Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-21 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про встановлення порядку користування жилим приміщенням, усунення перешкод в користуванні майном, стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. В судовому засідання позивачка [PERSON] позовні вимоги змінили, змінені підтримала, просила їх задовольнити, пояснивши, що вона є співвласницею квартири [ADDRESS] разом з відповідачем [PERSON] та їх спільними дочками [PERSON] і [PERSON] в рівних долях. Протягом тривалого часу між сторонами виникають постійні суперечки та конфлікти щодо порядку користування житлом, оплати вартості житлово-комунальних послуг. Відповідач замінив замки вхідних дверей і не допускає її до користування квартирою. Спірне житло складається з 3 окремих ізольованих кімнат жилою площею 10.0 м~. 14.9 м" та 17,1 м . Тому просить виділити їй у користування кімнат\ 14.9 \\г. відповідачу кімнату жилою площею 10,0 м'\\ а дочкам кімнату 17,1 м2. При цьому вважає, що відповідача необхідно зобов'язати не чинити перешкод їй у користуванні квартирою та стягнути з нього на її користь заборгованість житлово-комунальних послуг. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, вказавши, що запропонований порядок користування позивачкою порушує права відповідача: який ніколи не чинив перешкод у користуванні житлом співвласникам квартири. 3-я особа: КП «Управління житлового господарства» Дарницького району м. Києва в судове засідання не зявилось, про розгляд справи було повідомлене належним чином, однак \\ направленій до суду заяві просило розглянути справу у відсутність свого представника, покладаючи винесення рішення на розсуд суду (а.с.31). Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити з наступних підстав. Згідно ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частин) будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати укладали інші не заборонені законом угоди. У відповідності до ст.358. п.2 ЦК України співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих доказів сторонами по справі встановив наступні факти та правовідносини. Як встановлено в судовому засіданні, позивачка [PERSON]. яка діяла від себе та від імені своєї неповнолітньої дочки [PERSON], [PERSON] та відповідач [PERSON] 28.09.2001 року уклали договір міни, за якими стали співвласниками квартири [ADDRESS] в рівних долях, обмінявши свої спільні 15/100 частки квартири №6 по вул. О.Еончара. 60 в м. Києві (а.с.- Реєстраційне свідоцтво Київського міського бюро технічної інвентаризації посвідч\\г. перераховані вище особи є співвласниками квартири №231 по вул. Декабристів. 5 в м. К,(а.с. 18). Спірна квартира є трьохкімнатною, ізольованою та приватизованою, розташованою на 6 поверсі 9-типоверхового будинку, жилою площею 42,0 м2, загальною площею 70,1 м\\ в якій зареєстровані вказані сторони по справі, 2 їх дочок: [PERSON] та [PERSON], що вбачається з довідки Ф-3 (а.с.24). Вказане помешкання складається з 3 ізольованих кімнат 17,1 м2.2 2 14,9 м і 10,0 м , про що свідчить технічний паспорт спірної квартири (а.с.21). 25 липня 2006 року шлюб між позивачкою [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Вказані обставини не заперечувались в судовому засіданні сторонами по справі. Протягом тривалого часу між сторонами виникають постійні суперечки з приводу порядку володіння та користування спірною квартирою та непорозуміння між ними щодо сплати житлово- комунальних послуг, позивачка бажає окремо сплачувати за користування своєї частки житла. Поскільки, виходячи з загальної жилої площі квартири, яка складає 42,0 м2, як зазначає технічний план квартири та довідка Ф-3, на одного співвласника в квартирі, включаючи і відповідача та їх дочок, припадає по 10,50 м2 кожному, тому виділення в користування в спірній квартирі позивачці [PERSON] кімнати жилою площею 14,9 м2 порушує житлові права інших трьох співвласників квартири, а саме відповідача [PERSON] та їх спільних дочок [PERSON] і [PERSON], поскільки на позивачку прийдеться безпосередньо 14,9 м жилої площі, відповідачу в дітьми, як співвласникам, залишаючи у користування 2 кімнати жилою площею 10,0 м та 17,1 м , припадає тільки по 9,03 м ((17,1 + 10.0) :3) особисто кожному з них, що є значно меншою часткою в користуванні ніж [PERSON], тому позивачці необхідно відмовити у задоволенні її позову про встановлення саме.такого порядку користування спірними жилим приміщенням. Як наголошує ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Позивачка [PERSON] вказала, що відповідач [PERSON] замінив замки вхідних дверей, не допускає її до спірної квартири і перешкоджає їй у користуванні нею. Однак зазначені обставини не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, поскільки вони спростовуються двома повідомленнями з Дарницького РУ ГУ МВС України в м. Києві (а.с.54-55) про те, що позивачка до міліції з заявами про чинення перешкод у проживанні не зверталась, її ж показаннями, що вона точно не памятає коли саме замінені замки і коли вона намагалась вселитись до спірної квартири та не змогла пояснити чому саме нікуди вона не зверталась у зв'язку з протиправними діями відповідача. Тому в цій частині позову треба також відмовити. Згідно ст.64 ЖК України члени сімї наймача, які проживають разом з ним. користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сімї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сімї'наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Як зазначає ч.І. ст.360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання і збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обовязкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобовязаннями, повязаними із спільним майном. Оскільки позивачка [PERSON] не змогла вказати суму заборгованості житлово- комунальних послуг відповідача перед нею, не зазначила період виниклої заборгованості, при цьому сама вона не вимагає стягнення частки сплаченої суми заборгованості житлово- комунальних послуг, так як сама її не сплачувала, що і повідомила у судовому засіданні, тому суд вважає необхідним відмовити позивачці у задоволенні позову в цілому.

Outcome: dismissed