overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, де зазначила, що 28.12.2002 року зареєструвала шлюб з відповідачем у Партизанській селищній раді Генічеського району Херсонської області. Шлюб зареєстровано вперше. Від шлюбу має неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Позивач просить шлюб розірвати з причини різності характерів та неможливості досягну ти розуміння. Примирення між ними неможливо, шлюбні відносини фактично припинені з лютого 2010 року. В судовому засіданні позивач підтвердив позовні вимоги, просить розірвати шлюб. Відповідач в судове засідання не прибув, причини неявки суду не повідомив, повідомлявся про слухання справи у належному порядку. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у справі доказів, заочно. Позивач не заперечу є проти такого вирішення справи. Відповідно до ст. 112 СК України, шлюб має бути розірвано, якщо збереження шлюбу суперечить інтересам одного з подружжя. Судом встановлено, що позивач та відповідач не мають наміру зберегти сім'ю. Вислухав позивача, вивчивши матеріали справи, суд встановив, що при зазначених обставинах, коли сторони тривалий час не підтримують шлюбні відносини, а також, не бажають примирення, то родину7 зберегти не можливо і шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності посилаючись на те, що на він отримав спадщину , яка складається з житлового будинку та господарськими спорудами , що знаходиться в м. Полтаві, вул. Гастело, 19 ( стара адреса вул.. Гастелло, 19) . До складу спадкового майна не були включені сараї «б2» розміром 5,05х2,42 м та гараж «Г» розміром 6,3 х3,37 м, які побудовані за час життя його батьками та в установленому порядку належним чином не зареєструвані. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позовні вимоги пославшись на викладені в позовній заяві обставини та просила позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] районної у м. Полтаві ради заперечень немає щодо задоволення позовних вимог. ПП ПБТІ «Інвентаризатор» , Інспекція ДАБК у Полтавській області в судове засідання своїх представників не направили, про час та місце розгляду справи повідомлені належно, надали суду заяви про розгляд справи в їх відсутність. Враховуючи, що у справі є достатньо матеріалів про права та обовязки сторін, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи у відсутність осіб, які в судове засідання не зявились. Заслухавши позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтв про право на спадщину за законом від 17 липня 2007 року [PERSON] є власником житлового будинку з господарськими спорудами , що знаходиться в м. Полтаві, вул. Гастело, 19 ( стара адреса вул. Гастелло, 19) . У зазначеному домоволодінні є самочинні побудови сарай «б2» розміром 5,05х2,42 м та гараж «Г» розміром 6,3 х3,37 м. Відповідно до ч.3 ст.376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Відповідно до акту обстеження Управління з питань містобудування та архітектури м. Полтави від 28.08.2009 року немає принципових заперечень щодо реєстрації за позивачем в домоволодінні по вул. Гастелло,19 сараю «б2» розміром 5,05х2,42 м та гараж «Г» розміром 6,3 х3,37 м. Виконавчий комітет [PERSON] районної у м. Полтаві ради також не заперечує проти реєстрації права власності на вказане самочинне будівництво за позивачами. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-01 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з даним позовом, посилаючись на те, що вона перебувала в щлюбі з відповідачем з 15 липня 1999 року. Рішенням Шепетівського міськрайсуду від 2007 року їх шлюб було розірвано. Від спільного проживання у них є двоє дітей: дочка - [PERSON], [INFO] та син - [PERSON], [INFO]. Діти проживають з нею знаходяться на її утриманні. Згідно вироку суду від 24 липня 2007 року [PERSON] було засуджено до 8 років 6 місяців позбавлення волі. Рішенням суду від 7 березня 2008 року відповідача позбавлено батьківських прав, оскільки останній не проявляв до дітей батьківської уваги та турботи, не брав участі у вихованні. Відповідач являється батьком дітей, записаний таким у свідоцтвах про їх народження, але аліментів на утримання дітей не сплачує. А тому, просить суд, стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дочки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала повністю та пояснила, що не відкого не отримує ніякої матеріальної допомоги для утриманні дітей. Відповідач [PERSON] позов не визнав, в зв язку з тим, що його сестра матеріально допомагає його дітям. Оскільки, він відбуває покарання за вироком суду в колонії, гроші він не заробляє, тому більше допомогти не має можливості. Просив справу слухати у ї"ї відсутності. Заслухавши пояснення, вивчивши матеріали справи суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення виходячи з таких підстав. Судом встановлено, що батьками [PERSON], [INFO] та [PERSON], 30.05.2005 року являються: відповідач [PERSON] та позивачка [PERSON], що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей. Згідно вироку суду від 24 липня 2007 року [PERSON] було засуджено до 8 років 6 місяців позбавлення волі. Рішенням суду від 7 березня 2008 року відповідача позбавлено батьківських прав, оскільки останній не проявляв до дітей батьківської уваги та турботи, не брав участі у вихованні. Згідно довідки за №23 виданої 23.02.2010 року квартальним комітетом виконавчного комітету Шепетівської міської ради, [PERSON] [INFO] та [PERSON], [INFO] проживають разом з матір'ю, позивачкою по справі [PERSON] Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідач являється батьком дітей, записаний таким в свідоцтві про їх народження, але добровільно матеріальної допомоги на утримання не надає. Доказів, які б стверджували, що відповідач [PERSON], або його сестра надють матеріальну допомогу позивачці [PERSON] для утримання дітей суду не надано, не здобуто таких і в процесі судового розгляду. Аналізуючи всі досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи те, що заперечень з сторони відповідачів надано не було, суд приходить до висновку, що вимоги позивачів є обґрунтованими, підставними, а тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-01 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів, посилаючись на те, що згідно рішення Дарницького районного суду м. Києва від 12 лютого 2008 року з відповідача на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі ? частини усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 25% мінімального заробітку з 09.10.2010 року і до його повноліття. Станом на 01.03.2009 року існувала заборгованість в сумі 6073 гривні 24 копійок .Станом на 01.12.2009 року сума неустойки складає 26895,00 гривень, яку просила суд стягнути з відповідача на її користь. Під час розгляду справи, позивачка позов підтримала просила задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти позову. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився , про час та місце розгляду справи, повідомлений у встановленому законом порядку на адресу суду надіслав заяву про розгляд справи за їх відсутності. Заслухавши позивачку, представника відповідача , дослідивши матеріали цивільної справи № 2-764/10, матеріали виконавчого провадження, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно рішення Дарницького районного суду м. Києва від 12 лютого 2008 року з відповідача на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON]. [INFO] у розмірі ? частини усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 25% мінімального заробітку з 09.10.2010 року і до його повноліття (а.с. 20). виконавчий лист № 2- 960 від 01.10.2008 року (а.с. 5). Як вбачається з перерахунку заборгованості №1146/7(09) станом на 23.02.2009 року борг по сплаті аліментів становить 11880 гривень 29 копійок (а.с 75-77). Відповідно до ст.. 196 ЦК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожний день прострочення . Згідно ст.. 258 ЦКУкраїни до вимог про стягнення неустойки застосовується позовна давність в один рік. Зі змісту ч.2 ст. 196 СК України вбачається , - розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів . Відповідач [PERSON] перебуває на обліку в Головному Управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та отримує пенсію за вислугу років в розмірі 1561 гривня 96 копійок. Відповідно до Розпорядження державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції в м. Києві після відрахування податків проводиться утримання з пенсії [PERSON] в рахунок стягнення аліментів та заборгованості по сплаті аліментів в розмірі 50%. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, оскільки відповідач допустив заборгованість по сплаті аліментів. проте враховуючи, матеріальний стан відповідача, з відповідача на користь позивачки належить стягнути пеню за несвоєчасну сплату аліментів на утримання неповнолітньої дитини сумі 7291 гривню 02 копійки. На підставі викладеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-01 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин між нею та [PERSON] Ільічом, [INFO], який помер 18.03.1996 року, визнавши, що він є її рідним батьком. Необхідність визнання вказаного факту заявник мотивує тим, що після смерті [PERSON] П.1. відкрилась спадщина, яку має намір оформити на себе. В судовому засіданні заявник заяву підтримала з підстав, зазначених у ній, просила її задовольнити. Заінтересована особа - представник Чижівської сільської ради,будучи належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився. Враховуючи думку заявника, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності заінтересованої особи з винесенням рішення по справі. Вислухавши пояснення заявника, показання свідків, дослідивши матеріали справи та давши їм належну оцінку, суд приходить до висновку, що заява є обґрунтованою, і задовольняє її з наступних підстав. Встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть від 19.03.1996 року - помер [PERSON] Ільіч 18.03.1996 року(а.с.15). Згідно свідоцтва про народження від 29.12.1956 року матір'ю заявниці є [PERSON], яка проживала в незареєстрованому шлюбі з померлим [PERSON] (а.с.13). Доказом, який підтверджує факт, що померлий [PERSON] Ільіч дійсно є батьком заявниці є довідка, видана виконкомом Чижівської сільської ради про те, що [PERSON] фактично вступила у володіння спадковим майном після смерті батька [PERSON] Ільіча, який помер 18.03.1996 року (а.с.5). Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що дійсно проживала з покійним в цивільному шлюбі і від нього народила заявницю 25.12.1956 року, тобто [PERSON] Ільіч є батьком [PERSON]. Свідок [PERSON] показала, що вона постійно проживає в [INFO] і знає родину покійного [PERSON] вже давно, пояснила, що [PERSON] проживала разом з ним в незареєстрованому шлюбі і заявниця дійсно є дочкою [PERSON] Ільіча, померлого 18.03.1996 року. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-01 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки Єлизавети, [INFO], щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до її повноліття. Позов мотивує тим, що з відповідачем перебувала у шлюбі з 04.03.2005 року, який розірвано 22.04. 2008 року. Від шлюбу мають доньку, батьком якої згідно свідоцтва про народження, є відповідач. Зазначила, що відповідач добровільно допомоги матеріальної не надає, тому просила задовольнити позов і стягнути аліменти на утримання доньки в розмірі 1\\4 частині заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з»явився, про час та місце слухання справи повідомлений, причини неявки суду не сповістив. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що сторони з 04.03.2005 року перебували в шлюбі, який розірвано 22.04.2008 року. Від шлюбу мають неповнолітню доньку Єлизавету, [INFO], батьком якої є відповідач, що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського обласного управління юстиції, актовий запис № 541 від 29.03.2005 року та яка проживає і знаходиться на утриманні матері. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч.1 ст.183 Сімейного Кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. За таких підстав суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-01 00:00:00

КП "ВРЕЖО-7" м.Запоріжжя звернулося в суд з позовом до відповідача, прож.: [INFO] буд.№ 1 кв.№ 152 про стягнення заборгованості за технічне обслуговування та житлово-комунальним послугам у сумі 3714,47 грн., вказавши в заяві, що відповідач повинен був щомісяця робити оплату за квартиру і комунальні послуги. Однак відповідач за період з 01.10.2004 року по 01.02.2010 року оплату за житлово-комунальні послуги не зробив, у зв'язку з чим утворилася заборгованість у сумі 3714,47 грн. У добровільному порядку погасити наявну заборгованість відповідач не бажає, посилаючись на важке матеріальне становище в сімї. Просить стягнути з відповідача заборгованість по житлово-комунальним послугам за період з 01.10.2004 року по 01.02.2010 року в сумі 3714,47 грн. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день слухання справи була сповіщений, своїх заперечень на позов суду не представив, у зв»язку із чим проведено заочний розгляд справи зі згоди представника позивача. Розглянувши матеріали справи, оцінивши всі представлені докази в сукупності, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності зі ст.66-68 ЖК України, п.17 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковою територією, затверджених постановою КМ України від 06.10.92р. - 572, Типовим договором найму житлового приміщення від 11.08.88р. - 243, договору про участь у витратах по утриманню будинку і прибудинкової території, наймач зобов'язаний вчасно щомісяця вносити оплату за надані йому житлово-комунальні послуги. З представлених документів видно, що відповідач є наймачем квартири [ADDRESS] і зобов'язаний оплачувати квартплату і комунальні послуги щомісяця. За період з 01.10.2004 року по 01.02.2010 року він не оплачував житлово-комунальні послуги, у зв'язку з чим, у них утворилася заборгованість у загальній сумі 3714,47 грн., що підтверджено копією рахунка. Сторони за договором повинні виконувати свої зобов'язання належним чином і у передбачені договором строки. Тому підлягає стягненню заборгованість у сумі 3714,47 грн. у солідарному порядку, сума боргу підтверджена розрахунком. У відповідності до ст.88 ЦПК України з відповідачів підлягає стягненню держмито в доход держави сумі 51 грн. 00 коп. і 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи на користь позивача. На підставі викладеного і ст.ст.10, 60, 88, 212, 213 ЦПК України, ст.ст.64, 66-68 ЖК України, ст.264 і ст.526 ЦК України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-01 00:00:00

До суду звернувся позивач з даним позовом до відповідачки про розірвання шлюбу. На обґрунтування свого позову позивач вказує, що 27.06.1992 року у райвідділі РАЦ смт Петропавлівка він зареєстрував шлюб з відповідачкою за актовим записом № 24. Від сумісного шлюбу дітей не мають, шлюб другий. З відповідачкою проживали разом з 1992 року. На даний час проживають окремо. Сімейне життя не складається по причині неповаги та непорозуміння один до одного через постійні сварки. На даний час він проживає з іншою жінкою. Відповідачка через органи РАЦС розлучатися відмовляється. Він вирішив розірвати шлюб, оскільки подальше збереження сімї вважає за непотрібне, примирення не можливе. У судовому засіданні позивач позов підтримав та просить його задовольнити, так як примирення між ними неможливе. Відповідачка у судовому засіданні позов визнала та не проти розірвати шлюб. Примирення між ними не можливе. Вислухавши сторони та вивчивши матеріали справи , суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони дійсно уклали шлюб 27.06.1992 року у відділі РАЦС смт Петропавлівка Дніпропетровської області, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії 1V-КИ № 487517, актовий запис № 24. Від шлюбу дітей не мають. Судом також встановлено, що подальше спільне життя між сторонами неможливе, між ними постійно виникають непорозуміння , конфлікти , навіть під час судового засідання сторони не могли порозумітися, що привело до розриву шлюбно-сімейних відносин . На думку суду така ситуація є неможливою для подальшого спільного життя та збереження шлюбу , а примирення між сторонами неможливе . Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Частина 2 ст.112 передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, враховуючи всі вищезазначені обставини, ситуацію, яка склалась, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-01 00:00:00

Позивач звернувся до Ленінського районного суду м.Харкова з позовом до відповідача про стягнення боргу по кредитному договору, посилаючись на те. що 4.08.2008 р. відповідачка отримала в Кредитній спілці "[PERSON] Взаємодопомоги" кредит у розмірі 3500,00 гри. Згідно п.3.1. кредитного договору, відповідач зобов"язалася 31 числа кожного місяця повертати частинами кредит та сплачувати проценти за користування кредитом, до 31.07.2009 р. включно. Свої зобов'язання за кредитним договором № 240/9 від 4.08.2008 р. відповідачка не виконала. В судове засідання з'явився представник позивача, який підтримав позовні вимоги у повному обсязі. Відповідачка до суду з"явилася, борг визнала у повному обсязі та проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнані позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 1 74 ЦПК України. Так, згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності LKя того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд? вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи, між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір №240/9 від 4.08.2008 р., відповідно до якого [PERSON] отримала в Кредитній спілці "[PERSON] Взаємодопомоги" кредит у розмірі 3500,00 грн. Згідно п.3.1. кредитного договору, відповідачка зобов'язалася 31 числа кожного місяця повертати частинами кредит та сплачувати проценти за користування кредитом. Кредит мав бути сплачений у повному обсязі до 31.07.2009 р. включно. Свої зобов'язання відповідачка не виконала. На дату подачі заяви борг перед Кредитною спілкою складає: по кредиту 3431,90грн., по процентам 4324.20 грн.. загалом 7756.10 грн. Від добровільного погашення своєї заборгованості відповідач ухиляється Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України, і а кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Таким чином суд вважає, що відповідачка не виконала зобов'язання і не сплатила своєчасно суму заборгованості за кредитним договором, тому вбачаються підстави для стягнення з неї на користь позивача суми заборгованості у розмірі 7756,10 грн. Разом з цим, на підставі ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору при поданні позивачем позовної заяви до суду в розмірі 77,56 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120.00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved