Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-13 00:00:00

15 червня 2009 року позивач Дніпродзержинське державне підприємство "Екоантилід" звернувся в Баглійський районний су м. Дніпродзержинська з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо транспортної пригоди, в якій просив суд стягнути х відповідача на його користь 13388 грн. 04 коп. у відшкодування майнової шкоди та судові витрати, понесені позивачем при зверненні до суду, а саме судовий збір в сумі 133 грн. 88 коп. та витрати на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи в сумі 250 грн. В обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 09 червня 2005 року [PERSON] був прийнятий на роботу на Дніпродзержинське державне підприємство "Екоантилід" на посаду водія легкового автомобілю. 27 червня 2005 року між ДДП "Екоантилід" та відповідачем було укладено договір № 48 по повну індивідуальну матеріальну відповідальність, згідно якого [PERSON], який виконував роботу, пов'язану з експлуатацією автомобілів "ГАЗ 33021", державний номер [NUMBER] та "ВАЗ 21043", державний номер [NUMBER], взяв на себе повну матеріальну відповідальність за забезпечення збереження ввірених йому підприємством матеріальних цінностей. Однак, 09 червня 2006 року [PERSON] після закінчення робочого часу, самовільно використав автомобіль "ВАЗ 21043", державний номер [NUMBER], в особистих цілях і керуючи вказаним автомобілем по вул. Подольській в м. Дніпродзержинську, скоїв зіткнення з деревом, внаслідок чого автомобіль отримав пошкодження. Постановою Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 09 серпня 2006 року відповідача було визнано винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.ст. 124, 122-2 КУпАП. 12 червня 2006 року [PERSON], відповідно наказу по підприємству № 190, керівництвом ДДП "Екоантилід" було винесено догану за порушення трудової дисципліни. З 13 червня 2006 року відповідач без надання будь-якого виправдання перестав виходити на роботу, у зв'язку з чим наказом по підприємству від 13 липня 2006 року за № 334 його було звільнено з роботи відповідно п. 4 ст. 40 КЗпП України за прогули без поважної причини. Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди ДДП "Екоантилід", як власнику автомобіля, було завдано майнову шкоду на загальну суму 13388 грн. 04 коп., яка складається з вартості відновлювального ремонту в сумі 12788 грн. 04 коп. та вартості експертизи в сумі 600 грн. В добровільному порядку [PERSON] відмовляється відшкодувати майнову шкоду, тому позивач вимушений був звернутись до суду з даним позовом. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] уточнила позовні вимоги та просить суд стягнути з [PERSON] на користь ДДП "Екоантилід" у відшкодування майнової шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди суму в розмірі 12788 грн. 04 коп. та судові витрати, понесені позивачем при звернені до суду, а саме витрати на проведення експертизи в сумі 600 грн., судовий збір в сумі 133 грн. 88 коп. та витрати на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи в сумі 250 грн. Оскільки відповідач [PERSON] в судові засідання не з'являється без поважних причин, будучи належним чином повідомлений про місце, час та дату розгляду справи, представник позивача просить суд розглянути справу без його участі, постановивши заочне рішення. У зв'язку з тим, що відповідач [PERSON] в судове засідання не з'являється, про місце, час та дату розгляду справи був сповіщений належним чином, про поважні причини неявки суду не інформував, суд вважає за можливе у відповідності зі ст. 224 ЦПК України, розглянути позовні вимоги за його відсутності, постановивши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, при чому роз'яснити представнику позивача наслідки постановлення заочного рішення у відповідності зі ст. ст. 228-232 ЦПК України. Суд, вислухавши представника позивача [PERSON], дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, 09 червня 2005 року [PERSON] був прийнятий на роботу на Дніпродзержинське державне підприємство "Екоантилід" на посаду водія легкового автомобілю, що підтверджується копією його трудової книжки (л.с. 8). 27 червня 2005 року між ДДП "Екоантилід" та відповідачем було укладено договір № 48 по повну індивідуальну матеріальну відповідальність, згідно якого [PERSON], який виконував роботу, пов'язану з експлуатацією автомобілів "ГАЗ 33021", державний номер [NUMBER] та "ВАЗ 21043", державний номер [NUMBER], взяв на себе повну матеріальну відповідальність за забезпечення збереження ввірених йому підприємством матеріальних цінностей. Однак, 09 червня 2006 року [PERSON] після закінчення робочого часу, самовільно використав автомобіль "ВАЗ 21043", державний номер [NUMBER], в особистих цілях і керуючи вказаним автомобілем по вул. Подольській в м. Дніпродзержинську, скоїв зіткнення з деревом, внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження. Постановою Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 09 серпня 2006 року (л.с. 11) відповідача було визнано винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.ст. 124, 122-2 КУпАП. З 13 червня 2006 року відповідач без надання будь-якого виправдання перестав виходити на роботу, у зв'язку з чим наказом по підприємству від 13 липня 2006 року за № 334 (л.с. 10) його було звільнено з роботи відповідно п. 4 ст. 40 КЗпП України за прогули без поважної причини. відповідно довідки, наданої керівництвом ДДП "Екоантилід" автомобіль "ВАЗ 21043", державний номер [NUMBER], знаходиться на балансі ДДП "Екоантилід" за інвентарним № 50071. Внаслідок зазначеної дорожньо-транспортної пригоди позивачу було завдано матеріальної шкоди на загальну суму 12788 грн. 04 коп., згідно звіту автотоварознавчої експертизи по визначенню суми матеріальної шкоди автомобілю "ВАЗ 21043", державний номер [NUMBER] (л.с. 13 23). Згідно ст.1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана винними діями чи бездіяльністю майну фізичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; ст.1192 Цивільного кодексу України встановлено, що розмір збитків, які підлягають відшкодуванню, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно ст.1187 Цивільного кодексу України, діяльність, пов`язана з використанням транспортних засобів, є джерелом підвищеної небезпеки; шкода, завдана таким джерелом, відшкодовується особою, яка на правовій підставі володіє транспортним засобом. Згідно ст.ст. 60, 61 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу вимог і заперечень; обставини визнані сторонами, не підлягають доказуванню. У відповідності зі ст. 79 Цивільного процесуального кодексу України до судових витрат та витрат, пов`язаних з розглядом справи, віднесені судовий збір, витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, витрати на правову допомогу та витрати, пов`язані з залученням спеціалістів та проведенням судових експертиз. В судовому засіданні знайшов підтвердження як безпосередньо факт завдання майнової шкоди власнику транспортного засобу, так і розмір завданої шкоди, тому суд вважає необхідним в повному обсязі задовольнити позовні вимоги Дніпродзержинського державного підприємства "Екоантилід" до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Згідно ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, у зв`язку з чим суд вважає необхідним стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати на сплату судового збору в сумі 133 грн. 88 коп, оплату витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи в сумі 250 грн., а також витрати на проведення автотоварознавчої експертизи в сумі 600 грн., згідно відповідного рахунку та акту виконаних робіт (л.с. 12). Виходячи з викладеного,

Outcome: approved