Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-09 00:00:00

Позивач [PERSON] 10 лютого 2009 року звернулася в Київський районний суд м. Полтави з позовом до ВАТ НАСК «Оранта» про стягнення страхового відшкодування, неустойки та понесених витрат. В поданій до суду позовній заяві посилалася на те, що 11 вересня 2007 року між ВАТ НАСК «Оранта» та [PERSON] укладений договір добровільного страхування транспортного засобу, 25 жовтня 2007 року сталася дорожньо-транспортна пригода, а 11 серпня 2008 року відповідач прийняв рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування, з яким позивач не погоджується. В позовній заяві позивач просив суд визнати недійсним рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування, стягнути з ВАТ НАСК «Оранта» страхове відшкодування в сумі 64\~729 грн. 90 коп., неустойку в сумі 11278 грн. 96 коп. та 2000 грн. збитків, повязаних з оплатою проведення дослідження. В подальшому позивач неодноразово змінював свої позовні вимоги. В судовому засіданні 10 серпня 2008 року представник позивача просив суд стягнути страхове відшкодування в сумі 67\~729 грн. 90 коп., 31739 грн. 15 коп. неустойки станом на час вирішення справи, 2000 грн. збитків. Посилався на викладені в поданих до суду заявах обставини. Представник відповідача в судове засідання 10 серпня 2010 року не зявився, будучи повідомлений судом про час та місце розгляду справи. В попередній судових засіданнях позовні вимоги не визнавав. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявився, подавав заяву з проханням розглядати справу без його участі. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши зібрані по справі докази, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником транспортного засобу LEXUS RX 400Н, 2007 року випуску, державний номер [NUMBER] (а.с. 104). 11 вересня 2007 року між [PERSON] та ВАТ НАСК «Оранта» укладено договір добровільного страхування транспортного засобу № 158, згідно якого сторони застрахували транспортний засіб LEXUS RX 400Н, 2007 року випуску, державний номер [NUMBER] та вигодонабувачем за договором визначили позивача [PERSON] (а.с. 19-22). Строк дії договору встановлено з 12 вересня 2007 року по 11 вересня 2008 року. Також встановлено, що [PERSON] 25 жовтня 2007 року в 01 год. 00 хв. в м. Полтава по вул. Ш.Алейхема, керуючи автомобілем LEXUS RX 400Н, державний номер [NUMBER], не вибрала небезпечної швидкості руху, не впоралась з керуванням та скоїла наїзд на перешкоду, а саме на бордюрний камінь. Внаслідок пригоди автомобіль отримав технічні пошкодження. Також судом встановлено, що постановою судді Ленінського районного суду м. Полтави від 15 листопада 2007 року [PERSON] по справі № 3-7354/07 визнана винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України і на неї накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 грн. Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому суд вважає доведеними обставини щодо наявності відповідних дій, вчинених позивачем [PERSON], які встановлені постановою суду в справі про адміністративне правопорушення. Також судом встановлено, що 25 жовтня 2007 року позивачем [PERSON] до відповідача ВАТ НАСК «Оранта» було подано заяву про виплату страхового відшкодування. Згідно зі ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобовязується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобовязується сплачувати страхові платежі та виконувати умови договору. Як встановлено судом, згідно страхового акта № 28-12-07К1 (а.с. 136) зазначена дорожньо-транспортна пригода визнана відповідачем ВАТ НАСК «Оранта» страховим випадком, прийнято рішення про виплату страхового відшкодування в сумі 48955,67 грн. Зазначена сума страхового відшкодування була виплачена [PERSON] 29 грудня 2007 року згідно видаткового касового ордеру (а.с. 31). Відповідно до розрахунку (а.с.137), зазначена сума страхового відшкодування була розрахована виходячи з вартості відновлювального ремонту, визначеного в звіті № 19-11-07КЗ дослідження спеціаліста-автотоварознавця від 19 листопада 2007 року (а.с. 138-142), яке проводилося в присутності [PERSON] та [PERSON] Також встановлено, що 13 грудня 2007 року позивачем подано до відповідача ВАТ НАСК «Оранта» заяву про виплату страхового відшкодування, в якій позивач, посилаючись на пункт 2.12.4.1. договору страхування, просила вплатити страхове відшкодування в сумі 69752 грн. 57 коп., з яких 68252 грн. 57 коп. вартість відновлювального ремонту, 1500 грн. витрати за проведення огляду транспортного засобу. При визначеної зазначеної вартості відновлювального ремонту позивач виходив з результатів висновку спеціаліста № 2-12 від 10 грудня 2007 року, що залучений до матеріалів цивільної справи. Згідно з даним висновком, вартість відновлювального ремонту автомобіля LEXUS RX 400Н, державний номер [NUMBER], визначалася згідно з протоколом огляду транспортного засобу, складеного 04 грудня 2006 року спеціалістом [PERSON] Також встановлено, що спеціалістом [PERSON] 14 травня 2008 року надано додатковий висновок спеціаліста № 02-12/01, який залучений до справи, згідно якого вартість відновлювального ремонту автомобіля LEXUS RX 400Н, державний номер [NUMBER], додатково до визначеної в висновку спеціаліста № 02-12 від 10 грудня 2007 року після додаткового огляду та спеціальної компютерної діагностики складає 45\~433 грн. Згідно з нормами ст. 991 ЦК України страховик має право відмовитися від здійснення страхової виплати, зокрема, у разі подання страхувальником неправдивих відомостей про факт настання страхового випадку, а також на підставах, встановлених договором страхування. Відповідно до п. 2.4.3. Договору добровільного страхування від 11 вересня 2007 року № 158 сторони передбачили, що страховик має право відмовити у виплаті страхового відшкодування якщо обсяг і характер пошкодження застрахованого транспортного засобу не відповідають причинам і обставинам заявленої події; з причини здійснення страхувальником без письмового дозволу страховика розбору або ремонту пошкодженого застрахованого транспортного засобу до його огляду страховиком (представником страховика), або до остаточного узгодження із страховиком розміру страхового відшкодування та/або вартості відновлювального ремонту. Як вбачається є висновку спеціаліста № 02-12 від 10 грудня 2007 року та додаткового висновку спеціаліста № 02-12/01 від 14 травня 2008 року, відомості про пошкодження, які прийняті були спеціалістом при визначенні вартості відновлювального ремонту, включають пошкодження додаткового глушника (резистора) та захисного екрану паливного баку. Згідно з висновком № 461 спеціаліста-автотехніка, складеного 26 червня 2008 року, пошкодження додаткового глушника (резистора) та захисного екрану паливного баку не могли виникнути під час даної дорожньо-транспортної пригоди, а виникли при контакт з предметом обмеженої форми та розмірів в інший проміжок часу, який не відноситься до даної дорожньо-транспортної пригоди. Також встановлено, що згідно з 1.5. договору страхування укладеного між сторонами, передбачено, що вартість відновлювального ремонту визначається за варіантом 1, який згідно з п. 2.12.4.1. встановлюється на підставі висновків аварійного комісара страховика або спеціаліста узгодженої зі страховиком експертної організації, виконаних відповідно до Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів. Судом встановлено, що позивачем [PERSON], в порушення вимог п. 2.12.4.1. договору, оцінку вартості відновлювального ремонту автомобіля LEXUS RX 400Н, державний номер [NUMBER], згідно висновків № 02-12 від 10 грудня 2007 року та № 02-12/01 від 14 травня 2008 року здійснено без узгодження особи спеціаліста з ВАТ НАСК «Оранта». У звязку з цим, суд приходить до висновку, що відповідачем ВАТ НАСК «Оранта» правомірно відповідно до пунктів 2.4.3., 2.4.3.4., 2.4.3.8. договору страхування було 11 вересня 2007 року прийнято рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування з приводу дорожньо-транспортної пригоди, що відбулася 25 жовтня 2007 року. Тому позовні вимоги [PERSON] про визнання недійсним рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування, стягнення страхового відшкодування, неустойки та понесених витрат є безпідставними та не підлягають задоволенню. При вирішенні справи судом критично оцінюється посилання представника позивача на те, що висновок № 461 спеціаліста-автотехніка від 26 червня 2008 року складений на підставі вихідних даних, що не відповідають дійсності, а тому не може бути прийнятий до уваги. Як встановлено дослідженими в справі доказами, зазначені в висновку спеціаліста від 26 червня 2008 року вихідні дані дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 25 жовтня 2007 року, зазначені ті, що встановлені постановою суду в справі про адміністративне правопорушення та зазначені в особистій заяві [PERSON] (а.с. 23 ), з якою позивач зверталася до страхової компанії. Відповідно до ст. 88 ЦПК України у звязку з відмовою в задоволенні позовних вимог понесені позивачем судові витрати не підлягають відшкодуванню.

Outcome: dismissed