overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-28 00:00:00

У квітні 2010 року надійшла позовна заява [PERSON] підприємства Київської обласної ради «Бровариводоканал» (далі КП КОР «Бровариводоканал») до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги з водопостачання та водовідведення у розмірі 1625,38 грн. оскільки в добровільному порядку відповідач заборгованість за надані йому послуги не сплачує. У судовому засіданні представник позивача уточнила позовні вимоги та просила стягнути з відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] по 406,35 грн. боргу. Відповідач про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить розписка про одержання судової повістки, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Власником особового рахунку квартири [ADDRESS] є [PERSON], що вбачається із Довідки форми №3 (а.с 5). Згідно довідки КП БМР «Броварське МБТІ», співвласниками квартири є [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] КП КОР «Бровариводоканал» надає послуги відповідачу з водопостачання та водовідведення, на дану квартиру відкритий особовий рахунок № 511310 та видана абонентська книжка за таким же номером. Оскільки відповідач не уклав договір на одержання послуг з водопостачання та водовідведення з КП КОР «Бровариводоканал», проте від послуг не відмовився та постійно ними користувався, то позивач проводить відповідачу щомісячне нарахування за одержані послуги відповідно до затверджених тарифів. Відносини між сторонами регулюються «Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року №630 та Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року. КП КОР «Бровариводоканал» надає послуги з водопостачання водовідведення за тарифами, затвердженими відповідними рішеннями виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області, та введеними в дію з 01.08.2002 p., які діяли до 01.01.2004 p., тарифами, які введені в дію з 01.01.2004 р. і діяли до 01.08.2006 p., тарифами введеними в дію з 01.08.2006 р. і діяли до 01.04.2008 р. та тарифами, які введені в дію з 01.04.2008 р. Відповідно до п.18 вищевказаних Правил та ст. 68 ЖК України споживач повинен щомісячно до 20 числа наступного місяця оплачувати одержані ним послуги з водопостачання та водовідведення. Відповідачем своєчасно не проводиться повна оплата спожитих послуг, тому за ним рахується заборгованість за надані позивачем послуги за період з 01.06.2005 року по 01.03.2010 року в розмірі 1625 грн. 38 коп., що підтверджується розрахунком заборгованості за надані послуги ( а.с 7-11 ). Виходячи з наведеного, суд прийшов до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-28 00:00:00

У квітні 2010 року надійшла позовна заява [PERSON] підприємства Київської обласної ради «Бровариводоканал» (далі КП КОР «Бровариводоканал») до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги з водопостачання та водовідведення у розмірі 1522,12 грн. оскільки в добровільному порядку відповідач заборгованість за надані йому послуги не сплачує. У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги та просила стягнути з відповідача суму боргу. Відповідач про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить розписка про одержання судової повістки, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Власником особового рахунку квартири [ADDRESS] є [PERSON], що вбачається із Довідки форми №3 (а.с 5). КП КОР «Бровариводоканал» надає послуги відповідачу з водопостачання та водовідведення, на дану квартиру відкритий особовий рахунок № 520735 та видана абонентська книжка за таким же номером. Г Оскільки відповідач не уклав договір на одержання послуг з водопостачання та водовідведення з КП КОР «Бровариводоканал», проте від послуг не відмовився та постійно ними користувався, то позивач проводить відповідачу щомісячне нарахування за одержані послуги відповідно до затверджених тарифів. Відносини між сторонами регулюються «Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року №630 та Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року. КП КОР «Бровариводоканал» надає послуги з водопостачання та водовідведення за тарифами, затвердженими відповідними рішеннями виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області, та введеними в дію з 01.08.2002 р., які діяли до 01.01.2004 р., тарифами, які введені в дію з 01.01.2004 р. і діяли до 01.08.2006 р., тарифами введеними в дію з 01.08.2006 р. і діяли до 01.04.2008 р. та тарифами, які введені в дію з 01.04.2008 р. Відповідно до п.18 вищевказаних Правил та ст. 68 ЖК України споживач повинен щомісячно до 20 числа наступного місяця оплачувати одержані ним послуги з водопостачання та водовідведення. Відповідачем своєчасно не проводиться повна оплата спожитих послуг, тому за ним рахується заборгованість за надані позивачем послуги за період з 01.11.2006 року по 01.03.2010 року в розмірі 2522 грн. 19 коп., що підтверджується розрахунком заборгованості за надані послуги ( а.с 7-11 ). Виходячи з наведеного, суд прийшов до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-28 00:00:00

Позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на те, що вони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 19.04.2008 року, від якого дітей не мають. Сімейне життя у них не склалося, шлюбних стосунків не підтримують, шлюб існує формально і збереження його не можливе. Позивач свій позов підтримав повністю, судові витрати при отриманні свідоцтва про розірвання шлюбу просив покласти на відповідача, а справу слухати без його участі. Відповідач позов визнала повністю, про що надала суду письмову заяву, та просила слухати справу без її участі. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 19.04.2008 року. Від даного шлюбу дітей не мають. Сімейне життя у них не склалося, шлюбних стосунків вони не підтримують, шлюб існує формально і збереження його не можливе, наміру зберегти сімю в сторін немає, а тому шлюб необхідно розірвати. Суд вважає, що при таких обставинах подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення, на підставі ст.ст. 110, 112 СК України

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-28 00:00:00

21.05.2010 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому з урахуванням зменшення позовних вимог вказав, що відповідачі користуються послугами з подачі води та відведенню стоків, за які кошти не сплачують, внаслідок чого станом на 01.04.2010р. мають заборгованість в сумі 91 грн. 45 коп. В зв'язку з цим він просить суд стягнути з відповідачів В.В. на користь КП ВКГ „Бориспільводоканал" борг в сумі 91 грн. 45 коп. та понесені ними витрати на інформаційне-технічне забезпечення цивільної справи в розмірі 30 грн. Представник позивача в судове засідання не з»явився, в своїй заяві просить слухати справу без його участі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачі в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомили, заперечень проти позову не надали. Відповідно до вимог ст.ст. 169, 224 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого вирішення справи представник позивача не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав. Станом на 15.06.2010р. борг відповідачів за користування послугами з подачі води та відведенню стоків перед позивачем становить 91 грн. 45 коп. Договір про реструктуризацію між сторонами укладений не був. Приймаючи до уваги, що відповідач не сплачує позивачу у встановлені строки кошти за надані послуги, а визнання відповідачем пред»явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, на підставі ст. 64,67, 68 ЖК, ст.ст. 509,526, 610-612, 815 ЦК,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, мотивуючи тим, що ЗО липня 2008 року померла її рідна мати [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина на земельний пай розміром 3,6289 га, що розташований на території Лучинецької сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області. Заявник є єдиною спадкоємицею за законом після померлої матері. На даний час вона бажає отримати свідоцтво про право на спадщину , але не може цього зробити, оскільки в свідоцтві про смерть матері вона записана як «Семенюк Парасковія Іванівна», а в Державному акті на право приватної власності на землю мати записана як «Семенюк Параска Іванівна». Просить заяву задовольнити і встановити, що Державний акт на право власності на земельну ділянку від 16 липня 2003 року, виданий на ім'я [PERSON], належить померлій 30 липня 2008 року [PERSON]. . У судовому засіданні [PERSON] підтримала заяву і просить її задовольнити, суду по\-яснила, що встановлення даного юридичного факту їй необхідне для оформлення спадщини. В но\-таріальній конторі їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскі\-льки допущено неправильність запису в Державному акті на право приватної власності на землю, тому заявник вимушена звернутись до суду. Представник зацікавленої особи - Лучинецької сільської ради Мурованокуриловецького району в судове засідання не з'явився, відповідно до листа сільського голови той просить розгля\-нути справу у відсутність представника, проти задоволення заяви [PERSON] не заперечує. Свідки [PERSON] та [PERSON] суду показали, що раніше проживали в [INFO] і добре знають родину заявника. Мати звали [PERSON] Івані\-вна, вона померла у 2008 році. На її ім'я залишився земельний пай, як і на інших мешканців села. Свідки підтвердили, що іншої жінки на ім'я [PERSON] в селі немає і ніколи не було. Суд, вислухавши пояснення заявника, показання свідків, дослідивши матеріали справи, вва\-жає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно з свідоцтвом про смерть 1-АМ № 112437 [PERSON] померла 30 липня 2008 року (а.с.6). З Державного акту на право приватної власності на землю серії ВН -ХШ-1146 вбачається, що [PERSON] належать земельна ділянка площею 3,6289 га, що розташована на території Лучинецької сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області (а.с.8). Відповідно до довідки виконкому Лучинецької сільської ради Мурованокуриловецького ра\-йону Вінницької області № 197 від 08.06.2010 р. спадщина після померлої [PERSON] Іванівни складається із земельного паю розміром 3,6289 га, що розташований на території Лучи\-нецької сільської ради (а.с.11). Таким чином, суд вважає, що в судовому засіданні достовірно доведено факт належності [PERSON], яка померла ЗО липня 2008 року, Державного акту на право приват\-ної власності на земельну ділянку від 16 липня 2003 року . Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення. На підставі ст.ст. 256, 257 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-28 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням шляхом зняття його з реєстраційного обліку, мотивуючі свої вимоги тим, що відповідачка зареєстрована в господарстві позивачки в смт. Лужани пров.Кармелюка,2 Кіцманського району Чернівецької області, що належить останній на праві власності згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно серії СВА №812608 від 15.03.2004 року. Відповідач біля трьох років не проживає у вказаному господарстві, будучи зареєстрованим, добровільно не виписується, що позбавляє позивачку права вільно користуватися та розпоряджатися своїм майном. Позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі. В\~судове засідання відповідач не \~зявився \~з \~невідомих суду\~причин будучи \~належним \~чином \~повідомленим про дату, \~час \~та \~місце \~розгляду справи, про що свідчить надруковане в засобах масової інформації оголошення про виклик його в судове засідання. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідачів, які належним чином повідомлені і від яких не надійшло повідомлення про причини неявки суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши \~матеріали справи, суд знаходить, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних \~підстав. Встановлено, що відповідач [PERSON] зареєстрований\~ біля житлового будинку який знаходиться в смт. Лужани, пров.Кармелюка,2, Кіцманського району Чернівецької області, який належить позивачці [PERSON] на праві власності згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно серії СВА №812608 від 15.03.2004 року Реєстрація \~відповідача біля \~належного \~позивачці \~житлового \~ будинку позбавляє \~ її \~права \~вільно користуватися та розпоряджатися своїм майном. Згідно ст. 319 ЦК України власник вправі володіти, користуватись та розпоряджатись своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру користуються ним(нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей, і мають право розпоряджатись цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користуватись та розпоряджатись своїм майном(ст. 391ЦК України) Суд приходить до висновку, що позов можна задовольнити ухваливши заочне рішення про задоволення позову за наявності законних на те підстав і оскільки це відповідає вимогам закону стосовно захисту права власності, не порушує прав, свобод та інтересів третіх осіб. На підставі \~викладеного, ст.ст. 319, 383, 386, 387, 388, \~391, 405 \~ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-28 00:00:00

У грудні 2009 року Нижньостанівецький психоневрологічний будинок - інтернат звернувся до суду з заявою про визнання [PERSON] недієздатним. Вказують на те, що останній знаходиться на утриманні будинку інтернату, хворіє шизофренією, а тому не здатний розуміти значення своїх дій та керувати ними і потребує встановлення над ним опіки та призначення опікуна. На даний час [PERSON] перебуває у психоневрологічному будинку-інтернат, який здійснює над ними опіку, тому просив суд заяву задовольнити. Представник органу опіки та піклування підтримав заявлені вимоги. Суд, заслухавши пояснення заявника, представника органу та піклування дослідивши та оцінивши матеріали справи, прийшов до наступного. Так, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] перебуває у психоневрологічному будинку-інтернаті, хворіє хронічним маячним розладом. Відповідно до акту № 220 проведеної амбулаторної судово-психіатричної експертизи встановлено діагноз про те, що [PERSON] на даний час виявляє ознаки психічного захворювання у формі шизофренії простої з вираженими емоційно-вольовим дефектом про що свідчать дані анамнезу, медичної документації, а також виявлені при теперішньому психіатричному обстеженні виражені зміни психіки по шизофренічному типу з відсутністю критики. За своїм психічним станом на даний час [PERSON] не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона в наслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання [PERSON] не дієздатним та встановлення йому опікуна. На підставі ст. 39, 40, 41 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-28 00:00:00

У квітні 2010 року Нижньостановецький психоневрологічний будинок - інтернат звернувся до суду з заявою про визнання [PERSON] недієздатним. Вказував на те, що останній знаходиться на утриманні будинку інтернату, хворіє примірним психічним розладом особистості змішаного генезу, а тому не здатний розуміти значення своїх дій та керувати ними і потребує встановлення над ним опіки та призначення опікуна. На даний час [PERSON] перебуває у психоневрологічному будинку-інтернаті, який здійснює над ним опіку, тому просив суд заяву задовольнити. Представник органу опіки і піклування підтримав заявлені вимоги.. Суд, заслухавши пояснення заявника, представника органу опіки та піклування, вивчивши матеріали справи, прийшов до наступного. Так, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] перебуває у психоневрологічному будинку - інтернаті, хворіє хронічним маячним розладом. Відповідно до акту № 276 проведеної амбулаторної судово-психіатричної експертизи встановлено діагноз про те, що [PERSON] на даний час виявляє ознаки легкого когнитивного розладу про що свідчать дані анамнезу, а також виявлені при теперішньому психіатричному обстеженні виражені зміни психіки у вигляді когнитивних змін та емоційно-вольової нестійкості. Однак, вищезазначені зміни психіки не супроводжуються психотичними розладами, порушеннями мислення та критичних можливостей, що не позбавляє на даний час [PERSON] можливості розуміти значення своїх дій та керувати ними. Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо вона в наслідок хронічного, стійкого психічного розладу нездатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. З вище вказаного акту експертизи вбачається, що зміна психіки [PERSON] не супроводжується психотичними розладами, порушеннями мислення, що не позбавляє на даний час [PERSON] можливості розуміти значення своїх дій та керувати ними. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на відсутність підстав для визнання [PERSON] недієздатним та встановлення йому опікуна. На підставі ст. 36, 37 ЦК України,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-28 00:00:00

[PERSON]І в інтересах [PERSON] звернулася до суду з позовом до Смотриківської сільської ради про визначення часток у праві спільної сумісної власності. Представник позивача [PERSON], у судовому засіданні частково змінила позовні вимоги в частині встановлення факту належності [PERSON] частини житлового будинку, та пояснила суду, що 25 жовтня 2009 року помер [PERSON]. Після його смерті залишилася спадщина у вигляді належної йому частини житлового будинку № 59 розташованого по вул. Артема у с. Смотрики Пирятинського району Полтавської області. З метою нотаріального оформлення спадщини [PERSON] звернулася до Пирятинської державної нотаріальної контори Полтавської області, проте їй було відмовлено вказуючи на те, що нотаріус може видати свідоцтво про право на спадщину за законом чи за заповітом після смерті одного з учасників спільної сумісної власності лише після виділення частки померлого у спільному майні. За таких обставин у [PERSON] виникла необхідність визначити частку в праві спільної сумісної власності, а тому вона вимушена звернутися до суду. Представник відповідача в судове засідання не зявився, направив до суду листа в якому просить справу розглянути у його відсутність, проти задоволення позову не заперечує. Судом встановлено: Згідно свідоцтва про право власності на житло від 27 вересня 2000 року, виданого виконавчим комітетом Смотриківської сільської ради, Пирятинського району, Полтавської області, житловий будинок № 59 розташований по вул. Артема у с. Смотрики Пирятинського району Полтавської області, належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON]. (а.с. 6) 25.10.2009 року помер [PERSON]. (а.с. 7) Після смерті [PERSON] залишилася спадщина у вигляді належної йому частини вказаного житлового будинку. Позивачка [PERSON] є спадкоємцем майна, що залишилося після смерті [PERSON] Проте вона не має змоги оформити спадщину, оскільки не визначений розмір частки кожного з співвласників в праві спільної сумісної власності. Відповідно до ч. 2 ст. 370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частка кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-28 00:00:00

У березні 2010 року ВАТ Донецькобленерго в особі структурного підрозділу Приазовські електричні мережі звернулось до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію, вказуючи на те, що відповідачі, мешкаючи за адресою м. Маріуполь, пр. Нахімова, буд. 162. кв. 5 були споживачами електричної енергії (особовий рахунок № 91134 - 5), але неналежним чином виконували свої обовязки з оплати спожитої' електричної енергії у звязку із чим утворилась заборогованість у розмірі 2477.79 грн. У добровільному порядку відповідачі заборгованість на сплачують, тому ВАТ „Донецькобленерго звернулося до суду з метою стягнення заборгованості у примусовому порядку. У судовому засіданні представник позивача [PERSON], яка діє на підставі довіреності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та прохала їх задовільнити. Відповідачі у судове засідання не зявились, хоча про час. дату та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, в результаті чого у порядку, передбаченому статтею 224 ІДПК України суд ухвали провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши письмові матеріали справи, вважає позов обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: Правовідносини між енергопостачальником та споживачем електричної енергії регулюються Законом України Про електроенергетику, Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 року №1357 та іншими нормативними документами, які регулюють правовідносини у сфері електроенергетики. Відповідачі є абонентами ВАТ Донецкьобленерго в особі Приазовських електричних мереж. На підставі ст.1.5 Закону України "Про електоенергетику від 16.10.1997р. № 575/97-ВР- електроенергетика є галуззю України, державна політика в електроенергетиці базується на принципах забазпечення стабільного фінансування положення електроенергетики, а також відповідальності енергопостачальника і споживача. Стаття 162 ЖК України зобовязує власника житлового приміщення своєчасно вносити квартирну плату та комунальні послуги, до яких, згідно до ст. 67 ЖК Українки належать послуги з енергопостачання. Згідно з особовим рахунком енергопостачальника та житлово - експлуатаційної організації власником квартири за вищезгаданою адресою є [PERSON], але у ній на момент утворення заборговаості також мешкала [PERSON], яка теж є споживачем електричної енергії. Виходячи з вищевикладеного,

Outcome: approved