overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-03 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на наступні обставини, що зареєструвавши шлюб у 1981 році в Жовтневому відділі ЗАГСу м. Кривого Рогу, від якого мають неповнолітню дитину, не змогли створити міцну сімю. Протягом останнього часу відносини в сімї не підтримувались. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала у повному обємі. Відповідач у судовому засіданні вимоги позову визнав, не заперечував проти їх задоволення. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні відповідачем позову ухвалюється рішення в порядку, встановленому статтею 174 ЦПК України. Вислухав сторони, дослідивши матеріали справи, суд рахує, що позов підлягає задоволенню за наступними підставами. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 1981 року. Шлюб зареєстровано у встановленому порядку 26 червня 2004 року, про що Жовтневим відділом ЗАГСу м. Кривого Рогу видано свідоцтво про укладення шлюбу та здійснено актовий запис № 655 від 26.06.1981 року. Шлюб у сторін перший. Від шлюбних відносин сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], батьком якої у свідоцтві про народження записаний відповідач. Протягом останнього часу, а саме з лютого 2010 року, сімейні відносини сторони не підтримували, за причиною різних поглядів на життя, неможливості віднаходження спільного вирішення побутових проблем. Відповідно до частини 3 ст. 105 СК України Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 Сімейного кодексу України. Окрім того, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд може постановити рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сімя сторін розпалась, зберегти її не можливо.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-03 00:00:00

У липні 2010 року позивачка звернулася до суду з позовом до Писарівської сільської ради Новосанжарського району про визначення додаткового строку, для подання заяви до нотконтора про прийняття спадщини, посилаючись на те, що 19.02.2009 року помер її батько - [PERSON], який проживав за адресою: [INFO]. Після його смерті залишилась спадщина, що складається із земельної ділянки площею 4,82 га, розташованої на території Стовбино-Долинської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області. Позивач не звернувся вчасно до державної нотаріальної контори в звязку з тим, що їй не було відомо про наявність у батька земельної ділянки. Тому звернувся до суду з даним позовом. Позивачка в судове засідання не зявилась, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала. Представник відповідача в судове засідання не зявився, позов визнає повністю і просить розглянути справу у його відсутність про, що свідчить заява Стовбино-Долинської сільської ради. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити. Згідно ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у 6 місяців, починаючи з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення померлою, часом відкриття спадщини є день смерті особи, у даному випадку це 19.02.2009 р. Відповідно до ч. З ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця , який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Встановлено, що [PERSON] помер 19 лютого 2009 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії І-КЕ № 123228, виданим 20 лютого 2009 року (а.с.7). Згідно свідоцтва про народження серії ЯВ № 066892, виданого 30 серпня 1952 року батьком позивачки є [PERSON] (а.с.8). З заяви [PERSON] вбачається, що остання відмовилась від належної їй спадщини після померлого чоловіка [PERSON] на користь доньки [PERSON]. Як вбачається з довідки Новосанжарської державної нотаріальної контори № 573 від 02.08.2010року після смерті 19 лютого 2009 року [PERSON] спадкові справи не заводилася. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-03 00:00:00

Подружжя знаходиться в шлюбі, зареєстрованому 14.02.1998 року у виконкомі Старо-Бросківської с/Ради Сторожинецького району Чернівецької області , актовий запис № 1. Від подружнього життя є троє неповнолітніх дітей : син [PERSON] [INFO], син [PERSON] [INFO] , та син [PERSON] 10.08.2004р.н. які знаходяться на утриманні позивачки . Позивачка просить розірвати шлюб, посилаючись на те, що сімейні стосунки не склалися. Причиною розпаду сім'ї явилось те, що відповідач вчиняє сварки , не рахується з її думкою. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає і в добровільному порядку надавати не бажає, відповідач не має постійного місця роботи, підробляє по найму, тому позивачка просить стягувати аліменти на її користь на утримання дітей в твердій грошовій сумі в розмірі по 500 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення ними повноліття. Позивачка просить дітей залишити на її утриманні , судові витрати покласти на відповідача . В судовому засіданні позивач позов частково змінила , а саме просила стягувати з відповідача аліменти в розмірі по 300 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення ними повноліття. Відповідач в судове засідання не зявився , причини неявки суду не повідомив . Суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наданих суду матеріалів справи . В судовому засіданні встановлено, що подружжя знаходиться в шлюбі, зареєстрованому 14.02.1998 року у виконкомі Старо-Бросківської с/Ради Сторожинецького району Чернівецької області , актовий запис № 1. Від подружнього життя є троє неповнолітніх дітей : сим [PERSON] [INFO], син [PERSON] [INFO] , та син [PERSON] 10.08.2004р.н. які знаходяться на утриманні позивачки . Причиною розпаду сім'ї явилось те, що відповідач вчиняє сварки, не рахується з її думкою. Шлюб зареєстровано вперше. Матеріальної допомоги на утримання дітей відповідач не надає і в добровільному порядку надавати не бажає.Відповідач постійної роботи не має . Суд знаходить , що позов підлягає задоволенню. Оскільки подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, шлюб набув формального характеру, сімя фактично припинила своє існування і її збереження або поновлення шлюбних відносин вже неможливе. При вирішенні питання про стягнення аліментів суд виходить з наступного : -згідно ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 58 Закону України « Про державний бюджет України « прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років з 1липня 2010 року становить 921 грн. , але не виходячи за межі позовних вимог позов підлягає задоволенню в тому розмірі як просить позивачка в розмірі по 300 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення ними повноліття. Витрати по розлученню суд покладає на позивача за її бажанням . Вказані обставини підтверджуються дослідженими доказами .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-03 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за надання послуг по теплопостачанню станом на 01.06.2010 року в сумі 2911 грн. 82 коп. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, посилалась на викладені в позовній заяві обставини. Просила задовольнити вимоги. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомленим належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не подавав, про причини неявки не повідомив. Суд, враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів права та правовідносини сторін, а також відсутність підстав, передбачених ст. 169 ЦПК України для відкладення розгляду справи, вважає за можливе відповідно до вимог ч. 4 ст. 169 ЦПК України розглянути справу без участі відповідача із постановленням заочного рішення по справі. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено судом, відповідач за адресою [ADDRESS] отримав послуги з теплопостачання, однак за надані послуги не розрахувався. Станом на 01.06.2010 року має заборгованість за спожиту теплову енергію перед позивачем в розмірі 2911 грн. 82 коп. Тому, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 2911 грн. 82 коп. заборгованості за спожиту теплову енергію, а також 30 грн. витрат на інформаційнотехнічне забезпечення, сплаченого позивачем при подачі позовної заяви до суду, а всього 2941 грн. 82 коп. Крім того, з відповідача підлягає стягненню на користь держави 51 грн. сума державного мита, від сплати якого звільнений позивач.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-03 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки Ірини, [INFO], щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до її повноліття. Позов мотивує тим, що з відповідачем з 27.12.2003 року перебувала у шлюбі, який розірвано 06.07.2009 року, від якого мають доньку, батьком якої згідно свідоцтва про народження є відповідач. Зазначила, що відповідач добровільно допомоги матеріальної не надає, тому просила задовольнити позов та стягнути аліменти до повноліття доньки. В попередньому засіданні позивачка позов уточнила. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітки, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до повноліття доньки.. Відповідач в попередньому засіданні позов визнав. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В попередньому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню доньку Ірину, батьком якої є відповідач, що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис № 118 від 13.05.2008 року, яка проживає разом з позивачкою. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч.1 ст.183 Сімейного Кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. За таких підстав суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-03 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом, в якому вказала, що з відповідачем по даній справі перебувала у громадянському шлюбі. Від спільного шлюбу мають одну неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO]., який знаходиться на утриманні позивачки. Позивачка останні п»ять років не працює, тому не має постійного заробітку. Матеріальної допомоги на утримання сина відповідач не здійснює, на даний час на його утриманні ніхто не знаходиться. Позивачка просить суд стягнути з відповідача аліменти на неповнолітнього сина в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення 18 річного віку починаючи з дня подачі заяви до суду. В судовому засіданні позивачка підтвердила свої позовні вимоги про стягнення з відповідача [PERSON], аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу кожного місяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, кожного місяця до досягнення дитини 18- річного віку. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, однак згідно протоколу судового засідання від 02.06.2010року Бєлгородського районного суду Бєлгородської області вбачається, що відповідач не заперечує проти позовних вимог позивачки та просить суд розглядати справи без його участі. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, оскільки згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 ч. 3 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини ( аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і ( або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 182 ч.2 СК України "мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим , ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку..." Враховуючи пояснення сторін, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-03 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на наступні обставини, що зареєструвавши шлюб у 2003 році в Дзержинському відділі РАГСу м. Кривого Рогу, від якого мають двох малолітніх дітей, не змогли створити міцну сімю. Протягом останнього часу відносини в сімї не підтримувались. Позивач у судове засідання не зявилась, попередньо подавши до суду заяву про розгляд справи у її відсутність та позовні вимоги підтримала у повному обємі. Відповідач у судове засідання не зявився, попередньо подавши до суду заяву про розгляд справи у його відсутність та не заперечував проти розірвання шлюбу. Дослідивши матеріали справи, суд рахує, що позов підлягає задоволенню за наступними підставами. У судовому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб 31 травня 2003 року у відділі РАГСу Дзержинського районного управління юстиції м. Кривого Рогу, про що внесено відповідний актовий запис № 177. Шлюб у сторін перший. Від шлюбних відносин мають двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Протягом останнього часу сімейні відносини сторони не підтримували, за причиною різних поглядів на життя, неможливості віднаходження спільного вирішення побутових проблем. Відповідно до частини 3 ст. 105 СК України Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 Сімейного кодексу України. Окрім того, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд може постановити рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сімя сторін розпалась, зберегти її не можливо.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-03 00:00:00

До суду звернувся [PERSON] з позовом до колишньої дружини [PERSON] З О. та їх спільного сина [PERSON] про наданТія у володіння та користування частки квартири у [ADDRESS], яка с їх спільною частковою власністю, де зазначає наступне. Шлюб між позивачем та відповідачем [PERSON] розірвано 28.02.2007р. На підставі Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» сторони набули у спільну часткову власність зазначену квартиру, кожен з них є власником 1/3 частки квартири. Квартира складається з 3 жилих ізольованих кімнат жилою площею 8,7кв.м, 12,5кв.м, 19.3кв.м.. кухні, коридору, ванної кімнати, вбиральні, а також обладнана лоджією та балконом. Особові рахунки на квартиру у підприємствах, які надають житлово-комунальні послуги, оформлені на позивача, оскільки до приватизації він був квартиронаймачем, тому він вимушений за власний рахунок оплачувати комунальні платежі, які нараховуються у тому числі і на відповідачів, що перешкоджає повноцінному розпорядженню та користу ванню його часткою квартири. Позивач просить надати йому у користування ізольовану кімнату жилою площею 8,7кв.м, відповідачу [PERSON] - ізольовану кімнату жилою площею 12,5кв.м, відповідачу [PERSON] - ізольовану кімнату жилою площею 19.3кв.м, кухню, коридор, ванну кімнату, вбиральню, лоджію та балкон залишити у загальному користу ванні. В судовому засіданні позивач свій позов підтримав у повному обсязі, від відшкодування судових витрат за рахунок відповідачів відмовився. Відповідач [PERSON] позов визнала, проти запропонованого, позивачем порядку користування жилими приміщеннями у спірній квартирі не заперечувала. Відповідач [PERSON] позов визнав, погодився на виділення йому жилої кімнати найбільшої площі, суду пояснив, що отримує, стипендію, аліменти від батька, тому має можливість оплачувати свою частку жилого приміщення. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд доходить висновку про задоволення позову . У відповідності до ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою, співвласники можуть домовитись про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною власністю, кожен з співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Позовні вимоги позивача підтверджені свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 22.06.2009р., згідно якого кожному із сторін належить по 1/3 частці квартири у м.Вільногірську Дніпропетровської обл. по вул.Жовтневій. 37. кв. 1 І (ар.с. 10,1 1), технічним паспортом квартири, з якого виходить, що кожне з жилих приміщень у квартирі є ізольованим (ар.с. 12-14), довідкою про паспортну реєстрацію сторін у квартирі (ар.с. 15), свідоцтвом про розірвання шлюбу між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] (ар.с. 16), тому вважає можливим прийняти визнання позову відповідачами, оскільки це передбачено діючим законодавством, не порушить права інших осіб, буде сприяти захисту інтересів позивача та інших співвласників житла.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-03 00:00:00

Позивач звернувся до відповідача з позовом про розірвання шлюбу. На підставу своїх вимог спирається на те, що з 2 вересня 2000 року у відділі реєстрації актів громадського стану Маньківського районного управління юстиції Черкаської області укладено шлюб між позивачем та відповідачкою, за актовим записом № 49. 7 грудня 2001 року відповідачка народила сина [PERSON]. Останнім часом спільне життя позивача з відповідачкою не склалось, між ними виникають сварки, вони не можуть знайти спільної мови, з квітня місяця поточного року він проживає окремо, подальше сумісне життя і збереження сім'ї стали неможливими, що і змусило позивача звернутись з відповідним позовом до суду. Позивач позов підтримав. Відповідачка позов визнала. Суд, вивчивши матеріали справи, вислухавши думку сторін, вважає, що позов підлягає задоволенню відповідно до ст. 56 СК України, оскільки сімейно - шлюбні стосунки припинені з квітня 2010 року позивач з відповідачкою фактично не проживають, подружнє життя не склалося, а тому зберегти сімю неможливо і такий шлюб повинен бути розірваний. Дитину: сина [PERSON], [INFO], залишити проживати з відповідачкою. Судові витрати, повязані з отриманням свідоцтва про розірвання шлюбу слід покласти на позивача. Майновий спір не вирішувався. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-03 00:00:00

Позивач звернувся до відповідача з позовом про визнання договору купівлі продажу дійсним та визнання права власності на нежитловий будинок. На підставу своїх вимог спирається на те, що 24 березня 2005 року позивачкою відповідно до укладеного в простій письмовій формі договір № 3 купівлі-продажу з ТОВ «Добра» с. Добра Маньківського району Черкаської області, позивачка купила належний ТОВ «Добра» нежитловий будинок (будинок побуту), розташований в селі Добра, вул. Червоноармійська, 6, Маньківського району, Черкаської області і вона заплатила за нього 10 000 грн. В зв'язку з тим, що договір купівлі-продажу нерухомого майна повинен бути нотаріально посвідчений, а в даний час ТОВ «Добра» с. Добра Маньківського району Черкаської області, проходить процедуру ліквідації, позивачка не може використовувати придбане нею майно у звязку із не закінченням процедури його оформлення, що і змусило її звернутись з відповідним позовом до суду. Позивачка позов підтримала. Представник відповідача позов визнав. Суд, вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, вважає, що позов підлягає задоволенню згідно вимог ст. ст. 202-209, 655-657, 662-664 ЦК України, виходячи із того, що як дійсно встановлено в судовому засіданні, що 24.03.2005р. позивачкою відповідно до укладеного в простій письмовій формі договір № 3 купівлі-продажу з Товариством з обмеженою відповідальністю «Добра» с. Добра Маньківського р-ну Черкаської обл., придбано належний ТОВ «Добра» с. Добра Маньківського р-ну Черкаської обл., нежитловий будинок (будинок побуту), розташований в селі Добра, вул. Червоноармійська, 6, Маньківського р-ну, Черкаської обл., який до них перейшов відповідно до договору обміну від 05.12.2002р., і вона заплатила за нього 10 000 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера № 12 від 25.03.2005р. В зв'язку з тим, що договір купівлі-продажу нерухомого майна повинен бути нотаріально посвідчений, а в даний час ТОВ «Добра» с. Добра Маньківського району Черкаської області, проходить процедуру ліквідації, позивачка не може використовувати придбане нею майно на свій розсуд, тому її позов підлягає до задоволення у повному обсязі. На підставі викладено,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-03 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося в суд із цим позовом стверджуючи, що 17.01.2008 року ПАТ «Приватбанк» та [PERSON] уклали кредитний договір № 210991-СRED, за умовами якого Банк надав відповідачу до 15.01.2012 року споживчий кредит у національній валюті України на загальну суму 30000 грн. 00 коп. із розрахунку 32 % річних за час фактичного користування кредитом, а відповідач зобов'язався повернути отриманий кредит, сплатити відсотки за користування ним і виконати свої зобов'язання згідно даного договору у повному обсязі. Однак, [PERSON] свої зобовязання не виконав і на даний час за ним утворилась заборгованість в сумі 5659 грн. 46 коп. з яких: непогашений кредит-- 4865 грн. 00 коп., несплачені відсотки 286 грн. 67 коп., штраф (фіксована частина)250 грн., штраф (процентна складова)257 грн. 59 коп. і оскільки боржник в добровільному порядку не бажає сплатити вищевказані кошти, ПАТ КБ «Приватбанк» вимушене звернутись в суд з даним позовом і просить постановити рішення суду, яким стягнути з нього заборгованість по кредиту на вищезазначену суму та судові витрати. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав заявлений позов і просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, хоча вчасно був повідомлений про час і місце розгляду справи, він також не повідомив суд про причину своєї неявки. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вислухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення із наступних підстав: Із кредитного договору № 210991-СRED вбачається, що 17.01.2008 року ПАТ «Приватбанк» та [PERSON] уклали кредитний договір № 210991-СRED, за умовами якого Банк надав відповідачу до 15.01.2012 року споживчий кредит у національній валюті України на загальну суму 30000 грн. 00 коп. із розрахунку 32 % річних за час фактичного користування кредитом, а відповідач зобов'язався повернути отриманий кредит, сплатити відсотки за користування ним і виконати свої зобов'язання згідно даного договору у повному обсязі. Однак, [PERSON] свої зобовязання не виконав і на даний час за ним утворилась заборгованість в сумі 5659 грн. 46 коп. з яких: непогашений кредит-- 4865 грн. 00 коп., несплачені відсотки 286 грн. 67 коп., штраф (фіксована частина)250 грн., штраф (процентна складова)257 грн. 59 коп. Згідно ч.1 ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. А тому з відповідача слід стягнути на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість по кредиту в сумі 5659 грн. 46 коп. та судові витрати в сумі 205 грн. 62 коп. На підставі ст.ст. 10, 11, 88, 209, 212, 214, 215, 224-226 ЦПК України,

Outcome: approved