Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-16 00:00:00

У березні 2010 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про продовження строку прийняття спадщини та зазначила, 25 грудня 2008 року помер її батько [PERSON], після його смерті залишилося спадкове майно у вигляді 1/6 частини житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Ю.Фучика, 137. Вона є спадкоємицею першої черги після смерті батька, інших спадкоємців першої черги немає. На час смерті батька вона проживала в [INFO] Російської Федерації і тому в установленому законом строк вона не могла прийняти спадщину, а коли приїхавши в м. Ізмаїл, дізналася про смерть свого батька звернулася до нотаріальної контори то дізналася, що заяву про прийняття спадщини після його смерті подала спадкоємиця другої черги [PERSON] Вважаючи, що зазначений строк нею пропущено з поважних причин, позивачка просила визначити їй додатковий, двохмісячний строк для прийняття спадщини. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити повністю. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що її померлий брат [PERSON] розірвав шлюб з матірю позивачки ще у 1982 року, після того та до смерті він проживав окремо від сімї за зазначеною вище адресою, зловживав спиртними напоями, вона його доглядала, лікувала, а коли він помер похоронила його за свої кошти. Також відповідачка пояснила, що вона знала, що у її брата є донька, яка мешкає в Російській Федерації але повідомити її про смерть батька не мала можливості, тому, що не знала як з нею звязатися та не мала відомостей про те, чи жива вона взагалі, так як з 1993 року вона до батька взагалі не приїздила та з батьком не спілкувалася. З цих обставин вона звернувшись до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] вона скрила від нотаріуса відомості про те, що після його смерті можливо є спадкоємці першої черги. Вислухавши пояснення сторін, свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. [PERSON] помер 25.12.2008 року, що підтверджується свідоцтвом про його смерть виданого повторно 06.02.2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Ізмаїл Ізмаїльського міського управління юстиції Одеської області, серія І-ЖД № 210386. Відповідно до ст. 1261 ЦК України позивач [PERSON] донька померлого [PERSON], є спадкоємицею за законом першої черги, що підтверджується свідоцтвом про її народження виданого РАЦС м. Ізмаїл 07.05.1974 року, серія І-ЖД № 406516. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно у вигляді 1/6 частини житлового будинку, що розташований за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Ю.Фучика, 137, право власності померлого на який підтверджується довідкою КП «Ізмаїльське МБТІ» № 418 від 18.02.2010 року. Згідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за законом чи за заповітом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. У відповідності до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1270 ч.1 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно зі ст. 1272 ч.3 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» особа яка не прийняла спадщину у встановлений законом строк може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини повязані з обєктивними, непереборними істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Як встановлено в судовому засіданні та підтверджено поясненнями свідків [PERSON] та [PERSON] позивач [PERSON] вийшла заміж та уїхала проживати в [INFO] Російської Федерації, ще у 1993 році. Потім у періодичність один раз на три роки вона приїздила у м. Ізмаїл та навідувала свою матір. Останній раз вона батька бачила у 1998 році, з тих пір з ним не спілкувалася. 01 січня 2010 року [PERSON] була знята з реєстраційного обліку в смт. Касторне, Курської області Російської Федерації та переїхала проживати в м. Ізмаїл, тоді і дізналася про смерть батька та 06 лютого 2010 року звернувшись до нотаріальної контори для прийняття спадщини за законом після його смерті дізналася, що її тітка та сестра померлого [PERSON] відповідачка по справі, як спадкоємиця другої черги звернулася з заявою до Ізмаїльської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті [PERSON] В судовому засіданні також встановлено та підтверджено поясненнями свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], що відповідачка [PERSON] відповідно до ст. 1262 ЦК України є спадкоємицею другої черги. Померлий [PERSON] після розлучення зі своєю дружиною матірю позивачки, з 1982 року проживав окремо від сімї за однією адресою з відповідачкою, але у належній йому частині житлового будинку, не спілкуючись зі своєю донькою взагалі, зловживав спиртними напоями, а відповідачка [PERSON] доглядала його, лікувала, а коли він помер похоронила його за свої кошти та станом на цей час доглядає за спадковою частиною житлового будинку. Також відповідачка пояснила, що вона знала, що у її брата є донька, яка мешкає в Російській Федерації в але повідомити її про смерть батька не мала можливості, тому, що не знала як з нею звязатися та не мала відомостей про те, чи жива вона взагалі, так як з 1993 року вона до батька взагалі не приїздила та з батьком не спілкувалася. З цих обставин вона звернувшись до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] приховавши від нотаріуса відомості про те, що після його смерті можливо є спадкоємці першої черги. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків встановлених статтею 1259 цього Кодексу. З наведених вище підстав та враховуючи те, що позивачка [PERSON] мешкає в м. Ізмаїл, ні де не працює, тобто суттєвих перешкод у швидкому зверненні до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини у неї не існує, суд вважає можливим її позовні вимоги задовольнити частково та визначити їй додатковий строк тривалістю 1 місяць для прийняття спадщини за законом після смерті батька [PERSON], померлого 25 грудня 2008 року.

Outcome: partial