Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з даним позовом і в судовому засіданні пояснила, що 10 вересня 2009 року померла її сусідка -[PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина крім того у вигляді житлового будинку та господарських будівель №64 по вул.Шевчука в с.Садове Коростишівського району. Зазначає, що в травні 2009р. сільською радою було посвідчено заповіт, згідно якого [PERSON] заповіла житловий будинок на ім'я [PERSON] У встановлений строк позивач звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, де їй було роз'яснено, що в зв'язку з відсутністю документів про право власності на житловий будинок, в даний час позивач не має можливості оформити вказану спадщину на себе. В зв'язку з цим просить винести рішення, яким визнати за нею як за спадкоємцем за заповітом право власності на вказаний житловий будинок. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав в повному обсязі, просить позов [PERSON] задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради в судове засідання не з'явився, направив на адресу суду заяву з клопотанням проводити розгляд справи за відсутності повноважного представника, позовні вимоги визнав. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що даний позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 10 вересня 2009 року померла [PERSON], що підтверджується засвідченою копією свідоцтва про смерть від 12.09.2009р. 1-ТП №124145. За життя нею було складено і зареєстровано в [PERSON] сільській раді заповіт: на користь [PERSON] належне заповідачу право на земельні частки (пай), на користь [PERSON] - позивача у справі - належний житловий будинок в с.Садове вул.Шевчука 64. Так, при посвідченні заповіту відповідно до положень п.34 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій посадовими особами виконавчих комітетів сільських, селищних, міських Рад народних депутатів України від 25.08.1994 року від заповідача не вимагається подання доказів, які підтверджують його право на майно, що заповідається. Статтею 316 Цивільного кодексу України визначено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. За положенням ст.317 цього Кодексу власникові належать права володіння, користування та розпорядженням своїм майном. Відповідно положень ст.. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права і обов'язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинились в зв'язку зі смертю. Так, відповідно до п.216 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від 03.03.2004р. №20/5 видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлювальних документів про належність цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна; якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус вимагає, крім правовстановлювального документа, витяг з Реєстру прав власності. Судом встановлено, що на будинок, у якому проживала заповідач [PERSON], за життя за нею не було визнано та не зареєстровано у встановленому порядку право власності та не видано свідоцтво про право власності, що підтверджується довідкою КП «Житомирське МБТІ» від 20.04.2010р. Доводи позивача про те, що сільською радою визнано той факт, що згідно господарської книги №1 за 2006-2010р.р. за померлою [PERSON] рахується жилий будинок, побудований у 1953 році, є безпідставні, оскільки вказана довідка №195 від 13.05.2010р. не є правовстановлюючим документом. Відтак наявність заповіту [PERSON] на вказаний будинок у даному випадку правового значення не має. Із змісту вимог ст.392 ЦК України вбачається, що власник майна має право звернутись з позовом про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує право власності. Крім того відповідно до ч.4 ст.25 Цивільного кодексу України правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Оскільки право власності на спадкове майно за спадкодавцем [PERSON] не встановлене, відсутні правові підстави для визнання такого права за спадкоємцем [PERSON] За наведених обставин позов [PERSON] задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed