overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-13 00:00:00

В червні 2010 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів, в якому зазначила, що вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 24 квітня 1999 року, та він є батьком її сина [PERSON], [INFO] та доньки [PERSON] 07.08.2002року народження, які знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, у зв'язку з чим вона звернулась до суду. Просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх сина [PERSON] та доньки [PERSON] в розмірі 1/3 частини всіх видів його доходів щомісячно. У судовому засіданні позивачка підтримала позов, просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина та доньки в розмірі 1/3 частини всіх його доходів щомісячно, починаючи з дати звернення до суду та до повноліття дітей, судові витрати покласти на відповідача. Відповідач під час попереднього судового розгляду справи позов визнав, згодний щомісячно сплачувати аліменти в розмірі 1/3 частини доходів на користь позивачки на утримання сина [PERSON] та доньки [PERSON], що підтверджується його письмовою заявою, залученою до матеріалів справи. Суд, враховуючи визнання відповідачем позову, вважає можливим згідно ст.174 ЦІІК України ухвалити рішення про задоволення позову. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За свідоцтвами про народження, відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], який народився 16 серпня 1999 року та [PERSON], яка народилась [INFO]. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становища платника аліментів, наявність в нього інших дітей або непрацездатних членів сім'ї та інші обставини, які мають істотне значення. Таким чином, виходячи з вимог ст.181-183 Сімейного кодексу України (зі змінами та доповненнями, внесеними Законом України №2801-4 від 22.09.2005 року), враховуючи, що, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, перешкод з боку стану його здоров'я не має, суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] та доньки [PERSON], починаючи з 11 червня 2010 року і до досягнення дітьми повноліття. Задовольняючи позову, суд відповідно до ст.88 ЦПК України стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 51 гривні та витрати з інформаційно-технічного забезпечення в розмірі 120 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] в якій просив суд стягнути з відповідача на його користь аліменти на своє утримання, у розмірі 700 гривень щомісячно, починаючи з дня подання до суду позовної заяви та до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення дитиною 23 років. В обґрунтування заявленого позову позивач посилався на те, що він народився 27 січня 1992 року, батьком якого є відповідач. На теперішній час відповідач практично ніякої матеріальної допомоги на його утримання не надає. Позивач навчається у Тернівському професійному гірничому ліцею, ніде не працює, тому потребує матеріальної допомоги. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, надавши пояснення які відповідають змісту позовної заяви. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, зазначивши, що на його утримання знаходиться дружина та дві малолітні доньки. Він один працює, а тому може надавати допомогу позивачу не більше ніж 200 - 300 гривень на місяць. Представник відповідача просив суд задовольнити позов в межах що визнається відповідачем та з урахуванням матеріального стану відповідача. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Так, судом по справі встановлено, що відповідач по справі [PERSON], є батьком повнолітнього [PERSON]. Позивач після досягнення повноліття навчається у Тернівському професійному гірничому ліцею, тому потребує матеріальної допомоги. Відповідач працює, отримує зарплатню, таким чином має постійний дохід, а тому може надавати допомогу. Відповідно до ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе зобовязати відповідача виплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON], в розмірі - 300 гривень щомісячно, до припинення навчання, але не більше ніж досягнення сином двадцяти трьох років. При визначенні розміру аліментів суд врахував матеріальний стан позивача, який на час розгляду справи отримує стипендію у розмірі - 200 гривень щомісячно, не працює. Також, врахував матеріальний стан відповідача який отримує заробітну плату в розмірі - 1900 гривень на місяць, утримує дружину та двох малолітніх дітей. Аліменти підлягають стягненню з моменту надходження позовної заяви в провадження судових органів України, тобто з 01 березня 2010 року.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-13 00:00:00

Комунальне підприємство «Управління житлово-комунального господарства» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що і втратила право користування жилим приміщенням, в якій підприємство поставило питання про: - визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме квартирою №2 будинку №117 по вулиці Радянська, міста Павлоград Дніпропетровської області. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що спірна квартира була надана відповідачу на підставі ордеру №00353 від 24 липня 1986 року. Квартира державна. При перевірці паспортного режиму працівниками ЖЕД №2 було виявлено, що в квартирі відповідач не проживає з 2006 року. Таким чином, відповідач втратив інтерес до квартири, не вносить плату за комунальні послуги та плату за обслуговування будинку та прибудинкової території. Відповідач не звертався до ЖЕД з заявою про продовження зберігання за ним житлового приміщення. В судовому засіданні представник позивача вимоги підтримав, надавши пояснення які відповідають змісту позовної заяви. Відповідач в судовому засіданні зазначив, що позов він не визнає. Дійсно, у звязку з життєвими обставинами, він не проживав в квартирі приблизно пять років. Весь цей час він працював в Росії. На теперішній час у нього не має іншого житла, а тому, якщо його визнають втративши право на користування квартирою, йому ніде буде жити. Заборгованість по комунальним послугам він повністю погасив. Суд, вислухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши наявні письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки: В квартирі [ADDRESS], зареєстрований відповідач (а.с. 5 ). Починаючи з 2004 року, що встановлено на підставі твердження відповідача, та до осені 2009 року, він не проживав у спірній квартирі, перебуваючи на заробітках в Росії. Таким чином, в судовому засіданні встановлено та підтверджено факт не проживання відповідача в квартирі більш ніж 6 місяців, однак суд, разом з тим, вважає за необхідне зазначити, що відповідно до положення ст.41 Конституції України, - кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожен громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. З урахуванням наведеного, суд вважає, що позбавлення відповідача права на користування житловим приміщенням, а саме спірної квартирою, призведе до порушення його права на житло, що гарантується кожному громадянину України, не зважаючи на його тривалу відсутність Дії відповідача, за яких він погасив заборгованість за комунальні послуги, свідчать про його прагнення проживати в квартирі.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-14 00:00:00

АБ «Полтава-банк» звернувся в суд з позовом до [PERSON] та [PERSON] про розірвання кредитного договору та стягнення заборгованості. Вказували, що згідно кредитного договору № 124 від 02 жовтня 2008 року позивачем було надано споживчий кредит [PERSON] в сумі 9997 грн. строком на 18 місяців з 02 жовтня 2008 року по 01 квітня 2010 року зі сплатою 20 % річних та зі сплатою 0,96 % щомісячно від початкової суми кредиту винагороди в доходи банку на умовах визначених договором. В забезпечення повернення кредиту та відсотків за користування ним в строки встановлені кредитним договором позивач уклав договір поруки № 124 від 02 жовтня 2008 року з [PERSON], яка несе солідарну відповідальність. В порушення умов кредитного договору відповідач не сплачує суму кредиту, комісій та відсотків за користування ним відповідно до графіку погашення заборгованості по кредиту, чим порушує п. 1.1. та п. 4.2.1. кредитного договору № 124 від 02 жовтня 2008 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-14 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, мотивуючи свої вимоги тим, що в травні 2010 року вона звернулась до УПФУ в Новотроїцькому районі за призначенням пенсії по інвалідності. При наданні відповідних документів, необхідних для призначення пенсії, зясувалось, що в трудовій книжці, яка була оформлена на заявницю на початку її трудової діяльності, в графі прізвище вказано «Сойникова», потім після зміни прізвища, в звязку з одруженням , записано «Пойда» з наявним виправленням, що ставить під сумнів правильність заповнення трудової книжки. Згідно паспорту громадянина України, який посвідчує особу заявниці, вона являється [PERSON] Просить встановити факт, що трудова книжка видана 4 серпня 1974 року на імя [PERSON] належить їй [PERSON] В судовому засіданні заявниця підтримала заявлені вимоги, наполягає на їх задоволенні. Представник заінтересованої особи до судового засідання не зявився, на імя суду надіслав заяву, в якій просить розглянути справу в його відсутність, заперечень проти викладених у заяві вимог не має. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення заявниці, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про народження І-ЯР № 488740 виданого 06 березня 1958 року [PERSON] (записано російською мовою) народилась 26.02.1958 року. Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00003284101 від 18.05.2010 року, встановлено, що 18.06.1977 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON] Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про реєстрацію шлюбу [PERSON] 12.09.1981 року зареєструвала шлюб та після реєстрації шлюбу змінила прізвище на [PERSON] У трудовій книжці, виданій 04.04.1974 року, в графі прізвище записано [PERSON] та виправлено на [PERSON] (російською мовою). Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу ІІ-КГ № 260102 виданого 22.07.1992 року Суворовським р/в ЗАГС м. Херсон 22.07.1992 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON] Судом встановлено, що згідно паспорта МР 213316 виданого Цюрупинським РВ УМВС України в Херсонській області 07 лютого 2007 року заявник - [PERSON], [INFO]. Дослідивши надані заявницею письмові докази, суд приходить до висновку, що трудова книжка видана 04.04.1974 року на імя [PERSON], [PERSON] належить заявниці [PERSON], в звязку з чим заява підлягає задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-14 00:00:00

Позивач звернувся до відповідача з позовом про продовження строку для подачі заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. На підставу своїх вимог спирається на те, що 17 червня 2001 року в селі Іваньки, Маньківського району, Черкаської області помер брат позивача, [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на земельну частку (пай) в селі Іваньки, Маньківського району, Черкаської області. За життя брат заповіту не вчиняв. Спадкоємцями за законом, крім позивача є його сестри, [PERSON] та [PERSON], які відмовились від прийняття спадщини на користь позивача, про що свідчать їх заяви. Проте оформити на спадщину в нотаріальному порядку позивач не може, оскільки ним пропущений термін для подачі заяви до нотаріальної контори про прийняття ним спадщини. Це поясні тим, що у позивача склалось тяжке матеріальне становище, позивач часто хворіє. Нині лише в судовому порядку можливо вирішити його проблему, що і змусило позивача звернутись з відповідним позовом до суду. Позивач до суду не з'явився, але в своїй позовній заяві просив справу слухати в його відсутності, позовні вимоги підтримує. Представник Іваньківської сільської ради в судове засідання не зявився, але згідно письмової просить справу слухати у його відсутності та не заперечує на задоволення позовних вимог. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню згідно вимог ст. ст. 1223, 1270, 1272 ЦК України, виходячи із того, що як дійсно встановлено в судовому засіданні те, що 17.06.2001 року в селі Іваньки, Маньківського району, Черкаської області помер брат позивача - [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на земельну частку (пай) в селі Іваньки, Маньківського району, Черкаської області. За життя брат заповіту не вчиняв. Спадкоємцями за законом, крім позивача є його сестри - [PERSON] та [PERSON], які відмовились від прийняття спадщини на користь позивача, про що свідчать їх належним чином завірені заяви. Проте оформити на спадщину в нотаріальному порядку позивач не може, оскільки ним пропущений термін для подачі заяви до нотаріальної контори про прийняття ним спадщини. Це поясні тим, що у позивача склалось тяжке матеріальне становище, позивач часто хворіє, а тому позов підлягає до задоволення у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-14 00:00:00

Позивачка звернулася до відповідача з позовом про розірвання шлюбу. На підставу своїх вимог спирається на те, що 19 серпня 1989 року, укладено шлюб між позивачкою та відповідачем, за актовим записом № 76. Неповнолітніх дітей від шлюбу не має. З червня 2003 року позивачка з відповідачем спільно не проживає, оскільки позивачка та відповідач не зійшлись характером, що і змусило позивачку звернутись з відповідним позовом до суду. Позивачка в судовому засіданні підтримала позовні вимоги. Відповідач позов визнав. Суд, вивчивши матеріали справи, вислухавши думку сторін, вважає, що позов підлягає задоволенню відповідно до ст. 56 СК України, оскільки сімейно-шлюбні стосунки припинені з червня 2003 року позивачка з відповідачем фактично не проживають, оскільки вони не зійшлись характерами, неповнолітніх дітей від шлюбу не має, подружнє життя не склалося, а тому зберегти сімю неможливо і такий шлюб повинен бути розірваний. Судові витрати, повязані з отриманням свідоцтва про розірвання шлюбу слід покласти на позивача оскільки він сам цього зажадав. Майновий спір не вирішувався. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-14 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про визнання права власності на самочинну забудову в порядку спадкування за законом. На підставу своїх вимог спирається на те, що 5 січня 2006 року в селі Березівка Маньківського району, Черкаської області, помер батько позивачки - [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на будинок в селі Березівка по вулиці Шевченка, 72, Маньківського району, Черкаської області. За життя батько заповіту не вчиняв. Крім позивачки, спадкоємцем за законом є її брат, який спадщину приймати не побажав, про що свідчить його заява. В обумовлений законом строк, позивачка звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Проте оформити право власності на спадковий будинок в нотаріальному порядку позивачка не може, оскільки на нього відсутні правовстановлюючі документи. Районна архітектура не заперечує проти визнання за позивачкою права власності на самочинну забудову, що змусило позивачку звернутись з відповідним позовом до суду. Позивачка в судове засідання не зявилась, але надала суду письмову заяву згідно якої підтримує позовні вимоги та просить суд розглянути справу у її відсутності. Представник відповідача [PERSON] сільської ради в судове засідання не зявився, але згідно письмової заяви позовні вимоги позивачки визнав та просить справу слухати у його відсутності. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню згідно вимог ст. ст. 376, 1258, 1261, 1268, 1270 ЦК України, виходячи із того, що як дійсно встановлено в судовому засіданні, що 5 січня 2006 року в селі Березівка Маньківського району, Черкаської області, помер батько позивачки - [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на будинок в селі Березівка по вулиці Шевченка, 72, Маньківського району, Черкаської області. За життя батько заповіту не вчиняв. Крім позивачки, спадкоємцем за законом є її брат, який спадщину приймати не побажав, про що свідчить його заява. В обумовлений законом строк, позивачка звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Проте оформити право власності на спадковий будинок в нотаріальному порядку позивачка не може, оскільки на нього відсутні правовстановлюючі документи. Районна архітектура не заперечує проти визнання за позивачкою права власності на самочинну забудову, тому позов позивача підлягає до задоволення у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даною позовною заявою в якій просить постановити рішення, яким визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування своїх вимог вказав, що 18 жовтня 2009 року померла його мати -[PERSON]. Після смерті матері залишилася спадщина, що знаходяться в с.Минійки, Коростишівського району, Житомирської області. Позивач не звернувся вчасно до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, оскільки не знав, що протягом шести місяців потрібно звернутися до нотаріальної контори. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд їх задовольнити. Відповідач, представник Минійківської сільської ради Коростишівського району в судове засідання не з»явився, надіслав до суду заяву в якій просить слухати справу у їх відсутності, позовні вимоги визнають в повному обсязі. Суд вивчивши матеріали справи, пояснення позивача, заяву відповідача, враховуючи, що відповідач позов визнав повністю, визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи, інтереси інших осіб, причини пропуску позивачем строку на подачу заяви про прийняття спадщини є поважними тому приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення та про можливість постановления рішення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом в якому зазначив, що 01.12.2008 року померла [PERSON], яка проживала в [INFO]. Після її смерті залишилося майно, яке вона згідно заповіт\ заповідала позивачу, а саме житловий будинок з надвірними господарськими будівлями який розташований в Коростишівському районі. с.Харитонівка. вул.8-го Березня. 9 та який рахується в по господарській книзі сільради за померлою. [PERSON]. за життя не оформила правовстановлюючих документів на будинок, а тому позивач не мас змоги оформити спадщину після померлої. Позивач в судове засідання не з явився надіслав до суду заяву в якій просив розгляд справи провести без його участі, позовні вимоги підтримує з повному обсязі. Судові витрати просив з відповідача не стягувати. Відповідач в судове засідання не з»явився, надіслав до суду заяву в якій просить розгляд даної справи провести у відсутність їх представника, заявлені вимоги визнають в повному обсязі. Суд. вивчивши матеріали справи, заяви позивача, відповідача, враховуючи, що відповідач позов визнав повністю, визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи, інтереси інших осіб, будинок не є самочинним будівництвом приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення та про можливість постановления рішення. Враховуючи викладене, на підставі ст.ст.ЗЗ1,328,1216,1223,1261,1268 ЦК України

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даною позовною заявою в якій просить постановити рішення, яким визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування своїх вимог вказала, що 16 березня 2006 року померла її мати - [PERSON]. Після смерті матері залишилася спадщина, що знаходяться в с.Рудня, по вул.Партизанській, 31 Коростишівського району, Житомирської області. Позивач не звернулася вчасно до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, оскільки не зн&та, що протягом шести місяців потрібно звернутися до нотаріальної контори. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд їх задовольнити. Відповідач, представник Харитонівської сільської ради Коростишівського району в судове засідання не з»явився, надіслав до суду заяву в якій просить слухати справу у їх відсутності, позовні вимоги визнають в повному обсязі. Суд вивчивши матеріали справи, пояснення позивача, заяву відповідача, враховуючи, що відповідач позов визнав повністю, визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи, інтереси інших осіб, причини пропуску позивачем строку на подачу заяви про прийняття спадщини є поважними тому приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення та про можливість постановления рішення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-14 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою, якою просила стягнути з [PERSON] неустойку за прострочення сплати аліментів в сумі 2700,00 грн. В обґрунтування позовної заяви вказано, що рішенням суду з відповідача на її користь на утримання сина [PERSON] стягнуто аліменти у розмірі 500 грн., щомісячно, починаючи з 01.06.2007 року і до 12.12.2021 року. Однак відповідач ігнорує судове рішення та не платить аліменти, внаслідок чого утворилась заборгованість. За її розрахунком сума неустойки, відповідно до заборгованості, складає 2700,00 грн. Позивач у судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві. Відповідач вимоги визнав повністю. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку задоволення позову повністю за наступного. Судом встановлено, що на час перебування в шлюбі у сторін по справі 12.12.2003 року народився син [PERSON], який після розлучення батьків з 08.03.2008 р. проживає разом зі своєї матір'ю - позивачем по справі. Рішенням Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 12.07.2007 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO] аліменти у розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з 01.06.2007 року і до досягнення ним повноліття /а.с. 11/. Відповідно до вимог ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до довідки, виданої Кіровською державною виконавчою службою, заборгованість по сплаті аліментів [PERSON] станом на 01.10.2009 року складає 9150 грн. /а.с. 6/. Згідно до розрахунку наданого відповідачем, сума неустойки складає 2700грн. /а.с. 7/ Ч. 1 ст. 196 Сімейного кодексу України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. А тому з огляду на викладене вимоги позивача про стягнення заборгованості по сплаті аліментів підлягають задоволення у повному обсязі. Згідно із ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню витрати по справі: судового збору в розмірі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн.

Outcome: approved