Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-20 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок скоєння злочину. В ході розгляду справи позивачі неодноразово уточняли свої позовні вимоги, останнє уточнення до позовних вимог подане ними 01.04.2010 року. Уточнена позовна заява подана позивачами [PERSON], [PERSON] до ACT «Вексель» та ТОВ «Епіцентр К», третя особа [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди. Свої позовні вимоги позивачі мотивують тим, що 30.11.2008 року близько 11.00 год. сталася дорожньо-транспортна пригода за участю водіїв [PERSON] та [PERSON] Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 02.04.2009 року провадження по кримінальній справі по обвинуваченню [PERSON] за ч. 1 ст. 286 КК України було закрито та звільнено останнього від кримінальної відповідальності на підставі п. «е» ст. 1 Закону України «Про амністію». Вони - [PERSON] та [PERSON] були визнані потерпілими по даній справі. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про амністію» амністія не звільняє від обов'язку відшкодувати заподіяну злочином шкоду. Оскільки під час скоєння дорожньо-транспортної пригоди, а саме 30.11.2008 року [PERSON]П виконував свої трудові обов'язки працюючи водієм-експедитором в ТОВ «Епіцентр К», то відповідно до п. 2 ст. 1187 ЦК України «шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на правовій підставі володіє транспортним засобом, використання якого створює підвищену небезпеку», відповідно до п. 1 ст. 1172 ЦК України «юридична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків» тому відповідачем по справі буде ТОВ «Епіцентр К». Оскільки цивільна відповідальність ТОВ «Епіцентр К» (юридичної особи - роботодавця) перед третіми особами за заподіяння їм шкоди працівником є застрахованою, про що свідчить поліс ВС/0975233, то відповідачем по справі буде і ACT «Вексель». Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди позивачам була спричинена матеріальна та моральна шкода. [PERSON] спричинена матеріальна шкода, яка полягає в тому, що в результаті дорожньо - транспортної пригоди автомобілю ВАЗ 2101, що належить їй на праві власності, були спричинені значні механічні пошкодження, що підтверджується довідкою УДАІ. Згідно висновку № 010/09 судової автотоварознавчої експертизи ринкова вартість автомобіля складає 9503 грн. 34 коп. і сума матеріального збитку є такою ж, оскільки вона не може перевищувати ринкової вартості. Відповідно до ст. 30, п. 30.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» її автомобіль вважається фізично знищеним. Про свою згоду на визнання автомобіля фізично знищеним вона вказувала у заяві на ім'я генерального директора ACT «Вексель» п. Фурмана В.М. від 08.10.2009 року та просила відшкодувати їй матеріальні збитки та моральну шкоду, відповідно до чинного законодавства та додала до неї необхідні документи. За проведення експертизи нею було сплачено експерту 450 грн., що підтверджується квитанцією № 0012270. Нею ж додатково на оцінку ремонтних робіт було сплачено 90 грн., що підтверджується відповідною квитанцією. Крім того, внаслідок пошкодження автомобіля вона вимушена була скористатися послугами евакуатора, вартість яких склала 200 грн., що підтверджується відповідною квитанцією та актом виконаних робіт. Отже, загальна сума шкоди, заподіяної її майну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що підлягає відшкодуванню відповідачем 1 - ACT «Вексель» становить 10243 грн. 34 коп. (із розрахунку: 9503 грн. 34 коп. (вартість транспортного засобу) + 450 грн. (вартість експертизи) + 200 грн. (послуги евакуатора) + 90 грн. (оцінка ремонтних робіт). Крім того, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] отримала тілесні ушкодження, які згідно висновку судово-медичного обстеження № 1788 від 03.12.2008 року відносяться до категорії ушкоджень середньої тяжкості. Внаслідок спричинених їй тілесних ушкоджень вона перебувала на лікуванні з 30.11.2008 року по 09.01.2009 року, що підтверджується лікарняними листами. Після закриття лікарняних листів вона ще тривалий час (до 02.02.2009 року) перебувала під постійним наглядом лікарів; за приписами лікарів повинна була купувати ліки та лікуватися вдома; вимушена періодично проходити огляд у лікарів і до сьогоднішнього дня. На придбання медичних препаратів нею було затрачено 1003 грн. 80 коп. та 99 грн. на придбання рентген плівки, що підтверджується відповідними квитанціями та товарними чеками. Відповідно до ст. 23 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкодою, заподіяною життю та здоров'ю потерпілого у результаті дорожньо-транспортної пригоди, є шкода (в тому числі моральна шкода), пов'язана з лікуванням потерпілого. Відповідно до ст. 24, п. 24.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - у зв'язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, які пов'язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров'я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та купівлею лікарських препаратів». Отже загальна сума шкоди, заподіяної її життю та здоров'ю, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що підлягає відшкодуванню відповідачем 1 - ACT «Вексель» становить 1102 грн. 80 коп. (із розрахунку (1003 грн. 80 коп. (медичні препарати) + 99 грн. (рентгенівська плівка). Крім того, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] спричинена моральна шкода, яка відповідно до п. 2 ст. 23 ЦК України полягає у фізичному болю та стражданнях, яких вона зазнала у зв'язку із ушкодженням здоров'я, оскільки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди вона отримала травми, які відносяться до категорії ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров'я та травми, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що підтверджується актом судово-медичного обстеження потерпілої. Майже 1,5 місяці вона перебувала на лікуванні та ще довгий час продовжувала лікування під наглядом лікарів, оскільки внаслідок отриманих травм не могла самостійно пересуватися. Розмір моральної шкоди, завданої їй внаслідок дорожньо - транспортної пригоди оцінює в 10000 грн. Відповідно до ст. 22, п. 22.3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - потерпілому відшкодовується також моральна шкода, передбачена п. 1,2 частини 2 ст. 23 ЦК України. При цьому страховик відшкодовує не більше ніж 5 відсотків ліміту, визначеного у п. 9.3 ст. 9 цього Закону. Різницю між сумою відшкодування, визначеною судом, та сумою, яка має бути відшкодована страховиком, сплачує особа, яку визнано винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди». Тому суму, визначеної нею моральної шкоди в розмірі 10000 грн., просить стягнути з відповідачів ACT «Вексель» та ТОВ «Епіцентр К», оскільки саме ТОВ «Епіцентр К», відповідно до ст. 1187 та ст. 1172 ЦК України, відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником, в наступному порядку: з відповідача ACT «Вексель» - 2550 грн. (із розрахунку 5% від суми встановленого ліміту в розмірі 51000 грн.), з відповідача ТОВ «Епіцентр К» - 7450 грн. Також зазначає, що відповідно до пп. З п. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає в душевних стражданням, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням її майна. В результаті дорожньо-транспортної пригоди її автомобіль був настільки пошкоджений, що призвело до визнання його фізично знищеним, адже його ремонт виявився недоцільним та економічно не обґрунтованим. Даний факт спричинив їй душевні страждання та хвилювання, оскільки автомобіль протягом багатьох років використовувався її сім'єю, а його пошкодження призвело до зміни звичного способу життя, додало багатьох незручностей, особливо в той час, як вона хворіла і для поїздок до лікаря мусила просити знайомих витрачати їх час, що ставило її в принизливе становище та посилювало її моральні страждання. Крім того, враховуючи, що вона є пенсіонеркою та має незначні доходи вірогідність того, що вона зможе придбати хоч недорогий автомобіль дорівнює нулю. Усвідомлення того, що річ, на яку кошти збиралися роками, можна втратити за лічені хвилини через неуважність водія, що призвела до дорожньо-транспортної пригоди, призводить її до стану депресії. Відповідно до ст. 22, п. 22.3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - якщо судом встановлено відшкодувати потерпілому моральну шкоду, передбачену пунктами 3, 4 ч. 2 ст. 23 ЦК України, таке відшкодування у розмірі, визначеному судом, здійснює особа, яку визнано винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до постанови Корсунь-Шевченківського районного суду від 23.12.2008 року та постанови Соснівського районного суду м. Черкаси від 02.04.2009 року винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди визнано [PERSON] Однак, враховуючи, що він виконував трудові обов'язки, то відповідно до ст. 1187 та ст. 1172 ЦК України, ТОВ «Епіцентр К» повинно відшкодувати шкоду, завдану їх працівником під час виконання трудових обов'язків. Тому просить стягнути на її користь з відповідача - ТОВ «Епіцентр К» моральну шкоду, якої вона зазнала в результаті пошкодження її автомобіля та яку вона оцінює в 5000 грн. Позивачу [PERSON] в результаті дорожньо-транспортної пригоди також була спричинена моральна шкода, яка відповідно до п.п. 1, 2 п. 2 ст. 23 ЦК України, полягає в фізичному болю та стражданнях, яких він зазнав у зв'язку з ушкодженням його здоров'я та у душевних стражданнях, яких він зазнав з зв'язку з протиправною поведінкою щодо нього. Згідно висновку судово-медичного обстеження № 1789 йому були спричинені забої м'яких тканин лівого плечового суглобу та грудної клітки зліва, що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, внаслідок чого він тривалий час відчував фізичний біль, не міг підняти ліву руку. Крім того, під час дорожньо-транспортної пригоди він пережив великий стрес і на сьогодні, керуючи автомобілем, відчуває дискомфорт. Також він пережив стрес та хвилювання, коли його матір на кареті швидкої допомоги забрали з місця дорожньо-транспортної пригоди. Фізичний біль, який йому довелося терпіти, хвилювання за своє здоров'я та за стан здоров'я матері, відмова відповідачів вчасно та в добровільному порядку відшкодувати нанесені в результаті дорожньо-транспортної пригоди збитки та інші фактори спричинили йому моральну шкоду, яку він просить стягнути на його користь з відповідача - ACT «Вексель» у розмірі 2450 грн. та з відповідача - ТОВ «Епіцентр К» у розмірі 2550 грн. Також просили стягнути з відповідача - ACT «Вексель» на їх користь витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі ЗО грн. та на правову допомогу в розмірі 1000 грн. В судовому засіданні позивачка [PERSON], позивач [PERSON] та їх представник за довіреностями від 04.06.2009 року [PERSON] позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити в повному обсязі. В судовому засіданні представник відповідача - ТОВ «Епіцентр К» за довіреністю від 01.11.2009 року, [PERSON] позовні вимоги не визнала, пояснивши, що відповідач ТОВ «Епіцентр К» застрахував свою цивільну відповідальність уклавши договір страхування в ACT «Вексель», згідно умов якого та Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» моральна шкода в межах ліміту повинна відшкодовуватися відповідачем - ACT «Вексель». Моральну шкоду, яку позивачі просять стягнути з відповідача - ТОВ «Епіцентр К» вважає необґрунтованою, а тому просила відмовити в задоволенні позову в частині стягнення на користь позивачів моральної шкоди з ТОВ «Епіцентр К». В судове засідання представник відповідача - ACT «Вексель» не з'явився, не повідомивши суд про причину неявки, хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи, про що в матеріалах справи мається розписка. В попередньому судовому засіданні представник відповідача ACT «Вексель», за довіреністю [PERSON] позовні вимоги [PERSON], [PERSON], предявлені до відповідача ACT «Вексель» визнав частково, а саме в частині матеріальної шкоди, завданої майну в розмірі 10243 грн. 34 коп., матеріальної шкоди, пов'язаної з лікуванням потерпілої [PERSON] в розмірі 1102 грн. 80 коп., витрат на правову допомогу в розмірі 200 грн. В частині відшкодування моральної шкоди покладався на думку суду. Дане стверджується власноручною заявою представника відповідача АТС «Вексель» - [PERSON] В судове засідання третя особа [PERSON] не з'явився. Адвокат [PERSON], за ордером [PERSON], в судовому засіданні пояснив, що відшкодовувати шкоду матеріальну та моральну, в межах ліміту, на їх думку повинен відповідач - ACT «Вексель», оскільки відповідач ТОВ «Епіцентр К» застрахував свою відповідальність. З розміром матеріальної шкоди, завданої потерпілій [PERSON] погодився, моральну шкоду, завдану обом потерпілим, вважає завищеною, а тому вважає, що вона підлягає до відшкодування в межах ліміту. Заслухавши пояснення позивачів [PERSON], [PERSON], представника позивачів за довіреність [PERSON], представника відповідача - ТОВ «Епіцентр К», адвоката [PERSON] за ордером [PERSON], дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Згідно ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно п.1 ч.1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична чи фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. Відповідно до ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку), виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст. 988 ЦК України страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Відповідно до ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового ату (аварійного сертифікату). Відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). В судовому засіданні встановлено, що 30.11.2008 року в 11.00 год. в м. Черкаси на перехресті вулиць Красіна - Ільїна сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю водіїв [PERSON], який керував автомобілем [NUMBER] та [PERSON], який керував автомобілем [NUMBER], що належить на праві приватної власності [PERSON]. Постановою Корсунь-Шевченківського районного суду від 23.12.2008 року [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 грн. Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 02.04.2009 року [PERSON] від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України було звільнено на підставі п. «е» ст. 1 Закону України «Про амністію», а кримінальну справу провадженням закрито. В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілю [NUMBER], який на праві власності належить позивачці [PERSON] були завдані механічні пошкодження, що стверджується довідкою УДАІ України в Черкаській області. Згідно висновку судової автотоварознавчої експертизи № 010/09 від 12.03.2009 року ринкова вартість автомобіля [NUMBER] на момент дорожньо-транспортної пригоди складає 9503 грн. 34 коп., вартість матеріальних збитків, нанесених власнику автомобіля [NUMBER] в результаті його пошкодження при ДТП складає 9503 грн. 34 коп. Розмір матеріального збитку, завданий власникові ТЗ визначається рівним ринковій вартості досліджуваного ТЗ. Крім того, позивачкою [PERSON] були понесені витрати: на оплату послуг експерта в розмірі 450 грн., що стверджується квитанцією № 001270 від.22.12.2008 року; на оцінку ремонтних робіт в розмірі 90 грн., що підтверджується квитанцією № 7561000513941234346694 від 11.02.2009 року, на оплату послуг евакуатора в розмірі 200 грн., що підтверджується відповідною квитанцією від 15.12.2008 року та актом виконаних робіт № 15 від 15.12.2008 року. Загальна сума шкоди, заподіяної майну потерпілої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди становить 10243 грн. 34 коп. (із наступного розрахунку: 9503 грн. 34 коп. (вартість транспортного засобу) + 450 грн. (вартість експертизи) + 200 грн. (послуги евакуатора) + 90 грн. (оцінка ремонтних робіт). Враховуючи, що на момент дорожньо-транспортної пригоди водій [PERSON], з вини якого стялася дорожньо-транспортна пригода, перебував у трудових відносинах з відповідачем - ТОВ «Епіцентр К», що стверджується наказом № 39/п від 04.07.2008 року про прийняття на роботу [PERSON] на посаду водія-експедитора відділу «Доставки» гіпермаркету м. Черкаси з 04.07.2008 року та дорожнім листом № 609870 вантажного автомобіля від 30.11.2008 року, з якого вбачається, що 30.11.2009 року водій [PERSON] на автомобілі [NUMBER] 4657ММ здійснював перевезення будівельних матеріалів по місту та області, та вимоги ст. 1172 ЦК України відповідно до якої юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним трудових (службових) обов'язків, матеріальна шкода, завдана позивачці [PERSON] мала б відшкодовуватися відповідачем - ТОВ «Епіцентр К». Однак враховуючи, що ТОВ «Епіцентр К» застрахувало свою цивільну відповідальність в ACT «Вексель», що стверджується Полісом № ВС/0975233 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 14.07.2008 року, тому саме відповідач ACT «Вексель» повинен відшкодувати позивачці [PERSON], завдану їй матеріальну шкоду. А тому, позовні вимоги позивачки [PERSON] в частині стягнення з відповідача ACT «Вексель» матеріальної шкоди, завданої їй в результаті дорожньо-транспортної пригоди, в розмірі 10243 грн. 34 коп. підлягають до задоволення. Судом встановлено, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 30.11.2008 року позивачка [PERSON] отримала тілесні ушкодження, які згідно висновку судово-медичного обстеження № 1788 від 03.12.2008 року відносяться до категорії ушкоджень середньої тяжкості, в зв'язку з чим перебувала на лікуванні з 30.11.2008 року по 09.01.2009 року, що підтверджується лікарняними листами. На придбання медичних препаратів позивачкою було затрачено 1003 грн. 80 коп. та 99 грн. на придбання рентген плівки, а всього 1102 грн. 80 коп., що підтверджується відповідними квитанціями та товарними чеками. Відповідно до ст. 23 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкодою, заподіяною життю та здоров'ю потерпілого у результаті дорожньо-транспортної пригоди, є шкода (в тому числі моральна шкода), пов'язана з лікуванням потерпілого. Відповідно до ст. 24, п. 24.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - у зв'язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, які пов'язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров'я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та купівлею лікарських препаратів». Матеріальна шкода, завдана життю та здоров'ю позивачки [PERSON], внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з вини водія [PERSON], який перебував у трудових відносинах із ТОВ «Епіцентр К». Враховуючи, що ТОВ «Епіцентр К» застрахувало свою цивільну відповідальність у ACT «Вексель», тому саме відповідач ACT «Вексель» повинен відшкодувати позивачці [PERSON], завдану їй матеріальну шкоду пов'язану з лікуванням. А тому, позовні вимоги позивачки [PERSON] в частині стягнення з відповідача ACT «Вексель» на її користь матеріальної шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди та пов'язаної з лікуванням, яка становить 1102 грн. 80 коп. (із розрахунку (1003 грн. 80 коп. (медичні препарати) + 99 грн. (рентгенівська плівка) - підлягають до задоволення. Що стосується позовних вимог позивачки [PERSON] в частині стягнення на її користь моральної шкоди, яка полягає в фізичному болю та стражданнях яких вона зазнала в зв'язку з ушкодженням здоров'я, з відповідачів ACT «Вексель» моральної шкоди в розмірі 2550 грн. та ТОВ «Епіцентр К» в розмірі 7450 грн., то вони підлягають до часткового задоволення, виходячи із наступного. Відповідно до підпунктів 1, 2 п. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я та у душевних стражданням, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. В судовому засіданні об'єктивно встановлено, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди позивачці [PERSON] були завдані фізичний біль та страждання в зв'язку з ушкодженням її здоров'я, оскільки вона отримала травми, які відносяться до категорії ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров'я та травми, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що підтверджується актом судово-медичного обстеження потерпілої. Майже 1,5 місяці позивачка перебувала на лікуванні, що стверджується листами непрацездатності, та ще довгий час продовжувала лікування під наглядом лікарів, оскільки внаслідок отриманих травм не могла самостійно пересуватися. А тому, суд вважає що позовні вимоги щодо моральної шкоди обґрунтованими, однак виходячи із принципів розумності та справедливості, приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог в цій частині частково, стягнувши на користь позивачки моральну шкоду в розмірі 2550 грн., оскільки саме ця сума, на думку суду, відповідає рівню душевних страждань позивачки та принципам розумності і справедливості. Відповідно до ст. 22, п. 22.3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - потерпілому відшкодовується також моральна шкода, передбачена підпунктами 1, 2 частини 2 ст. 23 ЦК України. При цьому страховик відшкодовує не більше ніж 5 відсотків ліміту, визначеного у п. 9.3 ст. 9 цього Закону. Різницю між сумою відшкодування, визначеною судом, та сумою, яка має бути відшкодована страховиком, сплачує особа, яку визнано винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди». Сума моральної шкоди, яку позивачка зазнала внаслідок ушкодження її здоров'я, та яка на думку суду підлягає до відшкодуванні (2550 грн.), не перевищує 5 відсотків ліміту, визначеного законом та умовами Договору, а тому суд приходить до висновку про необхідність стягнення цієї суми із страховика - ACT «Вексель». Що стосується позовних вимог позивачки [PERSON] в частині стягнення на її користь з відповідача - ТОВ «Епіцентр К» моральної шкоди в розмірі 5000 грн., яка полягає в душевних стражданнях, яких вона зазнала в зв'язку із знищенням її майна, то вони підлягають до часткового задоволення, виходячи із наступного. Відповідно до підпункту 3 п. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає в душевних стражданням, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. В судовому засіданні об'єктивно встановлено, що позивачці [PERSON] були завдані душевні страждання, яких вона зазнала в зв'язку із знищенням її майна, а саме автомобіля [NUMBER], який в результаті дорожньо-транспортної пригоди зазнав механічних пошкоджень. Згідно висновку судової автотоварознавчої експертизи № 010/09 від 12.03.2009 року розмір матеріального збитку, завданий власникові ТЗ визначається рівним ринковій вартості досліджуваного транспортного засобу. А тому, суд вважає, що позовні вимоги щодо моральної шкоди завданої позивачці [PERSON] внаслідок пошкодження її майна є обґрунтованими, однак виходячи із принципів розумності та справедливості, приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог в цій частині частково, стягнувши на користь позивачки моральну шкоду в розмірі 1000 грн., оскільки саме ця сума, на думку суду, відповідає рівню душевних страждань позивачки та принципам розумності і справедливості. Відповідно до ст. 22, п. 22.3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» якщо судом встановлено відшкодувати потерпілому моральну шкоду, передбачену пунктами 3, 4 ч. 2 ст. 23 ЦК України, таке відшкодування у розмірі, визначеному судом, здійснює особа, яку визнано винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. Відповідно до постанови Корсунь-Шевченківського районного суду від 23.12.2008 року та постанови Соснівського районного суду м. Черкаси від 02.04.2009 року винним у скоєнні дорожньо- транспортної пригоди визнано [PERSON] Однак, враховуючи, що [PERSON] виконував трудові обов'язки, то відповідно до ст. 1187 та ст. 1172 ЦК України саме ТОВ «Епіцентр К» повинно відшкодувати шкоду, завдану їх працівником під час виконання трудових обов'язків. А тому, позовні вимоги позивачки [PERSON] в частині стягнення з відповідача ТОВ «Епіцентр К» на її користь моральної шкоди, завданої їй внаслідок пошкодження (знищення) її майна в результаті дорожньо-транспортної пригоди - підлягають до задоволення частково на суму 1000 грн. Що стосується позовних вимог позивача [PERSON] про стягнення на його користь моральної шкоди, яка полягає в фізичному болю та стражданнях яких він зазнав в зв'язку з ушкодженням здоров'я, з відповідачів ACT «Вексель» в розмірі 2550 грн. та ТОВ «Епіцентр К» в розмірі 2450 грн., то вони підлягають до часткового задоволення, виходячи із наступного. Відповідно до підпунктів 1, 2 п. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я та у душевних стражданням, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. В судовому засіданні об'єктивно встановлено, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди позивачу [PERSON] були завдані фізичний біль та страждання в зв'язку з ушкодженням його здоров'я, оскільки він отримав травми, які відносяться до категорії ушкоджень легких тілесних ушкоджень, що підтверджується актом судово-медичного обстеження потерпілого. Крім того, під час дорожньо - транспортної пригоди він переніс стрес, від чого відчуває дискомфорт за кермом. А тому, суд вважає позовні вимоги щодо моральної шкоди обґрунтованими, однак виходячи із принципів розумності та справедливості, приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог в цій частині частково, стягнувши на користь позивача моральну шкоду в розмірі 1000 грн., оскільки саме ця сума, на думку суду, відповідає рівню душевних страждань позивача та принципам розумності і справедливості. Відповідно до ст. 22, п. 22.3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - потерпілому відшкодовується також моральна шкода, передбачена підпунктами 1, 2 частини 2 ст. 23 ЦК України. При цьому страховик відшкодовує не більше ніж 5 відсотків ліміту, визначеного у п. 9.3 ст. 9 цього Закону. Різницю між сумою відшкодування, визначеною судом, та сумою, яка має бути відшкодована страховиком, сплачує особа, яку визнано винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди». Сума моральної шкоди, яку позивач [PERSON] зазнав внаслідок ушкодження його здоров'я, та яка на думку суду підлягає до відшкодування (1000 грн.), не перевищує 5 відсотків ліміту, визначеного законом та умовами Договору, а тому суд приходить до висновку про необхідність стягнення цієї суми із страховика - ACT «Вексель». Що стосується стягнення з відповідачів на користь позивачів судових витрат, а саме витрат пов'язаних з наданням їм правової допомоги в розмірі 1000 грн., то вони не підлягають до задоволення, оскільки не були доведені в судовому засіданні, відповідною квитанцією про оплату таких послуг. Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ACT «Вексель» на користь позивачки [PERSON] понесені нею витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн.; пропорційно до задоволених позовних вимог стягнути на користь держави судовий збір з відповідача ACT «Вексель» - в сумі 142 грн. 60 коп., з відповідача ТОВ «Епіцентр К» - 4 грн. 86 коп. На підставі викладеного та

Outcome: partial