Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-01 00:00:00

07 серпня 2009 року позивач [PERSON] акціонерний банк «Полтава-банк» звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про звернення стягнення на заставлене майно, посилаючись на те, що згідно кредитного договору №38 від 14.11.2007 року [PERSON] акціонерним банком «Полтава-банк», як кредитором, було надано [PERSON], як позичальнику, споживчий кредит у сумі 750000 грн. строком на 120 місяців з 14.11.2007 року по 14.11.2017 року зі сплатою 16,5 % річних на умовах, визначених кредитним договором №38 від 14.11.2007 року. В забезпечення повернення в строк встановлений вимогою банку, а при відсутності такої вимоги, згідно графіка, але не пізніше 14.11.2017 року грошових коштів, отриманих за кредитним договором №38 від 14.11.2007 року в розмірі 750000 грн., процентів за користування кредитом з розрахунку 16,5% річних на умовах, визначених кредитним договором, неустойки, передбачених [PERSON] зобов»язанням, відшкодування витрат, пов»язаних з пред»явленням вимоги за [PERSON] зобов»язанням і зверненням стягненням стягнення на предмет іпотеки, збитків, завданих порушенням [PERSON] зобов»язання чи умов цього іпотечного договору [PERSON], як «іпотекодавець», передав в іпотеку банку, як «іпотекодержателю» належне йому на праві власності майно, а саме: нежитлові будівлі, що знаходяться за адресою: м.Полтава, вул.Яківчанська, буд.№5, які складаються з: А-1 склад цегляний площею 536,9 кв.м, Б- 1 гараж площею 111,1 кв.м, В-1 склад площею 370,5 кв.м, Г-1 сушильні камери площею 40,3 кв.м, Д-1 майстерня площею 39,9 кв.м, Е-1 склад площею 38,7 кв.м, И-1 чергова площа 12,4 кв.м, К вбиральня площею 2,1 кв.м, Л-1 адмінбудівля площею 29,4 кв.м, №1-4 огорожа, іпотечною вартістю 1 540 000 грн., що належить «іпотекодавцю» на праві приватної власності. Відповідно до пункту 2.3.5 іпотечного договору «іпотекодержатель» має право задовольнити свої вимоги за [PERSON] зобов»язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання або неналежного виконання боржником [PERSON] зобов»язання. Заборона відчуження вищевказаної нежитлової будівлі зареєстрована в Єдиному реєстрі заборон відчуження об»єктів нерухомого майна. Іпотека нежитлової будівлі зареєстрована у Державному реєстрі іпотек. Станом на 27.01.2009 року позичальник [PERSON] свої зобов»язання по сплаті відсотків за користування кредитом по кредитному договору №38 від 14.11.2007 року не виконував, в зв»язку з чим прострочена заборгованість, по кредитному договору №38 від 14.11.2007 року становила 870533 грн. 54 коп., з яких: прострочена заборгованість за відсотками 69430 грн. 91 коп.; пеня 61006 грн. 49 коп. Прострочення сплати відсотків та тіла кредиту є порушенням умов кредитного договору та є підставою для дострокового стягнення наданих кредитних коштів. Виходячи з вищевикладеного, відповідно до умов кредитного договору №38 від 14.11.2007 року [PERSON] акціонерний банк «Полтава-банк» достроково відкликав наданий кредит, надавши для повного повернення кредитних коштів строк до 15 березня 2009 року. Станом на 07.08.2009 року позичальник перед кредитором не виконав вимог, викладених у вимозі про дострокове повернення кредиту за вихідним №005-006/167 від 27.01.2009 року, тому заборгованість відповідача перед АБ «Полтава-банк» склала 966650 грн. 81 коп., з яких: сума основного зобов»язання (тіла кредиту) 727370 грн.; відсотки за користування кредитом 176259 грн. 13 коп.; пеня 63021 грн. 68 коп. Просили суд винести рішення, яким звернути стягнення на користь [PERSON] акціонерного банка «Полтава-банк» на заставлене майно [PERSON] згідно іпотечного договору від 14.11.2007 року, а саме належні йому на праві власності нежитлові будівлі, що знаходяться за адресою: м.Полтава, вул.Яківчанська, буд.№5, які складаються з: А-1 склад цегляний площею 536,9 кв.м, Б-1 гараж площею 111,1 кв.м, В-1 склад площею 370,5 кв.м, Г-1 сушильні камери площею 40,3 кв.м, Д-1 майстерня площею 39,9 кв.м, Е-1 склад площею 38,7 кв.м, И-1 чергова площа 12,4 кв.м, К вбиральня площею 2,1 кв.м, Л-1 адмінбудівля площею 29,4 кв.м, №1-4 огорожа та за рахунок вартості заставленого майна відшкодувати [PERSON] акціонерному банку «Полтава-банк» заборгованість [PERSON] по кредитному договору №38 від 14.11.2007 року в сумі 966650 грн. 81 коп., з яких: 727370 грн. основне зобов»язання (тіло кредиту), 176259 грн. 13 коп. відсотки за користування кредитом, 63021 грн. 68 коп. пеня, а також окремо державне мито в сумі 1700 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 30 грн. 02 серпня 2010 року позивач [PERSON] акціонерний банк «Полтава-банк» звернувся в суд з заявою про збільшення розміру позовних вимог до відповідача [PERSON] про звернення стягнення на заставлене майно, посилаючись на те, що станом на 02.08.2010 року заборгованість [PERSON] по кредитному договору №38 від 14.11.2007 року становить 1 147496 грн. 87 коп., з яких: сума основного зобов»язання (тіла кредиту) 727370 грн.; відсотки за користування кредитом 357105 грн. 19 коп.; пеня 63021 грн. 68 коп. Просили суд прийняти рішення, яким звернути стягнення на користь [PERSON] акціонерного банка «Полтава-банк» на заставлене майно [PERSON] згідно іпотечного договору від 14.11.2007 року, а саме належні йому на праві власності нежитлові будівлі, що знаходяться за адресою: м.Полтава, вул.Яківчанська, буд.№5, які складаються з: А-1 склад цегляний площею 536,9 кв.м, Б-1 гараж площею 111,1 кв.м, В-1 склад площею 370,5 кв.м, Г-1 сушильні камери площею 40,3 кв.м, Д-1 майстерня площею 39,9 кв.м, Е-1 склад площею 38,7 кв.м, И-1 чергова площа 12,4 кв.м, К вбиральня площею 2,1 кв.м, Л-1 адмінбудівля площею 29,4 кв.м, №1-4 огорожа та за рахунок вартості заставленого майна відшкодувати [PERSON] акціонерному банку «Полтава-банк» заборгованість [PERSON] по кредитному договору №38 від 14.11.2007 року в сумі 1147496 грн. 87 коп., з яких: сума основного зобов»язання (тіла кредиту) 727370 грн., відсотки за користування кредитом 357105 грн. 19 коп., пеня 63021 грн. 68 коп., а також окремо державне мито у сумі 1700 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 30 грн. В судовому засіданні представник [PERSON] акціонерного банка «Полтава-банк» [PERSON] заяву про збільшення розміру позовних вимог підтримала. Просила суд задовольнити позовні вимоги банку в повному обсязі. Відповідач [PERSON], адвокат [PERSON] позов визнали частково. Не згодні з оцінкою заставленого майна за адресою: м.Полтава, вул.Яківчанська, буд.№5 в сумі 1 540 000 грн. Також не згодні, що банком по іпотечному договору від 14.11.2007 року стягується все заставлене майно, а не його частина. Суд, заслухавши представника [PERSON] акціонерного банка «Полтава-банк» [PERSON]. відповідача [PERSON]. думку адвоката [PERSON], вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, шо 14 листопада 2007 року між [PERSON] акціонерним банком «Полтава- банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №38 від 14.11.2007 року (а.с.12), згідно якого [PERSON], як позичальнику, було надано споживчий кредит у сумі 750000 грн. строком на 120 місяців з 14.11.200" року по 14.11.2017 року зі сплатою 16,5 % річних на умовах, визначених кредитним договором №38 від 14.11.2007 року . Відповідно до пункту 4.2.2. кредитного договору позичальник зобов»язаний забезпечити повернення одержаного кредиту та сплати відсотків за користування кредитом відповідно до умов договору. Сплату кредиту та відсотків за користування ним проводити щомісячно, згідно графіку погашення заборгованості - додаток №1, шляхом безготівкового перерахунку або готівкою в касу банку. В пункті 4.2.2. кредитного договору вказано, що позичальник зобов»язаний сплатити банку кредитору суму пені, штрафу, а також суму збитків у випадках передбачених п.п.5.2, 5.3 цього договору. Згідно пункту 4.3.1 банк має право, у разі виникнення простроченої заборгованості по кредиту або прострочення сплати відсотків по ньому, стягувати пеню згідно умов п.п.5.2, 5.3 цього договору або достроково стягнути заборгованість за кредитом, письмово попередивши про це позичальника за 10 днів. Пунктом 5.2 кредитного договору передбачено, що при порушенні строків погашення основної суми кредиту або неповної сплати позичальником позичкової заборгованості при порушенні строків погашення нарахованих процентів або неповній сплаті нарахованих процентів, позичальник сплачує банку суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також пеню в розмірі 1 відсотка від суми заборгованості за кожний день прострочення. 14 листопада 2007 року між [PERSON] акціонерним банком «Полтава-банк» та [PERSON] було укладено іпотечний договір (а.с.14-15). Згідно пункту 1.1 іпотечного договору в забезпечення повернення в строк встановлений вимогою банку, а при відсутності такої вимоги, згідно графіка, але не пізніше 14.11.2017 року грошових коштів, отриманих за кредитним договором №38 від 14.11.2007 року в розмірі 750000 грн., процентів за користування кредитом з розрахунку 16,5% відсотків річних на умовах, визначених кредитним договором, неустойки передбачених [PERSON] зобов»язанням, відшкодування витрат, пов»язаних з пред»явленням вимоги за [PERSON] зобов»язанням і зверненням стягнення на предмет іпотеки, витрат на утримання і збереження предмета іпотеки, витрат на страхування предмета іпотеки, збитків, завданих порушенням [PERSON] зобов»язання чи умов цього іпотечного договору «іпотекодавець» передає «іпотекодержателю» належне йому на праві власності майно: нежитлові будівлі, що знаходяться за адресою: м.Полтава, вул.Яківчанська, буд.№5, які складаються з: А-1 склад цегляний площею 536,9 кв.м, Б-1 гараж площею 111,1 кв.м, В-1 склад площею 370,5 кв.м, Г-1 сушильні камери площею 40,3 кв.м, Д-1 майстерню площею 39,9 кв.м, Е-1 склад площею 38,7 кв.м, И-1 чергову площу 12,4 кв.м, К вбиральню площею 2,1 кв.м, Л-1 адмінбудівлю площею 29,4 кв.м, №1-4 огорожу, іпотечною вартістю 1 540 000 грн. Відповідно до пункту 1.4 іпотечного договору «іпотекодавець» підтверджує, що майно, передане в іпотеку, не є предметом другої іпотеки (крім іпотеки ВАТ «[PERSON] Аваль»), судового спору, вільне від боргів, не підлягає стягненню, утриманню та відчуженню, не передано в спільну діяльність, користування, найом (оренду), лізинг, позичку, не продано, не відчужено на інших підставах. Пунктом 2.3.2 іпотечного договору передбачено, що «іпотекодержатель», тобто [PERSON] акціонерний банк «Полтава-банк» має право вимагати дострокового виконання [PERSON] зобов»язання у разі порушення «іпотекодавцем» обов»язків встановлених цим договором іпотеки, а в разі невиконання [PERSON] зобов»язання - звернути стягнення на предмет іпотеки. «Іпотекодержатель» має право відповідно до пункту 2.3.5 іпотечного договору задовольнити свої вимоги за [PERSON] зобов»язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання або неналежного виконання боржником [PERSON] зобов»язання. Судом встановлено, що на час розгляду справи відповідачем умови кредитного договору №38 від 14.11.2007 року не виконані, заборгованість [PERSON] по кредитному договору №38 від 14.11.2007 року становить 1 147496 грн. 87 коп., з яких: сума основного зобов»язання (тіла кредиту) 727370 грн.; відсотки за користування кредитом 357105 грн. 19 коп.; пеня 63021 грн. 68 коп. Отже, на підставі кредитного договору №38 від 14.11.2007 року, іпотечного договору від 14.11.2007 року, вимог чинного законодавства України [PERSON] акціонерний банк «Полтава-банк» правомірно звернувся до суду за захистом своїх прав, а саме звернення стягнення на заставлене майно [PERSON], що знаходяться за адресою: м.Полтава, вул.Яківчанська, буд.№5 і складається з: А-1 склад цегляний площею 536,9 кв.м, Б-1 гараж площею 111,1 кв.м, В-1 склад площею 370,5 кв.м, Г-1 сушильні камери площею 40,3 кв.м, Д-1 майстерня площею 39,9 кв.м, Е-1 склад площею 38,7 кв.м, И-1 чергова площа 12,4 кв.м, К вбиральня площею 2,1 кв.м, Л-1 адмінбудівля площею 29,4 кв.м, №1-4 огорожа. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов»язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов»язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов»язання (неналежне виконання). Згідно зі статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов»язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов»язання, сплата неустойки, відшкодування збитків. Частиною 1 статті 624 ЦК України визначено, що. якщо за порушення зобов»язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов»язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов»язання, на вимогу кредитора зобов»язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Закон України «Про іпотеку» визначає, що у разі порушення іпотекодавцем обов»язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов»язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до статті 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов»язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов»язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Таким чином, на підставі встановлених по справі обставин, зібраних по справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] акціонерного банка «Полтава-банк» підлягають задоволенню. Судом оцінюються критично пояснення [PERSON], що він не згоден з іпотечною вартістю заставленого майна, що знаходиться за адресою: м.Полтава, вул.Яківчанська, 5 на суму 1 540 000 грн.; відповідач вважає, що вартість заставленого майна, яке йому належить, значно більше. Не згоден з тим, що [PERSON] акціонерний банк «Полтава-банк» не провів свою оцінку заставленого майна, а погодився з оцінкою, яку провів ВАТ «[PERSON] Аваль». Вважає, що для задоволення вимог [PERSON] акціонерного банку «Полтава-банк» достатньо реалізувати один з об»єктів, що знаходиться за адресою: м.Полтава, вул.Яківчанська, 5, а не реалізовувати все майно, що є предметом іпотечного договору від 14.11.2007 року. Суд з такою думкою відповідача [PERSON] погодитись не може, оскільки згідно пункту 1.1. іпотечного договору від 14.11.2007 року, іпотечна вартість заставленого майна складає 1 540 000 грн. З даною оцінкою заставленого майна відповідач погодився, про що свідчить його підпис на даному іпотечному договорі (а.с.15). Даний іпотечний договір [PERSON] не оскаржував і на даний час він є дійсним. Проведену ВАТ «[PERSON] Аваль» оцінку заставленого майна, що знаходиться за адресою: м.Полтава, вул.Яківчанська, 5 на суму 1 540 000 грн. відповідач не оспорював, а отже погодився з такою оцінкою майна. Заперечення відповідача, що [PERSON] акціонерний банк «Полтава-банк» не провів свою оцінку заставленого майна, а погодився з оцінкою, яку провів ВАТ «[PERSON] Аваль», не мають під собою законного підгрунття, оскільки це право банку погоджуватися або не погоджуватися з оцінкою заставленого майна. Крім того, згідно Акту узгодження заставленої вартості від 14.11.2007 року [PERSON] акціонерний банк «Полтава-банк», далі «заставодержатель», з однієї сторони та [PERSON], далі «застоводавець», дійшли згоди щодо заставної вартості нежитлових будівель, які знаходяться в м.Полтава по вул.Яківчанській,5, який складає 1 540 000 грн. Даний Акт узгодження заставленої вартості від 14.11.2007 року був підписаний представником [PERSON] акціонерного банку «Полтава-банк» [PERSON] та [PERSON]. З даним Актом відповідач погодився, його не оскаржував і на даний час він є дійсним. Посилання відповідача, що для задоволення вимог [PERSON] акціонерного банку «Полтава- банк» достатньо реалізувати один з об»єктів, що знаходиться за адресою: м.Полтава, вул.Яківчанська, 5, а не реалізовувати все майно, що є предметом іпотечного договору від 14.11.2007 року є необгрунтованим та таким, що суперечить вимогам статті 590 ЦК України. Частиною 5 статті 590 ЦК України встановлено, що якщо предметом застави є дві або більше речей (два або більше прав), стягнення може бути звернене на всі ці речі (права) або на будь-яку з речей (прав) на вибір заставодержателя. Якщо заставодержатель зверне стягнення на одну річ (одне право), але його вимогу не буде задоволено в повному обсязі, він зберігає право застави на інші речі (права), які є предметом застави. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved