Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-24 00:00:00

Позивач, звернувшись до суду з позовом, просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором №CL-P00/024/2008 від 07 липня 2008 року у сумі 212555,48 грн. та з [PERSON] і [PERSON] солідарно заборгованість за кредитним договором №CL-P00/141/2008 від 10 жовтня 2008 року у сумі 21388,29 доларів США та 3099,68 грн. В обґрунтування позовних вимог вказує, що між [PERSON] та ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є АТ «ОТП Банк», 07 липня 2008 року був укладений кредитний договір, згідно з яким банк надав позичальнику кредит в сумі 177 500 гривень на придбання автомобіля марки «Hyundai Santa Fe». Внаслідок неналежного виконання зобовязання за кредитним договором у відповідача утворилася заборгованість на загальну суму 212555,48 грн., яка складається з залишку заборгованості за кредитом у сумі 168546,53 грн., відсотків за користування кредитом у сумі 29480,59 грн., пені у сумі 14478,36 грн. та 50 грн. штрафу. Крім того, 10 жовтня 2008 року між [PERSON] та ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є АТ «ОТП Банк» був укладений кредитний договір, згідно з яким банк надав позичальнику кредит в сумі 20000 доларів США. Для забезпечення виконання кредитного договору також 10 жовтня 2008 року між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON] був укладений договір поруки № 5К-Р00/141/2008, згідно якого поручитель [PERSON] прийняв на себе зобов'язання відповідати за повне та своєчасне виконання позичальником [PERSON] зобов'язань за кредитним договором в повному обсязі. Внаслідок неналежного виконання зобовязання за кредитним договором у відповідача [PERSON] утворилася заборгованість на загальну суму 21388,29 доларів США та 3099,68 грн., а тому її слід стягнути солідарно з боржника та поручителя. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив стягнути з відповідачів заборгованість за кредитними договорами та судові витрати. Відповідачі в судове засідання не зявилися, про час та місце судового розгляду були повідомлені у встановленому законом порядку, заперечень проти позову не подали. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, а позов задоволити з наступних підстав. Відповідно до ст. 1054 ЦК, банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом установлено, що 07 липня 2008 року між [PERSON] та ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є АТ «ОТП Банк», був укладений кредитний договір №CL-P00/024/2008, згідно з яким банк надав позичальнику кредит в сумі 177 500 гривень на придбання автомобіля марки «Hyundai Santa Fe» зі строком повернення 06 липня 2015 року. Згідно з п.1.4. частини №2 кредитного договору від 07 липня 2008 року, за користування кредитом позичальник зобов'язаний сплатити банку відповідну плату. У п.3 частини №1 кредитного договору зазначено, що для розрахунку відсотків за користування кредитом буде використовуватись плаваюча процентна ставка, яка складається з фіксованого відсотку у розмірі 4,49 % річних та «FIDR», визначення якого викладено в кредитному договорі та вказано як процентну ставку по строкових депозитах фізичних осіб у валюті тотожній валюті кредиту, що розміщені в АТ «ОТП Банк» на строк в 366 днів, з виплатою процентів після закінчення строку дії депозитного договору. В залежності від зміни вартості кредитних ресурсів банку ставка «FIDR» може змінюватись банком у порядку, передбаченому кредитним договором. Крім того, 10 жовтня 2008 року між [PERSON] та ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є АТ «ОТП Банк» був укладений кредитний договір №CL-P00/141/2008, згідно з яким банк надав позичальнику кредит в сумі 20000 доларів США зі строком повернення 05 жовтня 2023 року. Згідно з п.1.4. частини №2 кредитного договору від 10 жовтня 2008 року, за користування кредитом позичальник зобов'язаний сплатити банку відповідну плату. У п.3 частини №1 кредитного договору зазначено, що для розрахунку відсотків за користування кредитом буде використовуватись плаваюча процентна ставка, яка складається з фіксованого відсотку у розмірі 4,49 % річних та «FIDR», визначення якого викладено в кредитному договорі та вказано як процентну ставку по строкових депозитах фізичних осіб у валюті тотожній валюті кредиту, що розміщені в АТ «ОТП Банк» на строк в 366 днів, з виплатою процентів після закінчення строку дії депозитного договору. В залежності від зміни вартості кредитних ресурсів банку ставка «FIDR» може змінюватись банком у порядку, передбаченому кредитним договором. Для забезпечення виконання кредитного договору також 10 жовтня 2008 року між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON] був укладений договір поруки № 5К-Р00/141/2008, згідно якого поручитель [PERSON] прийняв на себе зобов'язання відповідати за повне та своєчасне виконання позичальником [PERSON] зобов'язань за кредитним договором в повному обсязі. Відповідач свої зобовязання за кредитними договорами №CL-P00/024/2008 від 07 липня 2008 року та №CL-P00/141/2008 від 10 жовтня 2008 року щодо повернення кредиту та сплати процентів не виконав. Як убачається зі змісту ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. У відповідності до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають наслідки, встановлені договором або законом. Ст. 549 ЦК України передбачає, що позичальник у разі порушення зобов'язання сплачує кредитору неустойку (пеню, штраф). Згідно п.п.3.1.1. п.3 частини №2 кредитних договорів від 07 липня 2008 року та 10 жовтня 2008 року, за порушення прийнятих на себе зобов'язань за договором, відповідач зобов'язаний сплатити банку пеню в розмірі 1% від суми несвоєчасно виконаного зобов'язання, за кожен день прострочки, пеня сплачується додатково до прострочених сум. Відповідно до п.п.3.1.3. п.3 частини №2 кредитних договорів, за прострочення зобов'язань за кредитним договором понад 30 календарних днів, позичальник додатково сплачує на користь банку штраф у розмірі 0,02% від суми прострочених зобов'язань, але не менше ніж 50 гривень. Таким чином, внаслідок неналежного виконання зобовязання за кредитним договором від 07 липня 2008 року у відповідача [PERSON] станом на 08 лютого 2010 року утворилася заборгованість на загальну суму 212555,48 грн., яка складається з залишку заборгованості за кредитом у сумі 168546,53 грн., відсотків за користування кредитом у сумі 29480,59 грн., пені у сумі 14478,36 грн. та 50 грн. штрафу. Внаслідок неналежного виконання зобовязання за кредитним договором від 10 жовтня 2008 року у відповідача [PERSON] станом на 08 лютого 2010 року утворилася заборгованість щодо сплати кредиту у сумі 19670 доларів США, відсотків за користування кредитом у сумі 1718,29 доларів США, пені у сумі 3049,68 грн. та 50 грн. штрафу, що разом становить 172268,22 грн. (21388,29 доларів США по курсу НБУ станом на 25 червня 2010 року складає 169168,54 грн. + 3099,68 грн.). Відповідно до ст.ст.553, 554 Цивільного кодексу України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків. На підставі ст.1.1 договору поруки № 5К-Р00/141/2008 поручитель зобов'язується відповідати за повне та своєчасне виконання боржником його зобов'язань перед кредитором за кредитним договором в повному обсязі таких зобов'язань. Також ст.1.2 договору поруки передбачено, що поручитель і боржник відповідають як солідарні боржники, і кредитор може звернутися з вимогою про виконання боргових зобов'язань як до боржника, так і до поручителя, чи до обох одночасно. А тому, заборгованість за кредитним договором від 10 жовтня 2008 року слід солідарно стягнути з боржника [PERSON] та поручителя [PERSON] Ст.1050 ЦК України передбачає, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення частини позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що з [PERSON] слід достроково стягнути заборгованість за кредитним договором №CL-P00/024/2008 від 07 липня 2008 року у сумі 212555,48 грн., а також з [PERSON] та [PERSON] слід солідарно достроково стягнути заборгованість за кредитним договором №CL-P00/141/2008 від 10 жовтня 2008 року у сумі 172268,22 грн., а також понесені позивачем судові витрати.

Outcome: approved