Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-14 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON], третя особа: публічне акціонерне товариство «ІНГ [PERSON] Україна» про визнання права власності на частину нерухомого майна (квартири) в спільному майні подружжя. Позивачка за основним позовом [PERSON] зазначала, що 07 березня 2003 р. між нею та відповідачем [PERSON] укладено шлюб. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей - [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Їхній шлюб з первісним відповідачем був офіційно розірваний 27 вересня 2007 р. на підставі рішення Броварського міськрайонного суду Київської області. Фактично ж, шлюбні відносини, ведення спільного господарства остаточно припинилися 29 червня 2007 р. 15 травня 2006 р. на підставі договорів про резервування квартири, купівлі-продажу облігацій, позивачкою разом з відповідачем була придбана квартира [ADDRESS] за ціною 335 165, 70 грн. Дана сума коштів складалася з: - 196 50 грн., спільних з первісним відповідачем коштів, отриманих ними від продажу спільної квартири [ADDRESS]; - 110 000 грн. отриманих нею в кредит, з яких 10 239,93 грн. були виплачені з заробітної плати первісного позивача в період часу з 05 травня 2006 р. по 29 червня 2007 р. і тому являлися спільними коштами подружжя; 99 760,07 грн. сплачувалися позивачем в період з 29 червня 2007 р. по 19 вересня 2007 р., що відбувалося, по-перше, після остаточного припинення шлюбних відносин та ведення спільного господарства з первісним відповідачем, по-друге - за рахунок коштів, отриманих особисто первісним позивачем, як позику, і тому такі кошти теж являлися особистими коштами первісного позивача; - 28 215,70 грн., які були отримані нею особисто в позику, були повернуті позикодавцю після припинення шлюбних відносин та ведення спільного з відповідачем господарства за рахунок її особистих коштів. Таким чином, кошти в сумі 207 189,93 грн. належали до спільних сумісними коштів подружжя, 127 975,77 грн. являлися особистими коштами первісного позивача. Виходячи зі 100 % суми коштів, які були сплачені подружжям за спірну квартиру, кошти в сумі 103 594,965 грн., що являються ? суми спільних сумісних коштів відповідають 30,9 %; кошти в сумі 231 570,735 грн., що складаються з особистих коштів позивача та ? суми спільних з відповідачем коштів, становлять 69,1 %. Первісний позивач також вказує на те, що її частка спірної квартири збільшилася з 69,1 % до 77,44 % за рахунок проведення нею ремонтно-будівельних робіт по облаштуванню спірної квартири за кошти, що належали їй особисто і складалися з коштів, отриманих нею в кредит та з коштів отриманих від продажу спадкової квартири. Частка відповідача [PERSON] зменшилася відповідно. Посилаючись на викладене, позивачка просила суд визнати за нею право власності на квартиру за № 130 в будинку 1-в по вулиці Постишева в м. Бровари Київської області. Присудити [PERSON] грошову компенсацію за його частку в квартирі за № 130 в будинку № 1-в по вулиці Постишева в м. Бровари Київської області в розмірі 150 000 грн. та виселити [PERSON] з квартири за № 130 в будинку 1-в по вулиці Постишева в м. Бровари Київської області. 17 лютого 2010 р. позивачкою [PERSON] було подано уточнену позовну заяву про визнання за нею права власності на 77/100 частини нерухомого майна квартири № 130, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя і знаходиться за адресою: Київська обл., м. Бровари, вул. Постишева, буд. 1-в., визнати за відповідачем [PERSON] право власності на 23/100 частини зазначеної квартири, стягнути з [PERSON] на її користь грошову суму витрат, повязаних із розглядом справи. 09 грудня 2009 р. відповідачем [PERSON] подано зустрічну позовну заяву до [PERSON], третя особа: публічне акціонерне товариство «ІНГ [PERSON] Україна» про визнання права власності на ? частину квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], розірвання договору поруки від 07 квітня 2008 р. Позивач за зустрічним позовом [PERSON] зазначав, що у 2003 році вони разом з відповідачкою [PERSON] придбали однокімнатну квартиру, яку продали за 45 000 доларів США . Дані кошти були інвестовані їхньою родиною в будівництво двокімнатної квартири [ADDRESS] 1-в у м. Бровари. Додатково кошти були взяті за кредитним договором на імя відповідачки. Право власності на спірну квартиру зареєстроване на [PERSON] 27 вересня 2007 р. рішенням Броварського міськрайонного суду шлюб було розірвано. Після розірвання шлюбу вони разом проживали однією сімєю, вели спільне господарство, продовжували обладнувати спільне житло. В лютому-березні 2009 р. ситуація в сімї напружилася, що призвело до неможливості спільного проживання. На даний час заборгованість за кредитним договором складає 46 000 доларів США. Вважає, що спірна квартира придбана ним з відповідачкою у спільну сумісну власність, частково за спільні кошти подружжя, частково за кредитні кошти, платежі вносилися [PERSON] під час їхнього проживання однією сімєю. Просив визнати за ним право власності на ? частину квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], розірвати договір поруки від 07 квітня 2008 року, укладений між [PERSON] та ПАТ ІНГ [PERSON] Україна та внести зміни в договір іпотечного кредитування від 07 квітня 2008 року, укладеного між ПАТ ІНГ [PERSON] Україна та [PERSON] Стягнути з [PERSON] на його користь судові витрати на суму 1700 грн. державного мита та 120 грн. витрати на ІТЗ. 29 березня 2010 р. представником позивача за зустрічним позовом [PERSON], [PERSON] подано заяву про зменшення розміру зустрічних позовних вимог з проханням залишити без розгляду вимогу в частині розірвання договору поруки від 07 квітня 2008 року укладений між [PERSON] та ПАТ ІНГ [PERSON] Україна та внесення змін в договір іпотечного кредитування від 07 квітня 2008 року, укладеного між ПАТ ІНГ [PERSON] Україна та [PERSON]Г Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 15 червня 2010 року залишено без розгляду позовні вимоги позивача за зустрічним позовом [PERSON] в частині розірвання договору поруки від 07 квітня 2008 року укладений між [PERSON] та ПАТ ІНГ [PERSON] Україна та внесення змін в договір іпотечного кредитування від 07 квітня 2008 року, укладеного між ПАТ ІНГ [PERSON] Україна та [PERSON]Г В судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що вона робили ремонт в спірній квартирі майже 2,5 місяці і всі розрахунку вела з позивачкою. Працювали втрьох, робили всі малярні роботи, ложили ламінат і два балкони. З [PERSON] знайома, робила ремонт його брату, звітували про всі витрати тільки позивачці [PERSON] За роботу заплатили приблизно 12 тис.-13 тис. грн. В судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що вона тривалий час являлася сусідкою позивачки [PERSON] та відповідача, їй були відомі подробиці їхнього сімейного життя. Позивачка переїхала в спірну квартиру приблизно 2 роки назад, з розмов знає, що вона отримала кредит з банку в якому працює. Знає про те, що сімейні стосунки [PERSON] та [PERSON] остаточно припинилися влітку 2007 р., після дня народження їхнього сина [PERSON]. В судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що вона є сестрою позивачки [PERSON] Всі кредити на які було куплено спірне майно виплачувала її сестра. На ремонт сестра позичала гроші у неї. Її чоловік ніде не працював і не збирався працювати. Якийсь період працював водієм. Жили вони погано, проте, [PERSON] сподівалась, що все буде добре, тому і брала кредити на ремонти. Чоловік зловживав спритними напоями, залишав дітей на сусідів чи сторонніх людей, нічого не робив для утримання сімї. Позивачка робили переакридитацію кредиту і на залишок віддала позичені кошти. В судовому засіданні позивачка за первісним позовом та відповідачка за зустрічним позовом [PERSON] та її представник [PERSON] надали пояснення аналогічні змісту позовної заяви, просили суд про задоволення позовних вимог. В судовому засіданні представник відповідача за основним позовом [PERSON] заперечувала проти задоволення основного позову, зустрічний позов підтримала, просила задовольнити в повному обсязі. Відповідач за основним позовом та позивач за зустрічним позовом [PERSON] в судове засідання не зявився про слухання справи повідомлявся належним чином, згідно розписки, яка знаходиться в матеріалах справи (а.с.45). В судовому засіданні представник третьої особи: ПАТ «ІНГ [PERSON] Україна» [PERSON] в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовних вимог первісного позивача [PERSON], стосовно задоволення зустрічного позову [PERSON] заперечувала. Відповідно до ч. 6 ст. 57 Сімейного кодексу України, суд може визнати особистою приватною власністю дружини, чоловіка майно, набуте нею, ним за час їхнього окремого проживання у звязку з фактичним припиненням шлюбних відносин. Згідно ч. 7 ст. 57 Сімейного кодексу України, якщо у придбанні майна вкладені крім спільних коштів і кошти, що належали одному з подружжя, то частка у цьому майні відповідно до розміру внеску, є його особистою приватною власністю. Відповідно до п. 23 Постанови Пленому Верховного Суду України за № 11 від 21.12.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, зясувати джерело та час його придбання. Згідно п. 30 наведеної Постанови, якщо за час окремого проживання подружжя після фактичного припинення шлюбних відносин спільне майно його членами не придбавалося, суд відповідно до ч. 6 ст. 57 СК може визнати особистою приватною власністю дружини, чоловіка майно, набуте кожним з них за цей період та за вказаних обставин, і провести поділ тільки того майна, що було їхньою спільною власністю до настання таких обставин. Судом встановлено, що 07 березня 2003 р. між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб в відділі реєстрації актів громадянського стану Броварського міського управління юстиції Київської області, актовий запис № 104 (а.с.7). Від шлюбу мають двох малолітніх дітей - [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. (а.с.8-9). Шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний 27 вересня 2007 р. на підставі рішення Броварського міськрайонного суду Київської області. (а.с.10-11). Фактично ж, шлюбні відносини, ведення спільного господарства остаточно припинилися 29 червня 2007 р., що підтверджується поясненням [PERSON]Г, яка в судовому засіданні пояснила, що їхні стосунки з чоловіком погіршилися, жити разом стало не можливо, у звязку з чим вона ще у травні 2007 р. звернулась до Броварського міськрайонного суду з позовною заявою про розірвання шлюбу. За час розгляду даної справи їм неодноразово надавався час для примирення, але примирення не відбулося. Так, у день народження їхнього сина, [PERSON] 27 червня 2007 р., [PERSON] вживши алкогольні напої, знову вчинив сварку. Після даної події, 29 червня 2007 р. вони перестали проживати однією сімєю, вести спільне господарство. Як вбачається з матеріалів цивільної справи № 2-2157/07 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, що були досліджені в судовому засіданні, позов про розірвання шлюбу був поданий до Броварського міськрайонного суду 23 травня 2007 р. Згідно протоколу, в судовому засіданні від 21 червня 2007 р. позивач зазначає, що вони не підтримують з відповідачем подружніх відносин з 07 червня 2007 р., не ведуть спільне господарство з 20 травня 2007р. (а.с.17 цивільної справи № 2-2157/07 ). В судовому засіданні від 27 червня 2007 р. позивач зазначає, що за час наданий їм для примирення, вони надали шанс один одному, але відповідач взяв спирте, кажучи, що на день народження сина і, коли вони приїхали на дачу, почав виясняти відносини з приводу того, що вона подала на розлучення. Коли приїхали в м. Бровари, то [PERSON] вигнала [PERSON] Крім цього зазначає, що вони підтримували з відповідачем подружні стосунки до 29 червня 2007 р., проживали спільно з 21 червня 2007 р. по 29 червня 2007 р. (а.с. 23-24 цивільної справи № 2-2157/07 ). 24 грудня 2003 року між [PERSON] та ВАТ Броварський завод будівельних конструкцій було укладено договір про пайову участь (інвестування) у будівництві житла. (а.с.10-13 том. 2) На умовах даного договору забудовник побудував та передав у власність однокімнатну квартиру [ADDRESS]. Вартість такого будівництва була визначена в сумі 82 498 грн. 29 березня 2004 між [PERSON] та АБ ІНГ [PERSON] Україна було укладено кредитний договір, з яким [PERSON] «ІНГ [PERSON] Україна» надав їй споживчий кредит у розмірі 8 000 доларів США. Дані кошти були переведені в гривні та разом з іншими, загальною сумою 82 498 грн., перераховані на рахунок забудовника (а.с.14-25, том 2). Кредит за договором від 29 березня 2004 р., 28 січня 2005 р. був перекредитований, кошти в сумі 8 000 доларів США, що були отримані [PERSON] за останнім кредитом, були використані в рахунок погашення заборгованості за договором кредиту від 29 березня 2004 р. ( а.с.28-39 том 2 ). 19 квітня 2006 р. [PERSON] продає спільну з [PERSON] однокімнатну квартиру [ADDRESS] за ціною 44 000 доларів США, 43 900 з яких були одразу внесені на поточний рахунок первісного позивача. (а.с.40-45, том 2) З коштів, отриманих від продажу зазначеної квартири, [PERSON] погасила заборгованість яка складала 4 672,54 доларів США (а.с.46 том 2). 05 травня 2006 р. [PERSON] зняла зі свого поточного рахунку № 2620-80000351 грошову суму в розмірі 39 000 доларів США, які залишилися від продажу спільної квартири, (а.с.47, том. 2) та, обмінявши їх на гривні, внесла на свій гривневий рахунок № 2620-30000149 в сумі 196 950,00 грн. (а.с.48, том 2) 05 травня 2006 р. [PERSON] уклала з [PERSON] банком «ІНГ [PERSON] Україна» договір іпотечного кредиту, за яким банк надав їй кредит в розмірі 110 000 грн. для фінансування будівництва (а.с.50-67, том 2) 15 травня 2006 року [PERSON] уклала з ТОВ «Інвестиційно-будівельна корпорація «Місто» договір про резервування квартири в житловому комплексі, що по вул. Постишева 1-в, м. Бровари, відповідно до якого товариство зобовязалося закріпити за нею квартиру та передати її, при погашенні пакету облігацій товариства (а.с.67-70, том 2). 15 травня 2006 року [PERSON] уклала з [PERSON] банком «Регіонального розвитку» договір купівлі-продажу облігацій, за яким остання зобовязалася оплатити продавцю договірну вартість цінних паперів (облігація іменна, емітент: ТОВ «Інвестиційно-будівельна корпорація «Місто»), що складала 335 165, 70 грн., а продавець зобовязався забезпечити списання цінних паперів (а.с.71-72, том.2). 19 травня 2006 р. в рахунок оплати за договором купівлі-продажу облігацій від 15 травня 2006 р. [PERSON] зі свого поточного рахунку № 2620-30000149 перерахувала на рахунок продавця кошти в сумі 335 165,70 грн. (а.с.73, том 2). Станом на 29 вересня 2007 р. за договором іпотечного кредиту, що був укладений між [PERSON] та [PERSON] банком «ІНГ [PERSON] Україна» 05 травня 2006 р. з 110 000 грн. первісним позивачем, згідно графіку платежів, було виплачено 10 239,93 грн. Решта суми за кредитом виплачувалася 27 липня, 29 серпня 2007 р.- згідно графіка платежів, 19 вересня 2007 р. мало місце дострокове погашення кредиту, сума остаточного платежу за кредитом складала 98 548,79 грн. (а.с.75, том 2) [PERSON] 31 травня 2006 р. було перераховано на рахунок [PERSON] 10 000 грн. (а.с.79, том 2), 32 500 грн. перераховано на рахунок [PERSON] 18 вересня 2007 р. (а.с.76, том 2) 18 та 19 вересня 2007 р., [PERSON]отримала від [PERSON] кошти в сумі 27 000 доларів США (а.с.77-78) 19 вересня 2007 р. [PERSON] виплатила заборгованість в сумі 98548,79 грн. за договором іпотечного кредиту від 05 травня 2006 р.(а.с.75). 20 вересня 2007 р. [PERSON] уклала з [PERSON] банком «ІНГ [PERSON] Україна» договір іпотечного кредитування, за яким вона цього ж дня отримала кредит в сумі 40 000 доларів США, які банк переказав на її поточний рахунок № 2620-80000351 (а.с.79-83, том 2). 20 вересня 2007 р., [PERSON] зняла з поточного рахунку № 2620-80000351 кошти в сумі 27 000 доларів США та переказала їх [PERSON] (а.с.84, том 2). На підставі наведеного, судом встановлено, що спірна квартира [ADDRESS] була придбана за кошти в сумі 335 165,70 грн., які складалися з: - 196 950 грн. спільних сумісних коштів, отриманих сторонами від продажу квартири [ADDRESS]; - 110 000 грн. отриманих первісним позивачем в якості кредиту в [PERSON] банку «ІНГ [PERSON] Україна» за договором від 05 травня 2006 р., з яких 10 239,93 грн. були виплачені з заробітної плати первісного позивача та в період з 05 травня 2006 р. по 29 червня 2007 р., і тому такі кошти являються спільними коштами подружжя; 99 760,07 грн., сплачувалися первісним позивачем в період з 29 червня 2007 р. по 19 вересня 2007 р., що відбувалося по перше - після остаточного припинення шлюбних відносин та ведення спільного господарства з первісним відповідачем, по друге - за рахунок коштів, отриманих в позику у [PERSON], які в подальшому були повернуті останній за рахунок отриманих первісним позивачем в кредит за договором від 20 вересня 2007 р. і тому такі кошти не належали і не могли належати до сімейних (спільних) коштів, а були особистими коштами [PERSON]; - 28 215,70 грн. отриманих [PERSON] у [PERSON] за договором позики від 19 травня 2006 р., які [PERSON] повернула позикодавцю 18 вересня 2007 р., після припинення шлюбних відносин та ведення спільного з первісним відповідачем господарства. Дана позика була повернута [PERSON] за рахунок коштів отриманих в борг у [PERSON], ці кошти являлися особистими коштами [PERSON] Таким чином, кошти в сумі 207 189,93 грн. належали до спільних сумісними коштів подружжя, 127 975,77 грн. являлися особистими коштами первісного позивача. Виходячи зі 100 % суми коштів, які були сплачені сторонами за спірну квартиру, кошти в сумі 103 594,965 грн., що являються ? суми спільних сумісних коштів відповідають 30,9 %; кошти в сумі 231 570,735 грн., що складаються з особистих коштів первісного позивача та ? суми спільних з відповідачем коштів, становлять 69,1 %. В судовому засіданні встановлено, що кошти, сплачені за проведення ремонтно-будівельних робіт по облаштуванню квартири [ADDRESS], належали до особистих коштів позивачки за основним позовом і складалися з коштів, отриманих в кредит в [PERSON] банку «ІНГ [PERSON] Україна» за договором іпотечного кредитування від 07.04.2008 р. та отриманих нею від продажу спадкової квартири [ADDRESS] (а.с.85-89, а.с.91, а.с.99-105, том 2). Відповідно до звіту про оцінку майна, проведеного ТОВ «Експерт», ринкова вартість двокімнатної квартири № 130 загальною площею 87,2 кв.м., розташованої за адресою: Київська обл., м. Бровари, вул. Постишева, буд. 1-в, з урахуванням невідємних поліпшень, станом на 31.12.2009 р. складає 884 986 грн., в тому числі вартість поліпшень складає 238 824 грн. (а.с.109-133, том 2) Виходячи з дослідження оцінки, ринкова вартість квартири [ADDRESS], без врахування вартості невідємних поліпшень, станом на 31.12.2009 р. складає 646\~162 грн., і тому частка що становить 30,9 % вартості квартири складає 199\~664,058 грн., частка що становить 69,1% становить 446 497,942 грн. відповідно. Таким чином, з урахуванням проведених невідємних поліпшень квартири, що становлять 238\~824 грн., частка первісного позивача збільшується на вказану суму і складає 685 321,942 грн., в той час як частка первісного відповідача залишається незмінною і становить 199 664,058 грн. Враховуючи те, що 100 % вартості квартири, з урахуванням невідємних поліпшень, станом на 31.12.2009 р. становить 884 986 грн., частка первісного відповідача, що коштує 199 664,058 грн. - складає 22,56 % (23/100), частка первісного позивача, що коштує 685 321,942 грн. становить 77,44 % (77/100) частини квартири. Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до обґрунтованого висновку, що позов підлягає повному задоволенню. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача за основним позовом на користь позивачки судові витрати по сплаті судового збору на суму 1 700 грн. 00 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення на суму 120,00 грн.

Outcome: approved