Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-26 00:00:00

В листопаді 2008 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до відкритого акціонерного товариства Енергопостачальна компанія „Дніпрообленерго, [PERSON] про захист прав споживачів та стягнення завданої перепадом напруги у мережі електропостачання матеріальної і моральної шкоди. В обгрунтування позовних вимог позивач посилалась на те, що 14.02.2008 року у її квартирі по вул.Запорізькій, 20-47 у м. Дніпродзержинську виникло різке підвищення напруги у електромережі в результаті несанкціонованого проникнення до щитової у під`їзді її сусіда відповідача [PERSON], внаслідок чого у її квартири вийшли з ладу побутові прилади, які їй потім прийшлось ремонтувати за власний рахунок, тому вважає, що їй було завдано матеріальної шкоди на суму 1905 грн., а також моральну шкоду, яку вона оцінює у 1000 грн., оскільки нервувала через несправності в роботі побутової техніки, і просить зобов`язати відповідачів відшкодувати завдану шкоду. Під час розгляду справи, заслухавши заперечення проти позову представника відкритого акціонерного товариства Енергопостачальна компанія "Дніпрообленерго суд за згодою позивачки замінив цього відповідача як неналежного на комунальне підприємство " Дніпродзержинське житлове об`єднання", оскільки будинок, у якому мешкає позивачка, обслуговується вказаним підприємством і його представниками було складено акт щодо несанкціонованого втручання в електропостачання квартир під`їзду. В судовому засіданні позивачка та її представник [PERSON] пояснили, що майже у всіх мешканців їх під`їзду у той день вийшли з ладу електричні приладу, увімкнені до мережі, вийшов з ладу і лічильник, який потім був замінений електропостачальником. Вважають, що електроприлади були зіпсовані через втручання до мережі їх сусіда [PERSON], який у той день проводив у власній квартирі ремонт і дроти від технічної ніші у під`їзді тягнулись до його квартири; після виходу з ладу електричних приладів у той же день викликали електриків з ЖЕКу, котрі приїхали наступного дня і склали акт, з якого вбачається, що причиною підвищення напруги у підїзді будинку № 20 є несанкціоноване втручання мешканців кв.56 цього під`їзду в систему електропостачання. Також пояснили, що в той день двері своєї квартири [PERSON] не відчинив і вони його не бачили, але усім відомо, що саме в його квартирі відбувався ремонт, електроінструмент лежав поряд з дверима його квартири, дроти від поверхового щитка тягнулись в його квартиру, тому вважають, що саме він винен у завданні збитків мешканцям під`їзду, в тому числі позивачці; просять задовольнити заявлений позов. В судовому засіданні представники відповідача комунального прідприємства "Дніпродзержинське житлове об`єднання" проти позову заперечували, пояснювали, що в перелік робіт з утримання внутрішньобудинкових електромереж багатоквартирних будинків, які виконує підприємство, не входить замкнення розташованих на кожному поверсі під`їздів розподільчих коробок електропостачання, так як згідно Правил безпечної експлуатації електроустановок споживачів, затверджених наказом Держнаглядохоронпраці України від 09.01.1998 лише двері приміщень електроустановок (щитів, збірок тощо) мають бути замкнені, технічна ніша під`їзду не може розглядатись як приміщення, тому просили у позові до підприємства відмовити. Крім того, представники відповідача [PERSON], [PERSON] пояснювали, що після звернення мешканців під`їзду будинку № 20 на наступний день, тобто 15.02.2008 року, виїхала аварійна бригада і було встановлено несанкціоноване втручання в систему з боку мешканців квартири № 56, про що було складено відповідний акт, на який посилається позивачка. Двері квартири № 56 ніхто не відчинив, з відповідачем у той день не спілкувались, підведення електропроводки на щитку розташованому на поверсі у під`їзді було виконано не по проекту, щиток був відкритим. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що у той час, коли стався перепад напруги у підїзді де мешкає як він, так і позивачка, його не було вдома; визнає, що дійсно у той час робив ремонт у квартирі, для виконання його залучав фахівців, будь-яких протиправних підключень до електромережі не вчиняв, яким чином вийшли з ладу електроприлади позивачки пояснити не може, янші мешканці до нього позовів не предявляли, позов не визнає та просить відмовити у його задоволенні. Допитані у якості свідків [PERSON], [PERSON] повідомили, що є також мешканцями підїзду, де мешкають позивачка і відповідач [PERSON]; пояснили, що чули шум електроприладів з квартири відповідача, бачили провода, які тягнулись від щитка на поверсі підїзду до його квартири; щитова під`їзду розташована у підвалі і завжди замкнена, але в той день замок було зірвано; особисто відповідача [PERSON] свідки не бачили ні поряд з електроустановками під`їзду, ні після виїзду електриків ЖЕКу; у свідка [PERSON] теж вийшла з ладу побутова техніка, але з позовом до суду вона не зверталась. Суд, вислухавши позивачку, її представника, представників відповідача, свідків, дослідивши письмові докази у справі вважає, що пред`явлений зустрічний позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.3 ст.60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. У відповідності до вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 ЦПК України. Відповідно до вимог ст.ст. 60 ч.4, 212 ЦПК України доказування не може грунтуватись на припущеннях, жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення Як встановлено у судовому засіданні, 14.02.2008 року у пі`дїзді по вул.Запорізькій, 20 у м. Дніпродзержинську, в тому числі у квартирі № 47, де мешкає позивачка [PERSON] виникло різке підвищення напруги у електромережі, в результаті чого у квартири позивачки вийшли з ладу побутові електричні прилади, які вона ремонтувала за власний рахунок, тому вважає, що їй було завдано матеріальної шкоди, яку згідно позовної заяви просить стягнути в розмірі 1905 грн., у ціні позову та у тексті позову зазначила розмір матеріальної шкоди 1705 грн., а в обгрунтування розміру матеріальної шкоди надала дефектний акт (л.с.10), згідно якого на ремонт побутової техніки та виклик спеціаліста вона витратила 1210 грн. Під час розгляду справи позивачка та її представник позовні вимоги не вважали необхідним уточнювати, просили задовольнити позов згідно вимог, викладених у позовній заяві та закінчити розгляд справи на підставі наявних доказів та тексту позову. В обгрунтування позовних вимог, заявлених до відповідача [PERSON], позивачка посилалась як на доказ його вини у завданні їй шкоди на акт, складений від 15.02.2008 року комісією у складі старшого майстра [PERSON], електромонтера [PERSON] - працівників підрозділу комунального підприємства " Дніпродзержинське житлове об`єднання" (КП "ДЖО"), згідно якого з вини відповідача [PERSON], котрий самовільно і технічно не дотримуючись правил і норм підключив перфоратор, що призвело до замикання електропроводки. У звязку з цим у поверховому електрощиті відбулось відключення автомату і мешканцями квартири № 56, де проживає відповідач [PERSON], без узгодження з КП "ДЖО" здійснено спробу усунути замикання, а саме було відключено нульовий провід кабелю електропостачання під'їзду у щитовій, яка знаходиться у підвалі під`їзду, внаслідок чого відбулася подача підвищеної напруги на під`їзд ( 380квт і вище зі слів мешканців). Причиною підвищення напруги стало несанкціоноване втручання мешканців кв.№ 56 в систему електропостачання будинку. В суді відповідач [PERSON] заперечував власну причетність до завдання шкоди позивачці, пояснюючи, що у той день не знаходився вдома, на той час у його квартирі робили ремонт будівельники, але ні про які несанкціоновані втручання до електромережі йому не повідомляли, вважає, що його несправедливо звинувачують у завданні шкоди. Представники співвідповідача - комунального підприємства " Дніпродзержинське житлове об`єднання", якого притягнуто до участі у справі з ініціативи суду та за згодою позивачки, - позов не визнали, обгрунтовуючи свої заперечення тим, що згідно Правил безпечної експлуатації електроустановок споживачів, затверджених наказом Держнаглядохоронпраці України від 09.01.1998 технічна ніша підїзду не повинна бути замкненою і туди не може бути обмежено доступ. З урахуванням позиції відповідачів у справі, після дослідження судом доказів, допиту свідків, судом за згодою позивачки було призначено проведення судово-технічної експертизи, на розгляд якої було поставлено питання стосовно того чи мало місце з боку відповідача [PERSON] несанкціоноване втручання в електромережу та чи могло це стати причиною виходу з ладу побутової техніки мешканців під`їзду, однак ухвалу суду про проведення експертизи повернуто без виконання, оскільки у експертній установі відсутні фахівці за даним напрямком досліджень. Позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні в подальшому відмовились від клопотання щодо проведення експертизи та доручення її виконання іншій установі, наполягали на розгляді справи по суті на підставі наявних доказів. Згідно ч.1 ст.143 ЦПК України суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана винними діями чи бездіяльністю майну фізичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; згідно ч.1 ст.1167 Цивільного кодексу України моральна шкода завдана фізичній особі відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Судом встановлено, що між позивачкою та комунальним підприємством "Дніпродзержинське житлове об`єднання" існують договірні відносини ( відповідний договір позивачкою надано суду для огляду в судовому засіданні, але копію для долучення до справи позивачкою не надано), відповідно з договором та переліком послуг, які надаються мешканцям комунальним підприємством, до цих послуг не входить запобігання вільного доступу до внутрішньобудинкових електромереж. Щодо залучення до участі у справі у якості співвідповідача балансоутримувача будинку - управління житлового господарства Дніпродзержинської міської ради - будь-яких клопотань від учасників процесу не надходило, крім того, за відсутності висновку судової експертизи стосовно наявності причинно-наслідкового звязку між виходом з ладу побутових електроприладів у квартирі позивачки та будь-яким втручанням до внутрішньобудинкової електричної мережі, розширення кола співвідповідачів на думку суду не є доцільним. Також судом враховано, що позивачкою під час судового розгляду фактично пред`являлись вимоги до відповідача [PERSON], який на її переконання винний у завданні їй матеріальної шкоди, однак при цьому позивачка не послалась на жодну з підстав визначених Цивільним кодексом України для відшкодування такої шкоди саме цим відповідачем, а наполягала у позовній заяві на порушенні її прав як споживача певного виду послуг на підставі наявних договорів, як щодо електропостачання, так і щодо надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до ст.1 Закону України "Про захист прав споживачів" суб`єктами правовідносин з приводу виробництва, надання товарів та послуг і їх споживання є виробник та споживач, таким чином правовідносини між позивачкою та відповідачем [PERSON] не можуть регулюватись на підставі цього закону. Разом з тим міра та підстави відповідальності співвідповідача КП "ДЖО" або інших суб`єктів господарювання ( електропостачальника, балансоутримувача) не була предметом дослідження у справі, оскільки акт складений працівниками КП "ДЖО" щодо причин виходу з ладу електроприладів не є належним доказом у справі - зазначені особи не є ліцензованими фахівцями або експертами у певній галузі, вони не обстежували конкретно електроприлади саме позивачки та стан електропроводки у її квартирі, їх висновок є загальним і стосується мешканців усього під`їзду, про що зазначено і у самому акті. Щодо наявності або відсутності вини у діях [PERSON] щодо втручання у електромережу суд бере до уваги ту обставину, що жоден зі свідків не зазначив, що бачив як саме [PERSON] виконував будь-які дії з цього приводу; факт проведення у його квартирі ремонтних робіт, наявності біля квартири дротів, електроінструментів не може бути переконливим доказом його вини у виникненні значного підвищення напруги у системі електропостачання в квартирах мешканців під`їзду, якщо воно і мало місце. Адже відповідно до вимог ст.ст. 60 ч.4, 212 ЦПК України доказування не може грунтуватись на припущеннях, жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення, тому за відсутності експертного висновку щодо причин виходу з ладу електроприладів позивачки та причетності до цього відповідача [PERSON] як власника квартири № 56, суд вважає позовні вимоги позивачки необгрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про судові витрати, з урахуванням обставин справи, суд вважає за необхідне стягнути на користь держави з позивачки [PERSON] судовий збір в сумі 51 грн., витрати за інформаційно-технічне забезпечення в сумі 30 грн., понесені позивачкою при зверненні до суду, віднести на її рахунок. Виходячи з викладеного,

Outcome: approved