overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом посилаючись на ті обставини, що вона з відповідачем перебуває у шлюбі зареєстрованому 30 липня 1997 року. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з нею. Відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. Просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON], 23 лютого 1999 року народженняв розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з дня подачі заяви до повноліття дитини. Позивачка надала суду заяву, в якій просить розглядати справу у її відсутність, підтримує позовні вимоги. Відповідач до суду не з*явився, повідомлений належним чином, заперечень щодо позову не надав. Згідно ст.158 ч.2 ЦПК України - особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи у її відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. З матеріалів справи видно, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 30 липня 1997 року (а.с.4), мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження якої сторони записані батьками, (а.с.5). Згідно довідки Чаплинської селищної ради, Васильківського району, Дніпропетровської області донька [PERSON], 23.02.1999року народження знаходиться на утриманні матері - позивачки по справі. (а.с.З). Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язанії утримувати неповнолітніх дітей. Згідно ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров'я дитини, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків інші обставини, що мають істотне значення. Статтею 191 СК України передбачено стягнення аліментів від дня пред'явлення позову, а тому позов підлягає задоволенню зі стягненням з відповідача аліментів, починаючи з 05.05.201 Ороку. Згідно ч.З ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судові витрати: 51грн. - судовий збір та 120грн. - оплату за інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільних справ. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-18 00:00:00

21.04.2010 року позивач звернулася до суду з даним позовом та на підтвердження своїх вимог вона пояснила, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 03.12.2005 року. 18.11.2009 року шлюб між ними розірвано. За період перебування в шлюбі з відповідачем у неї народилася дитина, донька [PERSON], [INFO], батьком якої в свідоцтві про народження значиться відповідач. З відповідачем проживають окремо, згоди про добровільну сплату аліментів на утримання дитини між ними не досягнуто. Відповідач працює та має змогу надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки в розмірі 1/6 частини усіх видів його доходу до досягнення нею повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач в судовому засіданні свої вимоги підтримала. Відповідач позов визнав повністю. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Суд досліджуючи матеріали справи, вислухавши пояснення сторін вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про народження [PERSON] /а. с.2/ в графі відомості про батька значить відповідач [PERSON] Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Ч. 2 ст. 181 СК України передбачає, що за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) в натуральній формі. Як вбачається із матеріалів справи та з пояснень сторін, відповідач не надає позивачці матеріальної допомоги на утримання дитини. При недосягненні угоди про сплату аліментів, кошти на утримання дітей стягуються в судовому порядку в частці від заробітку або доходу з урахуванням стану здоровя і матеріального становища дітей та платника аліментів та інших обставин, які мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього кодексу. Отже відповідач зобовязаний сплачувати кошти на утримання неповнолітньої дитини до досягнення нею повноліття і відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину слід стягувати від дня предявлення позову. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України, згідно ч.4 якої у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Тому на підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-18 00:00:00

14.04.2009 року позивач звернувся до суду з названим позовом і на підтвердження своїх вимог пояснив, що 29.05.2008 року між ним та відповідачем в особі директора [PERSON] в письмовій формі укладено договір позики, відповідно до якого він передав директору СГК «Колос» [PERSON] грошові кошти в сумі 2500 доларів США - в еквіваленті 20000 грн. (станом на 13.04.2010 року, за даними НБУ, офіційний курс 1 долара США становить 8 грн.), що підтверджується розпискою, написаною та підписаною директором СГК «Колос» [PERSON] Строк повернення грошових коштів встановлено не було. В жовтні 2009 року відповідач повернув грошові кошти в сумі 1250 доларів США. Заборгованість за договором позики залишилась 1250 доларів США - в еквіваленті 10000 грн. (станом на 13.04.2010 року, за даними НБУ, офіційний курс 1 долара США становить 8 грн.), але відповідач свої зобов,язання не виконав. В судовому засіданні позивачем було надано уточнюючу позовну заяву де він просить стягнути 8000 гривень та відстрочити виконання судового рішення на строк до 01.11.2010 року. Відповідач в судовому засіданні позов визнав та надав заяву про розгляд справи в попередньому судовому засіданні, просив відстрочити виконання судового рішення до 01.11.2010 року. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України, згідно ч.4 якої у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 5949,47 грн. та сплачені судові витрати в сумі 179,50 грн., посилаючись на те, що згідно договору № 314307153 від 06 липня 2007 року про обслуговування та кредитування карткового рахунку відповідачка [PERSON] отримала кредит у розмірі 10000,00 грн. з кінцевим терміном повернення 22.06.2009 року. У порушення норм закону та умов договору відповідачка зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала, в зв'язку з чим, станом на 01.03.2010 року виникла заборгованість у розмірі 5949,47 грн., а саме: заборгованість за кредитом - 5034,44 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 496,54 грн., пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 418,49 грн. Представник позивача ЗАТ АК «Промінвестбанк» - юрисконсульт [PERSON] у судовому засіданні уточнила позовні вимоги, просила стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 3366,50 грн. в зв'язку з частковим погашенням боргу відповідачкою та сплачені судові витрати. Відповідачка в судовому засіданні уточнені позовні вимоги визнала. Перевіривши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд дійшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Із матеріалів справи вбачається, що згідно типового договору № 314307153 від 06.07.2009 року, укладеного між філією «Відділення Промінвестбанку в м. Лозова Харківської області» ЗАТ «Промінвестбанк» та відповідачем [PERSON], остання отримала кредит в сумі 10 000,00 грн. з кінцевим терміном повернення кредиту до 22.06.2009 року. Відповідачка укладений договір належним чином не виконувала. Заборгованість у відповідачки станом на 01.03.2010 року складала 5 949,47 грн., а саме: залишок боргу по кредиту - 5 034,44 грн., прострочені відсотки - 496,54 грн., пеня - 418,49 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості. Відповідач вчасно, та належним чином не виконував умови договору і заборгованість за кредитним договором з урахуванням зменшення позовної суми представником позивача складає 3 366,50 грн., тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача вказану заборгованість на користь позивача. З огляду на вищевикладене, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, оскільки відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Позивачем при подачі позову були сплачені судові витрати, що підтверджується платіжними дорученнями № 2 від 26.02.2010 і № 2 від 10.03.2010 року. Тому суд стягує з відповідача на користь позивача сплачені їм судовий збір в сумі 51,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 120,00 грн., оскільки відповідно до статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-18 00:00:00

Закрите акціонерне товариство комерційний банк ПриватБанк звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в розмірі 57127,02 грн., оскільки ними 27.12.2005 року було надано останній кредит в розмірі 17821,00 грн. з умовою сплати відсотків в розмірі 24,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 26.12.2008 року. У порушення закону та умов договору відповідачка свої зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконує, у зв'язку з чим станом на 11.06.2009 року має заборгованість на загальну суму 57127,02 грн., яка складається з наступного: -заборгованість за кредитом 14445,46 грн.; -заборгованість по процентам за користування кредитом 21608,53 грн.; -заборгованість по комісії за користування кредитом 4570,87 грн.; -пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань 16502,16 грн. Також, просят стягнути з відповідачки витрати по сплаті судового збору в розмірі 571,27 грн. та витрати на ІТЗ в розмірі 120 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву де просить розглянути справу в його відсутність, позов підтримує в повному обсязі. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, відповідачка належним чином повідомлялась судом про розгляд справи, про що свідчать розписки, які направлялись за місцем проживання відповідача (копія паспорта) та повернулись на адресу суду, з відміткою «по закінченню терміну зберігання». Вивчивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого. Судом встановлено, що відповідно до кредитного договору № ZRWRK 06650312 від 27.12.2005 року [PERSON] був наданий кредит в розмірі 17821,00 грн. з умовою сплати відсотків в розмірі 24,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 26.12.2008 року. У порушення закону та умов договору відповідачка свої зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконує, у зв'язку з чим станом на 11.06.2009 року має заборгованість на загальну суму 57127,02 грн., яка складається з наступного: -заборгованість за кредитом 14445,46 грн.; -заборгованість по процентам за користування кредитом 21608,53 грн.; -заборгованість по комісії за користування кредитом 4570,87 грн.; - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань 16502,16 грн. Відповідно до ст. ст. 525,526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. А тому, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Підлягають також задоволенню і вимоги в частині стягнення з відповідача витрат по сплаті судового збору, витрат на ІТЗ, оскільки це підтверджується платіжними дорученнями від 15.09.2009 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-18 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом та просить встановити факт належності на праві власності [PERSON], який помер 03.03.2008 року житлового будинку № 1 з надвірними будівлями та спорудами по вул. Садовій в с. Жабче Коростенського району. Також просить визати за нею право власності на спадщину у вигляді житлового будинку № № 1 з надвірними будівлями та спорудами по вул. Садовій в с. Жабче Коростенського району, яка відкрилась після смерті її батька [PERSON], який помер 03.03.2008 року. Позивачка в попереднє судове засідання не з'явилась, надала заяву де просить розглянути справу в її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі з підстав зазначених в позовній заяві. Представник відповідача в попереднє судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи в його відсутність, позов визнає. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 03.03.2008 року помер батько позивачки, [PERSON]. Як вбачається з довідки Купищенської сільської ради № 86 від 11.02.2010 року, житловий будинок № 1 по вул. Садовій в с. Жабче Коростенського району належить на праві особистої власності [PERSON], згідно погосподарської книги № 4. Однак, за життя [PERSON] не оформив правовстановлюючі документи на вказаний будинок. Так, після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку № 1 з надвірними будівлями та спорудами по вул. Садовій в с. Жабче Коростенського району. За життя [PERSON] заповідав все своє майно [PERSON] Позивачка проживала разом з батьком на момент смерті, поховала батька, не відмовилась від спадщини. Відповідно до ст. 1268 ч.3 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити, оскільки дані вимоги обґрунтовані, а їх законність стверджується документами та матеріалами, які знаходяться в справі та дослідженні в судовому засіданні, а саме: свідоцтвом про смерть [PERSON].; свідоцтвом про народження позивачки; свідоцтвом про одруження позивачки; технічним паспортом на будинок; заповітом; довідкою Купищенської сільської ради № 86 від 11.02.2010 року, відповідно до якої житловий будинок № 1 по вул. Садовій в с. Жабче Коростенського району належить на праві особистої власності [PERSON], згідно погосподарської книги № 4;листом Коростенської районної державної нотаріальної контори № 162/01-14 від 12.05.2010 року з якого вбачається, що після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилась та іншими матеріалами справи. А тому,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-18 00:00:00

Шлюб між сторонами зареєстровано 24 листопада 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Великобілозерського районного управління юстиції, актовий запис № 35. В шлюбі народився син [PERSON], [INFO]. Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, вказавши в заяві, що з жовтня 2009 року сторони припинили шлюбні стосунки, проживають окремо, спільне господарство не ведуть. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просить їх задовольнити у повному обсязі, оскільки сім»ю зберегти не можливо. Відповідач у судове засідання не зявився, надав до суду заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнав у повному обсязі.. Підстав для неприйняття визнання відповідачем позову суд не вбачає, оскільки визнання ним позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи: довідку про склад сім»ї позивача, свідоцтво про одруження, свідоцтво про народження [PERSON], [INFO], оцінивши всі представлені докази в сукупності, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сімя сторін фактично розпалася, з жовтня 2009 року вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Сторони категорично наполягають на розірванні шлюбу, що говорить про стійке волевиявлення на припинення сімейних відносин. Оскільки сімю зберегти неможливо, подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам і негативно впливати на виховання дитини, шлюб підлягає розірванню. Витрати по реєстрації розірвання шлюбу суд вважає за необхідне покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-18 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на своє утримання в твердій грошовій сумі у розмірі 300 грн. щомісячно до досягнення дитини трирічного віку. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню по наступним підставам. 21 вересня 2 008 року сторони зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ЖД №0962 61 від 22.10.2008 року. Від шлюбу мають спільну доньку [PERSON], 28.2.2009у народження, яка мешкає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Позивачка [PERSON] здійснює догляд за донькою, на даний час вона знаходиться в декретній відпустці по догляду за дитиною, а відповідач добровільно не надає ніякої матеріальної допомоги. Відповідно до ч.1,2, 4 ст.75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного, право на утримання (аліменти має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від користування його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового прожиткового встановленого законом. Суд приходить до висновку, що вимоги [PERSON] повинні бути задоволені. У відповідності до ч.З ст.8 8 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути державне мито у розмірі 51 грн..

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-18 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітної дитини [PERSON], [INFO] у розмірі 625 грн. щомісячно до її повноліття. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та пояснив, що не взмозі сплачувати аліменти у розмірі 625 грн., оскільки на теперішній час не працює та інших доходів не має. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню по наступним підставам. В судовому засіданні встановлено, що 21 вересня 2008 року сторони зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ЖД №096261 від 22.10.2008 року. Від шлюбу мають спільну доньку [PERSON], [INFO], яка мешкає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Позивачка [PERSON] здійснює догляд за донькою, а відповідач добровільно не надає ніякої матеріальної допомоги. Згідно зі статтею 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення повноліття. Відповідно до ч.З от.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно п.2 ч.І ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів. Суд приходить до висновку, що вимоги позивачки обґрунтовані, доказані і підлягають частковому задоволенню. У відповідності до ч.З ст.88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути державне мито у розмірі 51 грн..

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, посилаючись на те, що її сестра, [PERSON], яка проживала у [INFO] і померла 20.06.2009 р. та залишила на імя позивача заповіт на спадок майна. Оскільки у позивача [PERSON] тяжке захворювання і вона є інвалідом ІІ групи по\~онкологічному захворюванню, крім того смерть сестри істотно ускладнила її захворювання і\~самопочуття, у звязку з чим їй дуже важко стало рухатися самостійно, без допомоги інших, що і\~послужило причиною через яку вона не звернулась у встановлений законом термін в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини після сестри [PERSON], яка\~померла\~20.06.2009 року. Просила визначити їй додатковий строк для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини. Представник відповідача в судовому засіданні заявив, що в питанні вирішення справи покладається на розсуд суду. Представник третьої особи Другої полтавської державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, хоча був належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Суд, враховуючи наявність у справі достатніх матеріалів, вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності представника третьої особи, що не зявився. Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON], яка проживала у [INFO] і померла 20.06.2009 р., залишила на імя позивача заповіт на спадок майна. Заповіт було посвідчено 15.07.2008р. приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстровано в спадковому реєстрі за № 972. Інших повідомлень від Другої [PERSON] нотаріальної контори не надходило. Суд, приймаючи до уваги фізичний стан позивача [PERSON] яка згідно посвідчення серії АБ № 140696 є інвалідом 2 групи і отримує відповідне пенсійне забезпечення, приходить до висновку, що позивачем було пропущено встановлений строк звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, з поважної причини. Згідно ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved