Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-28 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 08 вересня 2008 року між нею та відповідачем був укладений шлюб. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. Відповідач працює монтером колії 11 околотку Синельниківської дистанції путі Придніпровської залізниці і спочатку надавав позивачці гроші на утримання, а потім напідпитку вимагав повернути їх назад. На даний час позивачка з дитиною залишилися без засобів до існування. Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, а також аліменти на її утримання до досягнення дитиною трьох років в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача. У попереднє судове засідання сторони не зявилися, але завчасно надали суду письмові заяви, згідно яких просять суд розглянути справу без їх участі, позивачка підтримує позовні вимоги, відповідач не заперечує проти їх задоволення. Таким чином, суд, заслухавши пояснення сторін та вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Факт перебування сторін в сімейних правовідносинах підтверджується копією свідоцтва про шлюб. Згідно ч.1 ст.122 СК України дитина, зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. З копії свідоцтва про народження вбачається, що у сторін під час перебування сторін в сімейних правовідносинах народилася дитина [PERSON], [INFO], тому факт родинних відносин сторін з дитиною встановлений. У відповідності до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.8 Закону України „Про охорону дитинства кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. У ч.1 ст.12 Закону України „Про охорону дитинства зазначено, що батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобовязані виховувати дитину, піклуватися про її здоровя, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібюностей, поважати гідність дитини, госувати її до самостійного життя та праці. Згідно ч.6 ст.12 зазначеного Закону батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоровя, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обовязків відповідно до закону. Отже, судом встановлено, що дитина проживає разом з матірю, про що свідчить довідка ЖЕК-1. Відповідач не приймає участь у вихованні та утриманні дитини проти чого не заперечував сам відповідач. Таким чином, судом встановлено, що відповідач працює, але матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, тому позовні вимоги підлягають задоволенню. У відповідності до ч.2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Батьківство відповідача та факт проживання позивачки разом з дитиною підтверджується матеріалами справи. Згідно ч.4 ст.84 СК України право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідач проти задоволення позовних вимог не заперечував, про що зазначив у письмовій заяві. Таким чином, суд вважає наявність фактів, якими позивачка обгрунтовує свої позовні вимоги, встановленою. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача на підставі ст.88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved