Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-16 00:00:00

У листопаді 2009 року до суду звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про вселення та визнання права користування жилим приміщенням, треті особи: комунальне підприємство «Житлово-комунальний центр», СГІРФО Славутицького МВ ГУ МВС України в Київській області, з вимогами: визнати його право користування спірним жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS]; зобов'язати СГІРФО Славутицького МВ ГУ МВС України в Київській області зареєструвати його як за своїм постійним місцем проживання у зазначеній квартирі; зобов'язати [PERSON] не чинити перешкоди в користуванні зазначеним приміщенням. Ці вимоги позивач обґрунтовував тим, що з 27.11.1993 р. по 19.12.2000 р. та з 13.10.2003 р. по 06.11.2008 р. перебував з відповідачкою у шлюбі, який повторно розірваний за рішенням суду. Від шлюбу з відповідачкою має трьох неповнолітніх дітей, на утримання яких за рішенням суду з нього стягуються аліменти у розмірі 50% заробітку. Рішенням виконкому Славутицької міської ради у 2007 році на склад сім'ї з п'яти осіб їм було надано у користування житлове приміщення за адресою: [ADDRESS]. Згідно довідки ф. 3 від 08.10.2009 р. у квартирі зареєстровані постійно чотири особи - відповідачка і їх діти. Після розірвання шлюбу відповідачка почала створювати неможливі для проживання в квартирі умови, у зв'язку з чим він виписався з квартири і став на квартирний облік для отримання для себе однокімнатної квартири, однак за домовленістю з відповідачкою продовжував проживати у спірній квартирі. 7 жовтня 2009 року відповідачка не впустила його в квартиру, пославшись на те, що він не має права нею користуватися, попередньо змінивши замки, а пізніше двері в квартиру з новими замками, ключі від яких йому не дала, чим створила перешкоди у користуванні житлом. 24 грудня 2009 року [PERSON] звернулася до суду із зустрічним позовом до [PERSON], третя особа - орган опіки і піклування виконавчого комітету Славутицької міської ради, з вимогами: визнати [PERSON] таким, що втратив право користування спірним жилим приміщенням у зв'язку з вибуттям в інше жиле приміщення; виселити [PERSON] з спірного жилого приміщення без надання іншого жилого приміщення. Зустрічний позов [PERSON] обгрунтовувала тим, що після розірвання шлюбу [PERSON] у квітні 2009 року подав заяву про зняття його з реєстрації, маючи наміри виїхати на постійне проживання до матері у м. Харків. На його прохання вона 1 квітня 2009 року також подала до КП ЖКЦ заяву про зняття його з реєстрації, оскільки був борг за комунальні послуги. Після цього він забрав свої речі і виїхав, але через два місяці повернувся до м. Славутича. 22 травня 2009 року він подав другу заяву про зняття його з реєстрації у їх квартирі та був зареєстрований у свого знайомого [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. 9 жовтня 2009 року [PERSON] подав заяву про зняття його з реєстрації у вказаній квартирі в зв'язку з виїздом до м. Харкова. У зв'язку з цим вважає, що з моменту вибуття з квартири у квітні 2009 року [PERSON] втратив право користування нею. Однак після цього у жовтні 2009 року [PERSON] без її згоди знову з'явився у спірну квартиру, де заявив претензії на проживання у квартирі, вчинив з нею сварку у присутності дітей, у зв'язку з чим вона викликала працівників міліції, а у подальшому замінила замок на вхідних дверях, який він намагався зламати, у зв'язку з чим вона замінила вхідні двері в квартиру. Після цього [PERSON] не припинив протиправної поведінки, про що свідчать її неодноразові звернення до міліції, у зв'язку з чим вважає, що він повинен бути виселений з квартири з підстави, передбаченої ч. 1 ст. 116 ЖК України. У березні 2010 року позивач [PERSON] подав нову редакцію позовної заяви, у якій просив: визнати його членом сім'ї наймача спірної квартири за адресою: [ADDRESS]; визнати приватизацію спірної квартири незаконною; визнати недійсним розпорядження № 327 від 08.12.2009 р. виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області про приватизацію спірної квартири на ім'я [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]; визнати недійсним свідоцтво про право власності на спірну квартиру серії САС № 547939 від 10.12.2009 р., видане виконавчим комітетом Славутицької міської ради Київської області на ім'я [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]; скасувати реєстрацію права власності на спірну квартиру; визнати за ним право користування спірною квартирою; зобов'язати СГІРФО Славутицького МВ ГУ МВС України у Київській області зареєструвати його як за своїм постійним місцем проживання у спірній квартирі; зобов'язати [PERSON] не чинити перешкоди у користуванні спірною квартирою. Нову редакцію позовної заяви [PERSON] обґрунтовував тим, що з 2007 року по теперішній час він бере участь в утриманні спірної квартири, проживає в ній, веде з [PERSON] спільне господарство, внаслідок чого було придбано меблі та побутову техніку, які знаходяться у спірній квартирі. Після розірвання шлюбу з метою позбавити його права користування квартирою відповідачка почала створювати неможливі умови для проживання, постійно влаштовувала сварки, провокувала на бійки. З метою припинення цього та постановки на окремий квартирний облік для отримання собі іншої квартири він виписався з спірної квартири і прописався у квартирі свого знайомого. Рішенням виконкому № 257 від 15.07.2009 р. він був залишений на квартирному обліку в складі однієї особи з 19.12.1998 р. і у зв'язку з цим не бажає приймати участь у приватизації спірної квартири, оскільки у такому разі позбавляється права на подальше перебування на квартирному обліку. Але після звернення його до суду з позовом про визнання лише права користування квартирою та вселення і реєстрацію, відповідачка незаконно приватизувала квартиру без його участі, оскільки він тимчасово був відсутній у житловому приміщенні і тому відповідно до положень ч. 1 ст. 5, ч. 2 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» мав законне право прийняти участь у приватизації квартири, а його небажання взяти у ній участь позбавляло права інших членів сім'ї на її приватизацію. У зв'язку з цим приватизація спірної квартири без його участі вважає незаконною. У зв'язку з заявленими вимогами про визнання незаконними рішень виконавчого комітету, пов'язаних з приватизацією квартири, ухвалою суду від 3 березня 2010 року до участі у справі як другого відповідача залучено виконавчий комітет Славутицької міської ради Київської області, а як третю особу без самостійних вимог - «Бюро технічної інвентаризації» комунального підприємства «Агентство з розвитку бізнесу» м. Славутича. Провадження у справі в частині позовних вимог про зобов'язання СГІРФО зареєструвати [PERSON] у спірному жилому приміщенні закрито ухвалою від 24 грудня 2009 року. Відповідач виконавчий комітет Славутицької міської ради Київської області подав заперечення на позовну заяву [PERSON] про визнання приватизації незаконною та визнання права користування квартирою, яке з посиланням на Положення про порядок передачі квартир у власність громадян мотивував тим, що [PERSON] був знятий з реєстраційного обліку по спірній квартирі 26.05.2009 р. і був відсутній у довідці про склад сім'ї та займані приміщення, яка була подана при приватизації спірної квартири, а органи приватизації не уповноважені встановлювати факти наявності мешканців, не включених у довідку. Факт свідомого виписування [PERSON] із спірної квартири підтверджується тим, що відразу після виписки з цієї квартири [PERSON] звернувся до виконавчого комітету із заявою про залишення його на квартирному обліку в складі однієї особи і на підтвердження надав довідку про прописку за іншою адресою: [ADDRESS]. Підстав для визнання недійсною приватизації немає ще й тому, що сам позивач у позовній заяві зазначає про його небажання брати участь у приватизації спірної квартири. У судовому засіданні позивач і його представник просили про задоволення первісного позову в новій редакції та відмову у задоволенні зустрічного позову, посилаючись на зазначені у позовній заяві доводи. Відповідач [PERSON] просила відмовити у задоволенні первісного позову і задовольнити зустрічний позов у повному обсязі, пославшись на доводи, викладені у зустрічній позовній заяві. Представники відповідача виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області просили відмовити у задоволенні первісного позову з підстав, викладених у письмових запереченнях. Представник органу опіки і піклування просила відмовити у задоволенні первісного позову з тих підстав, що вимоги позивача суперечать інтересам неповнолітніх дітей. Представники третіх осіб: комунального підприємства «Житлово-комунальний центр» та відокремлений підрозділ «Бюро технічної інвентаризації» комунального підприємства «Агентство з розвитку бізнесу м. Славутича» у судове засідання не з'явились, подавши заяви про розгляд справи за їх відсутності. [PERSON] суду показав, що позивач [PERSON] його рідний брат. Шлюб з відповідачем [PERSON] у них розірвано і вони хочуть розділити житло. Між ними виникали суперечки і скандали. Деякий час він з сім'єю не проживав, виїздив у Харків до матері. Свідки [PERSON] та [PERSON] суду показали, що позивач [PERSON] весь час проживав у спірній квартирі і не міняв свого місця проживання. Свідок [PERSON] суду показав, що позивач [PERSON] виписався із своєї квартири, щоб дружина віддала йому чергу на іншу квартиру. У нього в квартирі він лише був прописаний, а фактично проживав весь час у спірній квартирі. Свідок [PERSON] суду показала, що позивач [PERSON] у спірній квартирі не проживав близько місяця. Свідки [PERSON] та [PERSON] суду показали, що між батьками часто виникали сварки та суперечки, у зв'язку з чим мати викликала неодноразово міліцію. Батько до них постійно придирався, часто ображав, висловлювався нецензурною лайкою. Перевіривши та оцінивши надані докази, суд вважає правильним у задоволенні первісного позову відмовити, а зустрічний позов задовольнити частково з наступних підстав. З досліджених доказів судом встановлено, що позивач [PERSON] і відповідач [PERSON] перебували у шлюбі, зареєстрованому 13 жовтня 2003 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Славутицького міського управління юстиції Київської області, який розірвано за рішенням суду від 9 жовтня 2008 року (Справа № 2- 533/2008), яке набрало законної сили 20.10.2008 р., що зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Славутицького міського управління юстиції Київської області згідно актового запису № 121 від 6 листопада 2008 року. Подружжя має трьох неповнолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO]; сина [PERSON], [INFO]; дочку [PERSON], [INFO]. На підставі рішення міськвиконкому № 207 від 25.04.2007 [PERSON] видано ордер на житлове приміщення № 101 від 30.05.2007 р. із сім'єю з п'яти чоловік на право заселення в житлове приміщення площею 41,0 кв.м., яке складається із трьох кімнат в ізольованій квартирі за адресою: [ADDRESS]. Склад сім'ї: [PERSON] - дочка; [PERSON] - дочка; [PERSON] - син; [PERSON] - чоловік. З технічного паспорту на об'єкт нерухомості видно, що квартира [ADDRESS] посімейного, спільного заселення, розташована на 5 поверсі 5-ти поверхового будинку та складається з 3 кімнат жилою площею 41,0 кв.м., у т.ч.: 1-а кімната - 12,1 кв.м.; 2-а кімната - 9,2 кв.м.; 3-я кімната - 20,0 кв.м.; підсобних приміщень. Загальна площа квартири - 70,5 кв.м.. Згідно поданої відповідачем [PERSON] на адресу директора КП ЖКЦ заяви від 1.04.2009 р. у виписці колишнього чоловіка [PERSON] не заперечувала. Борг на суму 1669,17 грн. бере на себе. З наданих копій документів видно, що позивач [PERSON] 22.05.2009 р. подав до СГІРФО Славутицького МВ ГУ МВС України в Київській області заяву для зняття з реєстраційного обліку, у якій просив зняти його з реєстраційного обліку за адресою: [ADDRESS]. Одночасно ним була подана заява про реєстрацію місця проживання від 22.05.2009 р., у якій він просив зареєструвати його місце проживання за адресою: [INFO], на що дав згоду власник квартири [PERSON]. 9 жовтня 2009 року позивач [PERSON] подав до СГІРФО Славутицького МВ ГУ МВС України в Київській області заяву для зняття з реєстраційного обліку, у якій просив зняти його з реєстраційного обліку за адресою: [ADDRESS], у зв'язку з вибуттям у м. Харків. Згідно наданої довідки ф. 3 від 3 жовтня 2009 року за адресою: [ADDRESS], проживають і зареєстровані з відміткою у паспорті: [PERSON] - наймач, з 22.06.2007 р., постійно; [PERSON] - дочка, з 22.06.2007 р., постійно; [PERSON] - син, з 22.06.2007 р., постійно; [PERSON] - дочка, з 22.06.2007 р., постійно; [PERSON] - колишній чоловік, з 03.07.2007 р.. постійно, виписаний 26.05.2009 р.. Згідно наданої довідки ф. 3 від 8 жовтня 2009 року за адресою: [ADDRESS], проживають і зареєстровані з відміткою у паспорті: [PERSON] - наймач, з 29.11.2003 р., постійно; [PERSON] - знайомий, з 26.05.2009 р., постійно. З оглянутих у судовому засіданні матеріалів облікової справи [PERSON] видно, що 11.06.2009 р. вона подала до міськвиконкому заяву, у якій у зв'язку з розірванням шлюбу та випискою колишнього чоловіка з квартири за адресою: [ADDRESS], просила зняти її з квартирного обліку та залишити на квартирному обліку колишнього чоловіка [PERSON], з урахуванням часу перебування на квартобліку в складі її сім'ї, (одна особа). З оглянутих у судовому засіданні матеріалів облікової справи [PERSON] видно, що 15.06.2009 р. він подав до міськвиконкому заяву, у якій у зв'язку з розірванням шлюбу просив залишити його на квартирному обліку складом сім'ї одна особа з урахуванням часу перебування на квартирній черзі в складі сім'ї колишньої дружини [PERSON]. До поданої заяви [PERSON] додав: довідку з місця роботу; довідку КП ЖКЦ від 3 червня 2009 року про те, що він був зареєстрований і проживав у гуртожитку за адресою: [ADDRESS], з 19 грудня 1995 року і виписаний 17 червня 2005 року; довідку КП ЖКЦ від 3 червня 2009 року про те, що він проживав і був зареєстрований за адресою: [INFO], з 17 червня 2005 року і був виписаний 3 липня 2007 року; довідку ф. 3 № 1019 від 3 червня 2009 року про склад сім'ї та прописку, згідно якої у квартирі за адресою: [ADDRESS], проживають і зареєстровані з відміткою у паспорті: [PERSON] - наймач, з 22.06.2007 р., постійно; [PERSON] - дочка, з 22.06.2007 р., постійно; [PERSON] - син, з 22.06.2007 р., постійно; [PERSON] - дочка, з 22.06.2007 р., постійно; [PERSON] - колишній чоловік, з 03.07.2007 р., постійно, виписаний 26.05.2009 р.; довідку ф. 3 № 1021 від 3 червня 2009 року про склад сім'ї та прописку за адресою: [ADDRESS], згідно якої у цій квартирі зареєстровані та проживають з відміткою у паспорті: [PERSON] - наймач, з 29.11.2003 р., постійно; [PERSON] - знайомий, з 26.05.2009 р., постійно; копію сторінок паспорту; копію свідоцтва про розірвання шлюбу. Згідно п. 3 рішення виконавчого комітету Славутицької міської ради № 257 від 15 липня 2009 року внесено зміни до облікових справ на підставі поданих заяв та відповідних документів: 3.6. Розглянувши заяви [PERSON] та її колишнього чоловіка [PERSON]: Зняти з квартирного обліку та виключити із списків потребуючих покращення житлових умов: -[PERSON], склад сім'ї 4 особи (вона, дочка - [INFO], син - [INFO], дочка - 1999 р.н.) у зв'язку з покращенням житлових умов, в результаті якого відпала підстава для надання іншого жилого приміщення (п.п.1 п.26 Правил обліку громадян, які потребують покращення житлових умов, і надання їм житлових приміщень в Україні). Залишити на квартирному обліку за місцем проживання: -[PERSON], склад сім'ї - 1 особа, на загальних підставах з урахуванням терміну постійної реєстрації в даному населеному пункті (відповідно до постанови № 112 виконавчого комітету Київської обласної ради народних депутатів і президії обласної ради професійних спілок від 8 липня 1991 року) - з 19.12.1998(свідоцтво про розірвання шлюбу серії 1-ОК № 051364 видано 18.11.2008, довідка КП ЖКЦ від 03.06.2009 № 1019, довідка КП ЖКЦ від 03.06.2009 № 1021). Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 10.12.2009 р., виданого виконавчим комітетом Славутицької міської ради Київської області на підставі розпорядження від 08.12.2009 р. № 327, копія якого надана суду, квартира за адресою: [ADDRESS], належить на праві спільної часткової власності у розмірі по ? частці: [PERSON]; [PERSON]; [PERSON]; [PERSON]. Зареєстровано в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 22 грудня 2009 року. Реєстрація прав власності на квартиру підтверджена наданою копією [PERSON] про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого ВП Бюро технічної інвентаризації комунального підприємства АРБ, від 28.12.2009 р. № 24939697, номер запису 1/60 в книзі 3-01-04/8-6-3. 11 лютого 2010 року позивач [PERSON] звернувся до директора КП АРБ із заявою, у якій просив провести службову перевірку обставин приватизації квартири за адресою: м. Славутич,, [ADDRESS]. Зі змісту службової записки начальника ВП БТІ КП АРБ [PERSON] на ім'я директора КП АРБ від 15.02.2010 р. у відповідь на заяву [PERSON] від 11.02.2010 р. та на виконання доручення вбачається, що 30.11.2009 р. до ВП БТІ КП АРБ надійшла заява [PERSON] (з додатками) щодо приватизації квартири № 60 житлового будинку № 1 Московського кварталу м. Славутича, яку розглянули працівники ВП БТІ КП АРБ м. Славутича і не виявили у них невідповідностей до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», підготували проект розпорядження на приватизацію даної квартири [PERSON] та її неповнолітніми дітьми на направили його до виконавчого комітету. Одержавши узгоджене та зареєстроване розпорядження № 327 від 08.12.2009 р. про приватизацію квартири, ВП БТІ КП АРБ провело державну реєстрацію права власності на ім'я наймача квартири [PERSON] та її неповнолітніх дітей [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» від 19 червня 1992 року № 2482-ХІІ приватизація державного житлового фонду (далі приватизація) - це відчуження квартир (будинків), кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т.ін.) державного житлового фонду на користь громадян України. За змістом ч. 1 ст. 5 цього Закону квартири (будинки) передаються наймачеві та членам його сім'ї, а до членів сім'ї наймача включаються лише громадяни, які постійно проживають в квартирі (будинку) разом з наймачем або за якими зберігається право на житло. Відповідно до ч. 2 ст. 8 цього Закону передача займаних квартир (будинків) здійснюється у спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім'ї, які постійно мешкають в даній квартирі (будинку), в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов'язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку). Таким чином, відповідно до ст. 1, ч. 1 ст. 5, ч. 2 ст. 8 Закону № 2482-ХІІ наймачі квартир (будинків) державного житлового фонду та члени їх сімей, які постійно проживають у квартирі разом з наймачем або за якими зберігається право на житло, мають право на приватизацію займаних квартир шляхом передачі їм цих квартир у спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім'ї, які постійно мешкають у даній квартирі, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло. Відповідно до ч. 1 ст. 8 цього Закону приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Згідно ч. 4 цієї статті підготовку та оформлення документів про передачу у власність громадян квартир (будинків) може бути покладена на спеціально створювані органи приватизації (агентства, бюро, інші підприємства). За змістом ч. 5 цієї статті передача квартир (будинків) у власність громадян відповідно до статті 5 цього Закону оформляється свідоцтвом про право власності на квартиру (будинок), яке реєструється в органах приватизації і не потребує нотаріального посвідчення. Органи приватизації, що здійснюють приватизацію державного житлового фонду, мають право на діяльність по оформленню та реєстрації документів про право власності на квартиру (будинок). Це право засвідчується ліцензією, що видається в порядку, який встановлюється Кабінетом Міністрів України (ч. 7 цієї статті). Відповідно до ч. 10 цієї статті органи приватизації не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків) у приватизації займаного ними житла, за винятком випадків, передбачених пунктом 2 статті 2 цього Закону (у якому визначені об'єкти, що не підлягають приватизації). Порядок передачі квартир (будинків) у власність громадян було визначено Положенням Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 15 вересня 1992 року № 56 (далі Положення). Згідно п. 5 Положення передача займаних квартир (будинків) здійснюється в приватну (для одиноких наймачів) та у спільну (сумісну або часткову) власність за письмовою згодою всіх повнолітніх (віком від 18 і більше років) членів сім'ї з обов'язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку). До членів сім'ї наймача включаються лише громадяни, які постійно мешкають у квартирі (будинку) разом з наймачем або за якими зберігається право на житло. Громадянин, який виявив бажання приватизувати займану ним і членами його сім'ї на умовах найму квартиру (одноквартирний будинок), звертається в орган приватизації або до створеного ним підприємства по оформленню документів, де одержує бланк заяви та необхідну консультацію (п. 18 Положення). Згода тимчасово відсутніх членів сім'ї наймача на приватизацію квартири (будинку) підтверджується письмово і додається до заяви (абз. 2 п. 19 Положення). При оформленні заяви на приватизацію квартири (будинку) громадянин бере на підприємстві, що обслуговує жилий будинок, довідку про склад сім'ї та займані приміщення (п. 20 Положення). У довідці вказуються члени сім'ї наймача, які прописані та мешкають разом з ним, а також тимчасово відсутні особи, за якими зберігається право на житло (п. 21 Положення). Оформлена заява на приватизацію квартири (будинку) з доданими до неї довідкою про склад сім'ї та займані приміщення подаються громадянином до органу приватизації місцевої державної адміністрації, виконкому місцевої ради чи державного підприємства, організації, установи, де вони реєструються (п. 23 Положення). Зареєстрована заява передається підприємству по оформленню документів. Орган приватизації в разі потреби, уточнює необхідні для розрахунків дані в залежності від складу сім'ї і розміру загальної площі квартири (будинку), оформлює розрахунки та видає розпорядження (п. 24 Положення). На підставі оформленого розпорядження орган приватизації готує паспорт на квартиру, а на одноквартирний будинок - паспорт на домоволодіння, свідоцтво про право власності на житло та реєструє його у спеціальній реєстровій книзі (п. 26 Положення). Відомості про реєстрацію права власності на житло, копії свідоцтв про право власності на житло та паспорт на квартиру (домоволодіння) передаються один раз в квартал органом приватизації до бюро технічної інвентаризації. Свідоцтво про право власності на квартиру (будинок) підлягає обов'язковій реєстрації в органах технічної інвентаризації (п. 28 Положення). Як встановлено судом, приватизація спірної квартири та оформлення свідоцтва про право власності на неї було проведено виконавчим комітетом Славутицької міської ради відповідно до встановленого порядку, порушення якого судом не встановлено. Відповідно до ч. 1 ст. З Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України при здійсненні правосуддя суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. За правилом ч. 1 ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Як вбачається з матеріалів справи позивач [PERSON] свідомо, з метою постановки на окремий квартирний облік із збереженням часу перебування на обліку у складі сім'ї колишнього дружини [PERSON], - відповідача по справі, виписався з спірної квартири і прописався в іншому жилому приміщенні в цьому ж населеному пункті. Відповідно до поданих ним документів рішенням виконавчого комітету Славутицької міської ради у встановленому порядку був залишений на квартирному обліку у складі сім'ї одна особа із збереженням попереднього часу перебування на обліку у складі колишньої сім'ї. Таким чином він створив умови для приватиції колишньою дружиною [PERSON] та їх дітьми спірної квартири без його участі, що і було проведено відповідно до встановленого законом порядку. Як зазначив сам позивач у позовній заяві, поданій в новій редакції до суду після проведеної приватизації спірної квартири, участі у її приватизації він брати не бажає, однак відсутність його заяви про участь у приватизації разом з іншими членами сім'ї є перешкодою для проведення приватизації квартири. З цього вбачається, що волевиявлення позивача на участь у приватизації спірної квартири з метою безоплатного одержання у свою власність частини державного житлового фонду, на користування яким він мав право на момент її приватизації як особа, тимчасово відсутня у спірному жилому приміщенні, відсутнє, а позов подано до суду лише з метою перешкодити відповідачці з дітьми приватизувати квартиру, що є зловживанням правом звернення до суду. Виходячи з викладеного, порушення свого дійсного права на користування спірним жилим приміщенням та участь у приватизації спірної квартири позивачем і його представником не доведено, у зв'язку з чим первісний позов задоволенню не підлягає у повному обсязі. Задовольняючи частково зустрічний позов відповідача про визнання позивача таким, що втратив право користування жилим приміщенням та виселення у зв'язку з неможливістю спільного проживання у спірній квартирі, суд виходить з наступного. Як видно зі змісту рішення Славутицького міського суду Київської області від 9 жовтня 2008 року, що набрало законної сили 20.10.2008 р. (справа № 2-533/2008 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу), копія якого надана суду, а оригінал оглянутий у судовому засіданні, матеріалів зазначеної судової справи, [PERSON] як на причини звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу посилалась на те, що за роки спільного проживання з відповідачем неможливо стало проживати в одному житловому приміщенні. Відповідач має деспотичний характер, постійно принижує і ображає її та дітей, застосовує фізичну силу. На грунті такої поведінки в сім'ї постійно відбуваються сварки, що негативно впливає на здоров'я дітей. Внаслідок цього шлюбні відносини з відповідачем припинені, спільне господарство не ведеться, в кожного окремий бюджет. Відповідач у судовому засіданні позов про розірвання шлюбу визнав повністю. Зазначеним рішенням суду шлюб між подружжям було розірвано. Згідно наданої довідки служби у справах дітей на [PERSON] від 18 листопада 2008 року діти [PERSON] та [PERSON] повідомили, що батько часто кричить на них та матір, вживаючи при цьому нецензурні слова, висловлює погрози нанесення тілесних пошкоджень, раніше піднімав руку на дітей, застосовуючи фізичну силу, дерев'яну палку, шкіряний пояс. Своєю поведінкою батько дітей спричиняє психологічне насильство і продовжує ці дії зараз. За висновком служби у справах дітей з метою захисту прав та інтересів дітей необхідно звернутися до МВВС та адміністрації ДСП ЧАЕС, де працює [PERSON], провести з ним бесіди. Згідно наданої довідки служби у справах дітей на [PERSON] від 21 листопада 2008 року з ним проведена бесіда, у якій він підтвердив, що не дозволяє користуватися побутовою технікою, [PERSON] ставив на коліна за те, що не помила посуд і вона стояла на колінах о 24.00. У своїй лексиці вживає нецензурні слова щодо колишньої дружини і дітей. За висновком служби у справах дітей [PERSON] своїми діями порушує права дітей. [PERSON] зобов'язано не допускати у подальшому подібних дій, а у разі повторення звернутися до МВСС та органу опіки і піклування для притягнення до відповідальності. Ті ж обставини зазначені в акті обстеження умов життя і виховання дітей від 25 листопада 2008 року. Згідно наданої довідки служби у справах дітей на [PERSON] від 18 лютого 2009 року він продовжує застосовувати непедагогічні методи виховання, у зв'язку з чим [PERSON] висловила намір самостійно звернутися до суду за захистом своїх прав від порушень з боку батька. За висновком служби у справах дітей [PERSON] рекомендовано звернутися до психолога з метою психологічної корекції поведінки. З наданої виписки з амбулаторної карти [PERSON] за період з 26.07.00 по 15.05.2003 р., [PERSON] звернулася до відділення швидкої допомоги 26.07.2000 р. з діагнозом: Забиття грудної клітки справа, на рентгенограмі тріщина IX ребра (повідомлено в МВВС). 14.05.2003 р. звернулася до травматолога з діагнозом: Перелом крестца. З копії наданої постанови судді від 4 лютого 2009 року (справа № 3-33/2009) видно, що 23 січня 2009 року до суду надійшов протокол про те, що [PERSON] 24.11.2008 о 23 год. 00 хв. у квартирі [ADDRESS] вчинив фізичне насильство щодо дочки [PERSON]. [INFO]. Згідно наданої копії постанови про відмову у порушенні кримінальної справи від 02.11.2008 р., 24.10.2008 р. до Славутицького МВ звернулася [PERSON] із заявою про те, що [PERSON] погрожував їй розправою. В порушенні кримінальної справи відмовлено, з [PERSON] проведено профілактичну бесіду та притягнуто до відповідальності по ст. 173 КУпАП. Згідно наданого акту судово-медичного огляду [PERSON] № 80 від 31.10.2008 р., проведеного на підставі направлення чергового Славутицького МВ ГУ МВС України в Київській області про те, що за місцем проживання колишній чоловік [PERSON] наніс тілесні ушкодження, у [PERSON] мати місце крововиливи в області лівої лопатки, які виникли від дії тупого предмета за обставин, які вказані заявницею і відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Згідно наданої постанови про відмову у порушенні кримінальної справи від 24.01.2009 р. за заявою [PERSON] про нанесення [PERSON] тілесних ушкоджень 16.01.2009 р. прийнято рішення про відмову у порушенні кримінальної справи по ст. 296 КК України. Згідно наданого висновку по заяві [PERSON] від 26.02.2009 р. [PERSON] звернулася 21.02.2009 р. до чергової частини із заявою про те, що [PERSON] за місцем проживання вчинив сварку, під час якої покидав її речі на підлогу та розбудив дітей. За результами перевірки з [PERSON] проведено профілактичну бесіду. 6 листопада 2009 року [PERSON] звернулася до Славутицького МВ ГУ із заявою про неправомірну поведінку [PERSON] щодо неї та дітей, за результатами якої прийнято рішення про відмову у порушенні кримінальної справи, що підтверджено копією повідомлення від 10.11.2009 р.. Аналогічні заяви від [PERSON] щодо [PERSON] подавались до Славутицького МВ ГУ 07.10.2009 р., 12.10.2009 р., за результатами перевірки яких було прийнято рішення про відмову у порушенні кримінальної справи по ст. 194 та ст. 296 КК України, що підтверджено відповідними повідомленнями. Відповідно до ч. 1 ст. 116 Житлового кодексу України якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематичним порушенням правил співжиття роблять неможливим для інших проживання із ними в одній квартирі, а заходи запобігання і громадського впливу виявилися безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб проводиться без надання іншого жилого приміщення. Як було встановлено судом, позивач [PERSON] протягом тривалого часу допускав систематичні умисні дії фізичного та психологічного характеру відносно колишньої дружини [PERSON], - відповідачки по справі, їх неповнолітніх дітей, спрямовані на порушення їх прав на недоторканість, здоров'я, які не припиняв незважаючи на застосовані заходи відповідальності та впливу, що унеможливлює спільне з ним проживання у спірній квартирі, зустрічний позов [PERSON] у відповідній частині необхідно визнати обгрунтованим і таким, що необхідно задовольнити у цій частині. В іншій частині вимоги зустрічного позову є взаємовиключними, у зв'язку з чим задоволенню не підлягають. Судові витрати необхідно розподілити за правилами ст. 88 ЦПК України, стягнувши з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати на суму 45 грн. 50 коп..

Outcome: partial