Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-31 00:00:00

16.04.2010 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, в якому вказав, що він, як інвалід ІІ-ї групи, внаслідок захворювання, повязаного з участю у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, отримує пенсію, призначену відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Згідно зі ст. 54 Закону призначений розмір пенсії для інвалідів 2-ї групи повинен бути не нижче 8 мінімальних пенсій за віком. Відповідно до ст.50 Закону, інвалідам ІІ-ї групи також виплачується додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком. Оскільки відповідачем вказані пенсії виплачуються у меншому розмірі, здійснити перерахунки цих пенсій останній відмовився, позивач просить суд визнати дії Управління Пенсійного фонду України у м. Борисполі Київської області протиправними та зобовязати здійснити перерахунок та виплату пенсії у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком з урахуванням ст. 67 ч.3 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 25.03.2010 року. Позивач у судове засідання не зявився, у письмовій заяві просив суд розглянути справу за його відсутності, позов підтримав. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду повідомлений належним чином, натомість подав письмові заперечення, обгрунтовуючи їх тим, що відповідно до ч.5 ст.54 Закону порядок обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у звязку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається КМУ, а саме Постановою №1 від 03.01.2002 року, згідно з якою розрахунок пенсій, передбачених ч.4 ст. 54 Закону провадиться з розміру мінімальної пенсії 19,91 грн.. Законом «Про Державний бюджет України на 2008 рік…» внесені зміни до ст..ст.50, 54 Закону, згідно з якими і нараховується пенсія позивачу. Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач має статус інваліда ІІ-ї групи внаслідок захворювання, повязаного з участю у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, в звязку з чим отримує пенсію, призначену у відповідності до Закону, що не заперечується відповідачем у письмових поясненнях. Згідно зі ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» розмір пенсій для інвалідів ІІ-ї групи, призначеної відповідно до цього Закону, повинен бути не нижчим 8-ми мінімальних пенсій за віком. Згідно зі ст. 50 Закону таким інвалідам виплачується також додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю у розмірі: інвалідам 2-ї групи 75% мінімальної пенсії за віком. Статтею 54 Закону також визначено, що порядок обчислення вказаних пенсій встановлюється Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України №523 від 30 травня 1997 року Про затвердження нового порядку обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок захворювання і пенсій у звязку з втратою годувальника, внаслідок Чорнобильської катастрофи, вищезазначені положення Закону стосовно розміру дубльовані. Відповідно до ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування розмір мінімальної пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Аналіз вищеназваних норм свідчить про те, що позивач як інвалід ІІ-ї групи згідно ст.ст.50, 54 Закону повинен отримувати, основну пенсію у розмірі 8-ми мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії, починаючи з моменту звернення, тобто з 25.03.2010 року (а.с.8). Суд не приймає посилання відповідача на постанови КМУ, бо вони суперечать Закону, тому до спірних правовідносин застосовуватися не можуть. За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ч.1 ст. 28 ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір немає. У відповідності до ст.46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках передбачених законом. Згідно ст.22 Конституції України, права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесення змін до чинних законів, не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Виходячи з вищенаведеного, інтресів позивача, діючого Законодавства, суд вважає вимоги [PERSON] правомірними, які підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, враховуючи, що сторони звільнені від сплати судового збору, судовий збір слід віднести за рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved