Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-26 00:00:00

Позивачка звернулася з позовом до суду, мотивуючи це тим, що являється матірю дитини [PERSON], [INFO], і має право щомісячно на допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років, згідно із [PERSON] України Про державну допомогу сімям з дітьми від 21.11.1992 року, однак відповідач за період з березня 2009 року по травень 2010 року не повністю нараховував позивачці належні кошти, внаслідок чого склалася заборгованість в сумі 8669 гривень 66 копійок, які позивачка просить стягнути з відповідача, а також поновити пропущений строк звернення до суду. Свої вимоги позивачка мотивує наступним. Що 16 січня 2009 року позивачка народила сина [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії 1-ОЛ № 073366, яке видане 26 січня 2009 року, Червонокостянтинівською сільською радою Петрівського районного управління юстиції Кіровоградської області. Згідно з довідкою про отримання допомоги від 28.05.2010 року № 493 позивачка отримала допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в УПСЗН Петрівської РДА у розмірі 1266,45 гривень. Згідно з довідкою про отримання допомоги від 28.05.2010 року № 494 позивачка отримала допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в УПСЗН Петрівської РДА у розмірі 1076,24 гривень. Позивачка не погоджується з розрахунком допомоги, з 2009 по 2010 рік здійсненим відповідачем по справі виходячи з наступного: проаналізувавши положення статті 43 [PERSON] України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами зумовленими народженням та похованням » (в редакції до внесення змін законами N 489-V та N 107 VI частинами яких визнано неконституційними), вважає, що у цій статті прямо зазначено, що розмір допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку сплачується у розмірі не меншому прожиткового мінімуму , встановленого законом. Згідно з положенням ст. 46 Конституції України : «Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі тимчасової втрати працездатності та в інших випадках, передбачених законом . Це право гарантується загальнообовязковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення» На виконання обовязку держави по забезпеченню прав людини, в цілях створення механізму реалізації конституційного права громадян на соціальний захист , яке відповідно до Конституції України гарантується загальнообовязковим державним соціальним страхуванням, Верховною Радою України 14.01.1998 року було прийнято «Основи законодавства України про загальнообовязкове державне соціальне страхування » № 16/98-ВР. Основи законодавства України загальнообовязкове державне соціальне страхування. відповідно до Конституції України визначають принципи та загальні правові, фінансові та організаційні засади загальнообовязкового державного соціального страхування громадян в Україні. Законодавство України про загальнообовязкове державне соціальне страхування складається з цих Основ та прийнятих відповідно до них законів, інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері загальнообовязкового державного соціального страхування. Відповідно до цих Основ був прийнятий Закон України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням » від 18.01.2001 року № 2240-Ш (в редакції до внесення змін законами N 489-V та N 107 VI частини яких визнано неконституційними) закон який визначає, що: «Право на допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку має застрахована особа (один із батьків дитини, усиновитель, баба, дід, інший родич або опікун) яка фактично здійснює догляд за дитиною. Допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається застрахованим особам у формі матеріального забезпечення у період відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку і частково компенсує втрату заробітної плати у період цієї відпустки.» Згідно з положенням ст. 43 [PERSON] № 2240-Ш (в редакції до внесення змін законами N 489-V та N 107 VI частини яких визнано неконституційними ): «Допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається застрахованій особі у розмірі, що встановлюється правлінням Фонду, але не менше розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом.» Дію ст.43 [PERSON] № 2240-Ш на 2008 рік було зупинено [PERSON] України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» N 107 VI від 28.12.2007 року, але дані положення втратили чинність як такі, що є неконституційними, на підставі рішення Конституційного Суду N 10-рп/2008 від 22.05.2008 року в 2009 році зміни до даної статті не вносилися. При видачі довідки про отримання допомоги зазначено, що виплата здійснювалася позивачці згідно [PERSON] України «Про державну допомогу сімям з дітьми», що дає підставу відповідачу нараховувати допомогу у розмірі передбаченому ст.15 зазначеного закону, а не ст.43 [PERSON] України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами зумовленими народженням та похованням» Позивачка вважає, що це є неправомірним, оскільки вона застрахована в системі загальнообовязкового державного соціального страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами , зумовленими народженням та похованням та справно сплачувала відрахування на даний вид страхування, то призначення та виплата допомоги при народженні та догляду за дитиною повинні здійснюватись згідно [PERSON] України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами зумовленими народженням та похованням », але ні в якому разі не на підставі [PERSON] України «про допомогу сімям з дітьми», адже [PERSON] України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами зумовленими народженням та похованням » є спеціальним законом для зазначеної категорії осіб, який визначає правові, організаційні та фінансові основи загальнообовязкового державного соціального страхування громадян на випадок тимчасової втрати працездатності, у звязку з вагітністю та пологами, народженням дитини та необхідністю догляду за нею. Згідно України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами зумовленими народженням та похованням», позивачці гарантовано належить отримання матеріального забезпечення та соціальних послуг у разі тимчасової непрацездатності, вагітності та пологів, народження дитини, необхідності догляду за малолітньою дитиною. Згідно цього [PERSON] позивачка вважає , що має право на матеріальне забезпечення як застрахована особа. Це право виникає з настанням страхового випадку в період роботи, а страховий випадок , а саме народження сина. В даному випадку при народженні дитини позивачка набула право отримувати матеріальне забезпечення у вигляді допомоги при народженні дитини, допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. [PERSON] також встановлено розмір зазначених видів допомог. Однак відповідач виплачував допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку,

Outcome: partial