Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-05 00:00:00

Дніпропетровська міска рада звернулася до Кіровського районного суду міста Дніпропетровська із позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа Управління з контролю за використанням та охороною земель у Дніпропетровській області у якому просить суд: - зобовязати [PERSON] та [PERSON] повернути самовільно зайняту земельну ділянку площею 0,0021 га, яка розташована в місті Дніпропетровську по вулиці Ленінградській в районі будинку № 32 державі в особі Дніпропетровської міської ради та привести вказану земельну ділянку в придатний для використання стан, знести незаконно збудований металевий гараж за власний рахунок; - заборонити [PERSON] та [PERSON] користуватися самовільно зайнятою земельною ділянкою, яка розташована на території Дніпропетровської міської ради в місті Дніпропетровську по вулиці Ленінградській в районі будинку № 32. В обґрунтування предявленого позову Дніпропетровська міська рада посилається на те, що перевіркою додержання вимог земельного законодавства, проведеною фахівцями управління з контролю за використанням та охороною земель у Дніпропетровській області, встановлено, що [PERSON] та [PERSON] самовільно займають земельну ділянку за адресою місто Дніпропетровськ вулиця Ленінградська, 32 площею, 0, 0021 га під розміщення металевого гаражу. Металевий гараж розташований на відстані сім метрів від існуючого житлового будинку, що є порушенням Правил пожежної безпеки. Рішення про надання вищезазначених земельних ділянок площею 0, 0021 га Дніпропетровською міською радою не приймалось. Договір оренди вказаної земельної ділянки відсутній. Посилаючись на вищевикладене позивач просить позовні вимоги задовольнити. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги позивача підтримала, та просила задовольнити їх. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не зявилися не зважаючи на неодноразові виклики, про причину неявки суд до відома не поставили. Зі згоди представника позивач суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Третя особа Управління з контролю за використанням та охороною земель у Дніпропетровській області у судове засідання свого представника не направила, однак подано клопотання у якому просить суд розглядати справу без участі представника управління, позовні вимоги позивача підтримують. Суд, вислухавши доводи представника позивача, вивчивши матеріали справи, вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом по справі встановлено та матеріалами справи підтверджено, що згідно зі ст. 14 Конституції України, земля є основним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Відповідно до п.1 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» територіальним громадам сіл, селищ, міст... належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, землю, природні ресурси тощо. Місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи. Статтею12 ЗК України виключно до компетенції сільських, селищних, міських рад належить здійснення контролю за використанням земель та охороною земель комунальної власності, додержання земельного та екологічного законодавства. Згідно ст. 83 та п. 12 перехідних положень ЗК України землі, які належать на праві власності територіальних громад міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім державної та приватної власності. До розмежування земель державної і комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями в межах населених пунктів крім земель, переданих у приватну власність, здійснює міська рада. Управлінням з контролю за використанням та охороною земель Дніпропетровської області проведено перевірку дотримання вимог земельного законодавства, встановлено, що [PERSON] та [PERSON] самовільно займають земельну ділянку за адресою місто Дніпропетровськ вулиця Ленінградська, 32 площею 0, 0021 га під розміщення металевого гаражу. (а. с. 08) Згідно листа № С-19 від 14.07.2008 року Другої самостійної пожежної частини, металевий гараж, розташований на відстані семи метрів від існуючого житлового будинку, що є порушенням Правил пожежної безпеки (НАПБ А.01.001-2004 п. 4.1.16) забороняється розміщення споруд (металевий гараж) менше ніж 10 м. (а. с. 10). Згідно зі ст.125 Земельного кодексу України, право власності або право постійного користування земельною ділянкою виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності або право користування земельною ділянкою та його державної реєстрації, а право на оренду земельної ділянки виникає після укладання договору оренди та його державної реєстрації. Приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж в натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та його державної реєстрації забороняється. Відповідно до ст.1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» самовільне зайняття земельних ділянок - це будь - які дії особи, які свідчать про фактичне використання не наданої їй земельної ділянки чи намір використовувати земельну ділянку до встановлення її меж в натурі (на місцевості), до одержання документа, що посвідчує право на неї, та його державної реєстрації. Рішення про надання вищезазначених земельних ділянок площею 0, 0021 га Дніпропетровською міською радою не приймалось. Договір оренди вказаної земельної ділянки відсутній. Отже, на теперішній час відповідачі використовують її без правовстановлюючих документів, отже самовільно її займають. Відповідно до ст.212 ЗК України, самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування витрат, понесених за час незаконного користування ними. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок проводиться за рішенням суду. Порушення інтересів Дніпропетровської міської ради полягає у тому, що власник землі - Дніпропетровська міська рада, не може вільно розпоряджатися вказаною земельною ділянкою та використовувати її для своїх потреб. Таким чином, позовні вимог позивача підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved