Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-19 00:00:00

[PERSON] 25 лютого 2010 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розподіл спільного майна подружжя. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка посилається на те, що 20.09.2003 року вона уклала шлюб з [PERSON], який було зареєстровано у відділі РАЦС Дзержинської районного управління юстиції м. Кривого Рогу Дніпропетровської області. За час шлюбу подружжя придбало 20.10.2006 року в кредит : автомобіль ВАЗ- 21099, 2006 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], вартістю 38950 грн., який зареєстрований в органах ДАІ на імя відповідача. Після того, як кредит був у січні 2010 року повністю виплачений, відповідач покинув сімю , забрав автомобіль собі та у добровільному порядку відмовляється відшкодувати позивачеві половину його вартості. На підставі викладеного, позивачка просить суд поділити майно, набуте під час шлюбу з [PERSON], визнавши за нею право власності на ? частину спірного автомобіля , передавши його у користування відповідачу та стягнути з нього на її користь вартість ? його частини в сумі 19475 грн., а також стягнути понесені нею судові витрати. В судовому засіданні позивач підтримала заявлені позовні вимоги та просила задовольнити їх у повному обсязі, оскільки у добровільному порядку відповідач не бажає сплатити їй вартість належної їй ? частини автомобіля, який був придбаний ними під час шлюбу та виплачувався за спільні кошти. Він сам користується ним, експлуатує в особистих потребах, що є несправедливим по відношенню до неї та зачіпає її права. Представник позивача [PERSON]- [PERSON] підтримала думку свого довірителя та пояснила, що придбаний сторонами під час зареєстрованого шлюбу автомобіль ВАЗ- 21099 є їх спільною сумісною власністю, на яку подружжя має рівні права. Оскільки автомобіль є неподільним майном, позивач просить залишити його відповідачеві, який ним фактично користується та стягнути на її користь половину його вартості. Просила задовольнити заявлений позов. Відповідач по справі [PERSON] визнав позов частково та пояснив, що не заперечує право позивача на ? частину автомобіля ВАЗ-21099, який придбаний ними під час шлюбу, але у теперішній час не має коштів, щоб сплатити їй половину його вартості. Крім того, він не згодний із вказаною у позові вартістю ? частини автомобілю, оскільки згідно висновку судового експерта загальна вартість машини складає 37691 грн., а отже половина його коштує 18845,50 грн., а не 19475 грн., як це вказано в позові. Вислухавши пояснення сторін, представника позивача, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як видно з матеріалів справи, 20.09.2003 року між [PERSON] та [PERSON] (прізвище у шлюбі [PERSON]) був укладений шлюб, зареєстрований у Відділі РАГС Дзержинського районного управління юстиції м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії І-КИ № 193985, актовий запис № 451 (а.с. 4). За час шлюбу подружжя придбало у кредит: автомобіль марки ВАЗ-210990-20, держ. № АЕ 5127ВС, 2006 р.в., свідоцтво про реєстрацію АЕС035451, який зареєстрований в МРЕВ ДАІ 18.10.2006 року за відповідачем [PERSON] ( а.с.5). Вищеназваний автомобіль був придбаний сторонами в кредит , про що свідчить договір № 526, укладений між ТОВ „ Український автомобільний холдингта [PERSON] ( а.с.7-9).Станом на 15.01.2010 року заборгованість за кредитом повністю погашена ( а.с.10). В судовому засіданні сторони не заперечували проти того, що вищеназваний автомобіль придбаний ними під час шлюбу за спільні кошти. Відповідно до ч.1 ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). При цьому ч.1 ст. 70 Сімейного кодексу України передбачає, що у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Спору між сторонами з приводу рівності їх часток у спільному сумісному майні не має. Приймаючи до уваги ті обставини, що автомобіль є неподільною річчю, а також, що він знаходиться фактично у користуванні відповідача, суд визнає право власності на ? його частину за позивачем та поділяє майно наступним чином, залишаючи автомобіль у власності відповідача [PERSON] та стягуючи половину його вартості на користь позивача [PERSON] Між тим, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення на її користь з відповідача вартості половини автомобіля в сумі 19475 грн. підлягають частковому задоволенню, оскільки на підставі ст.60 ЦПК України нею не доведена належними доказами вищеназвана сума. Згідно із висновком експертного автотоварознавчого дослідження № Д41/03/10 від 29.03.2010 року вартість автомобіля ВАЗ-21099, реєстраційний номер [NUMBER], з урахуванням відсотку зносу в ринкових цінах на дату оцінки складає 37691 грн., а відповідно вартість його ? частини складає 18845,50 грн., зазначена сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Крім того, на підставі ст.88 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] підлягають стягненню понесені нею судові витрати, а саме: судовий збір в сумі 51 грн., витрати на ІТЗ розгляду справи в суді, а також на користь держави недоплачений позивачем судовий збір в сумі 137,46 грн.

Outcome: partial