Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-27 00:00:00

АТ "Ерсте Банк" звернувся до суду із позовом до відповідачів про стягнення суми заборгованості за кредитом та процентам, пенею за порушення строків сплати процентів та кредиту в загальній сумі 23505,64долараСША, що еквівалентно 188174грн.46коп. 29.06.2010року [PERSON] звернувся до суду із зустрічним позовом до АТ "Ерсте Банк" про визнання недійсним кредитного договору №014/5865/5/10305 від 14.02.2008року та договору застави з Р.№793 від 14.02.2008 року. У судовому засіданні представник позивача вимоги позову підтримав, вимоги зустрічного позову не визнав. Відповідач [PERSON], його представник вимоги первісного позову не визнали, підтримав вимоги зустрічного позову. Відповідач та третя особа за зустрічним позовом [PERSON] у судове засідання не з'явилась, про дату слухання справи повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила. Третя особа ПН Миколаївського МНО [PERSON] до судового засідання не з'явилась, надала клопотання пророзгляд справи за її відсутності. Ухвалою суду справа розглянута за відсутності осіб, які не з'явилися, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Як вбачається із матеріалів справи, 14.02.2008року між ВАТ "Ерсте Банк", правонаступником якого є АТ "Ерсте Банк" та [PERSON] був укладений кредитний договір №014/5865/5/10305, за яким банк надав відповідачу суму кредиту в розмірі 21083,00дол.США на купівлю автомобіля строком до 13.02.2015 року з розрахунку процентної ставки 12,5% річних. За умовами договору відповідач зобов'язаний погашати суму кредиту щомісячними платежами в валюті кредиту - доларах США, а саме по 377,83долараСША згідно погодженого графіку. Пунктами 5.6, 6.5, 9.1 зазначеного договору передбачено, що у випадку прострочення відповідачем сплати суми кредиту й процентів по кредиту, банк має право вимагати дострокового виконання зобов'язань і застосувати штрафна санкції у вигляді пені за порушення строку сплати кредиту та сплати відсотків за користування кредитом в розмірі 0,1% від простроченої суми платежу за кожен день прострочення. Із положень ст. 192 ЦК України, ст. ст. 2, 47, 49 Закону України "Про банки і банківську діяльність" та ст. 5 Декрету КМУ №15-93 від 19.02.1993року "Про систему валютного регулювання і валютного контролю" вбачається, що іноземна валюта може використовуватись банками при видачі кретів за наявності у них генеральної ліцензії НБУ, яку АТ "Ерсте Банк" має за №224 від 29.05.2007року. При наявності зазначеної ліцензії, банку не потрібно додатково отримувати індивідуальну ліцензію для надання споживчого кредиту в іноземній валюті, оскільки така вимога передбачена п.п. "в" п. 4 ст.5 Декрету КМУ №15-93 лише для тих видів кредиту, терміни і суми яких перевищують встановлені законодавством межі, які згідно до листа НБУ від 7.12.2009рок №12-210/7871/22612 до наступного часу законодавством України не визначені. Відповідно до наданих копій повідомлень позичальника-фізичної особи про умови надання споживчого кредиту від 16.01.2008року та 14.02.2008року відповідач [PERSON] як позичальник був ознайомлений з усіма умовами та формами різних видів кредитування як до укладання спірного кредитного договору, так і під час його укладання та йому було роз'яснено, що валютні ризики при укладанні кредиту в іноземній валюті несе він як позичальник. Після отримання цього повідомлення роз'яснення відповідач [PERSON] надав банку заяву про бажання укласти кредитний договір в іноземній валюті та отримати суму в розмірі 21083долара США. Таким чином, зміст спірної угоди свідчить про те, що вона укладена з додержанням вимог цивільного законодавства та за вільного волевиявлення сторін, а визначення грошового еквіваленту зобов'язання в іноземній валюті не суперечить нормам ч. 2 ст. 524 ЦК України. Згідно наданих копій договорів, 14.02.2008року в забезпечення зобов'язань за кредитним договором між банком та [PERSON], за участю позичальника [PERSON], був укладений договір поруки №14/5865/5/10305/2, відповідно до якого відповідач [PERSON] зобов'язалась в солідарному порядку відповідати перед банком по зобов'язанням, які виникли із кредитного договору №014/5865/5/10305. В той же день, 14.02.2008року між ВАТ "Ерсте банк", правонаступником якого є АТ "Ерсте Банк" та [PERSON] в забезпечення кредитних зобов'язань був укладений договір застави транспортного засобу у вигляді автомобіля марки Ford Fusion 1.41, 2007року випуску, р/н [NUMBER], заставною вартістю 118300грн.00коп. Як слідує із наданих розрахунків та листів-претензій, відповідачі як позичальник і поручитель свої зобов'язання у повному обсязі не виконали, суму основної заборгованості за кредитом в розмірі 19651,33дол.США, суму заборгованості по сплаті процентів в розмірі 2802,35дол.США не погасили, у зв'язку з чим банком була нарахована пеня за порушення строку сплати кредиту та процентів в загальному розмірі 1051,96доларівСША. Загальна сума заборгованості за договором кредиту станом на 20.01.2010року складає 23505,64долараСША, що еквівалентно 188174грн.46коп. На підставі викладеного, у відповідності зі ст. ст. 203, 215, 509, 526, 543, 548, 554, 610, 611, 1054-1055 ЦК України, суд дійшов висновку, що волевиявлення відповідача [PERSON] при укладанні з банком кредитного договору було вільним, а обрання валютного кредитування у доларах США - свідомою дією через зменшену відсоткову ставку. Тому, суд вважає, що немає правових підстав для задоволення вимог зустрічного позову [PERSON] як в частині вимог щодо визнання недійсним кредитного договору, так і як наслідок - в частині визнання недійсним договору застави, яким забезпечене дійсне зобов'язання. Доводи [PERSON] про порушення при укладанні кредитного договору принципу рівності сторін, невідповідність його умов положення Закону України "Про захист прав споживачів" щодо ненадання банком достовірної інформації про можливі негативні аспекти його виконання - є безпідставними. З урахуванням того, що відповідачі не виконали зобов'язань, узятих на себе за кредитним договором і договором поруки, суд вважає первісні позовні вимоги обґрунтованими й такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. ст. 81, 88 ЦПК України з відповідачів підлягають стягненню судові витрати на користь позивача в розмірі по 910грн.00коп. з кожного.

Outcome: approved