Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-10 00:00:00

06.05.2010 року позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом до ПОСП «Золотий Колос» про визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна. Позивачка вказує, що 02.03.1999 року вона придбала за 1160 грн. у Колективного сільськогосподарського підприємства «ім. 22-х Червоних партизан» житловий будинок № 15 по вул. Робочій у с. Трикрати Вознесенського району, зареєструвавши цей договір за реєстровим № 118 на Вознесенській Універсальній товарно-сировинній біржі, та 03.03.1999 року зареєструвала нерухомість у КП «Вознесенське МЕТІ» за реєстровим № 601. Продавець житлового будинку, отримавши обумовлену за договором суму грошей, на момент оформлення угоди ухилилася від нотаріального посвідчення цієі угоди, тому позивачка просить суд визнати дійсною угоду купівлі-продажу вказаного нерухомого майна. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі, пояснила, що купила у КСП «ім.22-х Червоних партизан» житловий будинок № 15 по вул.Робочій у с.Трикрати Вознесенського району, повністю розрахувалася з відповідачем.Зазаначила, що правонаступником КСП «ім.22-х Червонів партизан» є ПОСП «Золотий колос». Просить позов задовольнити. Відповідач представник ПОСП «Золотий Колос» в судове засідання не зявився, надійслав письмову заяву, в якій вказав що позов визнає, зявитись на розгляд справи не може, просить слухати справу у їх відсутність. Вислухавши позивачку, дослідивши надані докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 02.03.1999 року за договором купівлі-продажу позивачка за 1160 грн. купила у Колективного сільськогосподарського підприємства імені 22-х Червоних партизан житловий будинок №15 по вул.Робочій у с.Трикрати Вознесенського району Миколаївської області, зареєструвавши цей договір на Вознесенський Універсальній товарно-сировинній біржі за № 188 ( а.с.4). 03.03.1999 року зареєструвала у КП „Вознесенське МЕТІ за реєстровим № 601 (а.с.5). Пунктом 2 Постанови Пленуму ВСУ " Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними № 9 від 06.11.2009 року регламентовано, що відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину. Вказаний договір купівлі продажу був вчинений у березні 1999 року, тобто під час дії ЦК УРСР 1963 року, який передбачав низку правил з приводу купівлі продажу жилого будинку ( ст. 227). Відповідно до ст. 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" від 01.07.2004 року, п.62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом МЮУ від 03.03.2004 року за № 20/5 підставою як для державної реєстрації що посвідчують виникнення, перехід, припинення речових прав на нерухоме майно, обмежень цих прав, та підтвердженням такого права ( правовстановлюючим документом) є в тому числі договір купівлі-продажу нерухомого майна, зареєстрований на біржі в установленому порядку, за наявності відмітки на ньому про реєстрацію відповідних прав тощо. Згідно ст. З ЦПК України, в порядку, встановленому даним Кодексом кожна особа має право звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Доводи позивача щодо необхідності визнання біржового договору купівлі-продажу дійсним суд вважає обґрунтованими, а вимоги такими, що підлягають задоволенню відповідно до ст. 47 ЦК України, оскільки обидві сторони виконали умови договору, тобто продавець передав майно, а покупець кошти. Оскільки угода потребувала нотаріального посвідчення, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати її дійсною, зважаючи на ту обставину, що продавець - Колективне сільськогосподарське підприємство «імені 22-х Червоних партизан», а в подальшому і його правонаступник- Приватно-орендне сільськогогосподарське підприємство «Золотий Колос», отримавши гроші уникали позивачки, тим самим не бажали оформлення угоди нотаріально. Зазначене нерухоме майно вже зареєстроване за позивачем у КП "Вознесенське МЕТІ" у реєстраційній книзі за № 601, що підтверджується довідкою реєструючої установи ( а.с.12). На підтвердження підстав позовних вимог позивачкою суду надано достатньо доказів, що передбачено ст. ст. 11, 60 ЦПК України, тому суд розглядає цивільні позови в межах заявлених позивачем вимог і на підставі доказів, поданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідач відмовляється від нотаріального посвідчення договору, за таких обставин суд вважає за необхідне вказаний договір купівлі-продажу визнати дійсним.

Outcome: approved