Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому вказав, що ним та відповідачем 27.02.2009 року було укладено договір про строковий банківський вклад «Щедрик» за № ДРГ.055.Щ14-2620/02-2009. На виконання умов даного договору ( п.п.1.1) нею, як вкладником передано банку грошову суму у розмірі 110 000 ( сто десять тисяч) гривень, строком на 14 днів, яку було зараховано на депозитний рахунок № 263050В свою чергу, згідно договору Банк зобов'язаний виплачувати проценти та суму вкладу 13 березня 2009 року і проценти на неї на умовах та в порядку, встановленому цим договором ( п.1.1 та п. 4.3.2 договору). Пунктом 2.4 договору передбачено, що Банк виплачує проценти та суму вкладу шляхом одержання вкладником їх через касу банку за Заявою клієнта. На підставі вищевикладених умов договору він 31.03.2009 року звернувся до Банку з письмовою заявою про повернення залишку вкладу «Щедрик» у сумі 109 500 грн. та відсотків у строк, обумовлений договором, в зв'язку з закінченням строку дії цього договору. Всупереч зазначеній нормі закону відповідач не виконав зобов'язання за договором та порушив п.1.1., п.5.1. договору банківського вкладу та п.2, п.З ст.1060 ЦК України, тобто не видав вклад і належні проценти на першу вимог) вкладника та у строк передбачений договором. Повернення банківського вклад) здійснено лише 10 серпня 2009 року, тобто через 6 місяців після строку встановленого договором. Позивач просить стягнути з відповідача індекс інфляції за весь час прострочення, а також 0.1 відсоток за кожен день прострочки, але не більше 1 проценту від суми вкладу (згідно п.5.2.договору) - 1095 грн., штраф - З відсотки від суми вкладу, в силу ч.2 статті 625 ЦК України в сумі 4270 грн. 50 коп. за неналежно виконане зобов'язання. Витрати по сплаті держмита покласти на відповідача. Крім того, позивач просить відшкодувати йому спричинену невиконанням зобов»язань моральну шкоду в сумі 5000 грн. мотивуючи тим, що він не мав можливостівикористовувати власні заощадження на потреби своєї сім»ї, що вплинуло на відносини > ? в родині та спричиняло моральні страждання. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача позов не визнав та пояснив, що затримка повернення банківського вкладу позивачеві була пов»язана у зв»язку з введенням мораторію на задоволення вимог кредиторів. На підставі викладеного вважає, що позов в решті частини не підлягає задоволенню. Суд, вислухавши сторони, перевіривши матеріали справи вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що 27.02.2009 року між сторонами було укладено договір про строковий банківський вклад «Щедрик» за № ДРГ.055.Щ14-2620/02-2009. Позивачем передано банку грошову суму у розмірі 110 000 гривень, строком на 14 днів, яку було зараховано на депозитний рахунок № 263050. Банк, в свою чергу, зобов'язався виплатити суму вкладу 13 березня 2009 року і проценти на неї на умовах та в порядку, встановленому цим договором. Пунктом 2.4 договору передбачено, що Банк виплачує проценти та суму вкладу шляхом одержання вкладником їх через касу банку за Заявою клієнта. На підставі вищевикладених умов договору позивач 31.03.2009 року звернувся до Банку з письмовою заявою про повернення залишку вкладу «Щедрик» у сумі 109 500, 00 гривень та відсотків у строк, обумовлений договором, в зв'язку з закінченням строку дії цього договору. Згідно статті 526 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідач не виконав своєчасно свої зобов»язання за договором та порушив,не повернув вклад та проценти на першу вимогу вкладника та у строк передбачений договором. Відповідно до п.2 ст. 1060 ЦК України встановлює, що за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад на першу вимогу вкладника. Банківський вклад відповідачем повернуто 10 серпня 2009 року, тобто через 6 місяців після строку встановленого договором. Відповідно до п. 5.2 Договору, у разі порушення банком строку повернення вклад) . вказаного у вимозі вкладника, банк сплачує за вимогу вкладника пеню у розмірі 0.1 % від суми вкладу за кожен день прострочки, але не більше 1% від суми вкладу. Таким чином, на умовами даного пункту договору на користь позивача підлягає стягненню пеня за 118 днів прострочки в сумі 1095 грн. У стягненні 3% річних відповідно до ст.. 625 ЦК України, індексу інфляції суд відмовляє, т.я. це не передбачено умовами договору. Крім того, суд стягує на користь позивача моральну шкоду спричинену порушенням відповідачем зобов»язань за договором, оскільки позивач не мав можливості використовувати власні заощадження на потреби своєї сім»ї, що вплинуло на відносини в родині та спричиняло позивачеві моральні страждання. Але, на думку суду, суму позову в цієї частині, значно завищено. В порядку ст.. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір в сумі 120 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial