overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-24 00:00:00

24 березня 2010 року позивач [PERSON]І звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON]. В обгрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що він з відповідачем знаходиться у шлюбі зареєстрованому 20 серпня 2008 року. Від шлюбу дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося через те, що вони різні люди, у них різні погляди на права і обовязки подружжя, різне ставлення до сімї, роботи, друзів, на підставі чого у них виникають сварки та непорозуміння. З грудня 2008 року відповідач покинула позивача та почала проживати з іншим чоловіком. Кожен з них має своє особисте життя і примирення між ними неможливе. Оскільки відповідач не погоджується розірвати шлюб в досудовому порядку, тому позивач вимушений звернутись до суду. В судовому засіданні позивач [PERSON]І підтримав позовні вимоги, підтвердив викладені в ньому обставини і просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, направив на адресу суду заяву, згідно якої позов визнала і просила розглянути справу за її відсутності. Вислухав пояснення позивача, дослідивши письмові докази, які представлені і є в матеріалах справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 20 серпня 2008 року між позивачем та відповідачем [PERSON] селищною радою Жовтневого району Миколаївської області зареєстровано шлюб (а.с. 7). Від шлюбу сторони дітей не мають. Спільне життя не склалося, оскільки сторони не приділяли необхідної уваги сім'ї у звязку з чим між ними втрачені почуття привязаності один до одного, на підставі чого між ними виникали сварки і непорозуміння. Також в судовому засіданні доведений факт припинення шлюбно-сімейних стосунків та неможливість подальшого спільного життя сторін і збереження сім'ї, оскільки сторони мають намір створити інші сім'ї. Відповідно до ч. 1 ст.. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Оскільки судом встановлено факт реєстрації шлюбу між сторонами, припинення ними сумісного проживання- з грудня 2008 року, не підтримання сімейних відносин, тому суд приходить до висновку, що шлюб сторін носить формальний характер, і збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін, які не бажають зберегти сім'ю, у зв'язку з чим позов слід вважати таким, що підлягає задоволенню. Витрати в органах РАЦС покласти на сторони.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-24 00:00:00

21.04.2010 року позивачка звернулася із позовом до суду, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що вона народилася 10.06.1937 року та має правовий статус дитини війни. Відповідно ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» дітям війни пенсії підвищуються щомісячно на 30% мінімальної пенсії за віком, але з 01.08.2009 року виплачувалась в меншому розмірі. Просить суд нарахувати та виплатити підвищення до пенсії за період з 01.08.2009 року по 31.03.2010 року. Позивачка у судове засідання не зявилася, але у позовній заяві просить суд розглянути справу за її відсутністю, на позові наполягає. Відповідач у судове засідання не зявився, належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, причину неявки суду не повідомив. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені обставини, які підтверджуються такими доказами. [PERSON] В.1 народилася 10.06.1937 року та має правовий статус дитини війни, що підтверджується копією посвідчення. Згідно ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсій, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Водночас ст. 7 цього Закону передбачено, що фінансове забезпечення соціальних гарантій, передбачених зазначеним законом, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету України. Відповідно ст. 71 Закону України «Про державний бюджет України на 2009 рік» Кабінету Міністрів України надано право у 2009 році встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами. Названа норма передбачає встановлення в абсолютних сумах розмірів лише тих виплат, вихідним критерієм розрахунку яких є розмір мінімальної заробітної плати. Відповідно її дія не поширюється на спірні відносини, оскільки розмір зазначених соціальних виплат згідно із Законом України «Про соціальний захист дітей війни» залежить від розміру мінімальної пенсії за віком. Отже, нарахування та виплата у 2009 році дітям війни підвищення до пенсії або щомісячного грошового довічного утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, повинні здійснюватися відповідно норм Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Враховуючи, що позивачці починаючи з 01.08.2009 року сплачувались підвищення до пенсії у розмірі 10% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, за період з 1.08.2009 року до 31.03.2010 року відповідач повинен донарахувати позивачці недоплачену суму соціальної допомоги.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-24 00:00:00

21.04.2010 року позивач звернувся із позовом до суду, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що він народився 16.04.1938 року та має правовий статус дитини війни. Відповідно ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» дітям війни пенсії підвищуються щомісячно на 30% мінімальної пенсії за віком, але йому така надбавка в 2009 році не виплачувалась. Просить суд нарахувати та виплатити підвищення до пенсії за період з 01.08.2009 року по 31.03.2010 року. Позивач у судове засідання не зявився, але у позовній заяві просить суд розглянути справу за його відсутністю, на позові наполягає. Відповідач у судове засідання не з'явився, належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи. причину неявки суду не повідомив. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені обставини, які підтверджуються такими доказами. [PERSON]М народився 16.04.1938 року та має правовий статус дитини війни, що підтверджується копією посвідчення. Згідно ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсій, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Водночас ст. 7 цього Закону передбачено, що фінансове забезпечення соціальних гарантій, передбачених зазначеним законом, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету України. Відповідно ст. 71 Закону України «Про державний бюджет України на 2009 рік» Кабінету Міністрів України надано право у 2009 році встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами. Названа норма передбачає встановлення в абсолютних сумах розмірів лише тих виплат, вихідним критерієм розрахунку яких є розмір мінімальної заробітної плати. Відповідно її дія не поширюється на спірні відносини, оскільки розмір зазначених соціальних виплат згідно із Законом України «Про соціальний захист дітей війни» залежить від розміру мінімальної пенсії за віком. Отже, нарахування та виплата у 2009 році дітям війни підвищення до пенсії або щомісячного грошового довічного утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, повинні здійснюватися відповідно норм Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Враховуючи, що позивачу починаючи з 01.01.2009 року сплачувались підвищення до пенсії у розмірі 10% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, за період з 1.08.2009 року до 31.03.2010 року відповідач повинен донарахувати позивачу недоплачену суму соціальної допомоги.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом про стягнення заборгованості за житлово - комунальні послуги в сумі 5668.46 грн. Просить суд стягнути з відповідача заборгованість за теплопостачання, в сумі 3904.14 грн. та заборгованість за надані послуги по утриманню будинку та прибудинкоаої території, в сумі 1764.32 грн. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просить суд позов задовольнити. В судове засідання не з'явився відповідач, про місце, день та час розгляду справи належним чином повідомлений, подав до суд заяву про визнання ним позову, просить справу розглянути без його участі. Справа розглядається в порядку ст. ст. 130. 174 ЦПК України. В судовому засіданні були досліджені докази: довідка про склад сімї; довідки про нарахування та сплату відповідачем суми вартості послуг за надані житлово комунальні послуги. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України; ст.. ст.. 24- 25 Закон) України «Про теплопостачання»; ст.. ст..: 20-22 Закону України «Про житлово комунальні послуги»; Постанови Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. N 630. отримані відповідачем послуги повинні бути оплачені у розмірі, що встановлені відповідними тарифами на постачання теплової енергії. Відповідно до вимог ст.. ст.. 24- 25 Закону України «Про теплопостачання»; ст.. ст..: 20-22 Закону України «Про житлово комунальні послуги»; ст. ст.: 67-68 ЖК УРСР; п. 30 Постанови Кабінет\ Міністрів України від 21 липня 2005 р. N 630 Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, отримані відповідачем послуги повинні бути оплачені у розмірі, що встановлені відповідними тарифами. Відповідно до виког ст. 20 Закону України «Про житлово комунальні послуги»; ст. ст.: 66-68 ЖК УРСР; укладеного договору та ст. 526 ЦК України, наймач повинен сплачувати квартирну плату у встановленому розмірі та строки. Статтями 322. 901 ІДК України передбачено, що власник зобовязаний утримувати належне йому майно та оплачувати надані послуги, які пов'язані з утриманням майна. Враховуючи викладені обставини, відповідно до ст. ст. 14. 15. 16 ЦК України позовні вимоги підлягають задоволенню у повном\\ обсязі. Судові витрати по справі повинні бути покладені на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом про стягнення заборгованості за житлово комунальні послуги в сумі 1309.99 грн. Просить суд стягнути з відповідачів солідарно зазначену заборгованість за надані послуги по утриманню будинку та прибудинкової території. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просить суд позов задовольнити. В судове засідання не з'явилися відповідачі, які про місце, день та час розгляду справи належним чином повідомлені, подали до суд заяви про визнання ними позову, просять справу розглянути без їх участі. Справа розглядається в порядку ст. ст. 130. 174 ЦПК України. В судовому засіданні були досліджені докази: довідка про склад сім'ї; довідки про нарахування та сплату відповідачем суми вартості послуг за надані житлово комунальні послуги. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України: сг.. ст..: 20-22 Закону України «Про житлово - комунальні послуги»; отримані відповідачами послуги повинні бути оплачені у розмірі, що встановлені відповідними тарифами. Відповідно до вимог ст.. ст..: 20-22 Закону України «Про житлово комунальні послуги»; ст. ст.: 67-68 ЖК УРСР. отримані відповідачами послуги повинні бути оплачені у розмірі, що встановлені відповідними тарифами. Відповідно до вимог ст. 20 Закону України «Про житлово комунальні послуги»; ст. ст.: 66-68 ЖК УРСР; укладеного договору та ст. 526 ЦК України, наймач повинен сплачувати квартирну плату у встановленому розмірі га строки. Статтями 322. 541. 543 та 901 ЦК України передбачено, що власник зобов'язаний утримувати належне йому майно та оплачувати надані послуги, які пов'язані з утриманням майна. Солідарний обов'язок виконати зобовязання та право предявлення солідарної вимоги виникає у кредитора відповідно до умов, встановлених договором або законом. Враховуючи викладені обставини, відповідно до ст. ст. 14. 15. 16 ЦК України позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Судові витрати по справі повинні бути покладені на відповідачів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-24 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 15.12.1995 р. він перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, але шлюбні стосунки між сторонами припинені. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Позивач вважає, що сім'я розвалилась остаточно та відновленню не підлягає. У судовому засіданні позивач позов підтримала у повному обсязі, просила позов задовольнити та дала пояснення в обґрунтування позову аналогічні викладеним у позовній заяві. Відповідач у судове засідання не з?явився , але подав до суду заяву в якій вказав, що позовні вимоги визнав у повному обсязі, вважає неможливим збереження шлюбу, та просив розглянути справу без його участі. Вислухавши пояснення позивача, встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15.12.1999 р., про що відділом реєстрації актів громадянського стану міськвиконкому м.Запоріжжя зроблено актовий запис № 2053. Для сторін шлюб є першим. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], який мешкає з відповідачем. Шлюбні стосунки між сторонами припинені, з того часу спільне господарство сторони не ведуть та проживають окремо. Відновити шлюбні стосунки неможливо. Ці обставини підтверджуються дослідженими в ході судового засідання доказами. Ст. 112 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб підлягає розірванню, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що оскільки сторони припинили спільне життя, відновлення шлюбних стосунків неможливе , збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Суд також вважає за необхідне стягнути з відповідача витрати щодо оформлення розірвання шлюбу в органах РАЦС повністю. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-24 00:00:00

Представник Житомирської психіатричної лікарні №1 просить суд госпіталізувати [PERSON], [INFO], у психіатричний стаціонар для лікування без згоди останньої у звязку із наявністю у неї тяжкого психіатричного розладу, який обумовлює її безпорадність і неможливість самостійно задовольняти основні життєві потреби та суттєву шкоду її здоровю внаслідок погіршення психічного стану у разі, якщо особі не буде надана психіатрична допомога. Законний представник [PERSON], її чоловік [PERSON], звернувся до суду із заявою про розгляд справи у його відсутності. Згідно із висновком психіатричною лікарсько - консультативною комісією № 623 від 25 травня 2010 року [PERSON] по психічному стану не може приймати участь у судовому засіданні. Суд вважає за можливе ухвалення рішення на підставі наявних справі доказів. Заслухавши пояснення учасників судового засідання, вивчивши матеріали даної та амбулаторних справ, судом з'ясовано, що [PERSON] в даний час знаходиться в стані тяжкого психічного розладу. Галюцинує, висловлює маячні ідеї важкої хвороби, «Клінічної смерті», демонструє непритомний стан, відмовляється від води та їжі, інєкцій. За останній час дуже схудла, самостійно не встає на ноги, не виконує особисті навики гігієни, не виконує інструкції, періодично буває збуджена, накидається на т оточуючих. В звязку з таким станом потребує обстеження і лікування в умовах психіатричного стаціонару. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В якому вказує, що 30 квітня 2004 року був зареєстрований шлюб між сторонами у відділі реєстрації актів цивільного стану Броварського міського управління юстиції Київської області, про що свідчить актовий запис № 310. Від спільного шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] - [INFO]. Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося, близько двох років між сторонами почали виникати непорозуміння на грунті різних поглядів на права та обовязки членів сімї, відповідач декілька раз припиняв спільне проживання, забирав свої речі та деякий час жив окремо від сімї, але потім повертався і сторони намагалися проживати разом, але розлад подружніх стосунків набув стійкого характеру. Вважає, що примирення між ними не можливе, тому просить шлюб розірвати. Позивач в судовому засіданні позов підтримала повністю, та просила задовольнити. Відповідач позовні вимоги визнав повністю, проти розірвання шлюбу не заперечував. Спору майнового характеру у сторін немає, спільного господарства не ведуть. Сторони в зареєстрованому шлюбі вперше. Вислухавши позивача, відповідача, дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони не ведуть спільного господарства, разом постійно не проживають, між ними постійно виникають сварки та непорозуміння, по даній причині шлюб існує формально. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-24 00:00:00

25 листопада 2010 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON]В про стягнення аліментів. Позов з посиланням на вимоги ст.ст. 180,182 СК України, мотивовано тим, що відповідач є батьком неповнолітньої [PERSON], але не надає добровільно матеріальної допомоги на її утримання, хоча має можливість її надавати. Просила стягнути на її користь аліменти на утримання дочки в розмірі половини доходу відповідача щомісяця до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні позивачка зменшила позовні вимоги до 400 грн. щомісяця. Відповідач змінений позов визнав, а тому суд на підставі п. 4 ст. 130 ЦПК України дійшов висновку про можливість ухвалення судового рішення з попереднього судового засідання. Судом встановлено обставини, які відповідають сімейним правовідносинам. Відповідач є батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою (а.с.7-8). Встановлений ст. 180 СК України обовязок батька утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, є підставою для задоволення позову. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує, матеріальне становище позивачки, яка проживає з неповнолітньою дочкою, згоду сторін щодо розміру аліментів та встановлює їх в розмірі 400 грн. щомісячно до досягнення дочкою повноліття, починаючи з 25.11.2009 року. Спору щодо місця проживання дитини між сторонами не має.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-24 00:00:00

У березні 2010 року надійшла позовна заява [PERSON] філії відкритого акціонерного товариства «Київоблгаз» ( далі - [PERSON] філія ВАТ «Київоблгаз» ) до [PERSON] про стягнення боргу, в якій позивач посилається на те, що відповідач використовує природний газ, проте не оплачує надані послуги і має заборгованість за період з 01.12.2008 року по 01.03.2010 року в розмірі 1093,33 грн. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала. Відповідач про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить розписка про одержання судової повістки, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] є абонентом [PERSON] філії ВАТ «Київоблгаз», особовий рахунок абонентської книжки № 61990-9 і їй надаються послуги з газопостачання. Згідно із Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про ціни і ціноутворення» від 17.03.1999 року оплата за газ здійснюється абонентом за цінами і тарифами, встановленими Кабінетом Міністрів України, Національною комісією з питань регулювання електроенергетики, з врахуванням постанови Кабінету Міністрів України від 11.06.2005 року №442 «Про затвердження порядку внесення до спеціального фонду державного бюджету збору у вигляді цільової надбавки до тарифу на природній газ». Відповідно до п.17 постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.1999 року № 2246 «Про затвердження Правил надання населенню послуг з газопостачання» оплата за надані протягом розрахункового періоду послуги з газопостачання вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця. Відповідачем своєчасно не проводиться повна оплата спожитих послуг з газопостачання, тому за ним рахується заборгованість за період з 01.12.2008 року по 01.03.2010 року в розмірі 1093,33 грн., про що свідчить розрахунок боргу. Виходячи з наведеного, суд прийшов до висновку, що позовна заява підлягає -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-24 00:00:00

Позивачка звернулася в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, вказуючи на те, що останній являється батьком неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], яка знаходяться на утриманні позивачки [PERSON], [INFO], мешканки [INFO]. Відповідач утриманням, вихованням дитини не займається, матеріальної допомоги на її утримання добровільно не надає, хоча він має таку можливість, оскільки є працездатним та інших утриманців у нього немає, а тому просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини в розмірі по 767 гривень щомісячно на дитину до її повноліття та на її утримання в розмірі 884 гривні щомісячно до досягнення дитиною трьохрічного віку. Позивачка позов підтримала і підтвердила обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач позов визнав частково, посилаючись на те, що він на даний час працевлаштувався на сезонну роботу з невеликою оплатою і немає змоги сплачувати аліменти у визначеному позивачкою розмірі, а згідний сплачувати аліменти на утримання доньки Івангеліни, [INFO], в сумі 250 гривень та на утримання позивачки до досягнення донькою трирічного віку в сумі 150 гривень. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст.ст. 180, 182 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей; при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, інші обставини. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком неповнолітньої [PERSON] [INFO], яка знаходяться на утриманні позивачки, а тому в силу зазначеної вище норми закону він має надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. Судом також встановлено, що [PERSON] тимчасово працевлаштувався на сезонну роботу до ПП [PERSON], у приватній власності житлового будинку і земельної ділянки не має, проживає в господарстві своїх батьків. З матеріалів справи вбачається, що позивачка [PERSON] не працює, на даний час здійснює догляд за дитиною до трьох років. За таких обставин, з врахуванням матеріального становища відповідача, здоровя позивачки, суд вважає, що з відповідача на користь позивачки на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], слід стягнути аліменти в розмірі по 300 гривень щомісячно до її повноліття, а також аліменти на утримання позивачки до досягнення дитиною трьох років в розмірі 150 гривень. При цьому суд виходить з реальної можливості відповідача сплачувати аліменти в цьому розмірі, оскільки він є працездатним та інших утриманців не має. Враховуючи наведене, ст.ст. 180, 181, 182, 184, 191, 84 Сімейного Кодексу України,

Outcome: partial