overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-09 00:00:00

[PERSON] звернувсь з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що не ідтримує подружні стосунки з червня 2009 року, примирення та збереження сім»ї не можливе. Позивач звернувсь до суду з заявою про те, що позовні вимоги підтримує, просить справу слухати у :ого відсутності. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, не заперечує проти його задоволення. Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України: 1.Суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, іере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. 2.Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне сиття подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що гають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні сторони зареєстрували шлюб 04.07.2005 р. в ларокостянтинівському РАЦСі, актовий запис №131. Від проживання в шлюбі мають сина - Михайла, [INFO] Сімейне життя не склалось з причин різностей характерів, примирення та збереження сімї не гожливе. За таких обставин суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Данні правовідносини регулюються ст.ст. 104, 105,110 - 112 СК України. еруючись ст.ст. 104, 105, 110 - 112 СК України, ст.ст.З, 10, 60, 208, 209, 212 - 215 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-09 00:00:00

12 квітня 2010 року позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача в примусовому порядку на її користь, на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем було укладено шлюб 24 вересня 2008 року, актовий запис № 1664 від спільного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Відповідач участі в матеріальному утриманні та вихованні дитини не приймає. Звертаючись до суду позивачка просить стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини в примусовому порядку в розмірі 1/2 частини усіх видів заробітку щомісячно, з часу подачі позовної заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, послалась на обставини зазначені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, пояснив, що на даний час працює, але має скрутне матеріальне становище, по мірі можливості аліменти буде сплачувати. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи: копію свідоцтва про народження [PERSON] (а.с. 3), копію свідоцтва про розірвання шлюбу [PERSON] та [PERSON] (а.с. 2), копію довідки про склад сімї (а.с. 4), довідку про доходи [PERSON] (а.с. 5), суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. При визначені розміру аліментів, судом враховується стан здоровя дитини і відповідача по справі, матеріальне становище, відсутність у відповідача інших зобовязань та інші обставини справи, стягненню підлягають аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку відповідача. Суд визнає необхідним застосувати норми п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України і допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Крім того, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі 51 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн. 00 коп. Виходячи з наведеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-09 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із позовом про стягнення з відповідача на свою користь на утримання повнолітньої дочки [PERSON], [INFO], аліментів у розмірі 1/6 частини заробітку відповідача щомісячно на період навчання дочки в Ніжинському державному університеті імені [PERSON] по 30 червня 2013 року, так як відповідач в добровільному порядку кошти на її утримання не надає. В судовому засіданні позивачка свою заяву підтримала та пояснила, що відповідач, виплачував аліменти на утримання дочки до її повноліття. У вересні 2009 року дочка стала студенткою 1-го курсу фізико-математичного факультету на контрактній основі, стипендію не отримує, і знаходиться на повному її забезпеченні. Хоча позивачка працює, однак вона одна виховує ще неповнолітню доньку Яну, тому її доходи не забезпечують матеріальні потреби дочки, яка є студенткою. Відповідач в добровільному порядку коштів на утримання дочки не надає, хоча має змогу їх надавати, так як працює офіційно. З нього стягуються аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі ? частини заробітку відповідача.. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав і не заперечував проти задоволення позову, просив при визначені розміру врахувати, ту обставину, що він виплачує аліменти на утримання сина [INFO] в розмірі 1\\4 частини доходів. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявилась, тому суд розглянув справу у ї відсутність. Заслухавши пояснення сторін проаналізувавши матеріали справи, та надані докази суд вважає, з урахуванням положень ст. 198 Сімейного Кодексу України, заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON], що народилася 26.01.1992 року, відповідач її батьком (а.с.5). Відповідно до вимог ст.199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітній син продовжує навчання і у звязку з цим потребує матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати його до досягнення двадцяти трьох років. Довідка Ніжинського державного університету ім.. [PERSON] (а.с.9) підтверджує, що [PERSON] є студенткою 1-го курсу фізико-математичного факультету на умовах контракту, навчатиметься до 30.06.2013 року. [PERSON] досягне 23-річного віку 26.01.2015 року, однак навчання закінчить 30.06.2013 року, хоча вона на той період ще не досягне віку до якого можуть стягуватись аліменти, однак, навчання яке є умовою стягнення аліментів, вже закінчить. В судовому засіданні встановлено, що позивачка проживає разом з двома неповнолітніми дітьми, відповідач проживає в іншій сімї та утримує неповнолітнього сина, крім того він працює і отримує заробітну плату. З врахуванням доходів сторін, суд вважає відповідач в змозі надавати допомогу на утримання повнолітньої доньки [PERSON], яка продовжує навчання та потребує додаткових витрат. З урахуванням матеріального стану та можливостей сторін, позовні вимоги підлягають задоволенню і з відповідача слід стягнути на користь позивачки 1/6 частину його заробітку на утримання сина, що продовжує навчання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-09 00:00:00

[PERSON] пред'явив позов до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що він з 21 листопада 1998 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою і від спільного проживання мають неповнолітню дитину. Із-за різних характерів між ними часто виникали . перечки та скандали. Це призвело до того, що вони припинили шлюбні стосунки і відновлювати ч він не має наміру, а тому просить задовольнити його вимоги. Відповідачка позов визнала. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про г^зірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження _ілюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 21 листопада 1998 року і від спільного проживання мають неповнолітню дитину. Причиною рипинення шлюбних стосунків стало те, що сторони мають різні характери. На цьому грунті між ними часто виникали сварки та скандали. Це призвело до того, що сторони припинили шлюбні стосунки і відновлювати їх позивач не має наміру. За таких обставин суд прийшов до висновку, що подальше спільне житгя подружжя і береження шлюбу суперечить їх інтересам, атому шлюб слід розірвати і судові витрати покласти -а позивача. На підставі ст.1 10, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-09 00:00:00

06 травня 2010 року [PERSON] предявила в суд позов до [PERSON], в якому просить постановити рішення про розірвання шлюбу, що був зареєстрований між ними 28 грудня 1991 року в відділі РАГС виконкому Шевченківської районної Ради народних депутатів м. Львова. В обгрунтування своїх вимог зазначала, що від даного шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO], однак подружнє життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя і різні характери. Між ними часто виникали непорозуміння, які призвели до того, що вони давно припинили подружні відносини, ведення сумісного господарства і стали проживати окремо. Оскільки шлюб носить формальний характер, вона вирішила звернутись в суд. В попередньому судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала, зіславшись на обставини, які викладені в позовній заяві, та додатково пояснила, що вони не підтримують подружніх відносин з відповідачем 17 років та збереження шлюбу вважає неможливим. Відповідач [PERSON] у попередньому судовому засіданні позов визнав та пояснив, що вони дійсно з дружиною з 1993 року проживають окремо, не ведуть спільного господарства та примирення між ними є неможливим. Заслухавши пояснення сторін, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки між сторонами наступив розлад, який носить стійкий характер. З 1993 року вони не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства, проживають окремо та подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Враховуючи матеріальне становище сторін, долю вини кожного в розпаді сімї, суд приходить до висновку, що витрати при реєстрації розірвання шлюбу у відділі РАЦС слід покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-09 00:00:00

[PERSON] предявила позов до Пашковецької сільської ради Старокостянтинівського району про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, посилаючись на те, що 2 червня 2009 року помер її батько [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина. Вона є спадкоємцем за заповітом і фактично вступила в управління спадковим майном, однак з поважних причин своєчасно не подала заяву до нотаріальної контори про її прийняття. В судовому засіданні співвідповідачами визнані [PERSON] та [PERSON]. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не заявились, однак подали письмові заяви, в яких просять справу розглянути без їх участі, позовні вимоги визнають. Представник Пашковецької сільської ради також в судове засідання не заявився, хоча про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Заслухавши пояснення позивачки та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Як встановлено в судовому засіданні, 2 червня 2009 року помер батько позивачки - [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина. Позивачка як спадкоємець за заповітом, фактично вступила в управління спадковим майном, однак з поважних причин пропустила строк для прийняття спадщини. Відповідно до вимог ч.З ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Оскільки позивачка з поважних причин пропустила строк для прийняття спадщини, тому суд вважає, що позов слід задовольнити і визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. На підставі ст.1272 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу до відповідачки покликаючись на те, що вони зареєстрували шлюб 31 серпня 2006 року у відділі РАЦС м. Червонограда Львівської області. Від спільного проживання у них народився син [PERSON], 23.02.2007 р. н., який проживає з відповідачкою, а кошти на його утримання позивач дає в добровільному порядку. Спільне життя у сторін не склалося, не ведуть спільного господарства, сторони влаштовують сварки, через те, що кожен вважає себе правим. З січня 2010 року сторони проживають окремо. Позивач втратив до відповідачки почуття любові та поваги. А тому - просить шлюб розірвати. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, давши пояснення аналогічні підставам звернення до суду. Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги визнала. Судом встановлено, що сторони не підтримують подружніх стосунків, у них різні погляди на життя, сімю, виконання подружніх обовязків, між сторонами втрачені почуття любові та поваги один до одного, шлюб між ними існує формально, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. Спору про місце проживання дитини не має. Спільно придбане майно бажають поділити в добровільному порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-09 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони зареєстрували шлюб 22.08.2003 року у відділі РАЦС Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис за №1193. Від шлюбу не мають неповнолітніх дітей. Позивач вказує, що збереження сім'ї неможливе, оскільки їхня сім'я розпалася остаточно, на даний час шлюб носить формальний характер, шлюбні відносини між ними фактично припинені з 2004 року. Основною причиною розриву відносин стало те, що у них відсутнє взаємопорозуміння та спільна думка щодо вирішення звичайних побутових питань. Просить шлюб укладений між ними розірвати. В судове засідання позивачка не з'явилася, від неї до суду надійшла заява, в якій просить суд справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Просить суд шлюб розірвати. В судове засідання відповідач не з'явився, хоча своєчасно та належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Внаслідок чого суд вважає, що можливо розглянути справу за його відсутності, оскільки у справі наявні достатні матеріали про права та взаємовідносини сторін. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 22.08.2003 року у відділі РАЦС Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис за №1193, що підтверджується свідоцтвом про шлюбу. /а.с.5/. Суд вважає, збереження сім'ї неможливе, оскільки їхня сім'я розпалася остаточно, на даний час шлюб носить формальний характер, судом встановлено, що шлюбні відносини між ними фактично припинені з 2004 року. Основною причиною розриву відносин стало те, відсутнє взаємопорозуміння та спільна думка, щодо вирішення звичайних побутових питань. Дослідивши матеріали справи, враховуючи те, що збереження сім'ї між сторонами неможливе, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Суд вважає, що державне мито в розмірі 17 грн. при отриманні свідоцтва про розірвання шлюбу необхідно стягнути з позивачки [PERSON] CO., а [PERSON] від сплати державного мита - звільнити. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-09 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою про стягнення аліментів до відповідача покликаючись на те, що шлюб з відповідачом було зареєстровано 21 липня 2001 року. Від спільного проживання у них народилося двоє дітей: дочки [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Сторони проживають за однією адресою. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, хоча є здоровим та працює на шахті «Червоноградська» ДП «Львіввугілля» і зобовязаний піклуватися про дитину. Відповідач зловживає спиртними напоями, а зароблені гроші витрачає на їх придбання. А тому позивачка бажає отримувати кошти на утримання сина по виконавчому листу по рішенню суду. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, давши пояснення аналогічні підставам звернення до суду. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав. Погодився сплачувати аліменти на утримання дітей по рішенню суду. Судом встановлено, що свідоцтвом про народження серії 1-СГ №256879 від 28 травня 2002 року [PERSON], 07.05.2002 р.н стверджується, що її батьком є [PERSON]. Свідоцтвом про народження серії 1-СГ №329589 від 09 лютого 2004 року [PERSON], [INFO] стверджується, що її батьком є [PERSON]. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття . А тому суд вважає, що з відповідача слід стягувати аліменти в користь позивачки на утримання дитини в розмірі 33 відсотка від усього його заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-09 00:00:00

Позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на своє утримання в розмірі 1/4 всіх видів його заробітку, посилаючись на те, що 10 травня 2009 року вона уклала шлюб з відповідачем. Від спільного проживання мають сина [PERSON], [INFO]. Однак спільне проживання з відповідачем у неї не склалося і вони на даний час припинили спільне проживання. Позивачка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку. Відповідач матеріальної допомоги на її утримання не надає, він працездатний, не хворіє ніяким хронічними захворюваннями, а тому вона змушена звернутися в суд з позовом про стягнення з відповідача аліментів у примусовому порядку. Відповідач позовні вимоги визнав повністю, просить їх задоволити. Суд вважає можливим задоволити позовні вимоги повністю, оскільки вони доведені копією свідоцтва про одруження, копією свідоцтва про народження дитини, довідками та іншими матеріалами справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-09 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до [PERSON] сільської ради про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що 16 жовтня 2009 року померла її мати [PERSON]. При житті вона склала заповіт, яким заповідала все своє майно позивачці. Крім позивачки, інших спадкоємців на спадщину немає. Після смерті матері залишилося спадкове майно: житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в с. Порик Хмільницького району по вул. Гагаріна, 101. Коли позивачка звернулася в нотаріальну контору для оформлення спадщини, то їй було відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів, а тому вона вимушена звернутися до суду з даним позовом. Разом з тим вона вважає, що і так прийняла спадщину шляхом вступу у фактичне володіння спадковим майном. А тому позивачка, підтримавши позовні вимоги в повному обсязі, просить визнати за нею право власності в порядку спадкування на житловий будинок в , що знаходиться в с. Порик Хмільницького району, по вул. Гагаріна, 101. Представник відповідача [PERSON] сільської ради позовні вимоги визнав повністю і не заперечує проти його задоволення. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає можливим задовольнити позовні вимоги повністю, оскільки позивачка підтримує позовні вимоги, представник відповідача визнав позовні вимоги повністю, задоволення позову не суперечить вимогам та законним інтересам сторін та відповідає чинному законодавству України, не порушує прав, свобод та інтересів третіх осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-09 00:00:00

Позивачка просить усунути перешкоди в користуванні житловим будинком та просить зняти з реєстраційного обліку в Хмільницькому МВ УМВС України з належної їй 1/2 частині житлового будинку, що розташований по вул. Шевченка, 10 в с. Уланів Хмільницького району Вінницької області [PERSON], посилаючись на те, він зареєстрований в належній позивачці 1/2 частині вище згаданого житла, що підтверджується випискою з домової книги. У вказаному будинку крім нього зареєстрована [PERSON], що підтверджується випискою з домової книги. Однак, насправді, відповідач [PERSON] з грудня 2009 року у вказаному будинку не проживає, а проживає разом зі своїми батьками по вул.. Комарова. 26 в с. Уланів Хмільницького району. На неодноразові звернення добровільно знятись з реєстрації з належній позивачці 1/2 частини житлового будинку та зареєструватись по місцю фактичного проживання відповідач не реагує. В зв'язку з тим, що реєстрація [PERSON] істотно перешкоджає здійсненню прав в користуванні та розпорядженні будинком, а тому вона змушена звернутись з даним позовом до суду. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та просить задоволити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] позов визнав повністю та не заперечує проти його задоволення, про що надав до суду відповідну заяву. Суд, вислухавши пояснення позивачки, відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає можливим позовні вимоги задовольнити повністю, оскільки позивачка підтримала їх в повному обсязі, відповідач визнав їх повністю, задоволення позову не суперечить вимогам та законним інтересам сторін та відповідає чинному законодавству України, не порушує прав, свобод та інтересів третіх осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідачки на користь Біляївського РЕМ 253,35 грн.. збитків заподіяних безобліковим споживанням електроенергії, яке було виявлене контролерами РЕМ 18.12.2007 року - акт №041975. Представник позивача в судовому засіданні на позові наполягала. Відповідачка в судове засідання не зявилась про причину неявки суд не повідомила, хоча про день слухання справи була повідомлена належним чином, а тому за згодою представника позивача суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до положень ст. 224 ЦПК України. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні відносно відповідачки контролерами Біляївського РЕМ 18.12.2007 року було складено акт за №041975 про порушення Правил користування електричною енергією, так як абонент здійснив самовільне підключення до системи енергопостачання, електролічильник зруйнований. Вказаний акт та протокол комісії по його розгляду №32 від 18.12.07 року відповідачкою оскаржені не були. При таких обставинах у суду не має підстав сумніватись в достовірності акту контролерів. Згідно розрахунку збитки, заподіяні енергопостачальній організації складають 253,35 грн. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Виходячи з того, що відповідачка є споживачем електричної енергії і знаходиться у договірних відносинах з позивачем та в силу ст. 623 вказаного Кодексу повинна відшкодувати завдані збитки. Враховуючи викладене суд вважає позов обгрунтованим, а тому на відповідачку необхідно покласти зобовязання по відшкодуванню вказаних збитків.

Outcome: approved