Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-10 00:00:00

12 Лютого 2009 року в суд надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 300 грн. щомісячно, починаючи з дня звернення до суду до досягнення повноліття дитиною. В позовній заяві зазначала, що з 21 січня 2010 року розірвано шлюб із відповідачем, від якого сторони мають неповнолітню вищезазначену дитину, яка фактично проживає з нею, в основному перебуває на її утриманні, на утримання якої відповідач, який проживає окремо, в порушення положень ст.180 СК України, кошти не надає, дитиною цікавиться рідко. Відповідач є працездатним, може забезпечити сплату аліментів в межах заявлених вимог, інших дітей немає та жодні утримання за виконавчими документами з його заробітку не здійснюється. Письмових заперечень відповідача суду не надано. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі, Додатково вказала на необхідність коштів на навчання, розвиток і утримання сина та на скрутне матеріальне становище її та дитини, оскільки проживають вони з її батьками на її заробітну плату медсестри окремо від відповідача, інших прибутків не мають. Вказала, що з поважних причин і обставин, які б перешкоджали відповідачу сплачувати аліменти у вказаному нею розмірі не вбачає, а відомості про стан здоров"я відповідача не підтверджені доказами про необхідність лікування та суми витрат на таке лікування. Їй відомо про влаштування відповідача на постійну роботу, проте з огляду на часті зміни місця роботи і тривалі періоди незайнятості відповідача, підтримує вимоги про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі. Просить задовольнити позовні вимоги, стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в зазначеному позовом розмірі, щомісячно, із 12 лютого 2010 року до повноліття дитини. Відповідач не визнав позовні вимоги про стягнення з нього аліментів на утримання сина внаслідок небажання відповідачки до примирення, проживання її з батьками, відсутності достатніх коштів на своє утримання і лікування. Пояснив, що із 01.06.2010 року він працює слюсарем-електриком на ВАТ "Рівнеазот" із заробітною платою 1000 грн. Перебуває на обліку в РОЦПЗН, проте висновку про обмежену працездатність чи непрацездатність не має. Просить врахувати його низьку заробітну плату, відсутність інших прибутків, поганий стан здоров"я і потребу в лікуванні, проживає із батьками-пенсіонерами, інших утриманців або поважних причин, які б могли бути враховані при стягненні аліментів не має. Оцінюючи пояснення сторін, надані в справі докази в їх сукупності, встановлені обставини, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з наступних підстав. Встановлено, що сторони перебували у шлюбі до 21 січня 2010 року, від шлюбу мається неповнолітній син [PERSON], [INFO], який проживає з матір"ю та перебуває на її утриманні, дитина вдвох з матір"ю проживають на заробітну плату матері, середній розмір якої 1300 грн., на утримання якої відповідач, в порушення положень ст.180 СК України, за період припинення сімейних відносин не надає матеріальної допомоги в добровільному порядку. Відповідач згідно свідоцтва про народження дитини та пояснень сторін є батьком дитини, офіційно працює із 01.06.2010 року він працює слюсарем-електриком на ВАТ "Рівнеазот", має намір постійної роботи, отримує середню заробітну плату в розмірі 1000,00 грн. щомісячно, має, інших утриманців чи поважних причин, які перешкоджають забезпеченню сплати аліментів не має. Має хронічне психічне захворювання, з приводу якого лікувався в 2008 році, що підвтерджено медичною довідкою РОЦПЗН, проте висновку про обмежену працездатність чи непрацездатність немає, доказів розміру витрат на необхідне власне лікування не надав. За встановлених обставин, вимоги в частині розміру стягнення аліментів в твердій грошовій сумі при влаштуванні відповідача на постійну роботу не грунтується на положеннях закону, відповідно до встановлених обставин, підлягають до часткового задоволення за рішенням суду в порядку ст.183 СК України. У відповідності до положень ст.ст.181 ч.3, ст.183 СК України, правомірним вважається часткове задоволення заявлених вимог позову про стягнення коштів на утримання дитини за рішенням суду у частці від заробітку працюючого батька дитини. Враховуючи встановлені судом обставини, відповідно до положень ст.182 СК України, в тому числі матеріальний, сімейний стан дитини, стан здоров"я дитини, платника та стягувача аліментів, суд прийшов до висновку, що, із задоволенням вимог про стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу відповідача, не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно на утримання сина, не будуть порушені права та інтереси дитини, стягувача та платника аліментів. З огляду на викладене, позовні вимоги підлягають до часткового їх задоволення. У відповідності до ст.88 ЦПК України, судові витрати за позовом про стягнення аліментів покладаються повністю на відповідача. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПКУкраїни, рішення суду підлягає до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного, ст.180,181,182,183,191 СК України, керуючтсь ст.ст.10,11,57-60,88,208,209,212-215,223,292,294,367 ЦПК України, суд-

Outcome: partial