Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Управління пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Харкова про перерахунок пенсії відповідно до Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, постраждалих в результаті Чорнобильської катастрофи» та просив визнати дії відповідача незаконними, зобовязати Управління пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Харкова провести перерахунок та виплатити позивачу по справі державну пенсію у розмірі шести мінімальних пенсій за віком, додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком, виходячи виключно із законодавчо визначеного розміру мінімальної пенсії за віком на момент виплати з 01.01.2004 року. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що є інвалідом 3-ї групи внаслідок аварії на ЧАЕС, віднесений до 1-ї категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Позивач перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Харкова та отримує пенсію по інвалідності 3 групи внаслідок захворювання, повязаного з роботами при ліквідації аварії на ЧАЕС. Позивач вказав, що відповідно до Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» йому належить виплачуватися пенсія, розмір якої для інвалідів 3-ї групи не повинен бути менший 6 (шести) мінімальних пенсій за віком. Крім того, позивач вказав, що відповідно до ст. 50 вищевказаного Закону йому повинна виплачуватись додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком. Просить задовольнити позов та зобовязати управління пенсійного фонду України у Ленінському районі нарахувати та виплатити пенсію відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». До судового засідання позивач не зявилася, однак надав заяву про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник відповідача до судового засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заперечення проти позову [PERSON], просив справу розглянути без участі представника позивача. За таких обставин на підставі ч. 4 ст.169 та ст. 224 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів за згодою позивача. Відповідач в письмових запереченнях проти позову заперечував проти його задоволення в повному обсязі та зазначив, що позивач знаходиться на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Харкова та отримує пенсію по інвалідності 3 групи внаслідок захворювання, повязаного з роботами при ліквідації аварії на ЧАЕС відповідно до статті 54 Закону України «Про соціальний статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 21.04.2010 року. Згідно постанови КМУ від 16.07.2008 №654 «Про півищення рівня пенсійного забезпечення громадян» з 1 липня 2008 року встановлено доплату окремим категоріям з тим, щоб їх пенсії (без урахування надбавок, підвищень додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, пенсій за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат, встановлених законодавством , тобто основний розмір пенсії), зокрема розмір пенсії інших інвалідів, щодо яких встановлено причинний звязок інвалідності з Чорнобильською катастрофою 3 групи досягав 600,00грн. Постановою КМУ від 28.05.2008 №530 встановлено, що особам, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров»ю, відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» виплачується інвалідам 3 групи у розмірі 15 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого законом для осіб, які втратили працездатність (573*15%=85,95). Згідно Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність з 1.11.2009 - 573,00грн. Пенсія призначена і виплачується згідно з чинним законодавством. Абзацом першим частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» передбачено, що мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Проте частина 3 вказаної статті встановлює мінімальний розмір пенсії за віком виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом. Тобто, мінімальний розмір пенсії, визначений абзацом першим частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» щодо розрахунку пенсій, призначених відповідно до частини 4 статті 54 та розрахунку додаткової пенсії за шкоду, зоподіяну здоровю, особам, віднесеним до категорії 1 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуватись не може. Пенсійне забезпечення осіб, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, учасникам ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС здійснюється згідно Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796 від 28.02.1991 року, Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058 від 09.07.2003 року та на підставі Постанов Кабінету Міністрів України. Стаття 49 Закону № 796 закріплює норму у відповідності до якої пенсії особам, віднесеним до категорій 1,2,3,4, встановлюються у вигляді: державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію. Державна пенсія особам, віднесеним до категорії 1,2,3,4, призначається у відповідності до ст. 54 Закону № 796 (в редакції Закону станом на 01.01.2007 року), яка встановлює, що в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими по 3-ій групі інвалідності - 6 мінімальних пенсій за віком. Додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам віднесеним до категорії І згідно ст. 50 Закону № 796 (в редакції Закону станом на 01.01.2007 року) призначається у розмірах: інвалідам 3 групи - 50 процентів мінімальної пенсії за віком. Відповідно до частини 7 статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання і пенсій у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України. Розмір пенсій, встановлений частиною 4 статті 54 Закону 796, був визначений, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, який для цієї категорії пенсіонерів законодавчо встановлено не був. Норми ст. 49 Закону № 796 щодо застосування розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої абзацом першим частини 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» для обмеження максимального розміру пенсій, призначених за цим Законом, законодавцем на інші статті цього Закону, у тому числі і на частину 4 статті 54 Закону № 796 поширені не були. Положення ч.З ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» щодо встановлених обмежень застосування розміру мінімальної пенсії за віком, визначеного ч. 1 цього Закону, Конституційним Судом України такими, що не відповідають Конституції України, не визнавались, а тому підлягають виконанню. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. [PERSON] є громадянином України, інвалідом 3-ї групи внаслідок захворювання, повязаного з роботами при ліквідації аварії на ЧАЕС, віднесена до 1-ї категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Позивач перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного Фонду України в Ленінському районі м. Харкова та отримує пенсію по інвалідності 3 групи з 21.04.2010 року. Відповідно до ст. 49 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсії особам, віднесених до категорій 1, 2, 3, 4 встановлюються у вигляді державної пенсії; додаткову пенсію за шкоду, завдану здоровю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію. Згідно з ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у звязку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990р.р. у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно з законодавством. В усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчим по 3-ій групі інвалідності 6 мінімальних пенсій за віком. Згідно з ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», особам, віднесеним до категорії І призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, завдану здоровю, у розмірах інвалідам 3-ї групи 50 процентів мінімальної пенсії за віком. Зі статей 50 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» випливає, що під час визначення розміру пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, за основу їх нарахування береться мінімальна пенсія за віком. Положення даних норм співпадає з приписом п. 4 Порядку обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у звязку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи затвердженого Постановою КМУ від 30.10.1997р. №523. Згідно з ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. Відповідно до вимог ч.3 ст. 46 Конституції України пенсії та інші види соціальних виплат та допомог, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом. Правові засади формування та застосування державних соціальних стандартів і нормативів, спрямованих на реалізацію закріплених Конституцією України та законами України державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, визначаються Законом України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» За змістом абзацу третього ст. 1 цього Закону державні соціальні гарантії встановлені законом мінімальні розміри оплати праці, доходів громадян, пенсійного забезпечення, соціальної допомоги, розміри інших видів соціальних виплат, встановлених законом та іншими нормативно-правовими актами, які забезпечують рівень життя не нижчий від прожиткового мінімуму. Відповідно до вимог Закону України «Про прожитковий мінімум» прожитковий мінімум вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоровя набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Прожитковий мінімум встановлюється для встановлення мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком, визначення розмірів соціальної допомоги, допомоги сімям з дітьми, допомоги по безробіттю, а також стипендій та інших соціальних виплат виходячи з вимог Конституції України та законів України. Прожитковий мінімум встановлюється Кабінетом Міністрів України і щороку затверджується Верховною Радою України в законі про державний бюджет на відповідний рік. Суд приходить до висновку, що визначений статтею 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком, для визначення якого застосовується прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, є певним стандартом, в порівнянні з яким визначаються розміри інших видів виплат та допомог. Тобто, суд зазначає, що мінімальний розмір пенсії за віком, для визначення якого застосовується прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, є відправною величиною, від якої провадиться розрахунок державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, призначених по Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Згідно з положенням ч. 4 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України у разі невідповідності нормативно-правового акту Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу. Отже, за конституційними нормами, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, суд дійшов висновку, що при визначенні розміру пенсій позивачеві застосуванню підлягають ч. 1 ст. 50 та ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а не Постанови Кабінету Міністрів України №654 від 16.07.2008р., №530 від 28.05.2008р., які істотно звужують обсяг встановлених законом прав. Судові витрати по справі підлягають розподілу відповідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial