Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-23 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що 15 квітня 2008 року між Позивачем та Відповідачем в особі [PERSON], укладено договір №316д про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок (надалі Договір-1), на виконання умов якого в той же день позивач передав Відповідачу власні грошові кошти в сумі 45 000 гривень, які останній зобов'язався прийняти на умовах строковості, зворотності та платності з відсотковою ставкою 23% річних, та повернути вказану суму вкладу 15 квітня 2009 року. Також, 25 червня 2008 року між Позивачем та Відповідачем в особі [PERSON], укладено договір № 410д про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок (надалі Договір-2), на виконання умов якого в той же день Позивач передав Відповідачу власні грошові кошти в сумі 90 000 гривень, які останній зобов'язався прийняти на умовах строковості, зворотності та платності з відсотковою ставкою 23% річних, та повернути вказану суму вкладу 25 червня 2009 року. Відповідно до п. 5.2. Договору-1, «Якщо відповідний спір не можливо вирішити шляхом переговорів, він вирішується Постійно діючим Третейським судом при Всеукраїнській громадській організації «Товариство «Фортеця». Аналогічний пункт 5.2. міститься і в Договорі-2. На виконання умов укладених Договорів, Позивач в день їх укладення передав Відповідачу власні грошові кошти в сумі 45 000 грн. за Договором-1 та 90 000 грн. за Договором-2. Відповідно до умов п. п. 1.1, 2.8. Договору-1, Позивач 15 квітня 2009 року (в день закінчення строку дії Договору-1) звернувся до Відповідача з проханням повернути належні йому грошові кошти. Проте, йому було відмовлено в усній формі, з мотивуванням відмови тим, що немає змоги виконати зобов'язання через відсутність коштів. Також, Позивач звернувся до Відповідача 25.06.2009 року (в день закінчення Договору-2) з вимогою повернути вклади, проте знову отримав відмову з аналогічними поясненнями. Належні Позивачу грошові кошти в загальній сумі 135 000 гривень до цього часу Відповідачем не повернуті. Крім того, відповідно до ст. ст. 22, 623 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Починаючи з 15.04.2009р. Позивач не міг розпорядитися своїми грошовими коштами в сумі 45 000 грн. (в тому числі покласти їх на депозит під аналогічні відсотки), а Відповідач надалі використовував вказані кошти та отримував з них прибуток. Тому, враховуючи те, що за Договором-1 встановлена процентна ставка за користування грошовими коштами вкладника у розмірі 23 % річних, то Відповідач зобов'язаний, поряд з виконанням зобов'язання за цим Договором, сплатити також упущену вигоду у розмірі 23 % річних за весь час прострочення зобов'язання. Також, зазначає [PERSON], через неповернення Відповідачем коштів, він постійно відчував душевний дискомфорт, у нього порушився сон, загальний стан здоровя, погіршились відносини в сім'ї. У звязку з невидачею коштів за депозитними договорами та викликаними цим тимчасовими проблемами зі здоровям у Позивача значно погіршився матеріальний стан, що призвело до сильних та постійних душевних страждань. Спричинену моральну шкоду він оцінив у 10000 грн. Враховуючи вищевикладене, позивач просить: 1. Визнати недійсним п. 5.2. договору №316д про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок від 15.04.2008 року. 2.Визнати недійсним п. 5.2. договору №410д про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок від 25.06.2008 року. 3.Стягнути з Відповідача на користь Позивача суму депозитних вкладів 135 000 грн. 4.Стягнути з Відповідача на користь Позивача суму інфляційних витрат у розмірі 2608,5 грн. 5.Стягнути з Відповідача 3% річних у розмірі 633,75 грн. на користь Позивача. 6.Стягнути з Відповідача упущену вигоду у розмірі 4 715 грн. на користь Позивача. 7.Стягнути з Відповідача на користь Позивача грошову компенсацію завданої моральної шкоди у розмірі 10 000 гривень. 8.Стягнути з Відповідача на користь Позивача відшкодування витрат пов'язаних з отриманням правової допомоги в сумі 13 500 грн. 9.Стягнути з Відповідача на користь Позивача відшкодування витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду справи - 252 грн. Відповідач, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи в судове засідання не зявився по невідомій суду причині, хоча про час та місце розгляду справ повідомлявся належним чином. Судом встановлено, що 15 квітня 2008 року між Позивачем та Відповідачем в особі [PERSON], укладено договір №316д про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок, в сумі 45 000 гривень, які останній зобов'язався прийняти на умовах строковості, зворотності та платності з відсотковою ставкою 23% річних, та повернути вказану суму вкладу 15 квітня 2009 року (а.с. 11-12). Також, 25 червня 2008 року між Позивачем та Відповідачем в особі [PERSON], укладено договір № 410д про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок в сумі 90 000 гривень, які останній зобов'язався прийняти на умовах строковості, зворотності та платності з відсотковою ставкою 23% річних, та повернути вказану суму вкладу 25 червня 2009 року (а.с. 13-14). Позивач в день укладення вищезазначених Договорів передав Відповідачу власні грошові кошти в сумі 45 000 грн. за Договором-1 та 90 000 грн. за Договором-2 (а.с. 15-16). Належні Позивачу грошові кошти в загальній сумі 135 000 гривень до цього часу Відповідачем не повернуті. Відповідно до п. 5.2. Договору-1, «Якщо відповідний спір не можливо вирішити шляхом переговорів, він вирішується Постійно діючим Третейським судом при Всеукраїнській громадській організації «Товариство «Фортеця» (а.с. 11-12). Аналогічний пункт 5.2. міститься і в Договорі-2 (а.с. 13-14). Таким чином між сторонами склалися цивільно-правові відносини, що регулюються нормами ЦК України. Абзаци 5, 10, 11 п. 4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України №1рп/2008 від 10.01.2008 року встановлюють, що «Третейський розгляд спорів сторін у сфері цивільних і господарських правовідносин - це вид недержавної юрисдикційної діяльності, яку третейські суди здійснюють на підставі законів України шляхом застосування, зокрема, методів арбітрування». Відповідно до ст. 125 Конституції України Третейські суди не віднесені до системи судів загальної юрисдикції. З аналізу положень Закону України «Про третейські суди» випливає, що третейські суди є недержавними незалежними органами захисту майнових і немайнових прав та охоронюваних законом інтересів фізичних та/або юридичних осіб у сфері цивільних і господарських правовідносин.», «третейські суди не здійснюють правосуддя, їх рішення не є актами правосуддя, а самі вони не входять до системи судів загальної юрисдикції». Статтею З ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси. А відповідно, до п. З ст. 215 ЦПК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Виходячи з викладеного, суд вважає, що п. 5.2. договору № 316д та п. 5.2. договору № 410д укладених між Позивачем та Відповідачем відповідно 15 квітня 2008 року та 25 червня 2008 року грубо порушують конституційне право [PERSON] на судовий захист своїх порушених прав та законних інтересів, тому ці пункти вищезазначених договорів слід визнати недійсними. Відповідно до п. 1.1 вищезазначених Договорів член КС вносить внесок члена кредитної спілки на депозитний рахунок до Спілки, а спілка приймає внесок на умовах строковості, зворотності та платності (а.с. 11-12, 13-14). Відповідно до п. 1.1 вищезазначених Договорів відповідач зобовязується повернути Члену КС суму внеску, а також нараховані, але не сплачені проценти на внесок у день, визначений п. 1.1. в якості закінчення строку внеску (а.с. 11-12, 13-14). Відповідно ч. 1 ст. 530 Цивільного Кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Оскільки згідно з ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов і порядку укладеного між сторонами договору та згідно з вимогами закону, то права позивача підлягають захисту шляхом стягнення з відповідача на користь [PERSON] суму депозитних вкладів 135 000 грн. за договором №316д від 15 квітня 2008 року та за договором № 410д від 25 червня 2008 р. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). За порушення грошового зобов'язання ст. 625 ЦК України передбачає відповідальність боржника. Зокрема, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Виходячи з вищенаведеного, Відповідач зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Що стосується позовних вимог про стягнення упущеної вигоди в розмірі 4\~715 грн., то в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають за безпідставністю заявлених вимог. Стосовно вимог про відшкодування моральної шкоди. Статтею 23 та главою 71 ЦК України не передбачено стягнення моральної шкоди внаслідок неналежного виконання договірних зобов'язань по договору про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок однією із сторін таких договірних зобов'язань. Закон України «Про захист прав споживачів» не містить норми про відшкодування моральної шкоди у випадку порушення зобов'язань за договором про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок. Позовні вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат з оплатою юридичних послуг в сумі 13500 грн. не підлягають задоволення, оскільки позивачем не надано суду відповідних доказів про понесення вище зазначених витрат. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають поверненню витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 252 грн.

Outcome: partial