Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-18 00:00:00

У квітні 2010 року [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом. На обгрунтування своїх вимог позивач зазначила, що з 27.01.1968 вона працювала старшою медичною сестрою в дошкільному навчальному закладі № 4 "Сонечко". Наказом № 132-К від 25.03.2010 за згодою профкому її звільнено з роботи за прогули без поважних причин з 24.02.2010 по 27.03.2010 за п.4 ст.40 КЗпПУ. Це звільнення вона вважає незаконним і таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства тому, що причиною неявки на роботу було різке та суттєве погіршення стану здоров'я, в зв'язку з чим вона вимушена була звернутись у лікарню. Цей факт підтверджується записами в її амбулаторній картці № 1064. 23.02.2010 вона звернулась до лікаря-невролога [PERSON], після цього - до терапевта [PERSON] Згідно записів цих лікарів лікарняний лист їй повинні були видати на період непрацездатності з 24.02.2010 по 28.02.2010. Після завершення лікування вона звернулась до адміністрації лікарні щодо видачі лікарняного листка, однак з надуманих мотивів їй у цьому відмовили. Враховуючи, що її відсутність на роботі сталася з поважних причин - по причині хвороби та втрати працездатності, просить поновити її на роботі на посаді старшої медичної сестри дошкільного навчального закладу № 4 "Сонечко", скасувавши наказ № 132-К від 25.03.2010, стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 25.03.2010 по день поновлення на роботі, скасувати запис у її трудовій книжці за № 15 від 25.03.2010 про її звільнення. Позивач у попередньому судовому засіданні позовні вимоги підтримала, заявила клопотання про виклик свідка [PERSON], заступника головного лікаря Красилівської ЦРЛ, за вказівкою якої їй не видали лікарняний лист. Представник відповідача щодо клопотання не заперечила, клопотання судом задоволене. У судовому засіданні позивач участі не брала, інтереси її представляв [PERSON] Відповідач позов не визнала, пояснила, що 23 лютого 2010 року позивачка зранку звернулась до лікаря, а потім цілий день була на роботі. По її зовнішньому вигляду не можна було сказати, що вона була хвора. Оскільки нею не було надано підтверджуючих документів про її хворобу, то вона звільнила [PERSON] з роботи за прогули без поважних причин. Заявила клопотання про виклик у судове 2 засідання лікарів [PERSON] та [PERSON], проти якого представник позивача не заперечив, і яке судом задоволене. Заслухавши учасників процесу, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом достовірно встановлено, що 27.01.1968 [PERSON] переведена тимчасово виконуючою обов'язки старшої сестри садочка. 01.06.1992 переведена старшою медичною сестрою садочка. Наказом № 132-К від 25.03.2010 дошкільного навчального закладу № 4 "Сонечко" Красилівської міської ради за згодою профспілкового комітету її звільнено з роботи за прогули без поважних причин з 24.02.2010 по 27.03.2010 за п.4 ст.40 КЗпПУ. Перебуваючи на роботі, у зв'язку з погіршенням стану здоров'я 23.02.2010 вона звернулась на прийом до лікаря- невролога Красилівської центральної районної лікарні [PERSON], після цього - до терапевта [PERSON] Зазначеними лікарями в амбулаторній медичній картці позивача було зроблено записи про її хворобу та про видачу лікарняного листа з 24 по 28 лютого 2010 року, з чим погодилась і заступник головного лікаря Красилівської ЦРЛ [PERSON], завізувавши своїм підписом записи лікарів [PERSON] та [PERSON] Після завершення лікування позивач звернулась до адміністрації лікарні щодо видачі лікарняного листка, однак документа про хворобу їй не видали. Ці обставини підтверджуються: -показаннями свідка [PERSON], яка пояснила суду, що вона працює заступником головного лікаря Красилівської центральної районної лікарні. Згідно прийнятого в лікарні порядку хворий, побувавши на прийомі у лікаря, з медичною карткою заходить до неї або інших посадових осіб лікарні, вона ставить на медичній картці, де є запис лікаря, свій підпис, після чого хворий іде в кабінет № 76 для оформлення лікарняного листка. 23 лютого зранку до неї в кабінет зайшла [PERSON] Амбулаторної картки (історії хвороби) в неї не було, в руках вона мала кілька скріплених листочків, на яких були зроблені записи лікарями неврологом та терапевтом. [PERSON] сказала [PERSON], що необхідно їй надати амбулаторну медичну картку, записала це на чистому аркуші, а на аркуші, де був зроблений запис терапевтом, поставила свій підпис про те, що вона не заперечує щодо оформлення лікарняного листа [PERSON] Чому [PERSON] не оформила лікарняного листа, їй невідомо. Пізніше [PERSON], сама не знає чому, перекреслила свій підпис, який був на аркуші з записом терапевта. Через кілька днів [PERSON] з питанням видачі лікарняного листка звернулась до головного лікаря лікарні, який, зважаючи на її стан, рекомендував їй стаціонарне лікування в лікарні; -показаннями свідка [PERSON] про те, що 23 лютого 2010 року до неї на прийом звернулась хвора [PERSON] З нею раніше вона знайома не була. Записи в амбулаторній медичній картці [PERSON] від 23.02.2010 зроблено нею, лікарем-невропатологом, особисто і відповідають дійсності. [PERSON] мала всі ознаки хворої, однак сказала, що цей день вона вже відпрацювала, і тому [PERSON] зробила запис про видачу їй лікарняного листа з наступного дня, з 24 лютого, виписала їй ліки та рекомендувала їй розпочати лікування на денному стаціонарі поліклініки. Чому хвора не звернулась на денний стаціонар та за лікарняним, їй невідомо; -показаннями свідка [PERSON], яка повідомила суду, що вона працює терапевтом Красилівської ЦРЛ. 23 лютого 2010 року до неї на прийом звернулась [PERSON] з ознаками хворої: скарги на головний біль, головокружіння, шум в голові, болі в серці, серцебиття. Записи в амбулаторній медичній картці [PERSON] від 23.02.2010 зроблено нею особисто і з відповідають дійсності. [PERSON] прописала їй лікування. Вважає, що в наявності були всі підстави для видачі [PERSON] лікарняного листа; - заявою [PERSON] до головного лікаря Красилівської ЦРЛ від 01.03.2010, наказом № 132-К від 25.03.2010 дошкільного навчального закладу №4 "Сонечко" Красилівської міської ради, протоколом № 11 від 25.03.2010 засідання профспілкового комітету дошкільного навчального закладу № 4, довідкою Красилівської міської ради № 40 від 20.04.2010, амбулаторною медичною карткою [PERSON], її трудовою книжкою. Відповідно до п.4 ст.40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадку прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин. Згідно ст.235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір; при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік; рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню. У відповідності до постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року N 9 "Про практику розгляду судами трудових спорів" у випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку за час вимушеного прогулу в зв'язку з незаконним звільненням або переведенням, відстороненням від роботи, невиконанням рішення про поновлення на роботі, затримкою видачі трудової книжки або розрахунку він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з заробітку за останні два календарні місяці роботи. Проаналізувавши наявні в справі докази, суд приходить до висновку, що [PERSON] з 24 лютого по 27 лютого 2010 року в зв'язку з хворобою була відсутня на роботі з поважних причин, а тому звільнення її з роботи за прогули слід визнати незаконним і необхідно поновити її на роботі з 25 березня 2010 року, скасувати наказ дошкільного навчального закладу № 4 № 132-К від 25.03.2010 та запис у її трудовій книжці за № 15 від 25.03.2010 про звільнення її з роботи за прогули без поважних причин, на користь [PERSON] необхідно стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 25 березня по день розгляду справи. Виходячи з середнього заробітку позивача за два останні місяці роботи перед звільненням у розмірі 1224 грн. 50 коп., стягненню підлягає сума 4711 грн. 21 коп. (290 грн. 56 коп.(1224 грн. 50 коп. х 2 / 59 днів х 7 днів (за березень) + 3673 грн. 50 коп. (1224 грн. 50 коп. х 3 (за квітень-червень) + 747 грн. 15 коп. (1224 грн. 50 коп. х 2 / 59 днів х 18 днів (за липень). Згідно ст.235 ч.5 КЗпП України та п.2 ч.І ст.367 ЦПК України рішення про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за один місяць підлягає негайному виконанню, а тому необхідно допустити негайне виконання судового рішення у частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за один місяць у сумі 1224 грн. 50 коп. Відповідно до стст.81 ч.З п.4, 88 ч.З ЦПК України не підлягають оплаті при зверненні до суду і покладаються на сторони після розгляду справи судом витрати на інформаційно-технічне забезпечення у справах про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати, компенсацій працівникам, вихідної допомоги, 4 відшкодування за затримку їх виплати; якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а тому з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в сумі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 37 гривень.

Outcome: approved