overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-28 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що з відповідачем вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 07 вересня 2007 року. Шлюб зареєстрований у відділі РАЦС по м.Синельникове Синельниківського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, атів запис №200. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Однією сім'єю з відповідачем вони не проживають. Дитина проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Вона потребує допомоги на утримання дитини. У відповідача є ще одна донька від першого шлюбу Ірина, [INFO], на утримання якої від сплачує аліменти у розмірі ? частини доходу. В звязку з цим просить стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку кожного місяця до її повноліття. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, надала суду заяву у якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав суду заяву у якій просить розглянути справу без його участі, згодний плати аліменти на утримання доньки у розмірі 1/6 частини усіх видів його заробітку. Таким чином, суд, заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. З копії свідоцтва про народження [PERSON], серія І-КИ №225087, вбачається, що батьком дитини є відповідач, а матірю позивач. Згідно довідки квартального комітету від 01.07.2010 року неповнолітня [PERSON], [INFO] проживає з матірю [PERSON] та знаходиться на її утриманні . Таким чином, суд вважає наявність фактів, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, встановлено. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом в якому зазначила, що 14.07.1984 року померла її бабуся [PERSON], яка проживала в [INFO]. Після її смерті залишилася спадщина, яка складається з житлвого будинку та надвірними господарськими будівлями які розташовані в Коростишівському районі, с.Квітневе, вул.Партизанська, 45а та який рахується в по господарській книзі сільради за померлою. Спадкоємцем всього майна померлої є позивач, так як спадкоємці першої черги її батьки [PERSON],та [PERSON], померли. Позивач крім цього в позові вказала, що на території домоволодіння покійною бабусею було самовільно побудовано літню кухню яка потрібна для обслуговування будинку. На дане будівництво виготовлений техпаспорт із внесенням до плану самовільних побудов. Згідно довідки виконкому Квітневої сільради, останні не заперечили проти узаконення самовільно побудованої будівлі. [PERSON], за життя не оформила правовстановлюючих документів на будинок. В зв»язку з вищевикладеним позивач просила визнати за нею право власності на житловий будинок, самовільно побудовану споруду (літню кухню) та встановити факт прийняття спадщини. Позивач в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі просила суд його задовольнити. Судові витрати просила з відповідача не стягувати. Відповідач в судове засідання не з»явився, надіслав до суду заяву в якій просить розгляд даної справи провести у відсутність їх представника, заявлені вимоги визнають в повному обсязі. Суд, вивчивши матеріали справи, пояснення позивача, заяву відповідача, враховуючи, що відповідач позов визнав повністю, визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи, інтереси інших осіб, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення та про можливість постановления рішення. Враховуючи викладене, на підставі ст.ст.316,331,328.376,1216,1223,1261,1272 ЦК України

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-28 00:00:00

12.05.2010 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що 03.10.1998 року вступила в шлюб з [PERSON], відповідачем по справі, від шлюбу мають спільних дітей: дочку [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO]. Одруження виявилося невдалим, шлюбні відносини припинені з січня місяця 2010 року. Спільне життя не склалося по причині того, що у подружжя відсутні спільні погляди на життя, і у неї немає бажання спільно проживати з відповідачем. Претензій щодо поділу майна немає. Просить, розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON], що зареєстрований 03 жовтня 1998 року, відділом реєстрації актів громадянського стану Городищенської районної державної адміністрації, актовий запис №80. В судовому засіданні позивач предявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі, вказавши, що з відповідачем однією сімєю не проживають протягом тривалого часу, після розірвання шлюбу неповнолітні діти будуть проживати з нею, як з матірю, шлюб є першим, примирення неможливе. Відповідач до судового засідання не зявився, хоча про слухання справи в суді був повідомлений належним чином та завчасно, про це свідчить власноручно написана розписка [PERSON] про одержання судової повістки про виклик у суд. Разом з тим, 23.06.2010р. відповідач був у судовому засіданні, позов не визнав, зазначивши, що він постійно знаходиться на заробітках в м. Києві, а дружині захотілося кохання, знайшла заміну, просив термін для примирення. Суд, заслухавши пояснення сторін, врахувавши ту обставину, що час на примирення, який надався судом позитивного результату не дав, і позивач наполягає на розірванні шлюбу, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя, і вразі неможливості примирення сторін відповідно до ст. ст. 111, 112 СК України розривається. Як вбачається подальше збереження сімї сторін по справі не можливе. Шлюб фактично розпався, позивач має іншу сімю і бажання узаконити ці відносини, місячний термін примирення закінчився, позивач свою позовну заяву на розірвання шлюбу не відкликала, підтримує, миритися сторони не бажають, а суд не вбачає для цього підстав, адже проживання як подружжя суперечить їх інтересам. Позов підтверджується : свідоцтвом про укладення шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-28 00:00:00

Позивач звернулась з позовом до відповідача про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Мотивує свій позов тим, що позивач є спадкоємцем за законом після смерті мами [PERSON], яка померла, 17 квітня 2006 року. Позивач не вступила у встановлений законом строк через те, що досконало не знала спадкове законодавство, і по тій причині пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини. Просить визначити додатковий строк для прийняття спадщини. Відповідач [PERSON] сільська рада в судове засідання подала заяву в якій просить дану справу розглядати у їх відсутності, позов визнають повністю. Суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення. Згідно з ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно копії свідоцтва про смерть [PERSON] померла 17 квітня 2006 року. Згідно довідки [PERSON] сільської ради №833 від б] .07.2010 року видно, що позивачка є спадкоємицею за законом після смерті [PERSON].. З копії свідоцтва* про одруження вбачається, що позивач змінила своє прізвище з «Бондарук» на «Хроль». Судом встановлено, що позивач [PERSON] є спадкоємцем на спадкове майно після смерті [PERSON]. е Позивач пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважної причини так як не знала, спадкового законодавства з тієї причини не прийняла спадщини, а тому суд вважає, що її слід визначити додатковий строк, достатній для прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-28 00:00:00

27.05.2010 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що 17 квітня 2007 року вступила в шлюб з [PERSON], відповідачем по справі, від шлюбу у них є спільна дитини [PERSON], [INFO]. Одруження виявилося невдалим, шлюбні відносини припинені з квітня місяця 2010 року. Примирення не можливе по причині того, що відповідач не бажає визнавати старших дітей від попереднього шлюбу, мають місце постійні образи її та її дітей. Спір про поділ майна буде вирішуватися окремо. Просить, розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 17 квітня 2007 року, Мліївською сільською радою Городищенського району Черкаської області, актовий запис №7. В судовому засіданні позивач предявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі, вказавши, що з відповідачем однією сімєю не проживають протягом тривалого часу, після розірвання шлюбу спільна неповнолітня дитина буде проживати з нею, як з матірю, шлюб є другим, примирення неможливе. Відповідач позов визнав, зазначивши, що він мав намір зберегти сімю, бо кохає дружину, але час який надавався судом для примирення сплинув, а він так і не вмовив позивача забрати позовну заяву із суду, коли приживали спільно намагався знайди спільну мову із старшими дітьми позивача, не вийшло. Суд, заслухавши пояснення сторін, врахувавши ту обставину, що час на примирення, який надався судом позитивного результату не дав, і позивач наполягає на розірванні шлюбу, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя, і вразі неможливості примирення сторін відповідно до ст. ст. 111, 112 СК України розривається. Як вбачається подальше збереження сімї сторін по справі не можливе. Шлюб фактично розпався, подружжя проживає окремо, стосунків не підтримує, півторамісячний термін примирення закінчився, позивач свою позовну заяву на розірвання шлюбу не відкликала, підтримує, миритися сторони не бажають, а суд не вбачає для цього підстав, адже проживання як подружжя суперечить їх інтересам. Позов підтверджується : свідоцтвом про укладення шлюбу, копією свідоцтва про народження дитини. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-28 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини, просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини з усіх видів заробітку щомісячно, посилаючись на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Відповідач не надає фінансову допомогу на утримання неповнолітньої дитини, вона одна утримує матеріально та фінансово дитину. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала у повному обємі. Відповідач у судовому засіданні вимоги позову визнав, не заперечував проти їх задоволення. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні відповідачем позову ухвалюється рішення в порядку, встановленому статтею 174 ЦПК України. Вислухав сторони, дослідивши матеріали справи, суд рахує, що позов підлягає задоволенню за наступними підставами. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Шлюб розірвано у встановленому порядку, про що Жовтневим відділом РАЦСу Криворізького міського управління юстиції видано свідоцтво про розірвання шлюбу та здійснено актовий запис № 355 від 04.07.2007 року. Від шлюбних відносин сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], батьком якої у свідоцтві про народження записаний відповідач. Як встановлено у судовому засіданні малолітня [PERSON], [INFO], знаходиться на повному забезпеченні позивача, що є обтяжуючим фактором для повного виховання дитини та її забезпечення, відповідач ухиляється від обовязку утримувати неповнолітню дитину. У відповідності до ст.ст. 180, 184 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-28 00:00:00

[PERSON] просить суд визнати за нею право власності на самочинно збудовану веранду «а», розташовану по вул.Лейве, 14 в с.Головашівка Золочівського району Харківської області. В 2000 році нею самовільно, без рішення виконкому та без оформлення технічної документації виконано будівництво даної будівлі, про що 06.07.2010 року спеціалістами КП „Архітектурно-інвентаризаційного бюро Золочівського району було складено відповідний акт. Від відповідача Феськівської сільської ради надійшла заява про згоду з позовними вимогами та клопотання про слухання справи за відсутності представника сільської ради. Виходячи із наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення позивачки, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 376 п.5 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване, якщо воно не порушує права інших осіб. На підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 23.03.1999 року [PERSON] є власницею житлового будинку з надвірними будівлями по вул.Лейве, 14 в с.Головашівка Золочівського району (а.с. 7, 8). Згідно акту обстеження домоволодіння спеціалістів КП „Архітектурно-інвентаризаційне бюро Золочівського району від 19.06.2009 р. за адресою вул.Лейве, 14 в с.Головашівка Золочівського району [PERSON] самовільно, без рішення виконкому та без оформлення технічної документації в 2000 р. збудувала веранду «а», розміром 3,68х7,50 м.кв. Акт погоджено з відділом містобудування та архітектури, санепідемстанцією (а.с.6). На відшкодування судови витрат позивачка не наполягає. Виходячи з вищевказаного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-28 00:00:00

07.07.2010 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачкою [PERSON] вказує, що шлюб був зареєстрований між ними 24.10.1998 року у відділі РАЦСу Вознесенського міськвиконкому Миколаївської області, актовий запис № 240. Від даного шлюбу мають сина: [PERSON] [INFO]. Свої вимоги обгрунтовує тим, що мають різні характери, та погляди на життя, через що виникають сварки та непорозуміння, просить позов задовольнити. Позивач [PERSON] позов повністю підтримав, наполягає на розірванні шлюбу. Відповідачка [PERSON] позов повністю визнала, на розірвання шлюбу згодна. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши письмові докази по даній справі, суд дійшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе з причин, вказаних сторонами, та суперечить їх інтересам, тому позов підлягає задоволенню. Згідно ст.112 Сімейного кодексу України, суд, з»ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. З таких підстав суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення по справі і шлюб між сторонами, відповідно до вимог ст.105,110,112 Сімейного кодексу України, має бути розірвано.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-28 00:00:00

22.06.2010 року позивачка звернулася з позовом в суд до відповідача про стягнення аліментів на час навчання [PERSON], [INFO]. Свої вимоги мотивує тим, що на даний час [PERSON] навчається в Охтирському коледжі Сумського НАУ, є студентом 3 курсу, в звязку з цим потребує додаткових матеріальних витрат. А відповідач ніякої матеріальної допомоги не надає. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала у повному обсязі і просила стягнути з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 300 грн. щомісячно. Відповідач в судове засідання не зявився, але надав заяву, якою просить справу розглядати без його участі, з позовом згоден частково, враховуючи, що на його утриманні перебуває інша дитина [PERSON], [INFO]. Заслухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Встановлено, що відповідач є батьком [PERSON] [INFO], що підтверджується записом у свідоцтві про народження [PERSON] (а.с. 2). Згідно довідки від 13.05.2010 року виданої Охтирським коледжом Сумського НАУ (а.с. 5) [PERSON] дійсно навчається на 3 курсі Охтирського коледжу Сумського НАУ на денному відділенні. Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Судом встановлено, що відповідач працевлаштований, отримує заробітну плату і має можливості сплачувати аліменти на утримання сина на час його навчання. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, можливість отримувати допомогу від матері, матеріальне становище і стан здоровя відповідача, а також те, що на утриманні [PERSON] є інша дитина, але беручи до уваги те, що [PERSON] навчається на денній формі навчання і потребує додаткової матеріальної допомоги, вважає за можливе стягувати з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] [INFO] в розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку та доходів на його користь.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-28 00:00:00

У липні 2010 р. у Новомиргородський районний суд надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, у якій позивач вказала, що із 23.09.2000 р. перебуває у шлюбі з відповідачем, внаслідок якого мають 2 неповнолітніх дітей, 2001 р. н. і 2006 р. н. Посилаючись на ст. ст. 104-105, 110 Сімейного кодексу України, просить суд розірвати шлюб та покласти судові витрати і видатки за реєстрацію розлучення на відповідача, оскільки він не утримує сімю, зловживає спиртними напоями, застосовує до заявника насильство, фактично підтримує інтимні стосунки з іншою жінкою. Позивач [PERSON] у попередньому судовому засіданні підтримала позов, посилаючись на обставини, викладені в заяві, примиритися не бажає. Відповідач [PERSON] у суді позов визнав повністю, примиритися не бажає. Наслідки такої процесуальної дії, передбачені ст. ст. 130, 174 ЦПК України, тобто ухвалення рішення про задоволення позову, йому розяснені. Заслухавши згадані пояснення та безпосередньо дослідивши докази в справі: ознайомившись з письмовими доказами та іншими матеріалами справи, суд вважає за необхідне задовольнити позов з таких підстав. За правилами ст. 130, ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У даному випадку суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. В судовому засіданні безспірно зясовано, що сторони перестали підтримувати шлюбні стосунки з 30 березня 2010 р. Згідно свідоцтву про укладення шлюбу 23.09.2000 р. між ними було зареєстровано шлюб у встановленому законом порядку, внаслідок якого у 2001 р. та 2006 р. народилися діти. Зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, беручи до уваги наявність неповнолітньої дитини та інші обставини життя подружжя, суд безспірно встановив, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Суд вважає викладені мотиви розлучення дійсними, що відповідають фактичним взаєминам подружжя. Шлюб потрібно розірвати, оскільки судом встановлено, що дальше спільне життя подружжя і збереження сімї стали неможливими. Підстав для вжиття заходів щодо примирення подружжя, захисту інтересів неповнолітніх дітей або одного з подружжя, які б не суперечили моральним засадам суспільства, немає. На підставі ст. 3 Декрету Кабінету Міністрів України Про державне мито, ст. ст. 79, 88, п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦПК України суд міркує за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь заявника [PERSON] судові витрати по сплаті судового збору у сумі 8,50 грн., а також на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 30 грн. Окрім цього, потрібно стягнути витрати в справі, повязані з реєстрацією розірвання шлюбу, тільки з відповідача, оскільки на утриманні позивача залишаються 2 неповнолітніх дітей. Враховуючи викладене, на підставі ст. ст. 105 ч. 1, 110-1, 112, 114 ч. 2 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-28 00:00:00

[PERSON] JI. В. звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON]Г про реальний розподіл житлового будинку, надвірних будівель та визначення порядку користування земельною ділянкою у м. Харкові по вул.. Пулковській Набережній № 57. При цьому позивач посилається на те, що їй на праві власності належить 116Y300 частини зазначеного домоволодіння. Відповідачам - [PERSON] належить 58\\300 , [PERSON]- належить 21\\100, [PERSON]- належить 21\\100 частин зазначеного домоволодіння. Позивачка зазначає, що сторони не можуть самі розділити зазначений будинок , надвірні будівлі та визначити порядок користування земельною ділянкою відносно частин, які належать кожному співвласнику. В судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги повністю, але не зазначила яким чином необхідно провести реальний розподіл житлового будинку, надвірних будівель та визначення порядку користування земельною ділянкою по вул.. Пулковській Набережній № 57 у м. Харкові. Відповідачі не заперечували проти позову, але зазначили, що невідомо яким чином можливо провести розподіл житлового будинку, надвірних будівель та визначення порядку користування земельною ділянкою у м. Харкові по вул.. Пулковській Набережній № 57. Суд, вислухав пояснення сторін, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, Фрунзенським районним судом була винесена ухвала 20.04.2005 року по зазначеній цивільній справі, якою була призначена судово-технічна експертиза про розподіл будинку дворових будівель, визначення порядку користування земельною ділянкою по вул.. Пулковській Набережній № 57 у м. Харкові. Як вбачається з повідомлення КП «ХМБТІ» № 4757 від 10.06.2010р. обстеження домоволодіння проводилось 16.10.2007р. Для дачі висновку, експертом, на адресу суду 07.05.2008р., 03.08.2009р., 27.11.2009 р. були направлені листи з проханням зобовязати позивача зробити оплату за виконання експертиз. Фрунзенським районнім судом м. Харкова, в свою чергу, кожного разу після надходження вищезазначених листів з КП «ХМБТІ», позивачу [PERSON] JI.B. направлялися листи з проханням провести оплату за проведення зазначеної експертизи у КП «ХМБТІ» та надати копію уточненого технічного паспорту на домоволодіння № 57 по вул.. Пулковській набережній у м. Харкові. У звязку з не оплатою за проведення зазначеної експертизи у КП «ХМБТІ» та не наданням копії уточненого технічного паспорту на домоволодіння № 57 по вул.. Пулковській набережній у м. Харкові, матеріли вищезазначеної цивільної справи були повернуті до Фрунзенського районного суду м. Харкова. З таких обставин, суд позбавлений можливості провести реальний розподіл житлового будинку, надвірних будівель та визначення порядку користування земельною ділянкою за адресою: м. Харків, вул.. Пулковська набережна № 57. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed