Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-29 00:00:00

позивач 04.02.2010 року предявила в суд позов до відповідача про відновлення розміру заробітної плати та стягнення моральної шкоди, в подальшому 29.06.2010 року уточнила позовні вимоги та просила призначити її на посаду не нижчої категорії з усією організацією виробництва і праці, яка була у неї на момент виходу у декретну відпустку, зобовязати відповідача нарахувати та виплачувати заробітну плату рівноцінну посаді начальника відділення вищої категорії та стягнути моральну шкоду в розмірі 1500 грн. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що з квітня 2003 року вона працювала на посаді фахівця з операційної діяльності відділення №4 Львівської філії АКІБ «Укрсиббанк», в подальшому у 2004 році вона була переведена на посаду фахівця першої категорії з операційної діяльності та у 2005 року була переведена на посаду начальника відділення №233. З 27 09.2006р. по 10.06.2009 року вона перебувала у відпустці по догляду за дитиною, та у звязку з хворобою сина декретна відпустка була подовжена до шести місяців. Однак 10.12.2009році її було повідомлено про зміну істотних умов праці, а саме запропоновано перевід на посаду фахівця 2 категорії операційно-касового обслуговування ТТ №233 з посадовим окладом 1668 грн, встановлено шестиденний робочий день. Також вказала, що вона зверталась до керівництва з метою врегулювати спір в досудовому порядку, однак їй у грубій формі було відмовлено, через, що у неї погіршився стан здоровя та такий стан речей погано вплинув на її репутацію. Вважає, що відповідачем порушені її права а тому вона змушена звернутись до суду. Позивач у судове засідання повторно не зявилась, про причини своєї неявки суду не повідомила, а тому у відповідності до ст.169 ЦПК України, суд вважає, що розгляд справи слід провести у її відсутності. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовні вимоги з подальшими уточнення, зіславшись на обставини, викладені у позові. Просить позов задовольнити. Представники відповідача [PERSON] та [PERSON] в судовому засі¬данні позовні вимоги з подальшими уточнення не визнали та подали суду заперечення стосовно позову. Просять у позові відмовити. Заслухавши пояснення представника позивача, представників відповідача, зясувавши дійсні обставини справи, права та взаємовідносини сторін, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач з квітня 2003 року працювала на посаді фахівця з операційно діяльності відділення №4 Львівської філії АКІБ «Укрсиббанк», 20.12.2004 року була прийнята на посаду фахівця 1 категорії з операційної діяльності відділення № 233 АКІБ «Укрсибанк» та 20.12.2004 року була переведена по посаду начальника відділення №233 АКІБ «Укрсибанк» згідно із штатним розкладом. Даний факт підтверджується копією трудової книжки [PERSON], копіями наказів та поясненнями представника позивача даними в судовому засіданні. Згідно наказу № 354-ВК від 13.09.2006 року позивачці була надана соціальна відпустка з 27.09.2006 року по 10.06.2009 року включно для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Крім цього згідно наказу № 228 ВК від 11.06.2009 року позивачці була надана відпустка без збереження заробітної плати з 11.06.2009 року по 10.12.2009 року по догляд за дитиною, яка згідно медичного висновку потребує домашнього нагляду. На підставі наказу від 29.03.2010 року № 123-ВК (а.с. ) та від 25.06.2010 року № 254-ВК (а.с. ) відпустка без збереження заробітної плати по догляд за дитиною продовжена до 24.06.2011 року. Як вбачається з повідомлення-попередженням про зміну істотних умов праці, з яким позивачка була ознайомлена 11.12.2009 року, у відповідності з ст. 32 КЗпІІ та на підставі наказу від 29.12.2007 року № 1237 «На підставі рішення правління АКІБ «УкрСиббанк» від 24.10.2007 року відносно змін місцезнаходження і затвердження нової редакції положення про відділення № 233 АКІБ, змінюються істотні умови праці з 11.02.2010р., а саме: змінюється юридична адреса; встановлюється шестиденний робочий тиждень; у звязку із змінами в організації виробництва і праці згідно із положенням про відділення №233 посади начальника відділення № 233 не передбачено, узвязку з чим позивачці була запропонована посада фахівця 2 категорії операційно-касового обслуговування відділення №233 з посадовим окладом у розмірі 1668 грн. Згідно ст. 21 КЗпПУ встановлено, що трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобовязується виконувати роботу, визначеною цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або повноважений ним орган чи фізична особа зобовязується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Крім цього згідно ст. 97 КЗпП України встановлено, що форми системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород і інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами, установами, організаціями з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством генера¬льною та галузевими угодами. Відповідно до наказу №870 АКІБ «УКрСиббанк» від 01.10.2009 року з метою підвищення ефективності використання трудових ресурсів та фонду оплати праці на підставі кредитного договору АКІБ «УкрСиббанк» та рішення правління АКІБ «УкрСиббанк»з 01.10.2009 року внесено зміни в штатний розклад АКІБ «Укрсиббанк» а також встановлено оклади всім працівникам АКІБ «Укрсиббанк» у сумі відповідно до додатку №1 до цього наказу, з якого вбачається, що оклад [PERSON] на посаді начальника відділення №233 становить 1668 грн. Як вбачається з довідки від 30.04.2010 року (а.с. ) позивачеві як начальнику відділення № 233 була встановлена заробітна плата згідно штатного розкладу з серпня 2005 року і така не змінювалася на час розгляду справи і становить 1668,00 грн. До судового засідання та у судовому засіданні представник позивача належним чином був ознайомлений з представленими представниками відповідача доказами, у тому числі і наказом ПАТ «Укрсиббанк» від 18.01.2010 року про закриття з 30.03.2010 року відділення № 233 у м.Львові. Даний наказ, як і інші позивачем не оскаржувалися. Виходячи з цього, суд вважає, що посадовий оклад позивачкою зменшено не було, тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. Стосовно відшкодування моральної шкоди завданої позивачеві, то стаття 1167 ЦК України передбачає, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. У відповідності до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди від 31.03.1995 р. № 4, позивачем має бути доведено в чому полягає ця шкода, з яких міркувань вона виходила визначаючи розмір шкоди та якими доказами це підтверджується. Представник позивача в судовому засіданні не навів міркувань, які підтвердили про завдання позивачеві моральної шкоди, а тому дана позовна вимога є безпідставною.

Outcome: dismissed