Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-15 00:00:00

Публічним акціонерним товариством комерційний банк „Приватбанк" 23.02.2009 року було заявлено вимогу про стягнення з [PERSON] боргу за кредитним договором від 21.12.2006 року ,який станом на 15.01.2009 року становив 36449,86 грн.. Позивач вказав, до відповідач в строк до 21.12.2009 року зобов"язався повернути отриманий кредит в сумі 77759,74 грн. , сплачувати відсотки за ко ристування кредитом в розмірі 16,08 % на рік на суму залишку заборгованості. Вказані зобов"язання відповідач належним чином не зиконав, що дає підстави позивачу достроково вимагати повернення зсієї суми кредиту. В зустрічному позові [PERSON]заявлено вимоги про зитребування належного йому на праві власності автомобіля з чужого незаконного володіння з наступних підстав. Позивач вказує, що на момент звернення позивача з позовом до суду у нього була зідсутня заборгованість по кредитному договору .30.12.2008 року позивач заволодів його майном- автомобілем та свідоцтвом про реєстрацію автомобіля, на його вимоги повернути автомобіль не реагує, чим порушує його права власника. Незаконне володіння банком його автомобілем також унеможливлює виконання ним і зобов'язань по кредитному договору, а тому просить відстрочити виконання зобов'язань до моменту фактичного повернення автомобіля на підставі ст.612,613 ЦК України, а строк дії договору продовжити на термін затримки фактичного повернення автомобіля. Збільшення процентної ставки по кредитному договору в односторонньому порядку просить визнати незаконним. В судовому засіданні представник первісного позивача позовні вимоги підтримала повністю з підстав, зазначених в позові Зустрічний позов не визнала .Ствердила, що відповідач не належним чином виконував зобов'язання за кредитним договором, а тому позивач мав право на пред'явлення позову і дострокове стягнення всієї суми кредиту.Автомобіль відповідача згідно договору є заставним майном, а тому був вилучений у відповідача на законних підставах- через невиконання ним своїх зобов'язань.Право позивача ьшення відсоткової ставки передбачене п.2.3.1 договору між ди. Представник відповідача заявлені вимоги про стягнення боргу не Зустрічний позов підтримав .Вказав, що на момент звернення зго позивача до суду з позовом у його довірителя була і заборгованість по простроченим та поточним платежам в вказаній в позові. Прострочення мало місце, проте його зль повністю вніс суму прострочки. В той же час 30.12.2008 банк незаконно заволодів його автомобілем і не повртає йому майно до цього часу. Як приватний підприємець іач не має змоги використовувати автомобіль , отримувати , отже і сплачувати кредитні кошти. Прострочення виконання зання має місце на даний час з вини кредитора. Вказав, що власний розсуд розподіляв кошти, які сплачувались [PERSON] ;а погашення боргу як щомісячний платіж,в тому числі і на іє передбачені договором. Зокрема, на сплату страхових з від імені [PERSON] банк уповноважений не був, проте зго довірителя спрямовував на відшкодування таких витрат, слухавши пояснення представників сторін, свідків, дослідивши злені письмові докази суд прийшов до висновку про відмову в знні первісного позову та про часткове задоволення юго позову. їом встановлені наступні факти і відповідні їм дносини. їом встановлено, що назву юридичної особи - ЗАТ КБ Занк" змінено на ПАТ КБ „Приватбанк"( а.с. 84) . юм встановлено факт укладання між сторонами кредитного г від 21.12.2006 року , згідно з яким позивач надав [PERSON] строк з 21.12.2006 року по 21.12.2009 року кредитні кошти 70180 грн. на придбання автомобіля ГАЗ 33023 -415У з ГБО, а і розмірі 757 9,4 4 грн. на сплату страхових платежів.За зання кредитом відповідач зобов"язався сплачувати відсотки .рі 1,34% на місяць на суму залишку заборгованості за і( 16,08 % на рік) . Відповідач зобов"язався щомісячно іти в період з 21 по 25 число кожного місяця щомісячний в сумі 2576,09 грн. для погашення заборгованості за їм договором, що складається з заборгованості по кредиту, їм, винагороди, комісії, для виконання договору банк іє позичальнику рахунки. Факт укладення вказаного договору умови сторонами не оспорюється, стверджено представленими тіями кредитного договору ( а.с.4-5, 38-40).Факт отримання їх коштів в сумі 70180 грн . відповідачем не ?ься, стверджено ордером про перерахування коштів (а.с.124). договором застави ( а.с.7-8)від 21.12.2006 року в іення виконання зобов"язання за кредитним договором по іню кредиту в сумі 7 018 0 грн. [PERSON] надав в заставу і йому на праві власності автомобіль ГАЗ, модель 33023, су випуску реєстраційний номер [NUMBER]. Право власності аний автомобіль зареєстровано за [PERSON] 15.12.2006 і.с.69,70) . іттями 526,527,530, 611 ЦК України встановлено, що іання має виконуватись належним чином, належними сторонами, встановлені строки, а в разі порушення зобов'язання настають равові наслідки, встановлені договором або законом . Позивач, як це вбачається з умов укладеного між сторонами іоговору (п.2.3,4.1,) має право звертатись до суд з позовом про ітягнення суми боргу достроково в разі невиконання відповідачем юбов"язань, передбачених в п. 2.2 договору. Позивачем на підтвердження вимог про наявність у відповідача уми боргу за кредитним договором станом на 15.01.2009 року іредставлено розрахунок ( а.с.4), за яким заборгованість по редиту становить 35308,16 грн, по відсоткам - 877,63 грн., по шісії - 98,25, пені- 165,82 грн., а всього становить 36449,86 рк.а.с.26) позивач Згідно повідомлення від 8.10.2008 року овідомляв відповідача про наявність заборгованості за кредитним рговором в сумі 7 7 96,48 грн., а в разі несплати такої суми в :трок до 15.10.2008 року відповідач попереджався про звернення :тягнення на предмет застави шляхом його продажу. В розрахунку суми боргу за кредитним договором станом на .02.2010 року вказано суму 42723,51 грн. ( а . с . 101-104 ) , в довідці а.с.139) вказано суму боргу станом на 6.05.2010 року 61215,76 рн. [PERSON] про збільшення розміру позовних вимог не заявлялись . В той же час з представленої виписки по рахунку [PERSON] ( .с. 133-134), квитанцій про внесення платежів на погашення боргу ( .с.89), пояснень свідка [PERSON]А суду вбачається наступне. Івідок [PERSON] вказав, що у випадку внесення боржником рмісячного платежу раніше від 21 числа кожного місяця , то кошти іудуть зараховуватись лише з 21 числа відповідного місяця. Згідно уху коштів по рахунку станом на 15.01.2009 року, також станом іа 23.02.2009 року - день звернення до суду з позовом вказана в іьому сума боргу - 36449,86 грн. була відсутня. Прострочення латежів по щомісячному внеску в сумі 2576,09 грн. мало місце ише в липні-вересні 2008 року, проте [PERSON] погасив рострочену заборгованість в цілому 21.01.2009 року (а. с. 46) . Отже на момент звернення позивача до суду відповідач не мав ростроченої заборгованості перед банком, а тому позовні вимоги ро стягнення суми боргу, яка утворилась станом на 15.01.2009 року сумі 36449,86 грн. заявлені безпідставно. Як вбачається з акту прийому автомобіля від ЗО. 12.2010 2оо<& оку (а.с.108) [PERSON] у вказаний день передано належний йому втомобіль та технічний паспорт на нього працівникам банку і рручено Приватбанку передати його на реалізацію по ринковій ціні випадку невиконання зобов"язань перед банком . В це же день було мадено акт передачі заставного майна (а.с.109) та акт перевірки средмету застави (а.с.44). В матеріалах кредитної справи, сглянутої судом, є акт прийому -передачі транспортного засобу в Заклад (а.с.125), який підписаний відповідачем, не містить дати рго складення та підпис представника Приватбанку . [PERSON] П.01.2009 року провів оплату простроченого платежу в сумі 8659,38 рн(а.с.46) та звернувся з заявою про повернення йому автомобіля іа.с.47). Свідки [PERSON],[PERSON],[PERSON] суду твердили, що їм відомі обставини вилучення автомобіля у [PERSON] представниками банку. [PERSON] запропонували 30.12.2008 року проїхати в м.Житомир, під приводом огляду автомобіля забрали ючі від нього та документи, автомобіль не повернуто до цього Ьсу. Працівники банку вимагали повернення боргу по кредиту, а рли [PERSON] сплатив борг, то автомобіль йому не повернули і [тагали повернути весь кредит. [PERSON] мав з машини дохід, з (триманих доходів платив кредит, в даний час через відсутність втомобіля не здійснює підприємницьку діяльність. Факт реєстрації ідповідача як приватного підприємця стверджено свідоцтвом а.с.49). Вказані свідки ствердили доводи позову [PERSON] про що з 30.12.2008 року до цього часу належний йому автомобіль ребуває у володіння ПАТ КБ „Приватбанк", такі доводи стверджені повідомленням 3 Бердичівського МВ УМВС України в Житомирській -ласті ( а.с.48).В ході перевірки заяви [PERSON] про незаконність лучення у нього автомобіля було встановлено, що автомобіль влучався в м.Житомирі, знаходиться на стоянці банку по р.Шелушкова, 96 в м.Житомирі. Такий факт ствердив і працівник (анку [PERSON], який засвідчив суду, що автомобіль було дійсно (ереведено в заклад. В силу застави, як це передбачено ст.ст.572,574 ЦК України, едитор має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) Ьбов"язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за вхунок заставленого майна , якщо інше не встановлено законом , астава виникає на підставі договору, закону або рішення суду. Закладом, відповідно до ч.2 ст.575 ЦК України , є застава ухомого майна , що передається у володіння заставодержателя або а його наказом - у володіння третій особі. Сторони , згідно умов укладеного договору застави( а.с.7,8), рначили, що на строк дії договору - до 21.12.2009 року предмет (астави - автомобіль залишається у володінні і користування [PERSON] '.А. (пункт 7 договору) . У випадку порушення ним зобов'язань за оговором [PERSON] зобов"язався доставити автомобіль в Бердичів вул.Черновола, 9 в строк 7 днів з моменту пред"явлення анком письмової вимоги з вказівкою суми заборгованості, строку плати якої настав , в противному випадку банк має право здійснити оставку автомобіля за вказаною адресою своїми силами. У той же трок [PERSON] Д,А. зобов"язався передати предмет застави як заклад акту прийому- передачі, підписаному сторонами (пункт 17.10 оговору застави) . Таким чином, автомобіль перебуває у володінні позивача без іаконних підстав, передбачених договором застави між сторонами по справі. Позивачем не доведено, що ним було направлено [PERSON] исьмову вимогу про з вказівкою суми заборгованості, строк сплати ої настав, а відповідач в 7-денний строк не доставив автомобіль І м.Бердичіввул.Черновола, 9 , що давало підстави банку відповідно о п.17.10 договору доставити саме на цю адресу м.Бердичів рр.Черновола, 9 автомобіль, як про це наголошено в договорі. Акт рийому -передачі автомобіля в заклад представником банку не адписаний, про що свідчить акт в кредитній справі (а. с. 125) . [одного доказу, який свідчив би про право позивача на володіння ромобілем відповідача , суду не представлено.Умови договору астави, за яких таке володіння могло мати місце, позивачем не иконані. Тому суд задовольняє вимоги [PERSON] про витребування автомобіля ГАЗ 33023-415У, 2006 року випуску, № кузова (шассі) 33023060062246, реєстраційний номер АМ 1436АІ та свідоцтва про реєстрацію вказаного транспортного засобу з чужого незаконного володіння як підставні. Права [PERSON] як власника майна порушені і підлягають захисту на підставі ст. 387, ст.586 ЦК України та п.7 укладеного між сторонами договору. Відповідач з 30.12.2008 року - з моменту незаконного заволодіння його майном з боку позивача не має змоги використовувати автомобіль за призначенням. Прострочення боржника перед кредитором наступило з вини останнього, а тому суд на підставі ч.4 ст.612, ч.2 ст.613 ЦК України задовольняє заявлені вимоги про відстрочення виконання зобов"язань за кредитним поговором від 21.12.2006 року з 30.12.2008 року до дня фактичного повернення майна - автомобіля ГАЗ. [PERSON] про продовження строку дії кредитного договору задоволенню не підлягає згідно з ст.627, 628,631ЦК України, пскільки строк дії договору є його істотною умовою, що визначається сторонами в момент його укладення , така вимога протирічить принципу свободи договору та обов"язковості договору. [PERSON] щодо визнання незаконною оферту позивача від 5.01.2009 року про збільшення процентної ставки за кредитним іоговором підлягають задоволенню виходячи з наступного. Пунктом 2.3.1.кредитного договору між сторонами передбачено іраво банку в односторонньому порядку підвищувати розмір іроцентної ставки за користування кредитом в випадках: зміни юн"юк тури ринку грошового ресурсу в Україні , а саме : зміна іурсу долара США до гривні більше ніж на 10% у порівнянні з курсом золара США до гривні , встановленого НБУ на моент укладення рговору , зміні облікової ставки НБУ, зміні розміру відрахувань у :траховий (резервний ) фонд або середньозваженої ставки по кредитах іанків у відповідній валюті (по статистиці НБУ) . 6. 01.2009 року юзивач направив [PERSON] письмове повідомлення про зміну з „02.2009 року розміру відсоткової ставки за договором до 27,48% ічних ( а.с. 45) .Як вбачається із змісту кредитного договору та казаного листа-повідомлення банк не навів математичної залежності іж запропонованим розміром ставки до розміру облікової ставки НБУ І не обґрунтував збільшення процентної ставки з 16,04% до 17,48%. Відповідно до ст.1056-1ЦК України (зміни до ЦК набули юності з 9.01.2009 року) встановлений договором розмір процентів 1 може бути змінений банком в односторонньому порядку .За таких ібставин банк не міг в односторонньому порядку збільшувати іроцентну ставку, обмежившись формальним попередженням, не укладаючи з позичальником додаткову угоду. Судові витрати сторін, суд відповідно до ст.8 8 ЦПК України, відшкодовує пропорційно до суми задоволених вимог.

Outcome: approved