Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-07 00:00:00

Відповідач [PERSON] на попередній розгляд справи, а саме 16.02.2010 р. та у судові засідання, які були призначені судом на 04.03.2010 р., 08.04.2010 р., 22.04.2010 р., 08.06.2010 р., не зявлявся. До кожного судового засідання відповідач надавав суду заяви про відкладення розгляд справи, у звязку з його лікарняними, одночасно, до заяви додавав довідки Ренійської ЦРЛ (Поліклінічне відділення), згідно яких відповідач, нібито, знаходився спочатку на амбулаторному лікуванні з діагнозом ОРВІ у період з 15.02.2010р. по 18.02.2010р., потім на амбулаторному лікуванні з діагнозом - хронічний радикуліт у період з 01.03.2010 р. по 05.03.2010 р., знову на амбулаторному лікуванні з діагнозом - хронічний радикуліт у період з 20.04.2010 р. по 22.04.2010 р. та на амбулаторному лікуванні з діагнозом артрит лівого колінного судина у період з 31.05.2010 р. по теперішній час. Однак, жодна з довідок не оформлена належним чином, а саме: на обліку якого саме лікаря знаходився відповідач, суду невідомо, оскільки на довідки відсутня особова печатка лікаря та його підпис; на деяких довідках відсутня дата видачі довідки; на жодній довідки відсутній вхідний номер суду, тобто коли саме довідка потрапила до суду та від кого. Виходячи з наданих відповідачем довідок, треба зробити висновок, що відповідач у період вищевказаного часу, хворів різними хворобами, та відповідно, повинен був лікуватися різними лікарями, отже хоча б по однієї хвороби відповідач повинен був надати суду крім довідки, ще й лікарняний лист, знову таки, з особовою печаткою лікувального лікаря. Виходячи з вищенаведеного, у суду зявився сумнів щодо дійсності довідок, тому на запит суду від 26.04.2010 р., заступником головного лікаря Ренійської ЦРЛ [PERSON], 29.04.2010 р. була надана відповідь, згідно якої [PERSON] на «Д» обліку не стоїть, у період з 16.02.2010 р. по 22.04.2010 р. звертався за медичною допомогою до дільничного лікаря терапевта, з питанням ОРВІ !!!!!! (доглянутий на дому 15.02.2010 р.), а також, що противопоказань щодо участі у судовому засіданні не маються. Після цього, суд призначив наступне судове засідання на 08.06.2010 р., про що відповідач також був належним чином повідомлений та попереджений про те, що у разі повторної неявки до суду без поважних причин або неповідомлення суду про причини неявки, справа буде розглянута у його відсутність на підставі даних, що є в матеріалах справи. На що відповідач зреагував надавши до суду ідентичну довідку та заяву про відкладення справи, у звязку з його лікарняним. Однак, дану заяву відповідача та довідку Ренійської ЦРЛ, суд до уваги прийняти не може, оскільки ні довідка, ні заява не оформлені належним чином. У звязку із цими обставинами суд прийняв рішення про заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. Представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечував, просив розглянути справу у його відсутності. В ході розгляду справи були досліджені наступні докази: копія кредитного договору № ODXRF814110004 від 25.12.2007 р.; копія розрахунку заборгованості за кредитом. Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивач ЗАТ КБ «ПриватБанк» просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитними зобовязаннями в розмірі 24601 грн. 15 коп. та стягнути з нього судові витрати в сумі 366 грн. 01 коп., зазначивши, що 25.12.2007р. із відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № ODXRF814110004, згідно із яким позичальнику був наданий кредит в сумі 9989 грн. 00 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 5,04 % на рік з кінцевим терміном повернення 25.12.2009 р. Між сторонами кредитного договору був узгоджений графік погашення кредиту. У звязку із тим, що відповідач [PERSON] (позичальник) не виконав умови п.п. 3.2.2, 3.2.3, 3.2.4, 3.2.7, 3.2.9, 4.1 кредитного договору, тобто своєчасно не повернув позивачеві (кредитору) встановлену суму кредитних коштів та не сплатив відсотки за користування ними, у нього склалася заборгованість за кредитними зобовязаннями (заборгованість за кредитом 9592 грн. 09 коп.; заборгованість по процентам за користування кредитом 427 грн. 35 коп.; заборгованість по комісії за користування кредитом 3356 грн. 36 коп.; пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором - 9577 грн. 68 коп., штрафи відповідно до пункту 5.3 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. 00 коп. - фіксована частина; 1147 грн. 67 коп. процента складова. Сума заборгованості відповідачем у добровільному порядку досі не погашена. Заподіяння відповідачем матеріальних збитків та їх невідшкодування негативно впливає на фінансову діяльність кредитної установи, заборгованість підлягає стягненню у примусовому порядку. Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки знайшли своє підтвердження у судовому засіданні. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. За ч.2 ст. 1054 ЦК України до даних відносин можуть застосовуватися положення ст.ст. 1046-1053 ЦК України. Згідно із ст.ст. 1048-1049 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Між позивачем та [PERSON] 25.12.2009 р. був укладений кредитний договір, ним були передбачені умови надання та порядок повернення кредиту (п.п. 2-4 Договору), які позичальник порушив. Як передбачено п. 5.3 Договору, при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому грошовому зобовязанню, передбаченому цим Договором більше ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. плюс 5% від ціни позову. Тому у звязку з порушенням відповідачем строків платежів по грошовому зобовязанню більше ніж на 120 днів, було нараховано штраф у розмірі 500 грн. (фіксована частина) та 1147 грн. 67 коп. (процентна складова), що складає 5% від ціни позову. Ст. 526 ЦК України встановлено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. При чому у разі порушення боржником зобовязання, кредитор має право на стягнення неустойки (штрафу, пені) (ст. ст. 549-552 ЦК України), у звязку з чим відповідачу була нарахована пеня за несвоєчасність виконання зобовязання за договором у розмірі 9577 грн. 68 коп. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Частиною 1 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Таким чином, позовні вимоги позивача про стягнення з [PERSON] 24601 грн. 15 коп. є правомірними і законними, виходять із кредитних договірних зобовязань. У відповідності із ст. 88 ЦПК України, суд також задовольняє вимоги позивача про стягнення з відповідача судових витрат: 246 грн. 01 коп. державного мита, 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Outcome: approved