Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-13 00:00:00

22 червня 2010 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку(доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, пославшись на те, що після розірвання шлюбу відповідач проживає окремо і не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. У попередньому судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги і просила їх задовольнити. Відповідач позов визнав і не заперечував проти його задоволення. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши в сукупності надані докази, встановивши обставини та визначивши відповідні правовідносини, прийшов до наступного. Так, встановлено, що сторони з 14 листопада 2008 року перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с.4). Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Батьківство відповідача підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с.3). 26 травня 2009 року шлюб між сторонами розірвано (в.с.5). Син, згідно довідки ПКП «Комунальник-1» від 30.09.2009 року (а.с.6), проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач проживає окремо, працює водієм у ТОВ «Терра», проте матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Судом встановлено також, що сторони не досягли між собою згоди щодо способу виконання батьком його обовязку утримувати дитину Відповідно до статті 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст.ст.181, 182, 183 того ж Кодексу, кошти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду в частці від доходу його матері, батька, при цьому при визначенні розміру аліментів, суд, окрім іншого, бере до уваги стан здоровя та матеріальне становище як дитини, так і платника аліментів. Враховуючи, що дитина проживає з позивачем, суд вважає, що її фізичне буття забезпечується за кошти матері. Оскільки відповідач підтвердив доводи позивача про стабільність свого матеріального становища, суд вважає, що вимога стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку не є надлишковою, та, з урахуванням рівності обовязків батьків по утриманню дитини, не виходить за межі встановленого Законом прожиткового мінімуму, а тому підлягає задоволенню. Таким чином, суд вважає заявлені вимоги законними, обґрунтованими та у повному обсязі підтвердженими наданими доказами, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки він не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб Виходячи з викладеного, суд вважає, що рішення по справі можна постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України у попередньому судовому засіданні у разі визнання позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ч. 4 ст. 174 ЦПК України, згідно якої у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати суд покладає на відповідача, оскільки позивач під час звернення до суду була звільнена від їх сплати. На підставі викладеного, ст.ст.180, 182, 183, 191 СК України,

Outcome: approved