Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-20 00:00:00

Прокурор звернувся із позовом до Управління Пенсійного фонду України в Сарненському районі Рівненської областів інтересах [PERSON] про визнання протиправною бездіяльності щодо перерахування пенсії по інвалідності. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що [PERSON] інвалідом ІІ1 групи, захворювання пов»язане з наслідками Чорнобильської катастрофи. Відповідно до чинного законодавства має право на отримання пенсії в розмірі, передбаченому ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (в редакції, що діяла до прийняття Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 року), що становить шість мінімальних пенсій за віком та на отримання додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров»ю згідно ст. 50 цього Закону в розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком. Оскільки рішенням Конституційного Суду України визнані неконституційними положення даного Закону про те, що розмір пенсії встановлюється Кабінетом Міністрів України, просить визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо нездійснення перерахунку та виплати пенсії за період з 22 травня 2008 року по 31 вересня 2009 року . В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги , дав пояснення згідно заяви , просить визнати протиправною бездіяльність відповідача в частині нездійснення перерахунку пенсії [PERSON] згідно ст.. ст.. 50 , 54 Закону України « Про статус та соціальний захист громадян , які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Представник відповідача УПФУ в Сарненському районі [PERSON] позов не визнала, подала письмові заперечення, в яких посилається на те, що при здійсненні повноважень в сфері соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, відповідач керується нормативними актами Кабінету Міністрів України, які є обов»язковими до виконання, зокрема, Постановою № 654 від 16.07.2008 року, на підставі якої нараховувалась і виплачувалась [PERSON] пенсія як інваліду 111 групи з травня 2008 року по даний час та в межах коштів, які надходили з Державного бюджету на виплату даної пенсії, а тому просить відмовити у задоволенні позову. Суд, заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Згідно довідок № 1197 від 08. 04. 2010 року та № 1198 від 08. 04. 2010 року позивач перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Сарненському районі і отримує пенсію, передбачену ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» ( надалі Закон № 796-ХІІ) та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров»ю особам, віднесеним до категорії 1, передбачену ст. 50 Закону № 796-ХІІ, але з урахуванням положень постанов Кабінету Міністрів України № 1 від 3.01.2002 року, № 530 від 28.05.2008 року, №654 від 16.07.2008 року. [PERSON] має статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорія 1( посвідчення серії А № 094796 від 06. 05. 1999 року ) , є інвалідом Ш групи по захворюванню, яке пов»язане з наслідками Чорнобильської катастрофи ( посвідчення серії АБ № 342971 від10. 09. 2002 року ), витягом із акту серії МСЕ № 120467 від 17. 04. 2007 року підтверджується факт призначення [PERSON] третьої групи інвалідності внаслідок аварії на ЧАЕС довічно . Відповідно до ст.49 Закону № 796-ХІІ пенсії особам, віднесеним до категорій 1,2,3,4 встановлюються у вигляді : а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров»ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію. Частиною 4 ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (в редакції, що діяла до прийняття Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 року) передбачено, що у всіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв»язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими, зокрема , по ІІ! групі інвалідності 6 мінімальних пенсій за віком. Статтею 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (в редакції, що діяла до прийняття Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 року) визначено, що особам, віднесених до категорії 1 призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров»ю у розмірах: інвалідам ІІІ групи 50 % мінімальної пенсії за віком. Законом України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 року до вказаних статей Закону № 796- ХІІ було внесено зміни: ч.4 ст.54 Закону № 796- ХІІ замінено чотирма частинами, а ст.50 цього Закону була викладена в новій редакції. В подальшому Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року зміни, внесені п.п.2 пункту 41 Розділу ІІ Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» визнано такими, що не відповідають Конституції України. За таких обставин, розмір основної та додаткової пенсії громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на які посилається позивач в якості підстав свої позовних вимог, передбачені ст.ст.50,54 Закону № 796-ХІІ в редакції, що діяла до прийняття Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 року підлягали виплаті у період з 22 травня по 31 грудня 2008 року; крім того, дія цих статей Закону № 796-ХІІ поширюється також з 1.01.2009 року і позивач має право на отримання пенсій як інвалід ІІ! групи в розмірах, визначених даним Законом за період 3 1.01. по 31.08.2009 року, тобто до закінчення повного місяця на момент розгляду адміністративної справи. Відповідно до ст.62 Закону № 796 ХІІ роз»яснення порядку застосування цього Закону провадиться у порядку, визначеному КМУ, рішення якого є обов»язковими для виконання. Частиною 1 ст.67 Закону № 796 ХІІ передбачено, що конкретні розмірі усіх доплат, пенсій і компенсацій підвищуються КМУ відповідно до зміни індексу вартості життя і зростання мінімальної заробітної плати. Отже, Законом № 796 ХІІ не уповноважено Кабінет Міністрів України зменшувати конкретні суми компенсацій і допомоги, змінювати розмір бази нарахувань пенсій, встановлений Законом, а надано право роз»яснення порядку застосування цього Закону. Суд не враховує твердження представника відповідача, що встановлення конкретних ( зменшених) сум для обчислення пенсій КМУ є виконанням норм Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», оскільки вказані дії КМУ не реалізують встановлені Законом права та гарантії, а змінюють та коректують в бік їх зменшення, чим порушують його норми, так як ст. 71 Закону № 796-ХІІ, де встановлено, що дія положень цього Закону не може призупинятись іншими законами, крім законів про внесення змін до цього Закону. Таким чином, суд вважає, що здійснення виплати пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров»ю, згідно постанов Кабінету Міністрів України не є правомірним, тобто таким, що відповідає нормам законів України та Конституції України, а тому є підстави для визнання протиправним нездійснення перерахунку та виплати УПФУ в Сарненському районі пенсії по інвалідності та додаткової пенсії [PERSON] за періоди з 22.05. по 31.12.2008 року, з 1.01. по 31.08.2009 року та для зобов»язання відповідача здійснити перерахунок та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумами вищевказаних пенсій за період з 22.05. по 31.12.2008 року, з 1.01. по 31.09.2009 року, виходячи з положень ст.ст.54,50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (в редакції, що діяла до прийняття Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 року. Суд з відповідача судового збору не стягує, так як в силу п.34 ч.1 ст.4 Декрету Кабінету Міністрів України "Про державне мито" Пенсійний фонд України, його підприємства, установи й організації від сплати державного мита звільняються.

Outcome: partial