Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-24 00:00:00

04.06.2010 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] Пенсійного фонду України в Балаклійському районі Харківської області (далі - УПФУ в Балаклійському оайоні Харківської області), в якому просив зобов'язати відповідача провести перерахунок та виплатити йому, як дитині війни, підвищення до пенсії в законодавчо установлених розмірах за період з 01 січня 200$ р€>ку по 31 грудш 2009 року. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що належить до соціальної категорії «Дитина війни» та відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з 01 січня 2008 року має право на отримання щомісячної державної соціальної допомоги в зозмірі 30% від мінімального розміру пенсії за віком. Проте, в 2008-2009 роках вказана допомога виплачувалась не в належних розмірах. Відповідач всупереч Рішення Конституційного Суду України №10=рп/2008 від 22.05.2008року, якими були визнані неконституційними окремі положення Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів», в тому числі й щодо зупинення ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», здійснив нарахування та виплату відповідної соціальної допомоги за 2008-2009 роки частково, в розмірі меншому, ніж передбачено законодавством. Відповідач надав заперечення на позов, в яких просить суд в задоволенні позову відмовити. В обґрунтування своїх доводів зазначив, що в 2008 році вперше всі пенсіонери зі статусом «Дитина війни» отримали доплату до пенсії. Після прийняття рішення Конституційним Судом України №10-рп/2008 від 22.05.2008 року, якими були визнані неконституційними окремі положення Закону України «Про державний бюджет України на 2008рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів», в тому числі й щодо внесення змін до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», Постановою Кабінету Міністрів України №530 від 28.05.2008 року було врегульовано дане питання і встановлено, що пенсіонерам зі статусом «Дитина війни» з 22.05.2008 року виплачується доплата до пенсії у встановлених вказаною постановою розмірах. Крім того, відповідач вважає свої дії щодо невиплати позивачу щомісячної соціальної допомоги, передбаченої ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» правомірними через невизначеність на законодавчому рівні органу, на який покладено обов'язок здійснення таких виплат особам, які мають статус дитини війни, за рахунок яких коштів повинні здійснюватися ці виплати та який розмір мінімальної пенсії за віком необхідно застосовувати при обчисленні таких доплат. При цьому, відповідач зазначив про необґрунтованість доводів позову щодо застосування до спірних правовідносин ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», оскільки розмір мінімальної пенсії за віком, встановлений абзацом 1 частини 1 цієї статті застосовується виключно для визначення розмірів пенсії, призначених за цим Законом. Також, відповідач наполягав на відмові в задоволенні позову чесе; правових підстав для нарахування та виплати доплати до пенсії в розмір іе и встановлено діючим законодавством. Для розгляду позову сторони в судове засідання не прибули, хоча налгжз були повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, однак надали заяви - справи за їх відсутності. Суд вирішив можливим розглянути справу за відсутності сторін, на пщстіз справі доказів. Суд, всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у = з'ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог ті ; нг дослідивши матеріали справи, оцінивши ці докази в сукупності, визнає позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені обставини і визначені відповідні до них правовідносини. Позивач народився 18 люмшг® 1941 року. Згідно із ст.1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» дитино*" особа, яка є громадянином України та якій на час закінчення (2 вересня 1945 року світової війни було менше 18 років. Відповідно, позивач є дитиною війни в розум - :-: України «Про соціальний захист дітей війни». Даний факт підтверджуєтьсг посвідчення позивача з проставленим в ньому штампом «Дитини війни». Враховуючи зазначений статус позивача, суд зазначає, що її соціальний регулюється Законом України «Про соціальний захист дітей війни». Відповідно до ст.б Закову України «Про соціальний захист дітей війни» діт.е - пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допом виплачується замість пенсії, підвищуються на ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком Виходячи з того, що позивач є дитиною війни в розумінні Закону України соціальний захист дітей війни», суд вважає, що на неї повністю розповсюджую є і пільги та соціальні гарантії, передбачені Законом України «Про соціальний захист війни», в тому числі й право на підвищення пенсії на 30% мінімальної пенсії за е::- :м передбачено статтею б зазначеного Закону. Згідно зі ст.7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», ф:не\-забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюєте з рахунок коштів Державного бюджету України. Що стосується вимог позивача про зобовязання відповідача виплачувати йому у 1 році щомісячну доплату до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, то суд ез що зазначені вимоги підлягають частковому задоволенню за таких підстав. Відповідно до п.п. 41 розділу 2 закону України «Про державний бюджет на 2008 : х -а. про внесення змін до деяких законодавчих актів України» текст статті 6 Закону Укр п щ «Про соціальний захист дітей війни» викладено з наступній редакції: «Дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про сте-чи ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») до пенсії або щомісячного довіч:-: :ш грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пєна; виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Ветерана* війни, які мають право на отримання підвищення до пенсії або щомісячного довічн:е> грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пені відповідно до цього Закону та Закону України «Про статус ветеранів війни, гарант: соціального захисту» дане підвищення провадиться за їх вибором згідно з одним із законів Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року за № 10-рп\\2008 року. ¦ справі за конституційними поданнями Верховного Суду України щодо відповідне;-: Конституції України (констшуційності) окремих положень ст.65 розділу 1, пунктів 61, :1. 63, 66 розділу 2, пункту 3 розділу 3 Закону України «Про державний бюджет на 2008 рік ~ї про внесення змін до деяких законодавчих актів України » і 101 народних депутатів У краї:-: щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень ст. 67 розділу 1, п 1-4, 6-22, 24-100 розділу 2 Закону України «Про державний бюджет на 2008 рік та ге: внесення змін до деяких законодавчих актів України » (справа щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет України), визнано таким, що не відповідає Констатує. з України (є неконституційним) положення п.п.41 розділу 2 Закону України «Про іержавний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України». Рішення Конституційного Суду України має преюдиціальне значення для судів ¦агальної юрисдикції при розгляді ними позовів у звязку з правовідносинами, які виникли (наслідок дії положень статей зазначеного закону, що визнані неконституційними. Рішення Сонституційнош Суду України є обовязковим до виконання на території України, ¦статечним і не може бути оскаржене. Виходячи з викладеного УПФУ в Балаклійському районі Харківської області з ,2.05.2008 року повинно було нараховувати та сплачувати позивачу доплату до пенсії, гередбачену ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» в редакції, яка діяла [О 01.01.2008 року, у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. З січня 2008 року по грудень 2009 р<®щу позивачу нараховувалось та виплачувалось азначене підвищення відповідно до встановленого розміру, що підтверджується ^формацією, наведеною в письмових запереченнях УПФУ в Балаклійському районі Сарківської області. Таким чином, до ухвалення рішення Конституційним Судом України, тобто до 12.05.2008року, відповідач, здійснював позивачу доплати, передбачені ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни» в редакції від 01.01.2008 року, тобто діяв на підставі та ¦ відповідності з діючою нормою зазначених законів, а тому позовні вимоги щодо стягнення [ідвищеиня до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком з 01.01.2008 року по .05.2008 року задоволенню не підлягає. Виходячи з приписів ч.2 ст.152 Конституції України та дати ухвалення Сонституційним Судом України рішення, відповідач з 22.05.2008 року відповідно до ст.6 іакону України «Про соціальний захист дітей війни» повинен був нараховувати та дійснювати виплату позивачу відповідного підвищення до пенсії у розмірі 30% мінімальних [еисій за віком, яка встановлюється Законом про державний бюджет на відповідний рік. 'ому за період з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року позивачу повинен бути здійснений серерахунок вказаного підвищення до пенсії. 4.2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи лісцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах ювноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно з положеннями ч.4 ст.8 Цивільно-процесуального кодексу України у; разі іевідповідності нормативно-правового акта Конституції України (254к/96»ВР) закону /країни, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною радою /країни, або іншому правовому акту, суд застосовує правовий акт, який має вишу юридичну :илу. Судом встановлено, що пенсію і доплату до неї позивачу [PERSON] Пенсійного &>онду у Балаклійському районі Харківської області в 2008 році нараховано і виплачено адповідно до постанов КМУ №530 від 28.05.2008 року та №654 від 16.07.2008 року «Про їідвищення рівня пенсійного забезпечення громадян». Суд не може погодитися з таким розрахунком, проведеним відповідачем, щодо становлення підвищення до пенсії позивача, оскільки відповідно до п.6 ч.І ст.92 конституції України виключно законами визначаються, зокрема, основи соціального ахисту, а ст.75 Конституції встановлено, що єдиним органом законодавчої влади в Україні є гарламент - Верховна Рада України. Закон України «Про соціальний захист дітей війни» має ишу юридичну силу і, виходячи з загальних засад пріоритетності законів над урядовими їормативними актами, саме Закон підлягає застосуванню при вирішення даного спору. : Крім того, згідно ч.З ст.22 Конституції України при прийнятті нових законів або несенні змін до чинних не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Порядок обчислення і встановлення доплати до пенсії визначається Кабінетом /Еністрів України. Проте, надання законодавцем такого права Кабінету Міністрів України не значає, що останній, встановлюючи такий порядок, може допустити звуження змісту та бсягу прав позивача, встановлених Законом України «Про соціальний захист дітей війни», обто, Кабінет Міністрів України повинен був встановити зазначений порядок, не юрушуючи положень цього Закону, в тому числі й інших законів, якими встановлено озміри мінімальної пенсії за віком. Звуження підзаконним актом змісту та обсягу права, зданого вищевказаним Законом, є безпідставним. Виходячи із загальних засад пріоритету законів над під законниці:-', ак~. вирішенні даного спору застосуванню підлягає саме розмір мінімальне установлений у законі «Про державний бюджет України» на відповідний рік, * зк! КМУ, на які посилається відповідач. Стосовно вимог про зобовязання відповідача виплачувати позиві^» : доплату до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком за 2009 рік з С' '. І ' 31.12.2009 року, суд вважає їх підлягаючими задоволенню з таких підстав. В ч.І ст.54 Закону України «Про державний бюджет України не і* 26.12.2008№835-УІ /далі Закон №835-УІ/ зазначено, що у 2009 роді прожне-:і ¦ на одну особу та для тих, хто відноситься до основних соціальних і демоп їс населення, в розмірах, що діяли у грудні 2008 року. Законом України «П:: 1 бюджет на 2009 рік» ніяких змін до ст.6 Закону України «Про соціальний :г війни» не вносилось. Тобто, при нарахуванні пенсії позивачу з 01.01.2009 року по 31 12 відповідач повинен брати прожитковий мінімум в сумі станом на грудень 2008 рс 498 гривень, оскільки саме він береться для визначення мінімальної пенсії за нарахуванні та виплаті щомісячну доплату до пенсії згідно Закону України «Про і захист дітей війни». Щодо доводів стосовно відсутності підстав для застосування до спірних план: і _ ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхунн - - зазначає наступне. Сторонами по справі не заперечується, що позивач, відповідно до ст.6 Закону '* «Про соціальний захист дітей війни» має право на отримання доплати до пенс:: > : 30% мінімальної пенсії за віком. За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається є правилами, передбаченими ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування», іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей рсзс: встановлював інший розмір, немає. З огляду на викладене, суд вважає необгрунтованими доводи відповідачі _ застосування положення ч.З ст.28 зазначеного Закону, з якої випливає, що мініу--- розмір пенсії за віком, встановлений абзацом 1 частини 1 цієї статті, застосоз; виключно для визначення розмірів пенсії, призначених згідно з цим Законом, ос:-ег наявність такої норми та відсутність іншого мінімального розміру пенсії за віком - підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії, встановлено: г Конституції України та права на отримання доплати до пенсії, передбаченої ст.6 Зо; України «Про соціальний захист дітей війни». Суд вважає за можливе застосувати саме ч.І ст.28 Закону України Гя загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», оскільки в даному вин е - І мінімальний розмір пенсії за віком використовується не для визначення розміру будь- еш пенсії, а лише як коефіцієнт для визначення розміру щомісячної доплати до не:- і] передбаченої Законом України «Про соціальний захист дітей війни», оскільки цей зн зш передбачає в якості критерію визначення розміру щомісячної доплати до пенсії, що на дучлщ суду, не суперечить вимогам частини 3 статті 28 Закону України «Про загальнообов'яз:-:::--: державне пенсійне страхування». Пенсійний фонд України діє у відповідності до Положення «Про Пенсійний фони України» і здійснює свої повноваження на підставі п.15 зазначеного положення чє: -и створені в установленому порядку його територіальні управління. Відповідно до Закс нг України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» рішення пг:. призначення та перерахунок пенсій приймаються районними управліннями Пенсійно л фонду України за місцем проживання пенсіонерів. Територіальним управлінням Пенсійно-:: фонду України за місцем проживання [PERSON]І - є [PERSON] Пенсійного фоне України в Балаклійському районі. Суд вважає безпідставними заперечення відповідача щодо не визначеності : законодавчому рівні питання відносно органу, на який покладено обов'язок здійснення виплат підвищення до пенсії особам, які мають статус дитини війни. Враховуючи викладене вище, суд прийшов до висновку, що обов'язок по нарахуванні; та виплаті доплати до пенсії позивача, передбаченої ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» покладено на [PERSON] Пенсійного фонду України в Балаклійському районі, за місцем проживання позивача. Крім того, суд вважає безпідставними посилання відповідача на відсутність коштів лодо забезпечення виплат зазначеної доплати до пенсії. Статтею 22 Конституції України визначено, що конституційні права і свободи гарантуються. Таким чином, держава взяла на себе зобов'язання забезпечити реалізацію громадянами своїх конституційних прав. За змістом ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у старості та в інших випадках, передбачених законом. Законом України «Про соціальний захист дітей війни» реалізовано конституційне право на соціальний захист громадян, які мають статус «дитини війни», серед яких їм надано право на отримання 30% доплати до пенсії. Суд звертає увагу сторін на те, що реалізація особою права, що пов'язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актів національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань, тобто посилання органами державної злади на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань судом не приймається до уваги. Так, наприклад, у справі «Кечко проти України» Європейський Суд з прав людини констатував, що не приймає аргумент Уряду щодо бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатись на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань. Правовідносини, що виникають в процесі реалізації права на отримання надбавки до пенсії основані на принципі юридичної визначеності. Зазначений принцип не дозволяє державі посилатися на відсутність певного нормативного акта, який визначає механізм реалізації прав та свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах. Як свідчить позиція Суду ЄС у справі Туошіє уап Отут V. [PERSON] (Сазе 41/74 уап Виуп V. [PERSON]) принцип юридичної визначеності означає, що зацікавлені особи повинні мати змогу покладатися на зобов'язання, взяті державою, навіть якщо такі зобов'язання містяться в законодавчому акті, який загалом не має автоматичної прямої дії. Така дія зазначеного принципу пов'язана з іншим принципом - відповідальності держави, який полягає у тому, що держава не може посилатися на власне порушення зобов'язань для запобігання відповідальності. При цьому, якщо держава чи орган публічної влади схвалили певну концепцію, в даному випадку це надання дітям війни надбавок до пенсії, така держава чи зрган вважатимуться такими, що діють протиправно, якщо вони відступлять від такої їіолітики чи поведінки, зокрема, щодо фізичних осіб без завчасного повідомлення про зміни з такій політиці чи поведінці, оскільки схвалення такої політики чи поведінки дало підстави для виникнення обґрунтованих сподівань у фізичних осіб стосовно додержання державою чи їрганом публічної влади такої політики чи поведінки. Враховуючи, що держава взяла на себе обов'язок щодо виплати позивачу 30% доплати до пенсії та поклала виконання цього обов'язку на центральний орган виконавчої влади - Іенсійний фонд України, який діє через свої місцеві органи, що входять в систему його >рганів, але вони не вчинили жодної дії для нарахування цих коштів та їх виплати, суд їважає, що вони не виконали свої повноваження без поважних причин. Крім того, відповідачем не доведено та не надано суду доказів щодо вчинення будь- іких дій для забезпечення виконання покладеного на нього обов'язку щодо нарахування та іиплати позивачу доплати до пенсії у розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком. Судові витрати по справі підлягають розподілу відповідно до ст.88 ЦК України, їнаслідок того, що органи Пенсійного Фонду України звільнені від сплати судового збору, о він повинен бути стягнутий з Державного бюджету України, а витрати на інс^ормаційно- ехнічне забезпечення розгляду справи підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: partial