Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-05 00:00:00

У лютому 2010 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу. Свої вимоги мотивує позивач наступним. 06 лютого 2007 року відповідач згідно договору позики взяв у борг 40 000 грн. 00 коп., з умовою повернути позивачеві 31 лютого 2007 року. Позивач неодноразово звертався до відповідача стосовно повернення боргу, але відповідач борг не повернув, тому позивач просить стягнути борг у розмірі 62 561 грн. 22 коп. з урахуванням інфляційних та 3% річних. У судовому засідання представником позивача позовні вимоги підтримані з повному обсязі. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, суд вважає позов підлягає задоволенню повністю з таких підстав. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 06 лютого 2007 року відповідач згідно договору позики взяв у борг 40 000 грн. 00 коп., з умовою повернути позивачеві 31 лютого 2007 року. Позивач неодноразово звертався до відповідача стосовно повернення боргу, але відповідач борг не повернув, тому позивач просить стягнути борг у розмірі 62 561 грн. 11 коп. з урахуванням інфляційних та 3% річних. Це свідчить договір позики від 06.02.2007 року. На даний момент сума боргу складає 62 561 грн. 22 коп. з урахуванню: інфляційних та 3% річних. Згідно із ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні «позичальникові» грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві лан: ж грошових коштів (суму позики або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш, як у 10 разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа. - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом предявлення вимоги, позика має бути повернена позичальнику протягом 30 днів від дня предявлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або з урахуванням грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. В даному випадку форма договору сторонами дотримана. Суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, сума боргу за договором кредиту, а також сума судових витрат підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved