Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ КБ «ПриватБанк», в якому просив внести зміни в п.2.3.1 кредитного договору №NKVZGA00000069 від 14.08.2007 p., та викласти в наступній редакції: «За згодою сторін збільшувати розмір процентної стави за користування кредитом, при зміні конюктури ринку грошових ресурсів в Україні, а саме: зміні курсу долара США до гривні більше ніж на 10% у порівнянні з курсом долара США до гривня, встановленого НБУ на момент укладання даного договору; зміні облікової ставки НБУ; зміні розміру відрахувань у страховий (резервний) фонд або зміні середньозваженої ставки по кредитах банків України у відповідній валюті (по статистиці НБУ). Банк може ініціювати зміну відсоткової ставки за кредитом протягом 7 (семи) календарних днів після виникнення відповідної підстави, при цьому Банк надсилає позичальникові письмове повідомлення з посиланням на конкретні причини, обставини, які мали безпосередній вплив на вартість ресурсів банку із зазначенням публічного джерела інформації та діапазону часу, який аналізувався банком та з наданням обґрунтованого розрахунку розмірів відсоткової ставки. Збільшення процентної ставки банком у вищевказаному порядку можливо в границях кількості пунктів, на яке збільшилася ставка НБУ, розмір відрахувань у страховий фонд, середньозважена ставка по кредитах або пропорційно збільшенню курсу долара США». У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги уточнив, просив визнати недійсними та виключити пункт 2.3.1 кредитного договору NKVZGA00000069 від 14.08.2007 р, посилаючись на порушення банком приписів нормативно-правових актів: ч.2,3ст. 1056-1 ЦК України, ч.4ст.22 ЗУ «Про банки і банківську діяльність», п.2 ст.3 розділу ІІ ЗУ «Про запобігання впливу світової фінансової кризи на розвиток будівельної галузі та житлового будівництва» та на можливість банку в майбутньому скористатися правом підвищення відсотків. Позивач в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, для захисту своїх інтересів направив представника за довіреністю. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог, пояснив, що припущення позивача стосовно можливості у майбутньому підвищити відсотки є передчасними та необгрунтованими. Відповідно до ч.1 ст.212, ч.2 ст.632 ЦК України, договір укладений сторонами по справі, має умови, згідно яких банк має право в односторонньому порядку підвищувати розмір процентної ставки п.2.3.1. На зміну розміру відсоткової ставки кредиту можуть впливати декілька чинників. При настанні одного з них (або декількох одразу) банк має право змінити ставку. Листом з повідомленням від 31.12.08 на адресу позивача було направлено повідомлення про збільшення відсоткової ставки за вищезазначеним договором При цьому слід зазначити, що відсоткова ставка за вказаним кредитним договором з 02.03.09 р. банком не підвищувалася. Крім того, попереднє ініціювання «ПриватБанком» підвищення процентних ставок за кредитами відбулося у відповідності до вимог ст. 11 Закону України „Про захист прав споживачів та Правил, а саме у договорі про наданняспоживчого кредиту може зазначатися, що відсоткова ставка за кредитом та змінюватися залежно від зміни облікової ставки Національного банку України або в інших випадках. Про зміну відсоткової ставки за споживчим кредитом споживач повідомляється кредитор письмово протягом семи календарних днів з дати її зміни. Що саме і було зроблено з боку «ПриватБанку». Пунктом 3.5 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затвердених постановою Правління Національного банку України від 10.05.2005 № 168 (далі Правила) встановлено, що банки мають право ініціювати зміну процентної ставки кредитом лише в разі настання події, не залежної від волі сторін договору, яка має безпосередній вплив на вартість кредитних ресурсів банку. При цьому зміна пропеної ставки за кредитом відбулася не в наслідок волевиявлення однієї із сторін, а через збільшення облікової ставки НБУ та зміна курсу долара США до гривні. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як вбачається із матеріалів справи, між ПАТ КБ «ПриватБанк» та позивач, укладений кредитний договір №NKVZGA00000069 від 14.08.07 p., відповідно до умов якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 29710,00 дол. США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 11,04 % на місяць на суму залишку заборгованості кредитом, з кінцевим терміном повернення 16 серпня 2017 року. В жовтня 2008 року ПАТ КБ «ПриватБанк» здійснило підвищення відсоткової ставки за кредитним договором на 2,04% річних у звязку зі збільшенням облікової ставки НБУ до 12%, позивач погодився сплачувати збільшений розмір відсоткової стави в розмірі 13,08% на рік. 28,01.2009. року ПАТ КБ «Приват Банк» звернулося до позивача повідомленням про наступне підвищення розміру відсоткової ставки, 17.03.2009 року листом банк відмовйвся від збільшення відсоткової ставки та повідомив про втрату сили попереднього листа, зазначивши, що банк залишає за собою право по збільшенню відсоткової ставки за кредитом. Пунктом 2.3.1 вищевказаного кредитного договору встановлена можливість в односторонньому порядку збільшувати розмір процентної ставки за користування кредитом, при зміні конюктури ринку грошових ресурсів в Україні, а саме: зміні курсу долара США до гривні більше ніж на 10% у порівнянні з курсом долара США до гривні встановленого НБУ на момент укладення договору; зміні облікової ставки НБУ; зміну розміру відрахувань у страховий (резервний) фонд або зміні середньозваженої ставки кредитах банків України у відповідній валюті (по статистиці НБУ). При цьому банк надсилає позичальникові письмове повідомлення про зміну процентної ставки протягом днів з дати вступу в чинність зміненої процентної ставки. Збільшення процентної став; банком у вищевказаному порядку можливо в границях кількості пунктів, на які збільшилася ставка НБУ, розмір відрахувань у страховий фонд, середньозважена ставка по кредитах або пропорційно збільшенню курсу долара США. Відповідно до ч. 4 ст. 55 Закону України „Про банки та банківську діяльність банкам забороняється в односторонньому порядку змінювати умови укладених клієнтами договорів, зокрема, збільшувати розміри процентної ставки за кредитними договорами або зменшувати її розмір за договорами банківського вкладу (крім вкладу на вимогу), за винятком випадків, встановлених законом. Однак, у відповідності до вимог закону, який діяв на момент укладення договору, дозволялося в односторонньому порядку змінювати умови договору, якщо це було передбачено умовами самого договору. Відповідно до ст. 58 Конституції України та ч. 2 ст. 5 ЦК України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони помякшують або скасовують відповідальність особи. Закон України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо заборони банкам змінювати умови договору банківського вкладу та кредитного договору в односторонньому порядку від 12 грудня 2008 року № 661-VI (надалі - Закон 661-VI) регулює питання не відповідальності осіб, а правовідносини, повязані з платою за користування кредитними коштами. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Тому Закон 661 -VI, в частині внесення змін до ЦК Україну (ст. 1056-1) не може регулювати відносини, які виникли до моменту набрання чинності цим законом. На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що вимоги позову необгрунтовані та такі, що не підлягають задоволенню. Відповідно до ст.119 ЦПК України судові витрати сплачені в повному обсязі при подачі позову.

Outcome: dismissed