Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-16 00:00:00

В серпні 2007 року позивач звернувся до суду з позовом до відкритого акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» про відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоровя, повязаного з виконанням трудових обовязків, посилаючись на те, що в вересні 2002 року був прийнятий на роботу на шахту "Октябрьська" яка в даний час входить до складу Відкритого акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат", працював гірником очисного вибою (ГРОЗ) дільниці № 4 шахти "Октябрьська" Криворізького залізо рудного комбінату з 23.09.2002 року по цей час. Стаж роботи за професією 04 року і 6 місяців. 16.03.2007 року в 02 години 10 хвилин на шахті "Октябрьська" Криворізького залізорудного комбінату дільниці № 34 ніша орти 143 осі гір.1152 м. у робочий час із мною стався нещасливий випадок, зв'язаний з виробництвом. Згідно п.7 Акта №7 Форми Н-1 від 19.03.07 року причиною нещасного випадку, при якому він був травмований, є порушення трудової і виробничої дисципліни. Згідно п.10. Акта «особами, що допустили порушення вимог законодавства про охорону праці, є механік дільниці № 34 [PERSON], що не виконав огляд електроустаткування 15.03.2007р. та не вніс відповідний запис у «Журналі огляду електроустаткування» і в.о.начальника дільниці № 34 [PERSON], що не забезпечив безпечні і здорові умови праці». У зв'язку з отриманою травмою і згідно листка непрацездатності серія ААХ № 054646 від 26.03.2007 року йому був установлений діагноз: ураження промисловим електричним струмом, симптоматична гіпертензія. Суп. діагноз.: Вегето-вестибулярний с-м на тлі электротравми. Винним у заподіянні шкоди його здоровю є підприємство, що у порушення діючого законодавства не забезпечило безпечну організацію при виконання робіт, не виконувало норм і правил охорони праці. В звязку з отриманням профзахворювання змінився звичний для нього спосіб життя, його наслідки вимагають додаткових зусиль для організації життя, підтримки здоров'я, порушили нормальні життєві зв'язки внаслідок неможливості продовження активного громадянського життя, унаслідок порушення відносин з оточуючими людьми. Вважає, що сума компенсації за заподіяну моральну шкоду в розмірі 127 000 гривень. В судовому засіданні позивач і представник позивача в особі [PERSON] позов підтримали, просили стягнути на користь позивача в відшкодування моральної шкоди 127 000 гр., матеріальну шкоду 115,32 коп. і витрати на правову допомогу. Представник відповідача відкритого акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» в особі [PERSON] позов не визнав. Вислухавши сторони, дослідив матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково за такими підставами. В судовому засіданні встановлено, що в вересні 2002 року позивач був прийнятий на роботу на шахту "Октябрьська" яка в даний час входить до складу Відкритого акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат", працював гірником очисного вибою (ГРОЗ) дільниці № 4 шахти "Октябрьська" Криворізького залізо рудного комбінату з 23.09.2002 року по дійсний час. Стаж роботи за професією 04 року і 6 місяців. 16.03.2007 року в 02 години 10 хвилин на шахті "Октябрьська" Криворізького залізорудного комбінату дільниці № 34 ніша орти 143 осі гір.1152 м. у робочий час із мною стався нещасливий випадок, зв'язаний з виробництвом. Згідно п.6 Акта №7 Форми Н-1, від 19.03.2007р. «гірський майстер [PERSON], що здійснював технічне керівництво в зміні, допустив до виконання робіт гірника [PERSON], що знаходячись у ніші скреперної лебідки, доторкнувся спецодягом до кабелю, відчув різкий біль в області спини», упав і був травмований. Згідно п.7 зазначеного Акта №7 причиною нещасного випадку, при якому він був травмований, є порушення трудової і виробничої дисципліни. Згідно п.10. Акта «особами, що допустили порушення вимог законодавства про охорону праці, є: механік дільниці № 34 [PERSON], що не виконав огляд електроустаткування 15.03.2007р. та не вніс відповідний запис у «Журналі огляду електроустаткування» і в.о.начальника дільниці № 34 [PERSON], що не забезпечив безпечні і здорові умови праці». У зв'язку з отриманою травмою і згідно листка непрацездатності серія ААХ № 054646 від 26.03.2007 року позивачу був установлений діагноз: ураження промисловим електричним струмом, симптоматична гіпертензія. Суп. діагноз.: Вегето-вестибулярний с-м на тлі электротравми. 19.03.2007року комісією з розслідування нещасного випадку, що стався з позивачем на шахті "Октябрьська" Криворізького залізо рудного комбінату був складений АКТ Форма Н-5, у якому викладені обставини і причини нещасногого випадку, що стався з позивачем. Згідно параграфа 6 Акта «нещасний випадок з [PERSON] вважається зв'язаним з виробництвом, є страховим, по ньому складається акт форми Н-1.» Комісія встановила, що особами, дія або бездіяльність яких привели до нещасливого випадку, є механік дільниці № 34 [PERSON], що не виконав огляд електроустаткування 15.03.2007р. та в.о. начальника дільниці № 34 [PERSON], що не забезпечив безпечних і здорових умов праці». Згідно виписного епікріза МК У 3361 [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні в ТО 2-ї лікарні м.Кривого Рогу з 16.03.07 по 26.03.07 р. з діагнозом ураження електрострумом, соп. Вегето-вестибулярний с-м на фоні струмотравми. На лікування позивач витратив 115,32 гр., що підтверджується копіями чеків. Після отриманого ураження промисловим струмом позивач лікувався у стаціонарних відділеннях лікарень і клінік і по сьогоднішній день продовжує лікуватися, як наслідок отриманого ураження промисловим струмом відчуває біль в серці, порушений серцевий ритм, аритмія серця, підвищене артеріальний тиск, в звязку з чим йому важко ходити і виконувати фізичну роботу. Винним у заподіянні шкоди здоровю позивачеві є підприємство, яке у порушення діючого законодавства не забезпечило безпечну організацію при виконання робіт, не виконувало норм і правил охорони праці. В судовому засіданні знайшли своє підтвердження доводи позивача про те, що з вини підприємства він переносить як фізичні так і моральні страждання викликані ушкодженням здоров'я в наслідок отриманого ураження промисловим струмом. Таким чином, заподіяне позивачу з вини підприємства ушкодження здоровя викликає в нього фізичні і моральні страждання, порушило звичний для нього спосіб життя, вимагає додаткових зусиль для організації свого життя, для підтримки здоров'я, порушило нормальні життєві зв'язки внаслідок неможливості продовження активного цивільного життя, унаслідок порушення відносин з оточуючими людьми. Ст. 1167 ЦК України, що набрав чинності з 2004 року встановлено, що моральна шкода завдана фізичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю відшкодовується особою яка її завдала. Згідно зі ст. 237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Відповідно до розяснень, викладених у п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року (зі змінами), судам необхідно враховувати , що відповідно до ст. 237-1 КЗпП України за наявності погіршення прав працівника у сфері трудових відносин ( в тому числі виконання робіт у безпечних для життя і здоровя умовах), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. 3 01 квітня 2001 року набрав чинності Закон України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності». Одним із завдань цього Закону та обов'язку Фонду соціального страхування було відшкодування моральної шкоди, заподіяної умовами виробництва, застрахованим та членам їх сімей від нещасних випадків. Законами України про Державний бюджет на 2006 рік та 2007 рік, зупинялась дія, в частині відшкодування моральної шкоди застрахованим та членам їх сімей, абзацу 4 ст. 1, підпункту «є» ч, 1 ст. 21, ч. З ст. 28, ч. З ст. 34 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності». Крім цього, Законом від 28.12.2007 року № 107 з п. З Прикінцевих положень виключені слова, які свідчили про відшкодування за умов, зазначених у цьому пункті, моральної (немайнової) шкоди потерпілим на виробництві та членам їх сімей, і водночас доповнено цей пункт таким абзацом: «відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків моральної шкоди застрахованим та членам їх сімей незалежно від часу настання страхового випадку припиняється з 01 січня 2008 року». Конституційний Суд України в абзаці 9 пункту 5 Рішення №20-рп/2008 (справа про страхові виплати) зазначив, що положеннями п. 1, абзацу 3 п. 5, п. 9, абзацу 3 п. 10, п.11 розділу 1 Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» від 23.02.2007 року №717, скасовано право застрахованих громадян, що потерпіли на виробництві від нещасного випадку або професійного захворювання, на відшкодування моральної шкоди за рахунок Фонду, яке вони мали відповідно до приписів первинної редакції Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності». Проте, Конституційний Суд України вважає, що саме право цих громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки ст. 1167 Цивільного кодексу України та ст. 237-1 КЗпП України їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця). Встановлений законодавством розподіл обов'язків щодо відшкодування моральної шкоди потерпілим на виробництві від нещасного випадку та професійного захворювання не суперечить вимогам статті 22 Конституції України. З огляду на викладене, Конституційний Суд України не вбачає підстав для визнання неконституційними положень п.1, абзацу 3 п.5, п.9, абзацу 3 п.10, п.11 розділу 1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності». З урахуванням вищевикладеного суд вважає, що спірні правовідносини виникають із трудових правовідносин. Доводи відповідача щодо пропуску позивачем строку позовної давності, безпідставні, оскільки відповідно до п.3 ч. 1 ст. 268 ЦПК України позовна давність не поширюється на вимогу про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю. Інші доводи відповідача спростовуються матеріалами справи. Відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. В судовому засіданні встановлено, \~що \~при \~виконанні \~трудових \~обовязків здоровю позивача була заподіяна шкода \~внаслідок отриманого ураження промисловим струмом. Відповідно до вимог ст.153 КЗпП України та акту розслідування нещасного випадку затвердженого 20.03.2007 року, Акту №7 Форми Н-1 від 19.03.2007р. про нещасний випадок, судвважає, що вищевказані докази свідчать про доведеність отримання позивачем ушкодження здоровя, що завдає йому моральні страждання. Відповідно до вимог ст. 23 Цивільного кодексу України кожна особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. При цьому моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя. У звязку з ураженням промисловим струмом позивач зазнав психічні і фізичні страждання, що завдає йому моральних страждань. Визначаючи розмір моральної шкоди, суд вважає, що слід врахувати роз'яснення п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р.,з подальшими змінами, " Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", відповідно до якого, розмір відшкодування моральної( немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоровя потерпілого, тяжкість, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, конкретних обставин по справі, характер моральних страждань і наслідків, що наступили. Отже, враховуючи те, що позивачу не встановлено втрати працездатності, а також характер захворювання, пов'язанного з ураженням промисловим струмом, ступень фізичних і моральних страждань позивача, їх тривалість і тяжкість, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, конкретних обставин по справі, і наслідків, що наступили та виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що слід позовні вимоги позивача задовольнити частково та стягнути з відповідача ВАТ "Криворізький залізорудний комбінат" на його користь 15 000 грн у відшкодування моральної шкоди і 115,32 гр. в відшкодування матеріальної шкоди, завданої придбанням ліків на лікування внаслідок отриманого ураження промисловим струмом. На підставі ст. ст. 153, 237-1 КЗпП України , ст.10, 11, 60, 88, 209 ч.3, 212, 213-214, 218 ЦПК України, суд -

Outcome: approved