overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-07 00:00:00

У травні 2010 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив шлюб з відповідачкою, зареєстрований 22 січня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Павлоградського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №30 - розірвати. В обґрунтування позову він вказав на те, що від шлюбу у них народилась донька [PERSON], [INFO], яка після розірвання шлюбу буде проживати з відповідачкою. Спільне життя з відповідачкою не склалося. Фактичні шлюбні відносини припинені. Причиною розпаду сім'ї є несумісність характерів, різні погляди на життя і побут. Сторони втратили почуття любові та поваги. Позивач вважає, що сім'я розпалася остаточно і відновлена бути не може. У судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, посилаючись на підстави, зазначені в позовній заяві. Судові витрати просив покласти на нього. У судовому засіданні відповідачка позовні вимоги визнала, та не заперечувала проти задоволення позову, та розірвання шлюбу. Вислухавши позивача, відповідача, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що сторони 22 січня 2005 року уклали шлюб. Від шлюбу у них народилась донька [PERSON], [INFO]. Сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують та загальне господарство не ведуть, шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б інтересам сторін. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-07 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом про розірвання шлюбу та в обгрунтування своїх позовних вимог позивачка послалася на наступне. 20 травня 1989 року вона уклала шлюб зі [PERSON]. На цей час Комінтернівським районним судом Одеської області розглядається справа про розірвання шлюбу між ними. Від шлюбу в них є неповнолітня дитина - [PERSON], [INFO]. Відповідач в цей час проживає окремо та домовленості про утримання дитини вони не досягли. З таких підстав вона вимушена звернутися до суду та просить стягувати з відповідача 1500 гривень на місяць в якості аліментів до досягнення дитиною повноліття. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав, проте запропонував-позивачці стягувати з нього аліменти в розмірі 900 грн. на місяць. Позивачка на запропонований відповідачем варіант утримання аліментів погодилася. Заслухавши позивачку, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до ст. 181 СК України аліменти на неповнолітніх дітей з їх батьків стягуються в долі від їх доходів та (або) в твердій грошовій сумі. Згідно ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У судовому засіданні встановлено, що 20 травня 1989 року позивачка уклала шлюб зі [PERSON], про що у відділу РАЦС Центрального району м. Одеси зроблено актовий запис за №289 від 20.05.1989 року та видано свідоцтво про укладення шлюбу серії ІІ-ЖД №492490. Дошлюбне прізвище позивачки - Компанієць. Від шлюбу в сторін є неповнолітня донька - [PERSON], 23.06.1993року народження, що підтверджується свідоцтвом про народження виданим Суворовським відділом РАЦС м. Одеси 27.07.1993 року , актовий запис за №966. Згідно довідки з Крижанівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області №СР15-973 від 22.10.2009 року, [PERSON] дійсно постійно проживає з матірю - [PERSON]. 17.09.2009року [PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про визнання права спільної сумісної власності та права права користування. 21.12.2009року [PERSON] звернулася з зустрічним позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та поділ спільного майна, та ухвалою суду від 21.12.2009 року позови обєднані в одне провадження. Згідно ухвали суду від 06.05.2010 року, позовні вимоги про розірвання шлюбу та про стягнення аліментів виділені у самостійні провадження. З таких підстав, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню. На підставі ст. 180-184 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-07 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом про розірвання шлюбу та в обґрунтування своїх позовних вимог позивачка послалася на наступне. 20 травня 1989 року вона уклала шлюб зі [PERSON]. Від шлюбу в них є неповнолітня дитина - [PERSON], 23.06.1993року народження. Спільне життя з відповідачем не склалося внаслідок різних характерів та постійних сварок, які призвели до втрати почуття кохання та взаємоповаги. З приводу того, що у відповідачів є неповнолітня дитина, вона не має можливості розрівати шлюб в органах РАЦС, тому вимушена звернутися до суду. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги щодо розірвання шлюбу визнав та просив позов задовольнити. Заслухавши позивачку, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що 20 травня 1989 року позивачка уклала шлюб зі [PERSON], про що у відділу РАЦС Центрального району м. Одеси зроблено актовий запис за №289 від 20.05.1989 року та видано свідоцтво про укладення шлюбу серії ІІ-ЖД №492490. Дошлюбне прізвище позивачки - Компанієць. Від шлюбу в сторін є неповнолітня донька - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження виданим Суворовським відділом РАЦС м. Одеси 27.07.1993 року , актовий запис за №966. Подружнє життя в сторін не склалося внаслідок різних характерів, сварок, що призвело до того, що сторони дійшли висновку про доцільність розірвання шлюбних стосунків. В судовому засіданні сторони наполягали на своїх позовних вимогах, та просили суд прийняти рішення про розірвання шлюбу. На підставі ст.104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду 18 березня 2010 року посилаючись на те, що кімната [ADDRESS] [NUMBER] була надана [PERSON] на підставі ордеру № 605 виданого на основі рішення Павлоградського міськвиконкому № 1456 у 2007 році. Жила площа кімнати 20,73 кв. м. При перевірці паспортною режиму працівниками ЖЕД № 6 було виявлено, що в кімнаті [ADDRESS] зареєстрована [PERSON] , та її неповнолітня дитина [PERSON] , які не » проживають в кімнаті більше ніж 6 місяців. По факту не проживання 10.02.2010 року складений акт в присутності свідків. Відповідач втратив інтерес до цієї кімнати, не цікавиться нею, особистих речей в кімнаті немає. Відносно малолітньої [PERSON] опікунською радою Павлоградського міського виконавчого комітету винесено рішення, яким закріплено за малолітньою дитиною жила площа- кімната № [NUMBER] . Позивач просить суд визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням кімнатою [ADDRESS] , [ADDRESS] , судові витрати покласти на відповідача. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] свої позовні вимоги підтримала. Відповідач в судовому засіданні позов визнала Суд, вислухавши пояснення сторін, та дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню Л В судовому засіданні встановлено наступне, кімната № [ADDRESS] була надана [PERSON] на підставі ордеру № 605 виданого на основі рішення Павлоградського міськвиконкому № 1456 у 2007 році(а.с.7). Жила площа кімнати 20,73 кв. м. При перевірці паспортного режиму працівниками ЖЕД № 6 було виявлено, що в кімнаті [ADDRESS] зареєстрована [PERSON] , та її неповнолітня дитина [PERSON] * які не проживають в кімнаті більше ніж 6 місяців. По факту не проживання 10.02.2010 року складений акт в присутності свідків(а.с.9,10). Відповідач втратив інтерес до цієї кімнати, не цікавиться нею, особистих речей в кімнаті немає. Відносно малолітньої [PERSON] опікунською радою Павлоградського міського виконавчого комітету винесено рішення, яким закріплено за малолітньою дитиною жила площа- кімната № [NUMBER] . Відповідно до статті 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до статті 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки проводиться в судовому порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-07 00:00:00

31 березня 2010 року позивачка звернулася до суду із вказаним позовом, в якому просить стягнути із відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини у розмірі % частини заробітної плати (доходів) відповідача до досягнення дитиною повноліття. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивачка вказує на те, що з 05 серпня 2000 року перебуває із відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають сина - [PERSON] , [INFO] . На утримання дитини відповідач матеріальної допомоги у добровільному порядку не надає, що ставить позивачку і дитину у скрутне становище. Відповідач працює, має стабільний доход, його матеріальний стан дозволяє утримувати дитину. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, наполягаючи на їх задоволенні. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги визнав, не заперечував проти задоволення позову. На підставі письмових заяв сторін, суд вважає за можливе в порядку ч.4 ст.130, ч.4 ст.174 ЦПК України постановити рішення у справі під час попереднього судового засідання, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Як встановлює ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч.З ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. За правилами ч.І ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відтак, суд визнає позовні вимоги обґрунтованими. Також відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача належить стягнути в доход держави судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-08 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом, яким просить визнати поважною причину пропуску ним строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON], яка померла 26 травня 2004 року, в нотаріальну контору та визначити йому, як спадкоємцеві за заповітом на майно матері, додаткового строку, достатнього для подання такої заяви. Причиною пропуску визначеного законом строку зазначив те, що про заповіт матері не знав та вважав, що спадщину прийняв батько (відповідач у справі), який проживав разом з матірю в будинку. У судовому засіданні позивач підтримав позов з підстав, зазначених у позовній заяві. Відповідач, який постійно проживав разом з дружиною (матір'ю позивача) до її смерті, позов не визнав, посилаючись на те, що хоче дожити віку у своїй хаті. З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх наданими суду доказами, суд визнає, що позов не підлягає задоволенню. Судом встановлено, що мати позивача [PERSON] померла 26 травня 2004 року. Позивач є спадкоємцем на її майно першої черги за законом та за заповітом, складеним матір'ю 23 червня 1992 року. Не проживаючи постійно разом з нею, заяви до нотаріальної контори він не подавав. Відповідно до ч.І ст.1269 Цивільного кодексу України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Статтею 1270 цього кодексу для прийняття спадщини встановлений строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Для позивача він почався в день смерті матері 26 травня 2004 року і закінчився 25 листопада 2004 року. У відповідності до ч.З ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним такої заяви. Малинською державною нотаріальною конторою 26 грудня 2005 року заведена спадкова справа№737 до майна померлої 26 травня 2004 року [PERSON] за заявою відповідача [PERSON] та йому видане свідоцтво про право на спадщину за законом на грошовий вклад. Згідно з положеннями ч.З ст.10, ч.І ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивач не надав суду доказів, які б безумовно свідчили про те, що у визначений законом строк ним не було подано заяви до нотаріальної контори з поважної причини. Його посилання на ту обставину, що про наявність заповіту йому не було відомо, не є поважною причиною, оскільки він мав реальну можливість подати заяву про прийняття спадщини за законом. За таких обставин у позові слід відмовити за безпідставністю.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-08 00:00:00

позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання їхнього повнолітнього сина [PERSON] [INFO], який навчається в Малинському лісотехнічному коледжі на денному відділенні, у розмірі Ул частини всіх видів його доходів на період навчання до 5 липня 2012 року. Також зазначила про стягнення 150грн., сплачених нею за надання юридичної допомоги. У судовому засіданні вона підтримала позов в частині стягнення аліментів. Пояснила, що син хворіє, стипендії не отримує. Після досягнення повноліття повністю знаходиться на її утриманні. Витрати на юридичну допомогу просить не стягувати. Відповідач позов не визнав, посилаючись на те, що він не має можливості сплачувати аліменти на повнолітнього сина, оскільки не працює, джерелом доходів має лише пенсію, на яку утримує другу сімю та сплачує кредит. Просить в позові відмовити, про що подав письмове заперечення. З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх наданими суду доказами суд визнає, що позов підлягає частковому задоволенню. Статтею 199 Сімейного кодексу України передбачено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. [PERSON], який являється студентом 2-го курсу Малинського лісотехнічного коледжу, проживає разом з матірю і після досягнення повноліття знаходиться на її утриманні. Стипендії він не отримує. Відповідач отримує пенсію за вислугу років. Має вік 42 років. Доказів того, що він не може працювати за станом здоровя чи за віком суду не надав. Разом з тим суд враховує, що він має зобовязання за кредитним договором, має неповнолітню дитину. За таких обставин суд зменшує визначений позивачкою розмір та визначає розмір аліментів, які підлягають сплаті на повнолітнього сина, який навчається, у розмірі 1/8 частки всіх видів його доходів. Відповідач не має пільг по сплаті судового збору (державного мита), тому на підставі ст.88 ЦПК України суд покладає на нього сплату судового збору в дохід держави та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-08 00:00:00

Позивач 25 травня 2010 року звернувся до суду з вимогами до відповідача про визнання права власності на спадкове майно. В судовому засіданні вимоги підтримав повністю , пояснив , що він перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 10 липня 2004 року по день її смерті - 23 квітня 2005 року. До шлюбу проживали 22 роки без реєстрації шлюбу , вели спільно господарство були прописані за адресою позивача . Спільних дітей не мають. Згідно витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно Малинського районного комунального підприємства технічної інвентаризації власником житлового будинку є [PERSON] Позивач відповідно до статті 1261 ЦК України є спадкоємцем за законом першої черги . Зареєструвати право власності на спадкове майно не може , оскільки померла після реєстрації шлюбу не встигла обміняти паспорт та залишилась на дівочому прізвищі. Представник відповідача в судове засідання не зявився , надіслав до суду листа відповідно до якого просить справу розглянути без його участі , позов визнає повністю та просить його задовольнити Заслухавши позивача , дослідивши надані докази в межах позовних вимог , суд визнає , що позов підлягає задоволенню з наступних підстав . Відповідно до частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову . Як встановлено в судовому засіданні позивач 10 липня 2004 року уклав шлюб з [PERSON] [INFO] ( арк..с. 6 ) . 23 квітня 2005 року [PERSON] померла. Дана обставина підтверджується копією свідоцтва про смерть ( арк.с. 7 ) . З витягу з реєстру прав власності на нерухому майно видно , що за [PERSON] 27.04.1993 року зареєстровано право власності на житловий будинок незакінченого будівництва ступінь будівельної готовності якого становить 52% , який знаходиться в с. Соснівка Малинського району по вул. Соснівська, 3. ( арк..с. 9 ). З листа Малинської державної нотаріальної контори від 04 червня 2010 року видно , що спадкова справа до майна померлої 23 квітня 2005 року [PERSON] не заведена . ( арк..с. 20 ). Згідно статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Оскільки позивач є спадкоємцем першої черги на спадкування за законом на майно померлої , інші спадкоємці відсутні , отримати свідоцтво про право на спадщину він не в змозі так як є розбіжності в свідоцтві про смерть померлої та в паспорті позивача , тому суд приходить до висновку , що вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню . З відповідача на користь позивача підлягають витрати в розмірі 120 грн. та на користь держави судовий збір в розмірі 769,29 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-08 00:00:00

Враховуючи складність справи, а також значний обсяг описової та мотивувальної частини рішеннч, виготовлення яких вимагає тривалого часу, суд вважає можливим оголосити вступну та резолютивну частини рішення, відклавши складання повного рішення суду на строк до пяти днів згідно вимог ч.3 ст. 209 ЦПК України.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-08 00:00:00

Зважаючи на складність у викладені повного рішення суду, пов"язаного з потребою в обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-08 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі 800 гривень щомісячно до досягнення сина [PERSON] повноліття. В позові посилається на те, що від шлюбу між ними народилась одна дитина - син [PERSON],[INFO] . Позивачка мотивує свій позов тим, що вона самостійно утримує та виховує сина. Відповідач від надання матеріальної допомоги самоусунувся. В даний час відповідач працює і має постійний заробіток . Посилаючись на обставини, викладені вище, позивачка просить суд стягнути аліменти в твердій сумі розмірі 800 гривень щомісячно до повноліття сина. В судовому засіданні позивач позов підтримує в повному обсязі , просить суд його задовільнити. Відповідач позов про стягнення аліментів в сумі 800 гривень щомісячно не визнав, просить суд задоволити його частково, вважає, що спроможний сплачувати аліменти на утримання дитини щомісячно не більше 250 грн. і не має такої можливості в розмірі, що просить стягувати позивач. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи , суд приходить до висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню , оскільки в судовому засіданні достовірно встановлено , що відповідач є батьком дитини , матеріальну допомогу на її утримання він добровільно не надає, хоча відповідно до cm. 180 СК України зобов«язаний її утримувати до досягнення нею повноліття. Щодо визначення розміру аліментів, суд виходить із вимог cm. 182 СК України, враховуючи при цьому, що відповідач є молодою людиною, перебуває в працездатному віці, працює, не обтяжений турботами щодо утримання інших дітей і іншої сімч, стягнень по виконавчих документах не проводить, являючись батьком дитини, зобов'язаний утримувати її. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меньшим, ніж ЗО відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що відповідач працює в ПП «Техноцукор виконробом і його середня заробітна плата складає 900 гривень на місяць, тому суд визначає аліменти з відповідача на одну дитину в твердій грошовій сумі в розмірі 450 грн. щомісячно, до повноліття дитини. Судові витрати суд покладає на відповідача.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-08 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даним позовом про стягнення з відповідача на її користь на утримання дитини 700грн., до початку судового засідання зменшила позовні вимоги до 200грн. і в судовому засіданні пояснила, що вона перебуває у шлюбі з відповідачем, від якого мають неповнолітню дитину сина [PERSON] 05.08.2004р.н. В даний час нею до суду подана заява про розірвання шлюбу з відповідачем, в зв'язку з тим, що сторони проживають окремо один від одного, а дитина проживає з матір'ю, відповідач в добровільному порядку надає деяку матеріальну допомогу на утримання дитини позивач просить винести рішення, яким встановити між сторонами порядок і розмір стягнення в подальшому з відповідача аліментів на утримання дитини в сумі 200грн. щомісячно. Зауважує, що дитина проживає з нею, а відповідач - окремо за іншою адресою. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги в сумі 200грн. аліментів визнав повністю, суду пояснив, що дійсно проживає за іншою ніж позивач і дитина адресою, дитину любить, вільний час з нею проводить за можливості, матеріальну допомогу на його утримання надавати буде, зауважив, що працює неофіційно. Заслухавши пояснення сторін та вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що даний позов підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні достовірно встановлено те, що сторони разом не проживають, неповнолітній син проживає з матір'ю - позивачем по справі (що підтверджено довідкою виконкому Старосілецької сільської ради №252 від 22.04.2010р. та не заперечується сторонами по справі), позивачем подано до Коростишівського районного суду позовну заяву про розірвання шлюбу, сторони не ведуть спільного господарства, відповідач в добровільному порядку надає позивачці матеріальну допомогу на утримання їх неповнолітнього сина [PERSON] [INFO]. Відповідно до статті 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно положень ст..184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходів одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, інші обставини. Враховуючи викладене, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved