Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просила зобов'язати відповідача нарахувати та виплатити недоплачену їй, як дитині війни, щомісячну державну соціальну допомогу за період 09 липня 2007року по 09 липня 2010 року. Обгрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач посилається на те. що у зв'язку з визнанням Конституційним Судом України такими що не відповідають Конституції України відповідних положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», якими була зупинена дія положень чинного законодавства України, на підставі якого їй було нараховано пенсію, відповідач зобовязаний був здійснити перерахунок пенсії, тобто привести у відповідність з рішенням Конституційного Суду України розмір виплаченої пенсії з врахуванням права на надбавку як дитині війни. Позивач в судове засідання не зявилася, однак подала на адресу суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити у її відсутності, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач, явку свого представника у судове засідання не забезпечив, надав заперечення проти позову, яке обгрунтовує тим, що фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених Законом України «Про соціальних захист дітей війни» здійснюється не з бюджету Пенсійного фонду України, а за рахунок коштів Державного бюджету України. В 2007 році підвищення до пенсії дітям війни не виплачувалось, оскільки був відсутній механізм реалізації ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Законодавством України не врегульовано питання щодо розміру мінімальної пенсії за віком, оскільки відповідно до ч.3 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» визначення мінімального розміру пенсії за віком наведене у цій статті застосовується виключно до розмірів пенсій, призначених за цим Законом. У 2008-2009 рр. виплата проводилася відповідно до пп.2 п. 41 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» та ст.14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22 жовтня 1993 року (із змінами та доповненнями) у розмірі 10 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Просив у задоволені позову відмовити. Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Закон України "Про соціальний захист дітей війни" від 18 листопада 2004 року (зі змінами та доповненнями станом на час розгляду спірних правовідносин), який набрав чинності з 1 січня 2006 року, встановлює правовий статус дітей війни, визначає основи їх соціального захисту та гарантує їх соціальну захищеність шляхом надання пільг і державної соціальної підтримки. [PERSON], 25 лютого 1945року народження у відповідності до вимог ст. 1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» має статус дитини війни, що підтверджується паспортними даними . Статтею 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» передбачено, що дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Відповідно до ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. Відповідно до ч. 8 ст. 8 ЦПК України, якщо спірні правовідносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права). Тому, з урахуванням зазначеного, при обчисленні підвищення до пенсії дітям війни необхідно застосовувати загальні норми, які в даному випадку містяться у ч. 1 ст. 28 ЗаконуУкраїни "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", в яких зазначено, що мінімальний розмір пенсії встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Пунктом 12 статті 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік було зупинено на 2007 рік дію статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» . Рішенням Конституційного Суду України N 6-рп/2007 від 9 липня 2007 року у справі N 1 -29/2007 про соціальні гарантії громадян був визнаний таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) пункт 12 статті 71, стаття 111 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" від 19 грудня 2006 року , яким була зупинена на 2007 рік дія статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни". Підпунктом 2 пункту 41 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2007 року , що набрав чинності з 1 січня 2008 року, стаття 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" викладена в новій редакції, яка передбачає, що дітям війни (крім тих. на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціатьного захисту") до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціатьної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни, тобто на 10 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Дані зміни також були визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року N 10-рп/2008. Частиною 2 ст. 152 Конституції України передбачено, що закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність. Отже, з 09 липня 2007 року норми Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» та з 22 травня 2008 року норми Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік», які визнані рішеннями Конституційного Суду України неконституційними втратили чинність , а положення статті 6 Закону України "Пре сопіаіьний захист дітей війни", у редакції цього Закону від 18 листопада 2004 року N 2195-IV, . поновили свою дію з 09 липня 2007 року та діяли по 31 грудня 2007 року включно, та з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року включно. Статтею 71 Закону України "Про Державний бюджет України на 2009 рік Кабінету Міністрів України надано право у 2009 році встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами. Названа норма передбачає встановлення в абсолютних сумах розмірів лише тих виплат , вихідним критерієм розрахунку яких є розмір мінімальної заробітної плати. Відповідно її дія не поширюється на спірні відносини, оскільки розмір зазначених соціальних виплат згідно із Законом України "Про соціальний захист дітей війни" залежить від розміру мінімальної пенсії за віком . Отже, нарахування та виплата позивачу у 2009 році та січні - червні 2010 року підвищення до пенсії або щомісячного грошового довічного утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії , повинні були проводитись відповідно до норм Закону України "Про соціальний захист дітей війни" у редакції від 18 листопада 2004 року, чинній у 2009 році та в січні - червні 2010 року. Як вбачається з матеріалів справи, позивачуу підвищення до пенсії як дитині війни в 2007 році не виплачувалась, а в 2008 - 2009 роках, січні - травні 2010 року виплачувалась, але у меншому розмірі (10% від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність). Суд також вважає за необхідне наголосити, що відсутність бюджетного фінансування на виплату передбаченого Законом України «Про соціальний захист дітей війни» підвищення до пенсії, не може бути причиною невиконання відповідним субєктом владних повноважень покладених на нього зобов'язань , оскільки реалізація особою права, що повязане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актів національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань (рішення Європейського суду з прав людини у справі Кечко проти України). Таким чином, суд приходить висновку про незаконність дій управління Пенсійного фонду України в Рогатинському районі Івано-Франківської області щодо ненарахування та невиплати [PERSON] підвищення до пенсії за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року включно та з 22 травня 2008 року по 25 червня 2010 включно в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком з врахуванням ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». В силу ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 51.00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial