Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-05 00:00:00

[PERSON] і [PERSON] 29.04.2009 року звернулися до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми 114 833 грн. 25 коп., посилаючись на те, що згідно договору позики від 30.04.2008 року відповідач отримав від позивачів грошові кошти в сумі відповідно - 7000 доларів США за офіційним курсом Національного банку України 5,05 грн. за 1 долар США, що становило на той час 35 350,00 грн., а також 15 000,00 грн., а всього - 50 350,00 грн., які він (відповідач) був зобов'язаний повернути до 05.05.2008 року, а в разі прострочення виконання грошового зобов»язання сплатити також пеню у розмірі 0,2% від суми боргу; по теперішній час відповідач своє зобов»язання щодо повернення суми боргу не виконав, тому позивачі вимушені були звернутися до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивачі [PERSON] і [PERSON] уточнені позовні вимоги підтримали та просили стягнути з відповідача суму боргу, яка складається з 50 350,00 грн. основного боргу; 36 755,50 грн. - пені, з розрахунку 0,2% за 365 днів прострочення виконання грошового зобов»язання; 12 788,90 грн. - збільшення суми боргу з урахуванням індексу інфляції за період з 05.05.2008 року по травень 2010 року; 3146,88 грн. -3% річних за 25 місяців прострочення грошового зобов»язання; 11 791,97 грн. - проценти за користування позикою з розрахунку розміру облікової ставки НБУ за період з травня 2008 року по 27.05.2010 року, а всього 114 833,25 грн.; відповідач [PERSON] позов не визнав; стверджуючи, що сторони не укладали договору позики від 30.04.2008 року, його розписка від 30.04.2008 року є безгрошовою, яку він (відповідач) складав на прохання [PERSON], тому просив в задоволенні позову відмовити у повному обсязі. Заслухавши пояснення сторін в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено: згідно розписки від 30.04.2008 року [PERSON] (відповідач) за письмовим договором позики отримав від [PERSON] грошові кошти в сумі 7000 доларів СШАта 15 000,00 грн., які зобов'язався повернути до 05.05.2008 року, а в разі неповернення зазначеної суми зобов»язався сплатити пеню в розмірі 0,2% від загальної суми боргу (а.с.6 - копія розписки). Дані обставини підтверджуються копією розписки від 30.04.2008 року, оригіналом ї розписки, яка зберігається у позивача [PERSON], і фактично не заперечуються заповідачем [PERSON] Згідно ч.І ст.1049 ЦК України позичальник зобов»язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідач [PERSON] не заперечує про те, що він власноручно писав розписку від 30.04.2008 року та підписував її; дана розписка залишилася на зберіганні у позивача [PERSON]; він (відповідач) отримував від [PERSON] зазначену суму; з приводу безгрошовості даної розписки він не звертався з будь-якими письмовими заявами до правоохоронних органів; будь-яких сум в порядку повернення боргу він [PERSON] не повертав по теперішній час; даний договір позики сторони укладали як безпроцентний. Згідно ч.З ст.1049 ЦК України позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві суми боргу, або зарахування грошової суми, що позичалася, на йогобанківський рахунок. Таким чином, ствердження відповідача [PERSON] про те, що він не отримував від [PERSON] за договором позики від 30.04.2008 року грошову суму 7000,00 доларів США 15 000,00 грн., яку повинен був повернути до 05.05.2008 року, а отримані суми він (відповідач) на прохання позивача [PERSON] передав іншим особам, суд вважає, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, в тому числі з урахуванням положень ст.1051 ЦК України. Згідно ст.1050, 625 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, на вимогу кредитора він зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, виходячи із встановлених обставин справи та підстав пред»явлених позивачем вимог, суд приходить до висновку про те, що з відповідача [PERSON] підлягає стягненню на користь позивача [PERSON] за договором позики від 30.04.2008року: сума основного боргу (7000,00 доларів США х 5,05) + 15 000,00 = 50 350 грн. 00 коп.; інфляційні витрати за період з 05.05.2008 року по 01.05.2010 року - з розрахунку індексу інфляції 1,275, що складає суму 13 846,25 грн.; 3% річних за період з 05.05.2008року по 05.05.2010 року (за 24 місяці), що становить (50350,00 х 0,03 х 2) = З 021,00 грн., а всього - (50350,00 + 13846,25 + 3021,00) = 67 217 грн. 25 коп. За встановлених обставин, суд вважає, що вимоги позивача [PERSON] в частині стягнення з відповідача пені в розмірі 36 755,50 грн., а також суми 11 791,97 грн., як відсотків за користування позикою, задоволенню не підлягають, як заявлені без достатніх підстав. Позовні вимоги від імені [PERSON], як співпозивача, також задоволенню не підлягають, оскільки [PERSON] не є стороною за договором позики від 30.04.2008 року. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають також стягненню на користь позивача [PERSON] судові витрати у розмірі (672,17 + 30,00) = 702 грн. 17 коп. (а.с.1-2).

Outcome: partial