Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-16 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до ВАТ „Розвадівбудматеріали, третя особа [PERSON] про відшкодування матеріальної, майнової, моральної шкоди .В процесі розгляду справи у зв»язку з зміною назви юридичної особи відповідача, в судовому засіданні 17.05.2010 р. визнано належним відповідачем ТЗОВ «Розвадівбудматеріали». В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що 11 липня 2003 року біля 17год. третя особа [PERSON] керуючи автомобілем ЗІЛ-130 державний реєстраційний номер 08-58 ЛВР , що належав „Розвадівбудматеріали" скоїв автоаварію на ділянці бокової автодороги яка відходить від дороги Київ-Чоп. Водій [PERSON] грубо порушив вимоги правил дорожнього руху та скоїв зіткнення з автомобілем [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], він, позивач знаходився у цьому легковому автомобілі. Зазначив, що третю особу [PERSON] -водія, з вини якого сталась ДТП притягали до кримінальної відповідальності, злочинними діями такого,йому,позивачу заподіяно матеріальну та моральну шкоду. Під час ДТП отримав тілесні ушкодження, йому спричинено перелом 5-6-7 ребер та струс головного мозку. Після аварії знаходився на стаціонарному лікуванні в реанімаційному відділенні Миколаївської центральної лікарні з 11 липня по 14 липня 2003 року,в хірургічному відділенні з 14 липня 2003 року по 25 липня 2003 року, перебував на амбулаторному лікуванні у Миколаївській райполіклініці з 25 липня 2003 р. по 22 серпня 2003 р. Через хворобу був змушений за власний кошт купувати призначені лікарями ліки. На лікування затрачено 379,41 грн. Моральну шкоду обґрунтовує тим, що зазнав душевних страждань, емоційно вражений після автоаварії, зазнав психічного стресу, клопоти отримали його родичі, переживав сильну фізичну біль, були поламані ребра та сильно боліла голова. ,переживав за свій стан здоров»я, на тривалий час був усунутий від виробничих та господарських справ. Моральну шкоду оцінює в 15 000 грн. Просить згідно поданої та уточненої позовної заяви слухати справу в порядку ЦПК України, стягнути з відповідача у його користь 379.41 грн. матеріальної шкоди, 15 000 грн. моральної шкоди, 30 грн. витрат за надання юридичної допомоги. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав, уточнив позовну вимогу в частині стягнення судових витрат ,просить в доповнення до вимоги про стягнення судових витрат в розмірі 30 грн, стягнути судові витрати і в розмірі 200 грн., за правову допомогу. Доповнив, що в момент скоєнні ДТП 11 липня 2003 року знаходився в легковому автомобілі «Фольксваген -Пасат» яким керував водій [PERSON]. Перебував на передньому сидінні біля водія ,на задньому сидінні сиділа малолітня, біля семи років донька водія , рухались в напрямку до ВАТ «Миколаївцемент» в районі повороту до Дроговижа Миколаївського району Львівської обл.. .Раптом відчув сильний удар та більше нічого не пам»ятає так як втратив свідомість, до тями прийшов на другий день в реанімаційному відділенні у лікарні. По серпень 2003 р. перебував на лікуванні, значну частину ліків придбавала родина за власні кошти, йому відомо, що відносно третьої особи [PERSON] було порушено кримінальну справу, так як зіткнення такий вчинив виїхавши на смугу руху їхнього легкового автомобіля, його визнано потерпілим, надавав пояснення в якості потерпілого у кримінальній справі під час слідства, в подальшому йому не відомо про вирішення даної кримінальної справи так як його до суду жодного разу не викликали, про звільнення від кримінальної відповідальності [PERSON] внаслідок амністії йому теж не було відомо. Зазначає, що крім втрат матеріального характеру зазнав страждань морального характеру, несподівана ДТП внесла корективи в загальний устрій його повсякденного життя, він працював на ВАТ «Миколаївцемент» ,значний період вимушений був лікуватись, перебував в стані тривоги за своє подальше здоров»я так як відчував сильні болі, певний час не міг самостійно рухатись, і надалі відчуває часті головні болі. Просить позов задоволити. Представник позивача -адвокат [PERSON] позов підтримав, пояснив, що внаслідок ДТП 11.07.2003 року позивач [PERSON] отримав середньої важкості тілесні ушкодження, відносно водія [PERSON] який на час ДТП перебував у трудових відносинах з відповідачем порушено кримінальну справу, такого притягнуто як обвинуваченого та пред»явлено обвинувачення, та звільнено від кримінальної відповідальності внаслідок акта амністії, виправданим такий не був, справу закрито з нереабілітуючих підстав, з чим погодився і сам Костів, подавши відповідну заяву. Згідно пред»явленого звинувачення Третій особі, такий грубо порушив правила дорожнього руху, виїхав на смугу руху автомобіля в якому знаходився потерпілий- позивач. Позивач в міру можливостей зібрав документи, які підтверджують придбання ним лікарських засобів -медикаментів для його лікування, витрати є значно більшими, однак позивач заявляє матеріальні вимоги тільки на ту суму яку зумів підтвердити письмовими доказами. Щодо втрат морального характеру вважає суму заявлену позивачем в 15 000 грн. в межах реальної та розумної, позов заявлений в 2004 році та на даний час вартісний показник цієї суми втратив свою значимість та цілком відповідає тяжкості отриманих тілесних ушкоджень та втратам понесеним через фізичний біль, позбавлення можливості вести звичний уклад свого життя, переживань за стан свого здоров»я ,яке переслідує позивача і по сьогодні. Просить позов задоволити в повній мірі з врахуванням уточненої вимоги в частині стягнення 200 грн. за отримання правової допомоги. Представник відповідача - [PERSON] відносно позову заперечив, пояснив, що третя особа ,водій Костів, який перебував в трудових відносинах з ВАТ «Розвадівбудматеріали» на даний час ТЗОВ «Розвадівбудматеріали» в процесі розслідуванні кримінальної справи вини не визнавав, хоч і просив застосувати амністію, злочин з категорії необережних , вина [PERSON] не є доведеною , проте відповідачем є ТЗОВ «Розвадівбудматеріали» товариство яке працює, вважає, що дану справу не можна розглядати до вирішення у Верховному Суді України справи за касаційною скаргою на рішення Миколаївського районного суду та ухвалу апеляційної інстанції за позовом [PERSON] до цього ж відповідача та третьої особи [PERSON] . Згідно зазначених рішень постановлено стягнути заподіяну шкоду з відповідача в користь позивача -[PERSON]. Зазначив,що дана ДТП сталась внаслідок перевищення швидкості водієм легкового автомобіля «Фольксваген -Пасат» та на узбіччі дороги , не бачить вини [PERSON], вимоги морального характеру є необгрунтованими у позові просить відмовити. Третя особа- Костів Р.І. в судові засіданні не з»являвся, хоч був попереджений про розгляд справи, про що є повідомлення з врученням/а.с. 24/ тому справу заслухано без його участі. Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, представника відповідача, дослідивши письмові докази, матеріали кримінальної справи та докази зібрані досудовим слідством у кримінальній справі долученій до даної справи про звинувачення [PERSON] у вчиненні злочину за ст.. 286 ч.1 КК України, суд приходить до наступного. Як видно з довідки № 191 від 19.11.2003 року виданої [PERSON] ,такий знаходився на лікуванні в реанімаційному та хірургічному відділі Миколаївської центральної лікарні з 11.07.2003 р. по 25.07.2003 р. з діагнозом закрита черепно-мозкова травма. Струс головного мозку а.с/ 5 /. З листка непрацездатності позивача видно, що такий перебував на лікуванні - струс головного мозку та перелом ребер з 14 липня 2003 р. по 22 серпня 2003 р. /а.с. 7/. З переліків медикаментів використаних для лікування [PERSON] та придбаних за власний кошт/а.с. 9-12/, видно, що Миколаївською центральною лікарнею надано підтвердження про придбання таких медикаментів та витрату на лікування позивача з зазначенням їх вартості ,що підтверджено підписами лікуючого лікаря та структури- продавця таких ліків. Загальною сумою витраченою на придбання ліків є 379.41 грн. Як видно з матеріалів кримінальної справи про звинувачення [PERSON] у скоєнні злочину за ст. 286 ч.1 КК України, щодо такого порушено кримінальну справу за ознаками ст. 286 ч.1 КК України /а.с - кр. спр_№1ам-11 ст.91/. З постанови про притягнення як обвинуваченого від 04 листопада 2003 року видно про те, що слідством встановлено що ДТП 11 липня 2003 року сталась внаслідок грубого порушення водієм автомобіля ЗІЛ -4502 р.н. 08-58 ЛВР [PERSON] п.1.5 ч.1 Правил дорожнього руху "Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху,загрожувати життю або здоровлю громадян,завдавати матеріальних збитків",п.9.4 ч.2 цих правил "Подавання попереджувального сигналу не дає водієві переваги і не звільняє його від вжиття вжиття запобіжних заходів",п.10.1 цих же правил які вказують,що "Перед початком руху,перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатись що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху" п.10.4 ч.2 який вказує ,що "Водій , який виконує поворот ліворуч з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам" п.31.4.2 вказуючого, що забороняється експлуатація транспортних засобів, коли сумарний люфт в рульовому керуванні перевищує граничне значення 25 градусів(в даному конкретному випадку). Вищевказані вимоги ПДР водій [PERSON] не виконав,що призвело до настання ДТП та наслідків що наступили. [PERSON]І,керуючи автомобілем ЗІЛ-4502 р.н. 08-58 ЛВР,допустив порушення правил безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілому [PERSON] середньої тяжкості тілесне ушкодження ,а потерпілому [PERSON] майнової шкоди, тобто скоїв злочин, передбачений ст. 286 ч.1 КК У країн, зазначено у постанові /а.с. кр.спр.№ 1 ам-11 ст. 92-93/. Як видно з оглянутих в судовому засіданні матеріалів кримінальної справи про звинувачення [PERSON], письмових пояснень водія [PERSON] наявних у даній справі, протоколу огляду місця події та схеми події, водій автомобіля ЗІЛ [PERSON] -третя особа у даній цивільній справі , у момент ДТП мав намір здійснити поворот з дороги яка є паралельною(боковою) по відношенні до дороги Київ-Чоп у напрямку с.Дроговиж, та знаходився на правій смузі руху в сторону м.Львова. Водій зустрічного автомобіля «Фольксваген-Пасат» ,рухався у напрямку ВАТ „Миколаївцемент". Як встановлено дана ділянка дороги не містить обмежувальних знаків та розташована за межами розташування населених пунктів. Виходячи з наведено слід зробити висновок , що перед поворотом вліво водій автомашини [PERSON] відповідно до п.10.1 ПДР повинен був переконатись, що його поворот буде небезпечним та не створить перешкод іншим учасникам руху, чого останнім не було зроблено. Не дотримав водій [PERSON] і п. 10.4 ч.2 ПДР так як виконуючи поворот ліворуч з крайнього положення на проїзній частині слід уступити дорогу зустрічному транспорту, чого водій не зробив. З протоколу огляду місця події від 11.07.2003 р. видно ,що оглядом встановлено про те,що місцем ДТП є автодорога, яка відходила від траси Київ-Чоп, така веде до ВАТ "Миколаївцемент". Дорога має підйом в напрямку до ВАТ "Миколаївцемент», покриття дороги дефектів немає, ширина дороги в місці ДТП- 7,5 м. До ділянки дороги прилягає асфальтова дорога, що веде в обхід с.Дроговиж. Ширина розгалуження цієї дороги в місці її з"єднання з дорогою,що веде до ВАТ "Миколаївцемент" -22,4 м. /а.с. 3 кр.спр№ 1ам-11./. З схеми до протоколу огляду місця ДТП 11.07.2003 р. видно, що місцем зіткнення автомобілів «Фольксваген -Пасат» д.н. [NUMBER] та ЗІЛ 08-58ЛВР є права сторона дороги по руху легкового автомобіля ближче до узбіччя , перед місцем зіткнення є розгалуження у вигляді прилеглої до сДроговиж дороги, саме на цю дорогу здійснював поворот водій автомобіля ЗІЛ./а.с.4 кр.спр. / Дане місце зіткнення фіксується фото таблицею /а.с.58 кр.спр/. Даною схемою підтверджується зіткнення автомашин на смузі руху водія легкового автомобіля у салоні якого перебував позивач, та видно, що водій Костів при намірі повороту на прилеглу дорогу у сторону с Дроговиж не здійснив такий поворот з крайньої смуги у своєму напрямку руху, на праву смугу дороги куди повертав, а зрізав кут повороту ,опинившись не на своїй смузі руху, а зустрічній ближче до узбіччя, чим ворушив п.10.4ч.2 .ПДР. З висновку № 24 42 від 17.10.2003 р. транспортно-трасологічної експертизи вбачається, що зіткнення автомобілів в момент первинного контактування відбулось в районі правого краю проїзної частини дороги по напрямку до ВДТ "Миколаївцемент» /а.с. 62 кр.спр/, що на думку суду підтверджує про місце зіткнення у даній ДТП на смузі руху автомобіля «Фольксваген-Пасат». З протоколів огляду автомобілів від 11.07.2003 р. у автомобіля ЗІЛ 08-58 ЛВР виявлено пошкодження у вигляді деформації переднього правого крила, передній бампер, правий бік. У автомобіля «Фольксваген -Пасат» 924-33 ТВ деформовано переднє ліве крило,переднє праве крило,капот, рульове колесо, диск правого переднього колеса .../а.с. 9-11 кр.спр./. Наведене спростовує письмові пояснення водія [PERSON] дані на досудовому слідстві у кримінальній справі третьої особи у даній справі про те, що зіткнення відбулось після того як він завершив маневр. Пошкодження переднього боку двох автомобілів стверджує про незавершеність маневру з боку водія [PERSON]. та спростовує покликання представника позивача на те ,що удар прийшовся в праву сторону автомобіля ЗІЛ після повороту, таке твердження спростовують і фотознімки з зафіксованими пошкодженнями автомашин на місці ДТП, так і долучені до висновку транспортно-трасологічної експертизи № 2442 від 17.10.2003 р. де видно, що автомашина ЗІЛ має пошкодження на передній частині в районі розміщення номерного знаку та правій ,кутовій передній частині. 3 висновку ЛНДІСЕ № 2445 судової автотехнічної експертизи по дослідженню автомобіля ЗІЛ від 07 жовтня 2003 року видно,що система рульового керування автомобіля ЗІЛ -4502 знаходиться в технічно несправному стані внаслідок підвищеного сумарного люфту в рульовому керуванні автомобіля,але система рульового керування могла виконувати свої функції по зміні напрямку руху автомобіля. НЕсправність системи рульового керування (збільшення сумарного люфту в рульовому керуванні) не пов"язана з дорожньо-транспортною пригодою,а виникла в процесі експлуатації автомобіля і пов"язана з неякісним або з несвоєчасним обслуговуванням рульового керування автомобіля в процесі експлуатації./а.с.117-118кр.спр./. Згідно висновку експерта про проведення судово-медичної експертизи № 627 від 31 серпня 2003 р. \\а.с. 66 спр.№ 1-ам 11/ у громадянина [PERSON] виявлено пошкодження : садна обличчя та рентгенологічно підтверджені переломи 5,6,7 ребер зліва по середньо- пахвинній лінії. Вказані пошкодження утворились в результаті контакту з твердими предметами- частинами салону автомобіля, по давності утворення можуть відповідати 11 липня 2003 року і відносяться до категорії пошкоджень середнього ступеня тяжкості, що викликали довготривалий розлад здоров»я. Згідно постанови Миколаївського районного суду Львівської обл. /а.с. 97/ від 28.11.2003 ,р. видно про задоволення подання слідчого про закриття кримінальної справи відносно [PERSON] відповідно до Закону України "Про амтстію» від 11.07.2003 року та звільнення від кримінальної відповідальності [PERSON] на підставі ст.1 п.б ЗУ «Про амністію» з закриттям провадження у справі про звинувачення [PERSON] за ст. 286 ч.1 КК України /а.с.97/. Таким чином, закриття кримінальної справи на підставі акту амністії для обвинувачено на переконання суду є нереабілітуючою підставою та не виправдовує такого у вчиненні суспільно небезпечного діяння. НЕ заперечував про застосування акту амністії і [PERSON] ,третя особа, про що ним написана заява. Оцінюючи зібрані у кримінальній справі докази в їх сукупності, матеріали кримінальної справи про звинувачення [PERSON] у вчиненні злочину за ст. 286 КК України, суд прийшов до висновку, що в судовому засіданні знайшли підтвердження винні дії водія [PERSON] у даній ДТП , який допустив порушення ПДР, а саме п.1.5ч.1,п.9.4 ч.2,п.10.1,п.10.4 ч.2,п.31.4.2, що спричинило до тілесних ушкоджень позивача середньої тяжкості. Таким чином позивач [PERSON] правомірно ставить вимогу про відшкодування йому заподіяної шкоди, внаслідок винних дій водія [PERSON] під час скоєння ДТП 11 липня 2003 року. Позивач [PERSON] у позовних вимогах просить стягнути з відповідача ТЗОВ «Розвадівбудматеріали» матеріальну та моральну шкоду. Відповідно до ст. 22 ЦК України особа якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права має право на їх відшкодування. Збитками є втрати яких особа зазнала у зв"язку з знищенням або пошкодженням речі, а також витрати які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди,завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв"язку з каліцтвом або ушкодженням здоров'ям. У душевних стражданнях,яких фізична особа зазнала у зв"язку з знищенням чи пошкодженням її майна. Відповідно до ст. 1187 ЦК України - шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Відповідно до ст. 1188 ЦК України,шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки відшкодовується на загальних підставах, тобто шкода завдана одній особі з вини іншої особи відшкодовується винною особою. Згідно ст. 1172 ЦК України юридична чи фізична особа відшкодовує шкоду,завдану їхнім працівником під час виконання трудових обов"язків. Згідно постанови Пленуму Верховного суду України № 6 від 27.03.1992 р. Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди - під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється громадянин, юридична особа, що здійснює експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, інших підстав. Не вважається володільцем джерела підвищеної небезпеки і не несе відповідальності особа,яка управляє джерелом підвищеної небезпеки в силу трудових відносин з володільцем (водій). . Враховуючи наведене позовні вимоги позивача щодо відшкодування шкоди є піставними та спричинену шкоду внаслідок неправомірних дій водія -третьої особи який перебував в трудових відносинах з відповідачем повинні відшкодовуватись відповідачем. Так як понесені матеріальні збитки підтверджено переліком медикаментів використаних для лікування [PERSON] та придбаних за власний кошт /а.с. 9-12 /, Миколаївською центральною лікарнею надано підтвердження про придбання таких медикаментів та витрачених на лікування позивача з зазначенням їх вартості ,що підтверджено підписами лікуючого лікаря та структури- продавця таких ліків, загальною сумою витраченою на придбання ліків є 379.41 грн. ,тому саме ця сума підлягає до стягнення як розмір заподіяної матеріальної шкоди . Судові витрати понесені на правову допомогу в розмірі 30 грн. та 200 грн. підтверджені довідкою адвокатури від 12.12.2003 р. /а.с13/ та квитанцією про внесення платежу за надання правової допомоги /а.с.39/, тому такі слід стягнути з відповідача в користь позивача. Розв"язуючи позовну вимогу про відшкодування моральної шкоди, суд виходить з доказів наявних у матеріалах цивільної справи , а саме листків непрацездатності позивача /а.с. 7-11/ довідки про перебування на лікуванні в реанімаційному,хірургічному відділенні /а.с. 5 /, висновку експерта щодо середньої важкості тілесних ушкоджень, що викликали довготривалий розлад здоров»я кримінальної справи /ас. /. Таким чином на думку суду переживання з приводу стану свого здоров"я та його довготривалого розладу ,страх пережитого та тривога за наслідки отриманих ушкоджень доводить глибину страждань позивача та є співрозмірною з вартісним її виразом в сумі 15 000 грн, та таку стягнути з відповідача в користь позивача . Враховуючи наведене,

Outcome: approved