Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-29 00:00:00

22.09.2009р. ПАТ КБ „Приватбанк звернувся до суду з позовом до ТОВ «УФА «Верус», [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог позивач в позовній заяві посилався на те, що 28.11.2006р. між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № NKQWAU0022199A, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 47620,00 грн., з терміном повернення до 27.11.2009р. та зі сплатою згідно графіку погашення щомісячно та відсотків у розмірі 16,08% на рік за користування кредитом. На забезпечення виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором № NKQWAU0022199A від 28.11.2006р. між позивачем та ТОВ «Українське фінансове агентство «Верус» 12.01.2009р. було укладено договір поруки № 467 на виконання обов'язків за кредитним договором тільки у загальному розмірі 200грн. Зі свого боку, позивач виконав передбачені кредитним договором умови та передав відповідачу грошові кошти в розмірі 47620,00 грн., проте відповідач не виконував належним чином взяті на себе зобовязання у звязку з чим, у нього виникла заборгованість перед банком. Станом на 01.07.2009р. відповідач мав заборгованість у розмірі 21194 грн. 75коп., яка складається із заборгованості за: кредитом у розмірі 10830 грн. 24 коп.; по процентам за користування кредитом у розмірі 4084 грн. 90 коп.; по комісії за користування кредитом 3994грн.69коп.; крім того, відповідачу була нарахована пеня за несвоєчасне виконання зобовязань в розмірі 2284 грн.92 коп. За умовами кредитного договору № NKQWAU0022199A від 28.11.2006р. встановлено обов'язки [PERSON] по сплаті відсотків за користування кредитом та погашення кредиту, отриманого в межах встановленого ліміту, відповідно до графіку погашення кредиту. Представник позивача [PERSON] (який діє на підставі доручення від 25.11.2009р.), в наданій суду 30.06.2010р. заяві просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, а саме стягнути з відповідача [PERSON] суму заборгованості перед банком в розмірі 21194 грн. 75коп., а також судові витрати в доход держави. З відповідачів ТОВ «УФА «Верус» та [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» просив стягнути 200грн. солідарно. Крім того, в заяві від 30.06.2010р., представник позивача просив розглядати справу з винесенням рішення за його відсутності. Представник відповідача - ТОВ «УФА«Верус» - [PERSON] (яка діє на підставі довіреності від 01.12.2009р.) в судове засідання не зявилася, про дату та час слухання справи була повідомлена належним чином. Своєю заявою від 30.06.2010р. позовні вимоги в межах стягнення солідарно з ТОВ «УФА «Верус» та відповідача 200 грн., визнала в повному обсязі, просила розглядати справу за її відсутності. Відповідач - [PERSON] - ні в попереднє, ні в судове засідання у справі не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, в справі є поштові повідомлення про отримання відповідачем судових повісток як в попереднє, так і в судове засідання, про причини неявки суд не сповістив. За таких обставин, на підставі положень ЦПК України відповідач вважається повідомленим про день та час судового засідання і таким, що відсутній без поважних причин, що є підставою для вирішення справи за відсутністю відповідача на підставі наявних в справі доказів. За таких обставин, на підставі ст. 169 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності сторін. З урахуванням того, що одним із відповідачів, а саме ТОВ УФА „Верус, по справі висловлена думка щодо визнання позовних вимог, суд вважає за можливе винести рішення на загальних підставах, встановлених ЦПК України. Суд, ознайомившись з матеріалами справи, заявами сторін про підтримання позову, його визнання, розгляд справи за відсутністю сторін, вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав. Згідно ст. 1054 ЦК України, обовязком позичальника за кредитним договором є зокрема повернення кредиту та сплата процентів за користування ним. Згідно ст. ст. 526, 530 ЦК України, зобовязання повинні виконуватись належним чином і у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Судом встановлено, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений договір № NKQWAU0022199A від 28.11.2006р. про надання кредиту, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит у загальному розмірі 47620,00 грн., в обмін на зобов'язання по поверненню кредиту, сплати відсотків за користування кредиту у розмірі 16, 08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення до 27.11.2009р. Відповідно до умов кредитного договору строк повернення кредиту встановлюється графіком погашення кредиту, процентів тощо. Згідно із графіком до договору № NKQWAU0022199A від 28.11.2006р. про надання кредиту, [PERSON] повинен був повертати кредитні кошти рівними частинами. Враховуючи те, що відповідач належним чином не виконував своїх обовязків за кредитним договором, станом на 01.07.2009р. відповідач мав заборгованість у розмірі 21194 грн. 75коп., яка складається із заборгованості за: кредитом у розмірі 10830 грн. 24 коп.; по процентам за користування кредитом у розмірі 4084 грн. 90 коп.; по комісії за користування кредитом 3994грн.69коп.; крім того, відповідачу була нарахована пеня за несвоєчасне виконання зобовязань в розмірі 2284 грн.92 коп. З урахуванням викладеного, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за кредитним договором є обґрунтованими, заснованими на законі і такими, що підлягають задоволенню. Таким чином, стягненню з [PERSON] на користь ПАТ КБ „ПриватБанк підлягає заборгованість за кредитним договором № NKQWAU0022199A від 28.11.2006р. у розмірі 21194 грн. 75коп., оскільки відповідно до довідки ПАТ КБ „ПриватБанк на день винесення рішення, тобто на 30.06.2010р., заборгованість відповідача тільки зросла та складає 4010 грн. 46коп., проте з урахуванням того, що уточнень (збільшення суми) позовних вимог на день винесення рішення від позивача до суду не надходило, суд вважає за можливе стягнути суму заборгованості станом на 01.07.2009р. в розмірі 21194 грн. 75коп. В розрахунках ціни позову (судових витрат) суд також буде враховувати первісну ціну позову, оскільки банк позовні вимоги не уточнював. На забезпечення виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором № NKQWAU0022199A від 28.11.2006р. між позивачем та ТОВ «Українське фінансове агентство «Верус» 12.01.2009р. було укладено договір поруки № 467 на виконання обов'язків за кредитним договором тільки у загальному розмірі 200грн. Відповідно до ст. ст. 553, 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором за виконання боржником його обовязку, а у випадку порушення такого обовязку боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Але, приймаючи до уваги ті обставини, що договір поруки № 467 від 12.01.2009р., яким передбачено стягнення суми 200 грн. солідарно з [PERSON] та ТОВ «Українське фінансове агентство «Верус», не є трьохстороннім договором, суд вважає, що в задоволені частини позовних вимог, яка стосується стягнення з ТОВ «Українське фінансове агентство «Верус» та [PERSON] солідарно 200грн. на користь позивача, ПАТ КБ „ПриватБанку слід відмовити. Обговорюючи питання розподілу судових витрат, з огляду на те, що для позивача ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 22.09.2009р. була відстрочена сплата цих витрат, а даним рішенням позовні вимоги задоволено частково, на підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає за можливе стягнути з відповідача [PERSON] на користь держави судовий збір у розмірі 211 грн. 95коп. (1% від ціни позову) та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120грн., відмовивши у стягненні судових витрат з ТОВ „УФА „Верус, оскільки даним рішенням в задоволені позовних вимог до цього відповідача відмовлено. На підставі викладеного,

Outcome: partial