Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачів СК ім. Леніна, [PERSON] державного бюро технічної інвентаризації про визнання права власності, вказуючи на те, що у 1982 році його було прийнято до членів колгоспу ім. Леніна. У 1988 році цей колгосп побудував житловий будинок, якому присвоєно номер 2А на вул. Ватутіна в с. Громівка Новотроїцького району Херсонської області. 09.09.1988 року даний будинок передано позивачу як члену колгоспу для проживання та ведення господарства. З цієї дати і по теперішній час він зі своєю сімєю проживає у будинку. В 2003 році вони викупили цей будинок у СК ім. Леніна, заплативши за нього 2300 грн. Питанням про правовстановлюючі документи до теперішнього часу не переймались, так як були впевнені в законності набуття права власності. В цьому році позивач вирішив зареєструвати право власності на житловий будинок. В [PERSON] ДБТІ, в реєстрації права власності позивачу відмовили, так як відсутні правовстановлюючі документи, на підставі яких проводиться реєстрація права власності на обєкти нерухомого майна. Позивач просить визнати за ним - [PERSON] право власності на житловий будинок площею 61,0 кв. метрів, позначений літерою «А», літню кухню, позначену літерою «Б», сіни, позначені літерою «б», сарай, позначений літерою «В», погріб з шийкою, позначений літерою «Г», сарай, позначений літерою «Д», вбиральня позначена літерою «Ж», сарай, позначений літерою «И», сарай, позначений літерою «З», навіс, позначений літерою «К», гараж, позначений літерою «Л», літня кухня, позначена літерою «М», веранда, позначена літерою «м», споруди, позначені цифрами 1-3, які знаходяться на вул. Ватутіна, 2А в с. Громівка Новотроїцького району Херсонської області. Позивач у судове засідання не зявився, його представник [PERSON] надав до суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги підтримує, позов просить задовольнити. Представник відповідача СК ім. Леніна у судове засідання не зявився, надав до суду заяву в якій позов визнав, просить справу розглядати у відсутність представника СК ім. Леніна. Представник відповідача [PERSON] ДБТІ до судового засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Дослідивши надані сторонами докази, суд прийшов до наступного. Згідно довідки СК «ім..Леніна» від 22.06.2010 року вих.235 будинок 2а по вул..Ватутіна в с.Громівка Новотроїцького району побудований колгоспом ім..Леніна Новотроїцького району в 1988 році і з цього часу знаходився на балансі колгоспу і був переданий в користування [PERSON] Згідно наданих позивачем довідок СК «ім..Леніна» від 05.04.2010 року вих..№ 52 [PERSON] сплатив в 2003 році за будинок № 2а по вул.. Ватутіна в с.Громівка 2300 руб. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін. Як слідує з наданих сторонами доказів між [PERSON] та СК «ім..Леніна» було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку. Згідно ст.227 ЦК України (1963 року), що діяв на момент виплати вартості будинку, договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору ( ст..47 цього Кодексу). Договір купівлі-продажу житлового будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів. Відповідно до ст.. 47 ЦК України (1963 року) недодержання нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими частино другою ст. 48 цього Кодексу. Якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала цю угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Договір купівлі-продажу будинку № 2а по вул. Ватутіна в с. Громівка між [PERSON] та СК «ім.. Леніна» нотаріально не посвідчувався. Позивач [PERSON]. до суду з вимогою про визнання даного договору дійсним не звертався. Позивач вказує, що відповідно до п.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (2004 року) щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним Кодексом України , положення цього Кодексу застосовуються до тих прав та обовязків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності, правовідносини, що склались між ним та колгоспом «ім..Леніна», який був реорганізований в КСП, а потім в СК, щодо придбання житлового будинку повинні бути врегульовані нормами глав 24 та 28 ЦК України (2004 року). В позові позивач вказує, що звернувся до [PERSON] ДБТІ, де йому в реєстрації права власності позивачу відмовили, так як відсутні правовстановлюючі документи, на підставі яких проводиться реєстрація права власн ості на обєкти нерухомого майна. Згідно з п.10 Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких проводиться державна реєстрація права власності на обєкти нерухомого майна такими документами можуть бути рішення судів про визнання права власності на обєкти нерухомого майна. Письмового підтвердження факту відмови в реєстрації права власності, позивач суду не надав. Додаток 1 «Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно» №7/5 від 7.02.2002 року містить 16 пунктів (видів ) правовстановлюючих документів в тому числі і договори купівлі-продажу, посвідчені нотаріально. Посилаючись на ст.. 392 ЦК України (2004 року) позивач вказує, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст.. 328 ЦК України (2004 року) право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається, набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч.3 ст. 334 ЦК України (2004 року) право власності за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Частина 4 цієї статті вказує, що якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації , право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації. Відповідно до ст.. 657 ЦК України (2004 року) договір купівлі- продажу житлового будинку підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Сукупність наведених доказів приводить суд до висновку, що позов, з підстав вказаних в ньому, не підлягає задоволенню і суд не може визнати право власності на житловий будинок за позивачем, так як позивач, сплативши кошти за будинок та не посвідчивши нотаріально договір купівлі-продажу не став його власником. Крім того на момент розгляду справи можливість нотаріального посвідчення договору не втрачена. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed