Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-14 00:00:00

12.05.2010року генеральний директор ВАТ Городищенське РП «Агротехсервіс» [PERSON] звернувся до [PERSON] про відшкодування шкоди у розмірі 7718,00грн. в порядку зворотної вимоги (регресу) до винної особи. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач посилається на те, що рішенням Городищенського районного суду Черкаської області від 23.04.1996року постановлено стягнення з Городищенського обєднання «Райпроммеханізація», на даний час ВАТ Городищенке РП «Агротехсервіс», на користь [PERSON] кошти на його утримання, щомісячно, починаючи з 01.04.1995 року, підстава - вирок Городищенського районного суду Черкаської області, за яким працівник підприємства [PERSON] був засуджений за ч. 2 ст. 215 КК України, на даний час ст. 286 КК України, за вчинену автопригоди під час якої [PERSON], отримав тілесні ушкодження і втратив професійну працездатність в розмірі 100 %. На виконання рішення суду, видано виконавчі листи, і ВАТ Городищенське РП «Агротехсервіс» виплачувало визначену судом суму грошей [PERSON]. Так, підприємство за період з 05.06.2009 року по 13.04.20010 року чотири рази перераховувало кошти [PERSON] на загальну суму 7718,00 грн. платіжні доручення за №86 від 05.05.2009р., №185 від 27.10. 2010р., №35 від 16.03.2010р., №40 від 13.04.2010р. . Враховуючи, норму діючого законодавства про право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав, і просить постановити рішення, яким стягнути з [PERSON], як відшкодування шкоди, кошти в розмірі 7718,00грн. та 197,00грн., понесених підприємством судових витрат при зверненні до суду. В судовому засіданні представник позивача [PERSON], який діє на підставі довіреності, позов підтримав, пославшись на викладене у позовній заяві. Відповідач [PERSON] позов визнав, не ставлячи під сумнів розмір нарахованих та сплачених коштів. Суд, розглянувши позов в межах заявлених позовних вимог, заслухавши представника позивача, відповідача та вивчивши наявні у матеріалах справи докази, вважає, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення, та узгоджується зі ст. 174 ч.4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 1166 Цивільного Кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя фізичній особі, зобовязана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду - ч.1 ст. 1195 ЦК України. Згідно зі ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, вироком Городищенського районного суду Черкаської області [PERSON], відповідач по справі, засуджений за ст. 215 ч.2 КК України, за те, що 27.09.1989р., керуючи автомобілем, що належав Городищенському обєднанню «Райагропроммеханізація» порушив Правила Дорожнього Руху та здійснив авто пригоду, внаслідок чого [PERSON]В був тяжко травмований. За рішеннями Городищенського районного суду Черкаської області, які набрали законної сили, стягнуто з Городищенського виробничого обєднання «Райагропроммеханізація» /ВАТ Городищенське РП «Аготехсервіс»/ на користь [PERSON] щомісячно з 01.04.1995 року по 01.06.1995 року по 1348000 крб., з 01.06.1995 року по 01.09.1995 року по 2022000 крб., з 01.09.1995 року по 01.06.1998 року по 4680000 крб. (№2-112-1996р. від 23.04.1996р.); з 01 січня 2003 року по 185 гривень, з подальшим корегуванням при зміні розміру мінімальної заробітної плати, пожиттєво (№2-729-2003р. від 07.10.2003р.). Відповідно до платіжних відомостей: за № 86 від 05.06.2009 року, за №155 від 27.10.2009 року, за №35 від 26.03.2010 року, за №40 від 13.04.2010 року позивач сплатив, згідно виконавчого листа 2/729 за 2003 рік, кошти на рахунок №27782, що належить [PERSON], кошти в сумі: 1815,00грн., 1875,00грн., 1890,00грн., 2138,00грн., відповідно, загальна сума становить 7718,00грн.. Враховуючи положення ст. ст. 79-81 ЦПК України та приймаючи до уваги те, що у звязку із розглядом справи в суді позивач, поніс судові витрати в розмірі 197,00грн., а саме, сплатив судовий збір (мито) у розмірі 77,00грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи - 120,00 грн., суд стягує вищенаведені витрати у повному обсязі, на користь позивача, згідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, так як, вважає їх підтвердженими у відповідності із цивільно процесуальним законодавством України. Позов підтверджується копіями: рішення Городищенського районного суду Черкаської області від 23.04.1996 року, виконавчим листом від 18.10.2003 року, супровідним листом, платіжними дорученнями, квитанціями. На підставі наведеного та

Outcome: approved