Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-05 00:00:00

У жовтні 2010 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому зазначав, що між ним та [PERSON] 18 липня 2001 року був зареєстрований шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 253. Від шлюбу дітей не мають. Одруження із [PERSON] виявилося невдалим, у звязку з чим шлюб між ними розірвано, 29 грудня 2006 року він отримав свідоцтво про розірвання шлюбу. За час шлюбу, а саме 27 серпня 2001 року, він та відповідач [PERSON] за спільні кошти придбали квартиру [ADDRESS]. Договір купівлі-продажу квартири посвідчений приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу [PERSON] Спірна квартира є двокімнатною, загальною площею 51,9 м2, житловою площею 29,5 м2. Дана квартира є спільною сумісною власністю подружжя, оскільки придбана за час шлюбу. Згідно із ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, тому він вправі претендувати на ? частку цієї квартири. Згоди про добровільний поділ квартири між ним та відповідачем не досягнуто. Просив визнати за ним право власності на ? частку квартири [ADDRESS]. Відповідач [PERSON] у попередньому судовому засіданні подала зустрічну позовну заяву до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя, в якій зазначала, що вона в період з 18 липня 2001 року по 29 грудня 2006 року перебувала у шлюбі із [PERSON] 27 серпня 2001 року вона придбала двокімнатну квартиру [ADDRESS]. Договір купівлі-продажу укладений між [PERSON] (продавцем) та нею, [PERSON] (покупцем). Цей продаж відповідно до договору купівлі-продажу квартири вчинено за 8346 грн. Того ж дня, тобто 27 серпня 2001 року, перед укладенням договору купівлі-продажу двокімнатної квартири вона як продавець уклала ще один договір купівлі-продажу квартири, згідно з яким продала, а покупець [PERSON] купила однокімнатну квартиру [ADDRESS], яка на праві приватної власності належала лише їй, [PERSON], на підставі договору купівлі-продажу квартири від 22 травня 1997 року, посвідченого державним нотаріусом Броварської міської державної нотаріальної контори [PERSON] Продаж цієї квартири, яка є її особистим майном, вчинено за 6255 грн., які згідно із договором купівлі-продажу квартири від 27 серпня 2001 року вона одержала до підписання даного договору від покупця [PERSON] Ці кошти в основному і пішли на оплату придбаної нею у [PERSON] двокімнатної квартири. Різниця між придбаною двокімнатною та проданою однокімнатною квартирами становила 2091 грн. (8346 грн. 6255 грн.) і була сплачена за двокімнатну квартиру із спільних коштів подружжя. [PERSON] ця сума коштів 2091 грн. може бути спільним сумісним майном подружжя та предметом поділу. Частки у спільному майні подружжя визначаються за таким розрахунком: 6255 : 8346 х 100 = 75 % частка її дошлюбного майна; 100 % 75 % = 25 % частка спільного майна, що підлягає поділу; 25 % : 2 = 12,5 % частка кожного з подружжя у спільному майні. Виходячи з наведеного, у спірній двокімнатній квартирі їй належить 7/8 часток, а [PERSON] 1/8 частка цієї квартири. Просила визнати за нею, [PERSON], право власності на 7/8 часток квартири [ADDRESS], а за [PERSON] право власності на 1/8 частку даної квартири. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримав та пояснив, що спірна двокімнатна квартира придбана під час перебування сторін у шлюбі за спільні кошти подружжя, вона є спільним сумісним майном подружжя, тому він має право на ? частку цієї квартири. Необхідно також врахувати і те, що на придбання спірної квартири були витрачені кошти в розмірі 7000 доларів США, подаровані йому його матірю [PERSON] Просив суд його позов задовольнити, а у задоволенні зустрічного позову [PERSON] відмовити за його безпідставністю. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов [PERSON] не визнала, дала пояснення, аналогічні викладеному вище, просила суд у задоволенні позову [PERSON] відмовити, а її зустрічний позов задовольнити з підстав, наведених у зустрічній позовній заяві, та врахувати той факт, що 7/8 часток спірної двокімнатної квартири придбано за її особисті кошти. Заслухавши пояснення сторін, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 24 КпШС України, чинного на момент виникнення правовідносин, майно, яке належало кожному з подружжя до одруження, а також одержане ним під час шлюбу в дар або в порядку успадкування, є власністю кожного з них. Згідно із розясненнями, що містилися у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сімю України № 16 від 12 червня 1998 року, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, зясовувати джерело і час придбання зазначеного майна. Якщо котрийсь із подружжя зробив вкладення у придбання спільного майна за рахунок майна, яке належало йому до одруження або було одержане ним під час шлюбу в дар, у порядку спадкування, надбане за кошти, що належали йому до шлюбу, або іншого роздільного майна, то ці вкладення (в тому числі вартість майна до визнання його спільною сумісною власністю на підставі ст. 25 КпШС) мають враховуватися при визначенні часток подружжя у спільній сумісній власності (ст. 28 КпШС). Судом встановлено, що позивач [PERSON] та [PERSON] в період з 18 липня 2001 року по 29 грудня 2006 року перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб, свідоцтвом про розірвання шлюбу, що сторони не заперечували. 22 травня 1997 року [PERSON] після розірвання шлюбу з [PERSON] купила у [PERSON] однокімнатну квартиру [ADDRESS]. Договір купівлі-продажу квартири посвідчений державним нотаріусом Броварської міської державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 3-5657. На підставі цього договору за [PERSON] було зареєстровано право власності на вказану квартиру у Броварському міжміському бюро технічної інвентаризації. 27 серпня 2001 року за участю [PERSON] було укладено два договори купівлі-продажу квартир, які посвідчені приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстровані в реєстрі за №№ 1221, 1224. З договору купівлі-продажу від 27 серпня 2001 року серії АЕВ № 645477, укладеного між [PERSON] та [PERSON], вбачається, що [PERSON] продала, а [PERSON] купила однокімнатну квартиру [ADDRESS], жилою площею 20,7 м2, загальною площею 38,9 м2, яка належала продавцю на підставі зазначеного вище договору купівлі-продажу від 22 травня 1997 року. Договір зареєстрований в реєстрі за № 1224. Згідно із п. 2 цього договору продаж квартири вчинено за 6255 грн., які продавець [PERSON] одержала від покупця [PERSON] до підписання договору. З договору купівлі-продажу від 27 серпня 2001 року серії АЕВ № 645476, укладеного між [PERSON] та [PERSON], видно, що [PERSON] продала, а [PERSON] купила двокімнатну квартиру [ADDRESS], жилою площею 29,5 м2, загальною площею 51,9 м2. Договір зареєстрований в реєстрі за № 1221. Згідно із п. 2 даного договору продаж квартири вчинено за 8346 грн., які продавець [PERSON] одержала від покупця [PERSON] після підписання договору. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що до укладення договору купівлі-продажу спірної двокімнатної квартири вона одержала від [PERSON] кошти в сумі 6255 грн. за продаж належної лише їй на праві власності однокімнатної квартири, які передала продавцю [PERSON], після чого вона та [PERSON] підписали договір купівлі-продажу однокімнатної квартири, що відображено приватним нотаріусом [PERSON] у договорах купівлі-продажу квартир. Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що на придбання спірної двокімнатної квартири [ADDRESS] витрачено 6255 грн., які є особистою приватною власністю [PERSON], та 2091 грн., які є спільними сумісними коштами подружжя сторін. За таких обставин, враховуючи, що спірна двокімнатна квартира придбана за рахунок коштів, одержаних від продажу однокімнатної квартири, яка придбана відповідачем [PERSON] до реєстрації шлюбу з позивачем [PERSON], суд вважає, що для придбання спірної квартири [ADDRESS] [PERSON] витратила 7300 грн. 50 коп. (2091 грн. : 2 + 6255 грн.), що становить 7/8 часток цієї квартири, а позивач [PERSON] 1045 грн. 50 коп. (2091 грн. : 2), що становить 1/8 частку даної квартири. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Доводи позивача [PERSON] про те, що для купівлі спірної квартири були використані кошти в розмірі 7000 доларів США, подаровані йому його матірю [PERSON], свого підтвердження в суді не знайшли. Свідок [PERSON] у судовому засіданні показала, що в кінці травня на початку червня 2001 року, тобто до шлюбу, у присутності свідків вона подарувала своєму синові [PERSON] кошти в розмірі 7000 доларів США. Проте, яким чином останній розпорядився цими коштами, вона не знає. Можливо він витратив їх на придбання спірної квартири, однак їй це достовірно не відомо. Відповідач [PERSON] проти цього категорично заперечувала та пояснила, що до шлюбу у червні 2001 року позивач [PERSON] витратив на придбання автомобіля Опель-Омега кошти в розмірі 3000 доларів США, про іншу частину коштів їй нічого не відомо. Допитаний в суді свідок [PERSON] показав, що на початку червня 2001 року він продав вказаний вище автомобіль молодій парі сторонам у справі за 3000 доларів США. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню частково, а зустрічний позов [PERSON] повністю. На підставі ст. ст. 22, 24, 28 КпШС України,

Outcome: partial