Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-22 00:00:00

В провадженні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON], третя особа Сектор у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Новомосковського МВ УМВС України у Дніпропетровської області в якому позивачка просить суд усунути порушення її прав як власника, шляхом визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням в будинку № 36 по пров. Плеханова в м. Новомосковську. В обґрунтування заявленого позову позивачка посилалась на те, що їй на праві приватної власності належить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами № 36 по вул. Плеханова в м. Новомосковську. Вказаний будинок вона отримала у спадщину після смерті її бабусі [PERSON]. У вказаному будинку зареєстрований, ще з часу коли була жива бабуся [PERSON], відповідач [PERSON], який у вказаному будинку не проживає більше 10 років. Реєстрація відповідача перешкоджає позивачці в повній мірі реалізовувати свої права власника, а добровільно відповідач знятись з реєстрації не бажає, що змушує позивачку звернутись з позовом до суду. В судовому засіданні позивачка та її представник підтримали свої позовні вимоги та просили суд задовольнити їх. Відповідач в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, посилаючись на те, що позивачка отримала право власності на будинок незаконно, він оспорює її право в іншому судовому процесі, він має право користування вказаним житловим приміщенням і йому не має де зареєструватись, а тому просить в задоволенні позову відмовити. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився. Суд, заслухавши сторони, представника, вважає, що позовні вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню з огляду на наступне. Судом по справі встановлено, що [PERSON] зареєстрований в [INFO] з 12.05.11998 р. (а.с. 16-22) Вказаний будинок в той час належав на праві приватної власності [PERSON], яка зареєструвала в ньому [PERSON] як члена своєї сім'ї. 4.02.2008 р. [PERSON] померла і право власності на будинок перейшло по заповіту до [PERSON], яка належним чином оформила це право та зареєструвала його (а.с. 9, 10). Згідно ч. 1 ст. 383 ЦК України, ст. 150 ЖК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб та має право розпоряджатись своєю власністю. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав передбачених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України, з урахуванням вимог ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням у обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником. Як встановлено в судовому засіданні відповідач був членом сім'ї [PERSON] та зареєстрований в будинку з її згоди, а отже його право на користування житловим приміщенням є похідними від права власності [PERSON] на вказане приміщення. Оскільки на сьогоднішній день [PERSON] померла, її цивільна правоздатність припинена, вона не є власником спірного будинку, то і [PERSON] втратив право на користування житловим приміщенням у вказаному будинку. Також в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] не має угоди з новим власником будинку на проживання. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За таких обставин суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню, її права власника захисту, а [PERSON] підлягає визнанню таким, що втратив право користування житловим приміщенням у спірному будинку. На підставі ст.. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 45,50 гривень - витрати по сплаті судового збору та ІТЗ судового процесу. На підставі викладеного та

Outcome: approved