Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить винести рішення, яким визнати, що частки з відповідачем у праві спільної сумісної власності на [ADDRESS] є рівними, визначити частки у спільній сумісній власності на дану квартиру, а саме по х/і частці їй та відповідачу, встановити порядок користування вищевказаною квартирою, виділивши їй жилу кімнату площею 11,8 кв.м. з балконом, а відповідачу [PERSON] - жилу кімнату, площею 15,8 кв.м., у спільному користуванні залишити кухню, ванну, вбиральню, коридор і вхід в квартиру, крім того зобовязати відповідача не чинити перешкод у користуванні виділеної їй частки. В обґрунтування своїх позовних посилається на те, що вищевказана квартира, відповідно до свідоцтва про право власності на квартиру, належить їй та відповідачу [PERSON] на праві спільної сумісної власності, тому їх частки у праві спільної сумісної власності на квартиру є рівними. Оскільки на даний час, внаслідок сварок та скандалів, які носили стійкий характер, шлюб між нею та відповідачем розірваний, а останній продовжує застосовувати до неї фізичну силу, остання змушена звернутися в суд для встановлення порядку користування кв. № 27 що по вул. Величковського, 36 в м. Львові, в якій вони проживають, визначивши частки у праві спільної сумісної власності. В судовому засіданні позивач уточнила позовні вимоги в частині встановлення порядку користування вищевказаною квартирою, а саме просить виділити їй жилу кімнату, площею 11,8 кв.м., виділити відповідачу жилу кімнату площею 15,8 кв.м., а в спільному користуванні залишити кухню, ванну, вбиральню, коридор, балкон і вхід в квартиру. Крім того просить суд зобовязати відповідача не чинити перешкод в користуванні виділеною їй часткою та повернути кошти в сумі 34,02 грн., витрачені нею на подання телеграми для виклику в судове засідання відповідача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча про місце та час розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку, що стверджується повідомленням про вручення в матеріалах справи, заперечень на позовну заяву відповідачем суду подано не було, а тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без його участі, позивач та його представник не заперечують, розглядати справу в заочному порядку, суд у відповідності до вимог ст.ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів. В судовому засіданні свідок [PERSON] вказала, що знайома з позивачем з 1987 року, оскільки являлась її співробітницею та сусідкою, тому пояснила, що відповідач [PERSON] постійно створює сварки з приводу їх квартири, які носять стійкий характер, крім того вказала, що була очевидцем, як останній неодноразово не впускав позивача в квартиру. В судовому засіданні свідок [PERSON] вказала, що знайома з позивачем з 1987 року, оскільки з того часу являлась її співробітницею, крім того вказала, що сторони перебували в шлюбі з 1982 року по 1996 рік та після розлучення підтримували подружні відносини, проживали разом, однак після 2005 року між ними почали постійно виникати конфлікти, скандали, крім того їй відомо, що сторони проживають в різних приміщеннях квартири. Заслухавши пояснення позивача, свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши зібрані по справі докази, зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.? В судовому засіданні встановлено, що квартира № 27, що по вул. Величковського, 36 в м. Львові, в якій проживають позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] належить останнім на праві спільної сумісної власності, що стверджується свідоцтвом на право власності на квартиру від 29.06.1996р. та довідкою з місця проживання про склад сімї і І прописки № 1582, виданою ЛКП «Рясне-403» 14.12.2009р. Крім того між сторонами був і укладений шлюб, який розірваний 20.11.1996р., що вбачається із свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-СГ за № 066891. Відповідно до ч.2 ст. 368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу є їхньою спільною сумісно власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.І ст. 370 ЦК України, співвласники мають право на виділ в натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. Відповідно до ч.2 ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між сторонами або законом. Оскільки відповідач [PERSON] чинить позивачу [PERSON] перешкоди в користуванні кв. № 27, що по вул. Величковського, 36 в м. Львові, а саме не пускає її в квартиру, вчиняє постійні скандали з приводу даної квартири, що супроводжується як нецензурною лайкою на її адресу, так і застосуванням до неї фізичної сили, що слугувало зверненням останньої до правоохоронних органів, тому суд вважає, що слід визнати рівними частки у праві спільної сумісної власності між сторонами на квартиру № 27, що по вул. Величковського, 36 в м. Львові по 1\\2 позивачу [PERSON] та відповідачу [PERSON], крім того встановити порядок користування вищевказаною квартирою, виділивши , позивачу жилу кімнату, площею 11,8 кв.м., а відповідачу жилу кімнату площею 15,8 кв.м., в спільному користуванні залишити кухню, ванну, вбиральню, коридор, балкон і вхід в квартиру. Крім того слід зобовязати відповідача не чинити перешкод в користуванні виділеною позивачу часткою та повернути останній кошти в сумі 34,02 грн., витрачені нею на подання телеграми для виклику в судове засідання. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов І підставний і його слід задовольнити.

Outcome: approved