Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-14 00:00:00

16.03.2009 року [PERSON], [INFO], звернулася до суду з позовом до [PERSON], [INFO], про стягнення на її користь аліментів, як на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, в розмірі 25390.00 грн. щорічно до досягнення нею 23 років, та стягнення додаткових витрат, які були понесені за час її навчання на 1-му курсі в сумі 5900.00 грн. та на П-му курсі в сумі 2950 грн. В судовому засіданні в обгрунтування своїх позовних вимог позивачка послалася на наступне. Вона є студенткою Одеського Міжнародного гуманітарного університету, де навчається на П-му курсі ден-ної форми навчання на факультеті правознавства на контрактній основі. Згідно договору про підготовку фахівця від 11.07.2007 року, якій був укладений між її матір'ю, третьою особою по справі - [PERSON], та навчальним закладом, розмір плати навчання за рік складає 5900 грн., яку за перший рік навчання необхідно було сплатити повністю до 05.08.2007 року, що [PERSON] і зробила, а потім до кожного наступного семестру необхідно сплачувати за навчання 2900 грн. Всі ці розходи несе тільки її мати, крім цього існують розходи на її проїзд до навчального закладу, на харчування, на одяг, на косметику та таке інше. За її підрахуванням, всього на рік на її утримання необхідно витрачати 25390 грн., які вона і просить стягнути з відповідача на її користь, оскільки тої, після того, як залишив сімю, самоусунувся від надання їй матеріальної допомоги. Також просить стягнути з відповідача понесені витрати на сплату за перший рік її навчання в розмірі 5900 грн. та за 1-й семестр 2-го курсу в розмірі 2950 гри. Третя особа з боку позивача, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору, [PERSON], в судове засідання не з'явилася, причину неявки суду не повідомила, у зв'язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу за її відсутність. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав повністю і пояснив суду, що позивачка, це його молодша дочка від першого шлюбу. З 2002 року має іншу сімю. Після розірвання шлюбу з першою дружиною, с якою проживав в Кіровоградської області, залишив квартиру і все інше майно сімї. У 2006 році він забрав дочку жити до себе в с.Вапнярку Комінтернівського району Одеської області, коли дитина пішла до І 1 класу, і та повністю знаходилася на його утриманні. Після закінчення школи дочка його повідомила, що поступає навчатися у вищий навчальний заклад на платну форму навчання і за перший курс оплати навчання дочки він зі своїх заощаджень дав гроші. Крім цього, дочка продовжувала проживати у нього в будинку, де має окрему кімнату, і знаходитися на його утриманні, але коли в подальшому почалися претензії майнового характеру до нього з боку колишньої дружини та дочки, він припинив матеріальне утримання дочки. Ознайомившись з сумою аліментів, яку просить стягувати щорік з нього на своє утримання позивачка, він взагалі не може зрозуміти на підставі чого визначена ця сума і з яких джерел він зможе її платити у зв'язку з відсутністю у нього роботи, оскільки він не може працювати за станом здоров'я (зірвана спина), та вимушений постійно лікуватися, а також за які джерела він зі своєю сімєю повинен існувати і підтримувати свій стан здоров'я, тобто в нього не має можливості надавати матеріальну допомогу своєї повнолітньої дочки. Крім цього, на теперішній час через деканат навчального закладу позивачки йому стало відомо, що вона перевелася на заочну форму навчання. На підставі зазначеного, просить в позові відмовити повністю. Представник відповідача вважає позов необгрунтованим та просить в його задоволенні відмовити по підставам, викладеним його довірителем. Вислухавши сторони, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає за наступними підставами. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з чим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. В судовому засіданні встановлено, що відповідач від шлюбу з [PERSON] має дочку - [PERSON], [INFO], яка наданий час є повнолітній /а.с.8/. Згідно договору про підготовку фахівця від 11.07.2007 року, укладеного між ректором Міжнародного гуманітарного університету та [PERSON], навчання з 01.09.2007 року по 30.06.2011 року на денній формі навчання по спеціалізації правознавство, коштує 5900 грн. за рік /а.с.11/. Як визначив законодавець, обов'язок утримувати дитину, в даному випадку повнолітню, оскільки вона продовжує навчання, є рівною мірою обовязком як матері, гак і батька за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідач в судовому засіданні зазначив, про що не заперечувала і позивачка, що він дочки надає посильну допомогу, тоді як доказів надання матеріальної допомоги з боку матері дитини, суду не надано. Крім переліку речей на які позивачці потрібні гроші, інших доказів про крутне матеріальне становище позивачка суду не представила. Як убачається з листа-попередження від 07.10.2008 року направленого ректоратом МГУ на адресу батька [PERSON], [PERSON], студентка [PERSON] має численні пропуски занять без поважних причин, у зв'язку з чим у керівництва цього вищого навчального закладу є усі підстави для відрахування [PERSON] з цього навчального закладу /а.с. І 8/. Згідно довідки ректорату МГУ від 10.06.2010 року студентку III курсу [PERSON] наказом Лз8а від 18.03.2010 року переведено на заочну форму навчання /а.с.68/. Як підтвердила в судовому засіданні позивачка, після переходу на заочну форму навчання вона до теперішнього часу ніде не працює, тому її потреба в матеріальної допомозі на період навчання з боку батька викликає у суду сумніви. Відповідач, в підтвердження свого стану здоровя надав виписки з історій хвороб за 2007-2009 роки про находження на стаціонарних лікуваннях у зв'язку з перенесенням у травні 2007 року травми хребту /а.с. 17, 35,36/. Згідно довідки Комінтернівського районного центру зайнятості, [PERSON] з 27.07.2009 року перебуває на обліку в районному центрі зайнятості /а.с.37/. Таким чином, відповідач довів суду, що він не в змозі сплачувати аліменти на повнолітню доньку, яка продовжує навчання, тоді як позивачка не надала суду доказів того, що вона дійсно потребує матеріальну допомогу на період свого навчання. На підставі ст. 199 С К України і

Outcome: dismissed