підстав вважати його незаконним. Відповідно до сі. ст. 25. 33 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкру гом». ліквідатор, під час ліквідаційної процедури, без погодження із профспілкою підприємства, як то передбачено ст. 43і КЗпГІ України, має право звільняти працівників в зв'язку із ліквідацією підприємства, про що ним був виданий наказ, після того, як у відповідності до ст. 105 ГПК України, постанова суду апеляційної інстанції набрало законної сили. Відповідно до ст. 121і ГПК України виконання судового рішення господарського суду Кіровоградської області від 12.05.20009 р. судом касаційної інстанції не зупинялося, а тому підстав не виконувати зазначену постанову господарського місцевого суду не було. Крім цього. Фонд державного майна України, хоч і звергався до суду касаційної інстанції з клопотання про зупинення виконання судового рішення, проте в цьому було відмовлено, про що йдеться в судовому рішенні Вищого господарського суду України від 04.1 1.2009 р. Зупинення провадження у справі, відповідно до ч. 1. ст. 79 ГПК України, не зупиняє виконання судового рішення. Враховуючи викладене, вивільнення працівників відбулося на законних підставах. Також представник відповідача вважає, що крім того, що підприємство визнане банкрутом, а тому відповідач є неплатоспроможний, відповідач, з метою отримання обігових коштів, звертався до банку з прохання отримати кредит для погашення боргу перед працівниками, які звільняються, в чому йому очло відмовлено, що виключає наявність вини підприємства, а тому відповідач не повинен нести відповідальність, передбачену сг. 117 КЗпГІ України. Оплата праці в цьому випадку, відповідно до ст. 28 Закону України «Про оплату праці», здійснюється згідно положень законодавства про банкрутство, тобто, в порядку черговості, визначеною ст. 31 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». Також не підлягає відшкодуванню і позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди, так як позивач з 2007 р. не працював, йому проводилося нарахування 2/3 від заробітку, знав про скрутне становище відповідача, а зверну вся за таким відшкодуванням лише в 2009 р.. чим порушив передбачені законодавством строки позовної давності. В судове засідання не з'явився інший відповідач по справі, який про день, час та місце розгляду справи був повідомлений відповідно до ст. 74 ЦПК України, за місцем роботи, до якого позивач пред'явив вимоги щодо стягнення відшкодування моральної шкоди, який також був притягнутий до участі у справі в якості III ї особи без самостійних вимог, на стороні відповідача. ВАТ «Чисті метали», в частині покладення матеріальної відповідальності на службову особу, винну в незаконному звільненні працівника, відповідно до ст. 237 КЗпГІ України. Справа розглядається с порядку ст. 169 ЦПК України, без участі іншого відповідача. В судовому засіданні були досліджені докази, копії: -трудової книжки позивача, згідно записів в якої позивача було звільнено в зв'язку з ліквідацією підприємства, відповідно до п. 1. ч. 1. ст. 40 КЗпП України; -наказу № 12 від 29.07.2009 р. про ліквідацію ВАТ «Чисті метали», підно до якого на підприємстві скорочені всі посади, попереджені працівники про наступне вивільнення, відповідно до ст. 492 Кзпп України та центру зайнятості повинно було бути надані відомості щодо переліку вивільнених працівників: -наказу № 08 к від 07.10.2009 р. щодо звільнення з 07.10.2009 р. позивача за п. 1. ч. 1. ст. 40 КЗпП України та позивачеві згідно наказу проведене нарахування, в тому числі компенсацію за невикористану відпустку та вихідну допомогу: -лист відповідача. ВАТ «Чисті метали» № 34 від 29.09.2009 р. щодо вирішення питання про звільнення відповідача; -акту відмови від підпису від 03.08.2009 р. про ознайомлення з наказом про ліквідацію; -розрахункового листка щодо суми наявного боргу підприємства перед працівником, в сумі 17659.51 грн.: -заяви позивача на ім'я арбітражного керуючого щодо порушення трудового законодавства від 30.08.2009 р.; -паспорту позивача га довідки про присвоєння йому коду: -постанови господарського суду Кіровоградської області від 12.05.2009 р.. по справі № 14/60. згідно якої ВАТ «Чисті метали», було визнано банкрутом та відкрита ліквідаційна процедура, ліквідатором підприємство було призначено арбітражного керуючого [PERSON]: -у'хваїи господарського суду Кіровоградської області від 05.08.2009 р.. по справі № 14/60. якою зупинено провадження у справі, відповідно до ч. 1. ст. 79 ГПК України, до закінчення касаційного провадження в цій справі; -виписка із засідання профспілкового комітету від 07.11.2009 р. щодо не надання згоди на звільнення позивача; -постанови Вищого господарського суду України від 04.1 1.2009 р.. по справі № 14/60. відповідно до якої були скасовані судові рішення місцевого господарського суду від 12.05.2009р. та суду апеляційної інстанції від 16.07.2009 р.. якими передбачено проведення ліквідації ВАТ «Чисті метали», а також ге. що клопотання Фонду державного майна України щодо зупинення виконання судового рішення від 12.05.2009 р місцевого господарського суду, так як ФДМ України не є учасником товариства та стороною у справі, залишилося без розгляду: -листа управління Пенсійного фонду України в м. Світловодську N° 10100/01 -26 від 29.12.2009р. щодо не включення до страхового стажу строк роботи на підприємстві в зв'язку з відсутність відрахувань страхових внесків: -звернення арбітражного керуючого до місцевого господарського суду щодо роз'яснення власних повноважень ліквідатора під час ліквідаційної процедури; -відповіді місцевого господарського суду щодо власних повноважень ліквідатора; -судових рішень та виконавчих листів Світловодського міськрайонної о суду Кіровоградської області щодо стягнення з відповідача. ВАТ «Чисті метали», на користь позивача, у різні періоди сум заборгованості із заробіт ної плати, середнього заробітку та відшкодування моральної шкоди, а також поновлення на роботі; -клопотання Фонду державного майна України від 13.08.2009 р. щодо зупинення виконання рішення місцЬвого господарського суду від 12.05.2009 p.. відповідно до ст. 1211 ГПК України; -постанови Верховного Суду України від 19.01.2010 р. щодо скасування постанови Вищого господарського суду України від 04.11.2009 р. згідно якого судові рішення апеляційного суду від 16.07.2009 р. та місцевого господарського суду від 12.05.2009 р. були залишені в силі, як законні; -звітів про за планове вивільнення працівників із списками працівників, що надавалися службі зайнятості, згідно ст. 492 КЗпП України; -довідка відповідача. ВАТ «Чисті метали», від 29.04.2010 р. щодо середнього заробітку позивача, заборгованості та нарахувань страхових внесків до пенсійного фонду України; -довідки відповідача. ВАТ «Чисті метали», від 02.03.2010 р. ЛГ" І. щодо відсу шості коштів на рахунку підприємства на час вивільнення працівників, з додатками, виписками банку, платіжних доручень та відомостей щодо сплати працівникам сум заборгованості, в межах залишку на розрахунковому рахунку відповідача грошових коштів; -наказу № 46 від 01.12.2008 р. щодо простою підприємст ва та обмеження перебування на території підприємства його працівників; -постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 16.07.2009 р. по справі № 14/60. якою була залишена в силі постанова місцевого господарського суду від 12.05.2009p., якою відповідача. ВАТ «Чисті метали», було визнано банкрутом та відкрита ліквідаційна процедура; -лист арбітражного керуючого на адресу банку щодо отримання грошових коштів на умовах кредиту, з метою погашення заборгованості перед працівниками та виплати вихідної допомоги, в сумі 1 000 000.0 грн.; -відповідь установи банку щодо відмови в наданні кредиту; -медичної документації щодо захворювань позивача. В судовому засіданні було встановлено, що відповідно до постанови господарського суду Кіровоградської області по справі № і 4 60 від 12.05.2009 p.. відповідача. ВАІ «Чисті метали», було визнано банкрутом га відкрита ліквідаційна процедура щодо відповідача. Згадану постанову місцевого господарського суду, судовими рішеннями Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 16.07.2009 р. та Верховного Суду України від 19.01.2010 p.. було залишено без змін. Виконання судового рішення місцевого господарського суду від 12.05.2009 p.. відповідно до ст. 121' ГПК України, не зупинялося касаційними інстанціями, а тому, арбітражний керуючий, під час вивільнення працівників, діяв в межах ст. ст. 25. 33 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» та вивільнення працівників підприємства банкрута відбулося відповідно до ст. ст. 2. 4. 5і. гі. 1. ч. 1. ст. 40 ст. ст. 43. 492 КЗпП України, з попередженням працівників за 2 місяці про наступне звільнення, повідомлення про вивільнення працівників до служби зайнятості та при цьому, згода профспілкової організації на звільнення працівника, в зв'язку з ліквідацією підприємства, не вимагається. Зупинення провадження у справі відповідно до ч. 1. ст. 79 N1К України не зупиняє виконання судового рішення. Враховуючи встановлені у судовому засіданні обставини, тс що вивільнення працівника відбулося відповідно до закону, не підлягають задоволенню позовні вимоги щодо стягнення середнього заробітку за час вимушеного проіулу та стягнення відшкодування моральної шкоди в сумі 5000.0 грн.. заподіяної позивачу його звільненням. Крім цього, безпідставні є вимоги щодо відшкодування моральної шкоди посадовою особою підприємства арбітражним керуючим, так як відповідальність за порушення трудового законодавства повинно нести підприємство відповідач, в грудоннх відносинах з яким перебував працівник, відповідно до ст. 134 КЗгіІ І України та ст 1 і 72 і і. К України. Крім цього не може сприйматися судом до уваги обгрунтування позивачем моральних страждань несплатою відповідачем тривалий час заробітної плати на протязі кількох років, так як позивачу було відомо про простій підприємства та відсутності виробництва, а також те. що невиплата 2/3 частини заробітної плати працівників відбувається в зв'язку з> стійкою неплатоспроможністю відповідача, а тому, доречним є застосування в цій частині 3 х місячного строку позовної давності, встановленого ст. 233 КЗпП України. Відповідно до ст. 43 Конституції України, ст. ст. 47. 116. 117 КЗпП України, власник зобов'язаний в день звільнення працівника провести з ним повний розрахунок. У разі порушення строків розрахунку з звільненим працівником, підприємство сплачує працівнику середній заробіток за весь час затримки розрахунку з ним. Проте, зг ідно ст. 28 Закону України «Про оплату праці», у разі банкрутства підприємства чи ліквідації його у судовому порядку, зобов'язання перед працівниками такого підприємства щодо заробітної плати, яку вони повинні одержати за працю (роботу, посмути), виконану у період, що передував банкрутству чи ліквідації підприємства, виконуються відповідно до законодавства про банкрутство, в порядку черговості, визначеною сі Зі Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». Таким чином, так як відповідач. ВАТ «Чисті метал и» довів відсутність вини у невиплаті заробітної плати вивільненим працівникам. в зв'язку з його стійкою неплатоспроможністю га тривалим простоєм, що виключає його відповідальність згідно ст. 117 КЗпП України. Безпідставними та передчасними є позовні вимоги в частині зобов'язання відповідача. ВАТ «Чисті метати», здійснити нарахування та перерахування Пенсійному фонду України страхових внесків з нарахованої але не виплаченої працівникові заробітної плати, так як такі нарахування відповідачем проводят ься, а зі ідно ст. 20 Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування» перерахування страхових внесків здійснюється страхувальниками одночасно з одержанням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплати доходу), у тому числі в безготівковій чи натуральній формі або з виручки від реалізації товарів (послуг). Так як виплата працівникові су м заборгованості із заробітної плати не здійснювалося, а тому, і перерахування страхових су м не відбу валося. Крім цього, безпідставними є посилання позивача на рішення Конституційного суду України від 11 березня 2010 року. М» 8-рп 2010. щодо надання офіційного тлумачення, відповідно до якого Верховний Суд України не має право здійснювати повторну касацію, після того, як в касаційному порядку вищим спеціалізованим судом було переглянуте рішення судів апеляційної інстанцій та місцевого господарського суду, так як зазначене рішення було проголошене і набрало законної сили після винесення Верховним Судом України свого рішення від 19.01.2010 p.. а тому, у відповідності до ст. ст. 67 70 Закону України «Про Конституційний Суд України», зазначене рішення Конституційного Суду України не має зворотної дії в часі. Таким чином, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог лише в частині стягнення заявлених позивачкою грошових сум. належних до виплати при звільненні, та які не були стягнуті за рішеннями суду, у заявленому розмірі -- 2929.22 гри. В решті позовних вимог повинно бути відмовлено. Судові витрати повинні бути розподілені між сторонами пропорційно задоволених вимог.

Outcome: partial