Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-27 00:00:00

Позивач [PERSON] 08 квітня 2010 року звернувся в суд з позовом до КП «Полтаваелектротранс» про відшкодування майнової шкоди. В позовній заяві посилався на те, що 31 грудня 2009 року, рухаючись на належному йому транспортному засобі по вул. Леніна напроти приміщення кооперативного технікуму відчув удар по багажнику автомобіля та виявилося, що на автомобіль впала розтяжка елемент, що використовується при облаштуванні навісних електрокабелів тролейбусних електромереж. Внаслідок удару було пошкоджено автомобіль та спричинено майнових збитків. Падіння згаданої розтяжки на автомобіль було зумовлено необережністю з боку робітника відповідача [PERSON] під час виконання трудових обовязків. В поданій до суду позовній заяві просив суд стягнути з відповідача на його користь 1570,50 грн. на відшкодування майнової шкоди та понесені судові витрати. В судовому засіданні представники позивача повністю підтримали подану до суду позовну заяву, посилаючись на викладені в ній обставини. Представник відповідача та третя особа [PERSON] в судове засідання 28 липня 2010 року не зявилися, будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомили. Представник КП «Полтаваелектротранс» в попередніх судових засіданнях вимоги не визнавав, вважає, що відсутні винні дії відповідача. Суд, заслухавши пояснення осіб, що приймають участь в розгляді справи, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 31 грудня 2009 року близько 20-55 год. позивач [PERSON] в м. Полтаві по вул. Леніна керував транспортним засобом Опель-Векта, державний номер [NUMBER], від перехрестя з вул. Гоголя в бік перехрестя з вул. Котляревського, та напроти приміщення Полтавського кооперативного технікуму на транспортний засіб під керування позивача впала металева розтяжка елемент, що використовується при облаштуванні навісних електрокабелів тролейбусних електромереж. Також встановлено, що в результаті падіння металевої розтяжки транспортний засіб Опель-Вектра, державний номер [NUMBER], отримав пошкодження. Згідно з ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала. Судом встановлено, що позивач [PERSON] згідно з довіреністю від 24 жовтня 2008 року, виданої [PERSON], що діяв від імені [PERSON], є належним володільцем транспортного засобу Опель-Вектра, державний номер [NUMBER], тому має право на відшкодування майнової шкоди, завданої в результаті пошкодження даного транспортного засобу. Також судом встановлено та підтверджується матеріалами перевірки Октябрського РВ ПМУ ГУМВС України в Полтавській області, що дорожньо-транспортна пригода 31 грудня 2009 року, в результаті якої транспортний засіб Опель-Векта, державний номер [NUMBER] отримав технічні пошкодження, сталася у звязку з виконанням [PERSON] робіт по встановленню тросової розтяжки, яка тримає контактну мережу тролейбусної лінії. Судом встановлено та не оспорювалося представником КП «Полтаваелектротранс», що [PERSON] перебуває з відповідачем в трудових відносинах та на час дорожньо-транспортної пригоди 31 грудня 2009 року виконував покладені на нього трудові обовязки. Відповідно до ст. 1172 ЦК України юридична особа відшкодовує шкоду, завдану її працівником під час виконання трудових обовязків. Тому суд приходить до висновку, що шкода, завдана позивачу [PERSON] пошкодженням транспортного засобу, підлягає відшкодуванню відповідачем КП «Полтаваелектротранс». Згідно з висновком судової автотоварознавчої експертизи від 04 червня 2010 року розмір матеріального збитку, заподіяного пошкодженням кришки багажника автомобіля Опель-Вектра, державний номер [NUMBER], пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 31 грудня 2009 року, складає 1429 грн. 56 коп. Встановивши дані обставини, суд приходить до висновку, що з відповідача КП «Полтаваелектротранс» на користь позивача [PERSON] підлягає стягненню сума 1429 грн. 56 коп. в рахунок відшкодування майнової шкоди. Тому позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем при зверненні до суду сплачено 120 грн. на інформаційно-технічне забезпечення та 51 грн. державного мита. Крім того, позивачем [PERSON] понесені витрати на правову допомогу в сумі 2828 грн. 80 коп. та 400 грн. у звязку з проведенням судової експертизи, що підтверджено наданими до суду квитанціями. Тому суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягнення судові витрати в сумі 3399 грн. 80 коп.

Outcome: approved