Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення боргу за договором позики, та просить суд винести рішення яким Стягнути з [PERSON] на його користь суму боргу по договору позики з урахуванням встановленого індекс інфляції у розмірі 49 100 грн. 00 коп. та стягнути з [PERSON] на його користь суму боргу по договору позики з урахуванням встановленого індексу інфляції у розмірі 49 099.99 грн. 99 коп., стягнути з відповідачів сплачене державне мито у рівних частинах згідно квитанції. В Обґрунтував свої вимоги тим, що 20 березня 2007 року він з одного боку та [PERSON] з іншого боку уклали письмовий договір позики. Відповідно до умов Договору [PERSON] отримав від [PERSON] грошові кошти в сумі 79 000 грн. на придбання легкового автомобіля для своєї сім'ї. Па підтвердження укладення договору позики та його умов [PERSON] була представлена розписка, яка посвідчила передання позичальнику [PERSON] позикодавцем [PERSON] грошової суми в розмірі 79 000 грн. на придбання легкового автомобіля для своєї сім'ї. Згідно п. 2.2 Договору, кошти повинні бути повернені, якщо [PERSON] не придбає автомобіль до 20 квітня 2007 року. Автомобіль був придбаний 28.03.2007 року. Згідно п. 2.3 Договору, позичальник зобов'язався повернути позику до 20.04.2009 року у розмірі, що еквівалентний 15 643 доларів США за курсом НБУ щодо гривні з урахуванням індексу інфляції та сплатити відсотки у розмірі 10% річних за користування позикою. У разі прострочення повернення позики позичальник додатково сплачує проценти відповідно до п.п.6.1 договору. Позивач до суду не зявився однак направив до суду представника який позовні вимоги підтримав в повному обсязі та крім того пояснив, що відповідно до ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 01.10.2005 року. 17.06.2009 р. рішенням Кіровського районного суду міста Кіровограда шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний. Тобто, придбаний автомобіль с спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON]. який був придбаний та використовувався в інтересах сім»ї. Відповідно до ч.4 ст. 65 СК України, договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї. Згідно ч.3 ст. 73 СК України, стягнення може бути накладено на майно, яке є спільною сумісною власністю подружжя, якщо судом встановлено, що договір був укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї і те, що було одержане за договором, використано на її потреби. За весь час прострочення [PERSON] повернуто 10 942 грн., що підтверджується відповідними розписками. На теперішній час борг по Договору позики з урахуванням встановленого індексу інфляції становить 98199 грн. 99 коп.. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Згідно з ст. 527 ЦК України Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. За наведених підстав просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав в повному обсязі та пояснив суду, що дійсно отримав по договору позики від [PERSON] 79 000 грн. які використав для придбання автомобіля для родини, про укладання договору сповістив [PERSON] та вважає, що [PERSON] на законних підставах вимагає як від нього так і від [PERSON] стягнення боргу в рівних частинах. Просить заявлені вимоги [PERSON] задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача позовні вимоги не визнав та пояснив, що дійсно [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 01.10.2005 року. 17.06.2009 р. рішенням Кіровського районного суду міста Кіровограда шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний. 28 березня 2007 року [PERSON] придбано автомобіль марки Форд, автомобіль дійсно придбано в шлюбі. [PERSON] займався підприємницькою діяльністю, про суму коштів які отримував [PERSON] від підприємницької діяльності їй не відомо так як її чоловік постійно приховував свої прибутки. До придбання нового автомобіля у них у власності уже був автомобіль, який [PERSON] реалізував, після чого придбав новий. Про укладання договору позики їй нічого не відомо. Відповідно до ст. 169 ЦПК України суд визнав за потрібне, щоб відповідач [PERSON] дала особисті пояснення. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги не визнала та пояснила, що з [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі з 01.10.2005 року. 17.06.2009 р. рішенням Кіровського районного суду міста Кіровограда шлюб між ними був розірваний. 28 березня 2007 року [PERSON] придбано автомобіль марки Форд. Проте, що прокопенко С.С. і [PERSON] уклали договір процентної позики який мав місце 20.03.2007 року йїй нічого не відомо, в цей час вона перебувала на лікарняному та готувалась до пологів, приймати такі рішення, що до укладання угоди та придбання автомобіля не могла. Крім того, укладений [PERSON] договір створює обов'язки та суперечить її інтересам. Договір був укладений [PERSON] не в інтересах сім'ї так як вона, перебуваючи в стані вагітності та готуючись до пологів, потребувала матеріальної допомоги від [PERSON] автомобіль не був необхідною та першочерговою річчю в якому потребувала сім»я так як автомобіль в сім»ї уже був. Також зазначила, що про укладання договору та його умови їй не відомо та й [PERSON] її до відома не ставив. Про існування договору стало відомо лише в вересні 2009 року. [PERSON] кошти давав лише на ведення господарства. Вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, відповідачів проаналізувавши правовідносини між сторонами та надавши їм відповідну правову оцінку, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено,20.03.2007 року між [PERSON] та [PERSON] письмово формі укладено договір процентної позики, згідно якого [PERSON] передав у власність [PERSON] кошти в сумі 79 000 грн. Зазначений договір підписаний сторонами. На підтвердження укладання договору позики та його умов [PERSON],20.03.2007 року, склав розписку яка посвідчує передання йому коштів. Згідно ч.3 ст. 73 СК України, стягнення може бути накладено на майно, яке є спільною сумісною власністю подружжя, якщо судом встановлено, що договір був укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї і те, що було одержане за договором, використано на її потреби. В судовому засіданні підтвердження цьому не встановлено, крім того позивачем питання про це не ставилось взагалі. В судовому засіданні не встановлено, що договір був укладений [PERSON] в інтересах сім'ї, а тому отримані кошти [PERSON] від укладання угоди від 20.03.2007 року не можна вважати обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Тому позовна вимога про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 49 100 грн. 00 коп. боргу за договором процентної позики від 20.03.2007 року, з урахуванням встановленого індексу інфляції підлягає задоволенню. В решті позовних вимог про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] боргу в сумі 49 099 грн. 99 коп. за договором процентної позики від 20.03.2007 року, з урахуванням встановленого індексу інфляції - відмовити. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, судові втрати присуждаються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, тому з [PERSON] на користь [PERSON] необхідно стягнути 491 грн. 00 коп. судового збору та 15 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. При винесенні рішення, суд керується ст.11 ЦПК України щодо розгляду судом справ в межах заявлених вимог і на підставі доказів , наданих сторонами.

Outcome: partial