Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-03 00:00:00

В січні 2009 року позивач звернувся до суду з позовною заявою про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] посилаючись на те, що в зазначеній квартирі проживала та була зареєстрована сім`я відповідача. В січні 1981 року відповідач з родиною виїхав в м. Норильськ Російської Федерації і в подальшому бронював спірну квартиру. На підставі рішення Корабельного райвиконкому за № 27 від 06.07.1993 р. [PERSON] знову був зареєстрований в спірну квартиру, незважаючи на те, що він продовжував проживати та працювати на Крайній Півночі. Понад 12 років він не проживає в спірній квартирі та зберігає за собою право користування квартирою лише реєстрацією в ній. У зв`язку з тим, що відповідач понад шість місяців без поважних причин не мешкає в зазначеній квартирі, вони були змушені звернутися в суд із вказаним позов та, посилаючись на викладені обставини, просили його задовольнити. У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач після оголошеної перерви в судове засідання не з`явився, заяви про розгляд справи в його відсутності не надав, в попередньому судовому засіданні позовні вимоги не визнавав, надав суду письмові заперечення на позов. Оскільки відповідач\~брав участь\~у попередньому\~судовому засіданні,\~йому роз`яснювалися\~його права\~та обов`язки,\~він висловлював\~свою думку\~і ставлення\~до позовних\~вимог суд\~вважає,\~що нема\~підстав для\~ухвалення заочного\~рішення. Представник третьої особи - КЖЕП-24 не заперечувала проти задоволення позову позивача та підтвердила, що відповідач не проживає у квартирі понад 12 років. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі рішення Корабельного райвиконкому м.Миколаєва № 27 від 06.07.1993 р. [PERSON] був зареєстрований в квартирі [ADDRESS] . Згідно акту про непроживання від 19.12.2008 р. відповідач дійсно не проживає в спірній квартирі понад 12 років, в квартирі проживають сторонні особи. Згідно з довідкою форми 30, наданою відділом адресно-довідкової роботи Росії по Красноярскому краю від 10.02.2009р. [PERSON] зареєстрований з 29.11.2001р. в [ADDRESS] (а.с.5). Цю адресу відповідач сам зазначає в трудовому договорі № ЗСК-03/391 від 02.10.2007р., який укладений з „Заполярной Строительной Компанией (а.с. 16-19). Відповідач [PERSON] є громадянином Російської Федерації, що підтверджується копією його паспорта, де реєстрацією зазначено також м.Норильськ (а.с.45). В своїх запереченнях відповідач зазначає, що за ним відповідно до ч.З п.2 ст.71 ЖК України зберігається протягом всього часу у випадку тимчасового від`їзду через характер роботи. Суд не згодний з такими доводами відповідача, оскільки випадки збереження жилого приміщення, передбачені нормами ст.71 ЖК України, стосуються лише тимчасово відсутніх наймачів, а [PERSON] отримав паспорт громадянина Російської Федерації, зареєструвався в м.Норильську, що суд це розцінює як намір мешкати постійно в іншому населеному пункті, а не в м.Миколаєві. Відповідно до ч.2 ст.107 ЖК України у разі вибуття наймача та членів його сім`ї на постійне місце проживання до іншого населеного пункту договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Таким чином, суд вважає позовні вимоги обгрунтовани, а позов таким, що підлягає задоволенню на підставі ст.ст.71,107 ЖК України. На підставі викладеного, суд вважає позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved