Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом,зазначив, що 18.10.2007 року помер його батько - [PERSON] Олександрович.Після його смерті відкрилась спадщина на будинок № 54 по вул.Першотравневій в с.Антопіль Андрушівського району Житомирської області та дві земельні ділянки: 0,25га. для обслуговування будинку,0,36 га. для ведення сільського господарства, розташовані за тією ж адресою. Сторони є спадкоємцями за заповітом.Вони прийняли спадщину,подавши відповідні заяви до держнотконтори. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] не бажають реалізовувати свої спадкові права,отримувати свідоцтво про право на спадщину.Позивач не може реалізувати свої спадкові права,оскільки на вищезгадане майно відсутні правовстановлюючі документи,яких не було виготовлено ще за життя власника (спадкодавця). Просив визнати за ним право власності на 1/2 частину будинку № 54 по вул.Першотравневій в с.Антопіль Андрушівського району Житомирської області та 1/2 частину земельних ділянок: 0,25га.(що становитиме 0,125га.) для обслуговування будинку,0,З6 га. (що становитиме 0,18га.) для ведення сільського господарства,розташовані за тією ж адресою,як на спадщину за заповітом. В судовому засіданні позивач позов підтримав в повному обсязі, обґрунтувавши його наведеними в позові обставинами. Відповідачі в судовому засіданні позов визнали,проти задоволення не заперечували. Заслухавши пояснення сторін,дослідивши матеріали справи,суд встановив: 18.10.2007 року помер [PERSON] 0. (а .с.5) .Після його смерті відкрилась спадщина на будинок № 54 по вул.Першотравневій в с.Антопіль Андрушівського району Житомирської області та дві земельні ділянки: 0,25га. для обслуговування будинку,0,36га. для ведення сільського господарства, розташовані за тією ж адресою (а.с.7,9); сторони є спадкоємцями за заповітом (а.с.8) та прийняли спадщину подавши відповідні заяви до держнотконтори. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] не бажають реалізовувати свої спадкові права. Позивач не може реалізувати свої спадкові права,так як на спадковий будинок та земельні ділянки біля нього відсутні правовстановлюючі документи. Зазначені обставини визнані відповідачами,підтверджені дослідженими судом доказами та вважаються судом доведеними в порядку ч.І ст. 61 ЦПК України. Спірні правовідносини виникли з цивільних відносин та регулюються ст.ст.328,380,1216,1220,1222,1225,1269,1297,ч.2 с.1300 ЦК України,ст.120 ЗК України, ст.З ч.5 Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень » від 1 липня 2004 року N 1952-ІУ. При вирішенні спору суд виходить з положень ст.З ч.5 Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень », згідно з яким,право власності та інші речові права на нерухоме майно,набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Відповідно до цього Закону реєстрація речових прав на нерухомість, їх обмежень здійснюється лише в разі вчинення правочинів щодо нерухомого майна,а також за заявою власника (володільця) нерухомого майна.Таким чином,суд прийшов до висновку, що позивач позбавлений можливості в позасудовому порядку визнати право власності на спадкове майно. При цьому суд вважає, що спадкодавець був власником нерухомого майна,яке входить до складу спадщини у відповідності з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень ». Згідно ст.1269 ЦК України,спадкоємець,який подав заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори,вважається таким,що прийняв спадщину. Згідно ст.120 ЗК України позивач набуває право власності на зазначені земельні ділянки з моменту набуття права власності на жилий будинок,відсутність у спадкодавця державного акту на право власності на зазначені земельні ділянки,відсутність державної реєстрації,в даному випадку правового значення не має.Також при вирішенні спору суд застосовує аналогію закону,при цьому виходить з наступного: згідно з ст.1297 ЦК України, спадкоємець,який прийняв спадщину,у складі якої є нерухоме майно,зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно ч.2 ст.1300 ЦК України на вимогу одного з спадкоємців за рішенням суду можуть бути внесені зміни до свідоцтво про право на спадщину.З аналізу зазначених правових норм суд прийшов до висновку,що спадкоємці,які не отримали та не бажають отримати свідоцтво про право на спадщину,у складі якої є нерухоме майно,можуть відмовитись від своєї частки в спадщині на користь інших спадкоємців,незважаючи на сплив б місячного строку після відкриття спадщини,т.я. законодавцем передбачено не право,а обов'язок спадкоємця в зазначеному випадку звернутися до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. Виходячи з викладеного суд задовольняє позов,визнає за позивачем право власності на 1/2 частину будинку № 54 по вул.Першотравневій в с.Антопіль Андрушівського району Житомирської області та Ч частину земельних ділянок: 0,25га.(що становитиме 0,125га.) для обслуговування будинку,0,36га.(що становитиме 0,18га.) для ведення сільського господарства,розташовані по вул. Першотравневій 54 в с.Антопіль Андрушівського району Житомирської області. Відповідно до клопотання позивача понесені ним судові витрати при подачі позову суд на його користь з відповідачів не стягує.

Outcome: approved