Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-01 00:00:00

Позивачі звернулись до суду із позовом про стягнення недоплаченої щомісячної надбавки до пенсії дітям війни за 2008-2009 роки, мотивуючи тим, що вони є дітьми війни і мають право на пільги, передбачені Законом України «Про соціальний захист дітей війни», згідно якого дітям війни пенсії або щомісячне довічне утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30% мінімальної пенсії за віком, проте у 2008-2009 роках дана надбавка в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком не виплачувалась. Позивачі в судове засідання не зявились, подали суду заяви про слухання справи у їх відсутності. Представник відповідача [PERSON] Пенсійного фонду України в Ізяславському районі [PERSON] в судове засідання не з»явився, надав до суду письмову заяву, в якій просить справу розглянути в його відсутності, позовні вимоги не визнає та надав письмові заперечення проти заявлених вимог. Суд, перевіривши матеріали справи вважає, що позови підлягають до часткового задоволення. Позивачі являються дітьми війни, що підтверджується пенсійними посвідченнями з відповідними відмітками і мають право на пільги, передбачені Законом України «Про соціальний захист дітей війни». Відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Відповідно до ч.2 Прикінцевих положень Закону України «Про соціальний захист дітей війни» особам, які мають право на пільги відповідно до цього Закону та Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", пільги надаються за їх вибором згідно з одним із зазначених законів. Згідно довідок управління Пенсійного фонду України в Ізяславському районі позивачам підвищення пенсії як дітям війни відповідно до ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" з 1 січня по 31 березня 2008 року проводилось у розмірі 47 грн., з 1 квітня по 30 червня 2008 року у розмірі 48 грн. 10 коп., з 1 липня по 31 грудня 2008 року у розмірі 49 грн. 80 коп., з 01.01.2009 року по 31.12.2009 рік 49 гр. 80 к. Законом України від 19 грудня 2006 року № 489-V "Про Державний бюджет України на 2007 рік", зокрема пунктом 12 статті 71, було зупинено на 2007 рік дію статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" та статтею 111 установлено, що у 2007 році підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, яка виплачується замість пенсії, відповідно до статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" виплачується особам, які є інвалідами (крім тих, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), у розмірі 50 відсотків від розміру надбавки, встановленої для учасників війни. Однак Рішенням Конституційного Суду України від 9 липня 2007 року № 6-рп/2007 (справа про соціальні гарантії громадян) визнані неконституційними положення пункту 12 статті 71 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" щодо зупинення дії на 2007 рік статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни". \~ Таким чином, із 1 січня по 9 липня 2007 року застосуванню підлягали положення статті 111 3акону України від 19 грудня 2006 року № 489-V "Про Державний бюджет України на 2007 рік" як такі, що прийняті пізніше в часі, у зв'язку з чим мали пріоритет порівняно зі спеціальною нормою статтею 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни". \~ Після прийняття Конституційним Судом України вказаного рішення знову почали діяти положення статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", тобто з часу прийняття цього рішення відновлено право на підвищення пенсії на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. \~ Законом України від 28 грудня 2007 року № 107-VІ «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» внесено зміни до Закону України "Про соціальний захист дітей війни" та статтю 6 цього Закону викладено в новій редакції, та передбачено, що дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Ветеранам війни, які мають право на отримання підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, відповідно до цього Закону та Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" таке підвищення провадиться за їх вибором згідно з одним із законів. Зазначені зміни набрали чинності з 1 січня 2008 року. \~ Згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року №10-рп/2008 (справа щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет України) вищевказані зміни щодо розміру пенсії дітям війни визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними). \~ Таким чином, з 1 січня по 22 травня 2008 року застосуванню до спірних правовідносин підлягали положення Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", а положення статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" у редакції від 18 листопада 2004 року № 2195-IV, поновили свою дію з 22 травня 2008 року. \~ Відповідно до ст.152 ч.2 Конституції України Закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність. Тому суд вважає, що недоплачена частина пенсії, починаючи з 22.05.2008 року, підлягає стягненню на користь позивачів у звязку з визнанням неконституційними положень закону, що обмежили виплати. В той же час суд не знаходить підстав для задоволення позовних вимог в частині підвищення пенсії дитині війни до 22 травня 2008 року з огляду на те, що згадане рішення Конституційного Суду України набрало чинності з 22 травня 2008 року і не розповсюджується на правовідносини, які існували до його прийняття. \~ Частиною 2 статті 54 розділу VI Закону України „Про Державний бюджет України на 2009 рік передбачено, що розміри державних соціальних гарантій на 2009 рік, що визначаються залежно від прожиткового мінімуму, встановлюються відповідними законами України, цим Законом та нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України. Відповідно до п. 8 постанови КМУ від 28.05.2008р. № 530 „ Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян - дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Законів України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту та „Про жертви нацистських переслідувань) до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, підвищення проводиться у таких розмірах: з 22 травня - 48,10 грн., з 1 липня - 48,20 грн. та з 1 жовтня - 49,80 грн. Відповідно до ст.3 Закону України „Про соціальний захист дітей війни - державні соціальні гарантії дітям війни, встановлені цим Законом, не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно-правовими актами. Зазначеним Законом не передбачено повноважень Кабінету Міністрів України зменшувати конкретний розмір державних соціальних гарантій дітям війни. Положення цього Закону мають пріоритетну силу над постановами Кабінету Міністрів України як підзаконними нормативно-правовими актами. Відповідно до п.6 ч.1 ст. 92 Конституції України - виключно законами визначаються, зокрема, основи соціального захисту, а ст. 75 Конституції України встановлено, що єдиним органом законодавчої влади в Україні є Верховна Рада України. Конституцією України не передбачено права парламенту делегувати свої повноваження іншим державним органам, а останнім своїми нормативно-правовими актами змінювати положення законів. Верховною Радою України дія ст. 6 Закону України від 18.11.2004р. № 2195-IV „Про соціальний захист дітей війни у 2009 році не призупинялась. Згідно Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» нарахування пенсій проводять територіальні управління Пенсійного фонду України. Посилання представника відповідача про неврегульованість механізму реалізації положень ст. 6 Закону № 2195-ІV суд не може прийняти до уваги. На час виникнення спірних правовідносин розмір мінімальної пенсії за віком визначався лише ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» і згідно цієї норми мінімальна пенсія за віком дорівнює прожитковому мінімуму, встановленому для осіб, що втратили працездатність. В силу ст. 2 ч. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» прожитковий мінімум застосовується для встановлення розмірів мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком. Тому, при визначенні розміру підвищення до пенсії відповідно до ст. 6 Закону № 2195-ІV застосовується розмір мінімальної пенсії за віком, який визначений ст. 28 ч. 1 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Положення частини 3 цієї статті не є перешкодою для застосування зазначеної величини, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого мінімального розміру пенсії за віком. При таких обставинах суд вважає, що дії управління Пенсійного фонду України в Ізяславському районі, щодо не нарахування та невиплати підвищеної пенсії з 22 травня по 31 грудня 2008 року, з 01 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року є неправомірними, оскільки вони не відповідають вимогам Закону України «Про соціальний захист дітей війни», згідно якого позивачі мають право на щомісячне підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, тому слід частково задовольнити позовні вимоги позивачів до [PERSON] Пенсійного фонду України в Ізяславському районі про стягнення доплати до пенсії, як дітям війни за 2008 рік, починаючи з 22 травня 2008 року, за 2009 рік, починаючи з 01 січня 2009 року. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позові задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Пунктом 34 ст. 4 Декрету КМУ «Про державне мито» від 21.01.1993 року передбачено, що від сплати державного мита звільняються: Пенсійний фонд України, його підприємства, установи, організації. Відповідно, суд рахує, що з відповідача [PERSON] Пенсійного фонду України в Ізяславському районі на користь позивачів підлягають стягненню витрати на інформаційно-технічне забезпечення.

Outcome: partial