Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-28 00:00:00

06. §5.2010 р&ку позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] Пенсійного фонду України в Балаклійському районі Харківської області (далі - УПФУ в Балаклійському районі Харківської області), в якому просив зобов'язати відповідача провести перерахунок та виплатити йому, як дитині війни, підвищення до пенсії в законодавчо установлених розмірах за період з Ш січмя 20Ш року т 31 грудня 2009раму. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що належить до соціальної категорії «Дитина війни» та відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з 01 січня 2008 року має право на отримання щомісячної державної соціальної допомоги в розмірі 30% від мінімального розміру пенсії за віком. Проте, в 2008-2009 роках вказана допомога виплачувалась не в належних розмірах. Відповідач всупереч Рішення Конституційного Суду України №10-рп/2008 від 22.05.2008року, якими були визнані неконституційними окремі положення Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів», в тому числі й щодо зупинення ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», здійснив нарахування та виплату відповідної соціальної допомоги за 2008-2009 роки частково, в розмірі меншому, ніж передбачено законодавством. Відповідач надав заперечення на позов, в яких просить суд в задоволенні позову відмовити. В обґрунтування своїх доводів зазначив, що в 2008 році вперше всі пенсіонери зі статусом «Дитина війни» отримали доплату до пенсії. Після прийняття рішення Конституційним Судом України №10-рп/2008 від 22.05.2008 року, якими були визнані неконституційними окремі положення Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів», в тому числі й щодо внесення змін до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», Постановою Кабінету Міністрів України №530 від 28.05.2008 року було врегульовано дане питання і встановлено, що пенсіонерам зі статусом «Дитина війни» з 22.05.2008 року виплачується доплата до пенсії у встановлених вказаною постановою розмірах. Крім того, відповідач вважає свої дії щодо невиплати позивачу щомісячної соціальної допомоги, передбаченої ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» правомірними через невизначеність на законодавчому рівні органу, на який покладено обов'язок здійснення таких виплат особам, які мають статус дитини війни, за рахунок яких коштів повинні здійснюватися ці виплати та який розмір мінімальної пенсії за віком необхідно застосовувати при обчисленні таких доплат. При цьому, відповідач зазначив про необґрунтованість доводів позову щодо застосування до спірних правовідносин ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», оскільки розмір мінімальної пенсії за віком, встановлений абзацом 1 частини 1. цієї статті застосовується виключно для визначення розмірів пенсії, призначених за цим Законом. Також, відповідач наполягав на відмові в задоволенні позову через від--- правових підстав для нарахування та виплати доплати до пенсії в розмірах, виї^: :. встановлено діючим законодавством. Для розгляду позову сторони в судове засідання не прибули, хоча належним -ж_ були повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, однак надали заяви про :: у справи за їх відсутності. Суд вирішив можливим розглянути справу за відсутності сторін, на підставі на^ *- справі доказів. Суд, всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у спразі ~: з'ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та зап=: є - дослідивши матеріали справи, оцінивши ці докази в сукупності, визнає позов такку. підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені обставини і визначені відповідні до них правовідносини. Позивач народився 12 лмсшштшдт 1936р@щ?. Згідно із ст.1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» дитиною з ' особа яка є громадянином України та якій на час закінчення (2 вересня 1945 року) Г: світової війки було менше 18 років. Відповідно, позивач є дитиною війни в розумінні -і я України «Про соціальний захист дітей війни». Даний факт підтверджується у# посвідчення позивача з проставленим в ньому штампом «Дитини війни». Враховуючи зазначений статус позивача суд зазначає, що її соціальний згтж- регулюється Законом України «Про соціальний захист дітей війни». Відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» дітям = т пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, зі виплачується замість пенсії, підвищуються на ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком. Виходячи з того, що позивач є дитиною війни в розумінні Закону України соціальний захист дітей війни», суд вважає, що на неї повністю розповсюджують:- з: пільги та соціальні гарантії, передбачені Законом України «Про соціальний захист д~ча війни», в тому числі й право на підвищення пенсії на 30% мінімальної пенсії за віком і передбачено статтею 6 зазначеного Закону. Згідно зі ст.7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», фіна:- ж забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюєть:- а рахунок коштів Державного бюджету України. Що стосується вимог позивача про зобовязання відповідача виплачувати йому у 2 і 1 році щомісячну доплату до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, то суд вва- _ що зазначені вимоги підлягають частковому задоволенню за таких підстав. Відповідно до п.п. 41 розділу 2 закону України «Про державний бюджет на 2008 р: - про внесення змін до деяких законодавчих актів України» текст статті 6 Закону Уі-сі «Про соціальний захист дітей війни» викладено в наступній редакції: «Дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про ста : ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») до пенсії або щомісячного довіч грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пе:-: виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Ветер а- - війни, які мають право на отримання підвищення до пенсії або щомісячного довіч:-::- грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пе:-: відповідно до цього Закону та Закону України «Про статус ветеранів війни, гаран-.. соціального захисту» дане підвищення провадиться за їх вибором згідно з одним із законів > Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року за № 10-рп\\2008 ром- справі за конституційними поданнями Верховного Суду України щодо відповіді-:: Конституції України (конституційності) окремих положень ст.65 розділу 1, пунктів 61. : 1 63, 66 розділу 2, пункту 3 розділу 3 Закону України «Про державний бюджет на 2008 - про внесення змін до деяких законодавчих актів України » і 101 народних депутатів Укгм-* щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень ст. 67 розділу 1, ~ - 1-4, 6-22, 24-100 розділу 2 Закону України «Про державний бюджет на 2008 рік та п* внесення змін до деяких законодавчих актів України » (справа щодо предмета та зуі закону про Державний бюджет України), визнано таким, що не відповідає Конст: ~ ти ^країни (є неконституційним) положення п.п.41 розділу 2 Закону України «Про ержавний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України». Рішення Конституційного Суду України має преюдиціальне значення дам судів іагальної юрисдикції при розгляді ними позовів у звязку з правовідносинами, які виникли шаслідок дії положень статей зазначеного закону, що визнані неконституційними. Рішення Сонституційного Суду України є обовязковим до виконання на території України, ютаточним і не може бути оскаржене. Виходячи з викладеного УПФУ в Балаклійському районі Харківської області з 12.05.2008року повинно було нараховувати та сплачувати позивачу доплату до пенсії, іередбачену ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» в редакції, яка діяла Ю 01.01.2008 року, у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. З січня 2008 ра>щ/ по грудешіь 2009 року позивачу нараховувалось та виплачувалось іазначене підвищення відповідно до встановленого розміру, що підтверджується нформацією, наведеною в письмових запереченнях УПФУ в Балаклійському районі Харківської області. Таким чином, до ухвалення рішення Конституційним Судом України, тобто до 22.05.2008року, відповідач, здійснював позивачу доплати, передбачені ст. 6 Закону України ;<Про соціальний захист дітей війни» в редакції від 01.01.2008 року, тобто діяв на підставі та / відповідності з діючою нормою зазначених законів, а тому позовні вимога щодо стягнення підвищення до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком з 01.01.2008 року по 21.05.2008року задоволенню не підлягає. Виходячи з приписів ч.2 ст.152 Конституції України та дати ухвалення Конституційним Судом України рішення, відповідач з 22.05.2008 року відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» повинен був нараховувати та здійснювати виплату позивачу відповідного підвищення до пенсії у розмірі 30% мінімальних пенсій за віком, яка встановлюється Законом про державний бюджет на відповідний рік. Тому за період з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року позивачу повинен бути здійснений перерахунок вказаного підвищення до пенсії. 4.2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно з положеннями ч.4 ст.8 Цивільно-процесуального кодексу України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України (254к/96-ВР) закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною радою України, або іншому правовому акту, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу. Судом встановлено, що пенсію і доплату до неї позивачу [PERSON] Пенсійного Фонду у Балаклійському районі Харківської області в 2008 році нараховано і виплачено відповідно до постанов КМУ №530 від 28.05.2008 року та №654 від 16.07.2008 року «Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян». Суд не може погодитися з таким розрахунком, проведеним відповідачем, щодо встановлення підвищення до пенсії позивача, оскільки відповідно до п.6 ч. 1 ст.92 Конституції України виключно законами визначаються, зокрема, основи соціального захисту, а ст.75 Конституції встановлено, що єдиним органом законодавчої влади в Україні є парламент - Верховна Рада України. Закон України «Про соціальний захист дітей війни» має вищу юридичну силу і, виходячи з загальних засад пріоритетності законів над урядовими нормативними актами, саме Закон підлягає застосуванню при вирішення даного спору. Крім того, згідно ч.З ст.22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Порядок обчислення і встановлення доплати до пенсії визначається Кабінетом Міністрів України. Проте, надання законодавцем такого права Кабінету Міністрів України не означає, що останній, встановлюючи такий порядок, може допустити звуження змісту та обсягу прав позивача, встановлених Законом України «Про соціальний захист дітей війки». Тобто, Кабінет Міністрів України повинен був встановити зазначений порядок, не порушуючи положень цього Закону, в тому числі й інших законів, якими встановлено розміри мінімальної пенсії за віком. Звуження пщзаконним актом змісту та обсягу права, наданого вищевказаним Законом, є безпідставним. Виходячи із загальних засад пріоритету законів над підзаконнимк вирішенні даного спору застосуванню підлягає саме розмір мінімальної пенсі установлений у законі «Про державний бюджет України» на відповідний рік, а не І КМУ, на які посилається відповідач. Стосовно вимог про зобовязання відповідача виплачувати позивг-г доплату до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком за 2009 рік з 01.01 2 Xе 31.12.2009року, суд вважає їх підлягаючими задоволенню з таких підстав. В ч.І ст.54 Закону України «Про державний бюджет України на 2л: 26.12.2008№835-?І /далі Закон №835-УІ/ зазначено, що у 2009 роді прожиткен ж на одну особу та для тих, хто відноситься до основних соціальних і демограф «Я населення, в розмірах, що діяли у грудні 2008 року. Законом України «Про _.е бюджет на 2009 рік» ніяких змін до ст.6 Закону України «Про соціальний зсздД л війни» не вносилось. Тобто, при нарахуванні пенсії позивачу з 01.01.2009 року по 31.12 11 ¦ і відповідач повинен брати прожитковий мінімум в сумі станом на грудень 2008 рсяп 498 гривень, оскільки саме він береться для визначення мінімальної пенсії зі з нарахуванні та виплаті щомісячну доплату до пенсії згідно Закону України «Пре ;: захист дітей війни». Щодо доводів стосовно відсутності підстав для застосування до спірних правеє ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхуБап зазначає наступне. Сторонами по справі не заперечується, що позивач, відповідно до ст.6 Закон- «Про соціальний захист дітей війни» має право на отримання доплати до пенсі: у 30% мінімальної пенсії за віком. За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається « правилами, передбаченими ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове ~ пенсійне страхування», іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей р: :.*е встановлював інший розмір, немає. З огляду на викладене, суд вважає необгрунтованими доводи відповідачі, застосування положення ч.З ст.28 зазначеного Закону, з якої випливає, що мі:- _ розмір пенсії за віком, встановлений абзацом 1 частини 1 цієї статті, застосо? виключно для визначення розмірів пенсії, призначених згідно з цим Законом, ос наявність такої норми та відсутність іншого мінімального розміру пенсії за вікск підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії, встановлена Конституції України та права на отримання доплати до пенсії, передбаченої ст.б України «Про соціальний захист дітей війни». Суд вважає за можливе застосувати саме ч.І ст.28 Закону України загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», оскільки в даному мінімальний розмір пенсії за віком використовується не для визначення розміру буз пенсії, а лише як коефіцієнт для визначення розміру щомісячної доплати до передбаченої Законом України «Про соціальний захист дітей війни», оскільки це?: передбачає в якості критерію визначення розміру щомісячної доплати до пенсії, що ні г ¦ суду, ке суперечить вимогам частини 3 статті 28 Закону України «Про загальнообез державне пенсійне страхування». Пенсійний фонд України діє у відповідності до Положення «Про Пенсійний :. України» і здійснює свої повноваження на підставі п.15 зазначеного положення -яв створені в установленому порядку його територіальні управління. Відповідно до Знав» України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» рішення ляе призначення та перерахунок пенсій приймаються районними управліннями Пенс.:' -як фонду України за місцем проживання пенсіонерів. Територіальним управлінням Пенсійний фонду України за місцем проживання [PERSON] - є [PERSON] Пенсійного -інз? України в Балаклійському районі. Суд вважає безпідставними заперечення відповідача щодо не визначеності ж законодавчому рівні питання відносно органу, на який покладено обов'язок здійснена виплат підвищення до пенсії особам, які мають статус дитини війни. Враховуючи викладене вище, суд прийшов до висновку, що обов'язок по нарахузп- -ж та виплаті доплати до пенсії позивача, передбаченої ст.6 Закону України «Про соціа.и-йІ:ст дітей війни» покладено на [PERSON] Пенсійного фонду України в Балаклійському щі, за місцем проживання позивача. Крім того, суд вважає безпідставними посилання відповідача на відсутність коштів ;о забезпечення виплат зазначеної доплати до пенсії. Статтею 22 Конституції України визначено, що конституційні права і свободи штуються. Таким чином, держава взяла на себе зобов'язання забезпечити реалізацію «адянами своїх конституційних прав. За змістом ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний яст, що включає право на забезпечення їх у старості та в інших випадках, передбачених зном. Законом України «Про соціальний захист дітей війни» реалізовано конституційне іво на соціальний захист громадян, які мають статус «дитини війни», серед яких їм надано іво на отримання 30% доплати до пенсії. Суд звертає увагу сторін на те, що реалізація особою права, що пов'язане з отриманням джетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних івовідносин нормативно-правових актів національного законодавства, не може бути лавлена у залежність від бюджетних асигнувань, тобто посилання органами державної зди на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань судом не иймається до уваги. Так, наприклад, у справі «Кечко проти України» Європейський Суд з ав людини констатував, що не приймає аргумент Уряду щодо бюджетних асигнувань, кільки органи державної влади не можуть посилатись на відсутність коштів як на причину виконання своїх зобов'язань. Правовідносини, що виникають в процесі реалізації права на отримання надбавки до нсії основані на принципі юридичної визначеності. Зазначений принцип не дозволяє ржаві посилатися на відсутність певного нормативного акта, який визначає механізм іалізації прав та свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах. Як іідчить позиція Суду ЄС у справі Ууошіє уап Оиуп у. [PERSON] (Сазе 41/74 уап Виуп у. оте [PERSON]) принцип юридичної визначеності означає, що зацікавлені особи повинні мати югу покладатися на зобов'язання, взяті державою, навіть якщо такі зобов'язання містяться законодавчому акті, який загалом не має автоматичної прямої дії. Така дія зазначеного ринципу пов'язана з іншим принципом - відповідальності держави, який полягає у тому, що ержава не може посилатися на власне порушення зобов'язань для запобігання ідповідальності. При цьому, якщо держава чи орган публічної влади схвалили певну онцепцію, в даному випадку це надання дітям війни надбавок до пенсії, така держава чи ірган вважатимуться такими, що діють протиправно, якщо вони відступлять від такої юлітикн чи поведінки, зокрема, щодо фізичних осіб без завчасного повідомлення про зміни і такій політиці чи поведінці, оскільки схвалення такої політики чи поведінки дало підстави для виникнення обгрунтованих сподівань у фізичних осіб стосовно додержання державою чи зрганом публічної влади такої політики чи поведінки. Враховуючи, що держава взяла на себе обов'язок щодо виплати позивачу 30% доплати що пенсії та поклала виконання цього обов'язку на центральний орган виконавчої влади Пенсійний фонд України, який діє через свої місцеві органи, що входять в систему його органів, але вони не вчинили жодної дії для нарахування цих коштів та їх виплати, суд вважає, що вони не виконали свої повноваження без поважних причин. Крім того, відповідачем не доведено та не надано суду доказів щодо вчинення будь- яких дій для забезпечення виконання покладеного на нього обов'язку щодо нарахування та виплати позивачу доплати до пенсії у розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком. Судові витрати по справі підлягають розподілу відповідно до ст.88 ЦК України. Внаслідок того, що органи Пенсійного Фонду України звільнені від сплати судового збору, то він повинен бути стягнутий з Державного бюджету України, а витрати на інформаційно- технічне забезпечення розгляду справи підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: partial