Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду у Деснянському районі м. Києва про визнання дій щодо застосування у 2009 році при перерахунку пенсії показника середньої заробітної плати за 2007 рік протиправними та зобов'язання здійснити перерахунок з 01.04.2009 року раніше призначеної пенсії у відповідності до ст.ст. 40, 42 Закону України «Про (загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої 'заробітної плати за 2008 рік. Своїх вимоги обґрунтовував тим, що у відповідності до ст. ст. 40, 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» при перерахунку раніше призначеної пенсії у 2009 році повинен застосовуватися показник середньої заробітної плати за 2008 рік, тобто рік, який передує року, в якому проводиться перерахунок. Оскільки застосований відповідачем показник заробітної плати в середньому на одну особу по Україні за 2007 рік в розмірі 1197,91 грн. менше, ніж показник середньої заробітної плати працівників за 2008 рік, який складає 1573,99 грн., тому здійснений перерахунок призводить до значного заниження суми перерахованої пенсії, порушення прав і не відповідає вимогам чинного законодавства. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити. Представник відповідача позов не визнав, посилаючись на те, що відповідно до п. З ст. 42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, провадиться перерахунок пенсії з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії. Кожний наступний перерахунок пенсії провадиться не раніш як через два роки після попереднього перерахунку з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії. Перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія, або за періоди страхового стажу, зазначені в ч. 1 ст. 40 цього Закону. Законом України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" до ст. 42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" було внесено зміни, а саме було передбачено проведення перерахунків пенсій з урахуванням страхового стажу, набутого після її призначення та із застосуванням показника заробітної плати (доходу) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка, відповідно до Закону, враховується для обчислення пенсії за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії, що визначався згідно зі ст.40 цього Закону. Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 р. зміни, що були внесені до ст. ст. 40, 42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в частині визначення зазначеного вище показника заробітної плати та проведення перерахунку пенсій були визнані неконституційними. У зв'язку з цим, перерахунки пенсій проводились відповідно до підп. З п. 11 Постанови KM України від 28.05.2008 р.№ 530. Оскільки, на сьогоднішній день питання визначення показника заробітної плати в середньому на одну особу в ^цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески не врегульовано в законодавчому порядку, перерахунки пенсій у 2009 році відповідно до підпункту 3 п. 11 Постанови KM України від 28.05.2008 р. № 530 провадяться із застосуванням показника заробітної плати в середньому на одну особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до Закону враховується для обчислення пенсії за 2007 рік в розмірі 1197,91 грн. Дослідивши обставини справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що вимоги позиву підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, позивач отримує пенсію, про те продовжує працювати. 15.04.2009 року подав до Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва заяву та необхідні документи для здійснення чергового перерахунку пенсії. Перерахунок пенсії позивача проведено відповідачем з застосуванням показника середньої ^заробітної плати по Україні за 2007 рік, а не 2008 рік. З 1 січня 2004 року набрав чинності Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року, який визначає принципи, засади і механізм функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій. Зміна умов і норм загальнообов'язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону. Частиною 3 статті 4 даного Закону передбачено, що умови, норми та порядок пенсійного забезпечення визначається виключно законами про пенсійне забезпечення. Право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг визначене ст. 8 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Частинами а 3-4 ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне &?к; страхування» (в первинній редакції) визначено, що у разі якщо застрахована особа після 1 призначення пенсії продовжувала працювати, проводиться перерахунок пенсії з урахуванням і страхового стажу після призначення пенсії. Кожний наступний перерахунок пенсії проводиться не j; раніше як через два роки після попереднього перерахунку з урахуванням страхового стажу після І призначення пенсії. Перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була ' обчислена пенсія, або за періоди страхового стажу, зазначені в ч. 1 ст. 40 цього Закону. Законом України від 23 грудня 2004 року було внесено зміни до назви ст. 42 Закону України ,Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та доповнено ч. З, у зв'язку з чим вищенаведену ч. З ст. 42 Закону було вказано вважати ч. 4 зазначеного Закону. Пунктом 26 ст. 71 Закону України „Про Державний бюджет на 2007 рік» було зупинено на І 2007 рік дію ч. 4 ст.42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Статтею 102 Закону України „Про державний бюджет України на 2007 рік" встановлено, що у 2007 році перерахунок пенсії відповідно до ч. 4 ст. 42 провадиться з урахуванням не менше 24 місяців страхового стажу після призначення пенсії. Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2007 року були внесені зміни, в тому числі й до ч. 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», відповідно до якої у разі, якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, провадиться перерахунок пенсії з урахуванням не менше ніж 24 місяців страхового стажу після -призначення (попереднього перерахунку)пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія. За бажанням пенсіонера i перерахунок пенсії провадиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в ч. 1 ст. ] 40 із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну \\ застраховану особу в цілому по Україні з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до І закону, враховується для обчислення пенсії за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії. Частина 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачала проведення перерахунків пенсії з урахуванням страхового стажу, набутого після її призначення та із застосуванням показника заробітної плати (доходу) в середньому на одну особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до Закону для обчислення пенсії за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії, що визнавався згідно ст. 40 Закону. Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 р. визнані неконституційними, серед іншого, і положення підп. 10 пункту 35 розділу II «Внесення змін до деяких законодавчих актів України» Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», якими з 1.01.2008 р. були внесені зміни до Закону України "«Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», зокрема до ч. 4 ст. 42. У відповідності до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони та інші нормативно правові акти, які визнанні і неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність. Згідно зі ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику суду як джерело права. Відповідно до ч. 2 ст. 19, 22 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України, при цьому права громадян не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих 'прав. Враховуючи вищевикладене, суд при розгляді і вирішенні даного спору застосовує норми '.Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в редакції, які були 'чинними до внесення змін Законом України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів». Судом встановлено, що позивач знаходиться на обліку в Управлінні пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва і отримує пенсію відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». У зв'язку з тим, що позивач є працюючим пенсіонером та після попереднього перерахунку пенсії має більше 24 місяців страхового стажу, то має право на перерахунок пенсії як працюючий пенсіонер з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії, що передбачено ст. 42 Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». В установленому порядку позивач звернувся до відповідача з письмовою заявою та відповідними документами на перерахунок пенсії як працюючому пенсіонеру, однак відповідач, визнаючи право позивача на перерахунок пенсії в 2009 році з врахуванням стажу та заробітку, при цьому використовує для перерахунку показник середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях національної економіки, за 2007 рік - в сумі 1197,91 грн. у відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України від 20 листопада 2003 року №1783 «Про заходи щодо поліпшення пенсійного забезпечення громадян». Згідно п. 4 ст. 4 ЦК України Постанови КМ України є актами цивільного законодавства. До повноважень КМ України, визначених ст. 116 Конституції України, зокрема, належить забезпечення проведення політики у сферах праці й зайнятості населення, соціального захисту. КМ України в межах своєї компетенції видає постанови і розпорядження, які є обов'язковими до виконання. Порядок здійснення зазначеного перерахунку був визначений Постановою КМ України від 28.05.2008 р. № 530 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», а саме: у разі коли застрахована особа після призначення пенсії відповідно до Закону продовжувала працювати, проводиться перерахунок пенсії з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія. За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в ч.1ст.40 Закону із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка [відповідно до Закону враховується для обчислення пенсії, за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії. При цьому з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для перерахунку пенсії, період, що настає після призначення пенсії, не підлягає виключенню згідно з абз. 3 ч. 1 ст.40 Закону. Проте, Управлінням Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва перерахунок пенсії позивачу у 2009 році був здійснений із застосуванням показника заробітної плати (доходу) в середньому на одну особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно де Закону враховується для обчислення пенсії, за 2007 рік - 1197,91 грн., незважаючи на те, що 27.02.2009 року був затверджений показник середньої заробітної плати (доходу) в середньому на одну застраховану особу, у розмірі 1573,99 грн., який застосовується при визначенні коефіцієнту заробітної плати за 2008 рік при призначенні пенсій у відповідності з Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». В перерахунку пенсії з урахуванням цього показника середньої заробітної плати позивачу було відмовлено з посиланням на спільний лист Мінпраці та Пенсійного фонду України від ?1 1.03.2009 року. В п. 1.4 Наказу Міністерства юстиції України від 12.04.2005 року «Про вдосконалення порядку державної реєстрації нормативно-правових актів у Міністерстві юстиції України та скасування рішення про державну реєстрацію нормативно-правових актів» зазначено, що нормативно-правовий акт це офіційний письмовий документ, прийнятий уповноваженим на це суб'єктом нормотворення визначеній законодавством формі та за встановленою законодавством процедурою, спрямований на регулювання суспільних відносин, що містить норми права, має не персоніфікований характер і розрахований на неодноразове застосування. Прийняття нормативно-правових актів у вигляді листів і телеграм не допускається. Нормативно-правові акти Пенсійного фонду України підлягають державній реєстрації в порядку, встановленому законодавством (п.7. Положення про Пенсійний фонд України, затвердженим Постановою КМ України від 24.10.2007 р. N 1261). Лист Мінпраці та Пенсійного ; фонду України від 11.03.2009 р. був опублікований в газеті «Все про бухгалтерський облік» І 01.06.2009 р., але ця публікація носила інформаційний, а не офіційний характер. Виходячи з цього, вказаний лист, що зачіпає права, свободи й законні інтереси громадян, не є нормативно-правовим актом, не зареєстрований в Міністерством юстиції, як це передбачено Указом Президента України від 03.10.1992 р. № 493/92 «Про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств та інших органів виконавчої влади», та ніде офіційно не оприлюднений, що суперечить ст. 57 Конституції України. Таким чином, спільний лист від 11.03.2009 р. Мінпраці та Пенсійного фонду України незаконно змінює діючий порядок перерахунку пенсій та істотно обмежує право на перерахунок пенсії оскільки, будучи службовою кореспонденцією, не може встановлювати нову правову норму щодо механізму перерахунку пенсій у 2009 році. У відповідності з положеннями ч. 4 ст. 8 ЦПК України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує ^правовий акт, який має вищу юридичну силу. Конституція України у ч. З ст. 22 передбачає, що обсяг існуючих прав і свобод не може бути звужений при прийнятті нових чи внесенні змін у діючі закони конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків передбачених Конституцією України. Відповідно до листів Пенсійного фонду України показники заробітної плати (доходу) в І середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» враховується для обчислення пенсії, за 2007 рік становить - 1197,91 грн., за 2008 рік - 1573,99 грн.. Таким чином, проведення відповідачем перерахунку пенсій у 2009 році відповідно до п.11 Постанови Кабінету Міністрів України № 530 від 28.05.2008 року із застосуванням показника заробітної плати (доходу) в середньому на одну особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до Закону враховується для обчислення пенсії за 2007 рік - 1197,91 грн., не має під собою правового обґрунтування, не підкріплене посиланнями на норми чинного законодавства і є всього лише спробами незаконно звузити права працюючих пенсіонерів і в 2009 році перераховувати пенсію в заниженому розмірі. Позиція відповідача, яка ґрунтується виключно на відсутності законодавчого регулювання питання щодо визначення заробітної плати (доходу) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески, що з огляду на вищевказані норми закону є помилковою та такою, що не ґрунтується на вимогах закону. Крім того, проведений управлінням перерахунок пенсії позивачці у 2009 році, виходячи із показників заробітної плати (доходу) в середньому одну особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески при призначенні пенсії та їх перерахунку з урахуванням стажу та заробітку, набутого після призначення пенсії, відповідно до роз'яснень спільного листа Міністерства праці та соціальної політики України та Пенсійного фонду України від 11.03.2009 р., тобто врахування показника заробітної плати для обчислення пенсії за 2007 рік у розмірі 1197,91 грн. є безпідставним, як з огляду на недоведеність приписів зазначених листів вимогам Указу Президента України «Про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств та інших органів виконавчої влади», так і з огляду на положення принципу законності, визначених п.п. 2-4 ст. 9 КАС України. Таким чином, суд приходить до висновку, що дії відповідача щодо відмови у перерахунку позивачу пенсії відповідно до підп. 3 п. 11 Постанови КМ України «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» № 530 від 28.05.2008 р. із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників у середньому на одну застраховану особу в цілому по України, а якої сплачено страхові внески та яка відповідно до ст.ст. 40,42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» враховується для обчислення пенсії за 2008 рік, є протиправними, оскільки не відповідають вищевказаним вимогам закону, а тому позовні вимоги позивача ґрунтуються на вимогах закону і підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, суд звертає увагу на те, що Конституційний Суд України неодноразово розглядав проблему, пов'язану з реалізацією права на соціальний захист неприпустимістю обмеження конституційного права громадян на достатній життєвий рівень, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України та закони України відокремлюють певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, яким пенсія призначається за спеціальними законами. У рішеннях Конституційного Суду України зазначається, що пільги, компенсації, гарантії є видом соціальної допомоги і необхідною складовою конституційного права на достатній життєвий рівень, тому звуження змісту та обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів за ст. 22 Конституції України не допускається. (Рішення Конституційного Суду України від 06.07.99 № 8рп\\99, від 20.03.2002 № 5 рп\\2002, від 17.03.2004 № 7 рп\\2004, від 01.12.2004 №20 рп\\2004). Утверджуючи і забезпечуючи права і свободи громадян, держава окремими законами України встановила певні соціальні пільги, компенсації і гарантії, що є складовою конституційного права на соціальний захист, а тому відповідно до ч. 2 ст. 6, ч. 2 ст. 19, ч 1 ст. 68 Конституції України вони є загальнообов'язковими, однаковою мірою мають додержуватися органами державної влади, місцевого самоврядування, їх посадовими особами. Невиконання державою своїх соціальних зобов'язань щодо окремих осіб ставить громадян у нерівні умови, підриває принцип довіри особи до держави, що закономірно призводить до порушення принципів соціальної, правової держави. Разом з цим, з метою забезпечення правильного та однакового застосування судами чинного законодавства України Пленум Верховного Суду України своєю постановою від 13 червня 2007 року № 8 "Про незалежність судової влади" роз'яснив (п.19), що відповідно до ст. 8 та 22 Конституції України не підлягають застосуванню судами закони та інші нормативно - правові акти, якими скасовуються конституційні права і свободи людини та громадянина, а також нові закони, які звужують зміст та обсяг встановлених Конституцією України і чинними законами прав і свобод. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню на відшкодування понесених витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи 38 гривень та судового збору в розмірі 8 гривень 50 копійок.

Outcome: approved