Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-04 00:00:00

В квітні 2010 року позивач звернувся до відповідачів з позовом про усунення перешкод в користуванні майном шляхом виселення. Позовні вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що він є власником квартири [ADDRESS], згідно договору купівлі-продажу квартири від 01.04.2010 року. Згідно довідки Менського РВУ МВС, в зазначеній квартирі зареєстровані громадяни; з 24.06.1995 року - [PERSON] та [PERSON], з 07.08.1995 року - [PERSON], з 18.11.2003 року - [PERSON] Відповідачі не є членами сім"ї позивача і він не має наміру надавати їм право користування квартирою, оскільки він ЇЇ придбав для особистого проживання з своєю сім"єю. Позивач пропонував в добровільному порядку знятися з реєстрації, але відповідачі відмовились і стали чинити перешкоди у здійсненні права власності на дану квартиру. Рішенням Менського районного суду від 26 травня 2010 року у задоволенні позову відмовлено. В апеляційній скарзі [PERSON] просить рішення суду скасувати через порушення норм матеріального права та невідповідність висновків суду обставинам справи і задовольнити його позовні вимоги. Апелянт зазначає, що він є власником квартири та відповідно до норм ЦК України має право на власний розсуд користуватись квартирою. Відповідачі не є членами його сім"ї та продавця квартири [PERSON], а тому підлягають виселенню без надання Іншого житла. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з таких підстав. Як вбачається з матеріалів справи. [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] відповідно до договору купівлі-продажу від 01.04.2010 року укладеного між позивачем та [PERSON]II. Рішенням виконавчого комітету Менської міської ради народних депутатів від 25.04.1995 року № 108 затверджено протоколи на виділення квартир корпорації „Аспек". 24. 04.1995 року виконавчим комітетом Менської міської ради народних депутатів також видано [PERSON] ордер № 108 на жиле приміщення - квартиру [ADDRESS], де, членами його сім"ї зазначено [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Відповідно до рішення виконавчого комітету Менської містької ради народних депутатів від 22.06.1995 р. № 164 встановлено право власності на квартиру [ADDRESS] за Українською Страховою корпорацією „Аспек'\\ Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 08.06.2005 р. визнано за [PERSON] право власності на спірну квартиру, визнано дійсною угоду, укладену між [PERSON] та акціонерними товариством закритого типу „Український недержавний корпоративний пенсійний фонд „АСПЕК-Соціал" від 23.11.1995 р. про купівлю-продаж квартири № 19 з будинку 8 по вул. Жовтневій у м. Мена, засвідчену Чернігівською універсальною товарною біржею „Джі-Ай-Пі". Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) ддя особистого проживання і проживання членів їх сІм"ї та мають праве розпоряджатись цією власністю на свій розсуд. До членів сім"ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в ч. 2 ст. 64 ЖК України. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним користування та розпорядження своїм майном, що передбачено правилом ст. 39! ЦК України. З матеріалів справи вбачається, що відповідачі не є членами сім"ї як позивача так і [PERSON], який був продавцем спірної квартири. Право власності позивача зареєстровано в Комунальному підприємстві „Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації" Чернігівської обласної ради 02.04„2010 року відповідно до чинного законодавства і на даний час є непорушним. Відповідачі не є членами сім"ї, а тому не мають правових підстав на користування спірним житлом та проживаючи в ньому, чинять перешкоди в користуванні квартирою на власний розсуд позивача. Враховуючи наведене, позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими, підтвердженими належними доказами в справі та такими, що підлягають до задоволення. За таких обставин, виходячи з того, що судом при вирішенні даної справи було неправильно застосовано норми матеріального права, відповідно до п.4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову У сова А.В. Згідно ч.і ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесеш нею і документально підтверджені судові витрати. Виходячи з того, що позивачем було сплачено 8 грн. 50 коп. (а.с.1) при зверненні до суду першої інстанції та 4 грн. 25 коп. (а.с.66) при подачі апеляційної скарги судового збору та 74 грн. (а.с.2 та 64) витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, необхідно стягнути з [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь [PERSON] по 3 грн. 18 коп. судового збору та по 18 грн. 50 коп. витрат на інформащйно-технічне забезпечення розгляду справи з кожного.

Outcome: approved