Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача , в якому зазначає , що він перебував у трудових відносинах з Першотравенським МЖКП з 10.10.2003 року по 19.10.2009 року. Працював на посаді головного механіка управління з 10.10.2003 року по 01.05.2007 року. Наказом № 71 від 17.05.2007 року його було переведено начальником енерго-механічної служби. З 01.04.2008 року його було переведено старшим майстром механічної служби. З 01.06.2008 року переведено майстром механічної служби, де він і працював до звільнення. Під час виконання трудових обовязків він отримав виробничу травму. У звязку з отриманим ушкодженням (мовою оригінала закрытый оскольчатый внутрисуставный перелом н/3 б/б кости правой голени . Вегето-дистрофический синдром), він знаходився у стаціонарному відділенні Першотравенської ЦМЛ з 22.05.2009 року по 19.06.2009 року. 04.11.2009 року був направлений на МСЕК, яка встановила йому 25% втрати професійної працездатності. Після проходження МСЕК він звернувся до Петропавлівського відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань , який нарахував йому страхове відшкодування по стійкій втраті працездатності. Проте йому не відшкодована моральна шкода. Він втратив можливість повністю реалізовувати свої можливості , якими володів до отримання травми. З цієї причини він змушений був змінити свій звичний спосіб життя. Все це доставляє йому душевних страждань. Суму моральної шкоди він визначив у 145 000 грн. Просить суд стягнути з відповідача на його користь 145 000 (сто сорок пять тисяч) грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди. Усі витрати покласти на відповідача. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги свого довірителя, дав пояснення щодо обставин справи і дані обставини повністю співпадають з обставинами викладеними у позовній заяві . Просить суд позов задовольнити. Представник відповідача позов не визнала. Надала суду свої заперечення, у яких зазначила, що, на її думку, позовні вимоги не підлягають задоволенню. Згідно ст. 137 ЦПК України у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди. та якими доказами це підтверджується. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обовязковому зясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача та вини останнього в її заподіянні Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач не наводить жодних фактів вини підприємства, тобто не зрозуміло якими саме неправомірними діями або бездіяльністю йому було спричинено моральну шкоду. Також не зрозуміло, якими доказами позивач підтверджує визначений в позовній заяві розмір спричиненої йому моральної шкоди. Просить суд у задоволенні позову відмовити. Вислухавши сторони , вивчивши матеріали справи , суд вважає , що позов підлягає частковому задоволенню . Судом встановлено , що позивач дійсно знаходився у трудових відносинах з Першотравенським МЖКП у період з 10.10.2003 року по 19.10.2009 року, що підтверджується трудовою книжкою, серії БТ-1 № 6205394. Згідно акту № 1 від 20.03.2009 року про нещасний випадок на підприємстві, повязаний з виробництвом, позивач дійсно отримав травму. Довідкою МСЕК від 04.11.2009 року позивачу встановлено 25 % стійкої втрати професійної працездатності. Епікризом підтверджується той факт, що позивач продовжує лікування і, що травма не пройшла безслідно, вона змінила його звичний спосіб життя. Згідно ст.57 ЦПК України доказами в цивільній справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному порядку суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, висновків експертів. Статтею 237-1 КЗпП України передбачено проведення відповідно до законодавства власником або уповноваженим ним органом відшкодування моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав, призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Суд вважає , що в даній конкретній ситуації відповідач повинен відшкодувати позивачу моральну шкоду . Визначаючи розмір суми, яка підлягає стягненню на користь позивача у відшкодування моральної шкоди, суд врахував характер і ступінь спричиненої шкоди; його сімейний стан; спричинення моральної шкоди протягом тривалого часу; настання незворотних наслідків: втрату працездатності, звичної роботи і здоровя . Суд , при визначенні розміру суми у відшкодування моральної шкоди , також бере до уваги причину втрати працездатності. Також враховує принципи розумності, виваженості і справедливості. Зазначені обставина вимагають зменшити розмір моральної шкоди , яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача з 145 000 грн. до 2000 грн., оскільки саме ця сума відповідає всім обставинам справи, а також вищезазначеним принципам . Суд також вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судові витрати , від сплати яких звільнено позивача . На підставі викладеного ,

Outcome: partial