Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду в інтересах держави в особі Ананьївського районного центру зайнятості з заявою, в якій зазначає, що 02 жовтня 2008 року [PERSON] звернулась до Ананьївського районного центру зайнятості за сприянням у працевлаштуванні, де за її особистою заявою 09 жовтня 2008 року їй надано статус безробітного з виплатою допомоги по безробіттю з 09 жовтня 2008 року по 03 жовтня 2009 року. 20 квітня 2010 року було здійснено перевірку обґрунтованості виплат матеріального забезпечення, в ході якої було встановлено, що під час перебування на обліку, як безробітна, [PERSON] працювала дояркою в підсобному господарстві господарчого відділення спеціального загону Оперативно-рятувальної служби ЦЗ МНС України Під час відвідування центру зайнятості [PERSON] не повідомила спеціалістів про працевлаштування, приховавши відомості про роботу. 22 квітня 2010 року директором Ананьївського районного центру зайнятості було видано наказ №4 про повернення коштів, виплачених як допомога по безробіттю, гр-ці [PERSON] в сумі 2787, 10 гривень, про що було повідомлено відповідача, але зазначену суму вона добровільно не повернула, в зв'язку з чим просить задовольнити позовні вимоги. При розгляді справи представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить стягнути з відповідача на користь Ананьївського районного центру зайнятості виплачену матеріальну допомогу в розмірі 2787 гривень 10 копійок. Відповідач при розгляді справи позовні вимоги визнала та разом з тим зазначила, що не знала про порушення нею правил, на підставі яких нараховується матеріальна допомога по безробіттю. Вислухавши представника позивача, відповідача та вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі з наступних підстав. Встановлено, що відповідно до витягу із наказів Ананьївського районного центру зайнятості про прийняття рішення по особі [PERSON] 09 жовтня 2008 року було затверджено наказ щодо надання відповідачці статусу безробітного, а також розпочато виплату допомоги по безробіттю, (а.с. 11) Згідно копії акту розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення № [NUMBER] від 20 квітня 2010 року було встановлено, що [PERSON] перебуває в трудових відносинах з спеціальним загоном Оперативно-рятувальної служби ЦЗ МНС України (а.с.7-9). Даний факт також підтверджується копією трудового договору №1 від 05 січня 2009 року, укладений між спеціальним загоном Оперативно-рятувальної служби ЦЗ МНС України в особі начальника загону [PERSON] та [PERSON]. (а.с.6). Відповідно довідки Ананьївського районного центру зайнятості, з січня 2009 року по серпень 2009 року [PERSON] отримала 2878,10 гривень виплачених як допомога по безробіттю (а.с. 5). З'ясовано також, що з метою досудового вирішення спору, для вирішення питання добровільного повернення коштів відповідачу, Ананьївським районним центром зайнятості направлений лист № 230 від 22 червня 2010 року про необхідність повернути кошти виплачених як допомога по безробіттю за період 05 січня 2009 року по 28 серпня 2009 рік в суммі 2787,10 гривень (а.с. 15), що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 17) Згідно з Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», а саме ст. 36 ч.З сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Таким чином з вищенаведеного вбачається, що гр-ка [PERSON] дійсно не мала права на отримання допомоги по безробіттю, оскільки фактично здійснювала трудову діяльність, однак при цьому не повідомила про дане спеціалістів Ананьївського районного центру зайнятості, який призначає виплату державної допомоги, тобто не виконала передбачений законом обов'язок і як наслідок безпідставно отримала грошові кошти в сумі 2787 гривень 10 копійок, а тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Вирішуючи питання про судові витрати, суд вважає, що згідно з ст. 88 ЦПК України, а також у зв'язку з тим, що [PERSON]. не були виконані зобов'язання передбачені законом вони повинні бути покладені на неї.

Outcome: approved