Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, з урахуванням уточнень, до [PERSON] про відшкодування 50 % матеріальних збитків та моральної шкоди, заподіяних внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 17 лютого 2007 року о 02.50 годин на перехресті вулиці [PERSON] з провулком Конюшений сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів "ДЕО-Ланос", реєстраційний № [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] та "ВАЗ-21099", реєстраційний № [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] Згідно постанови Московського районного суду м.Харкова від 05.04.2007 року винними в ДТП визнано відповідача, який порушив п. 10.1 ПДР України, що і стало причиною зіткнення автомобілів. Дана постанова скасована. Згідно постанови Московського районного суду м.Харкова від 01.04.2008 року [PERSON] звільнений від адміністративної відповідальності і провадження по справі закрито в зв"язку із закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності. В результаті ДТП [PERSON] завдана матеріальна шкода завдана в зв"язку з пошкодженням автомобіля, на суму 4926,06 грн. згідно висновку № 68 спеціаліста автотоварознавця. Крім того, [PERSON] зазнав витрат на оплату послуг пошти для виклику відповідача на огляд його автомобіля 18,36 грн. та з оплати послуг спеціаліста автотоварознавця 345 грн., а також несе втрати від інфляції в гривні. Всього завдано матеріальної шкоди на суму 5289,42 грн. Матеріальна шкода від інфляції складає 2491,32 грн., за відрахуванням шкоди у 2007 році, виходячи з офіційного повідомлення Держкомстату України, опублікованого в газеті "Урядовий кур"єр" № 1 від 09.10.2009 року, № 23 від 10.02. 2009 року та № 43 від 11.03.2009 року індекси інфляції по Україні становили, квітень 2007 р.- 100,0%, травень 2007 р.- 100,6%, червень 2007 р.- 102,2 %, липень -101,4%, серпень 2007 р.- 100,6%, вересень 2007 - 102,2%, жовтень 2007 р.-102,9 %, листопад 2007 р.- 102,2%, грудень 2007 р.-102,1%, за 2008 рік- 122,3%, за січень 2009 р.- 102,9%, за лютий 2009 р.-101,5%. В справі про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] є висновок автотехнічної експертизи № 12085 від 28.02.2008 року, відповідно до якого запропоновано два варіанти висновку: за показаннями [PERSON] та свідка [PERSON] дії [PERSON] не відповідали вимогам п.8.10 ПДР України, і знаходились, з технічної точки зору, у причинному зв"язку з виникненням ДТП; за показаннями [PERSON] дії [PERSON] не відповідали вимогам п. 16.6 ПДР України, і знаходились, з технічної точки зору, у причинному зв"язку з виникненням ДТП. Тобто вина [PERSON] та [PERSON] в ДТП є обоюдною. Крім того, [PERSON] зазнав моральних страждань, які оцінює в розмірі 10000 грн., оскільки в звязку з ДТП дуже перелякався за своє життя і здоров"я, отримав стрес, автомобілем не користувався, хоча в ньому була гостра необхідність для поїздок в цілях отримання доходу для проживання і для перевезення дружини та неповнолітньої дитини. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, посилаючись на те, що дорожньо-транспортна пригода сталася за обоюдної вини його та позивача. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи, допитавши свідків, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлені такі факти факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 17 лютого 2007 року сталося зіткнення автомобілю ВАЗ-21099, реєстраційний № [NUMBER], під керуванням [PERSON], з автомобілем ДЕО-Ланос, реєстраційний № [NUMBER] під керуванням [PERSON] Відповідно до постанови Московського районного суду м. Харкова від 05.04.2007 року дорожньо-транспортна пригода, яка мала місце 17 лютого 2007 року, сталася внаслідок порушення водієм [PERSON] п. 10.1 Правил дорожнього руху України. Дана постанова скасована Постановою апеляційного суду Харківської області від 11.102007 року. Згідно постанови Московського районного суду м.Харкова від 01.04.2008 року [PERSON] звільнений від адміністративної відповідальності і провадження по справі закрито в зв"язку із закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності. Відповідно до висновку автотехнічної експертизи № 12085 від 28.02.2008 року запропоновано два варіанти висновку: за показаннями [PERSON] та свідка [PERSON] дії [PERSON] не відповідали вимогам п.8.10 ПДР України, і знаходились, з технічної точки зору, у причинному зв"язку з виникненням ДТП; за показаннями [PERSON] дії [PERSON] не відповідали вимогам п. 16.6 ПДР України, і знаходились, з технічної точки зору, у причинному зв"язку з виникненням ДТП. Зі звіту №68 дослідження спеціаліста-автотоварознавця автомобіля ВАЗ 21099 від 16.04.2007 року вбачається, що матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля ВАЗ-21099, реєстраційний № [NUMBER] в результаті його пошкодження при ДТП, складає 4926 грн. 06 коп. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, заподіяна джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого утворює підвищену небезпеку. Враховуючи зазначене, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] матеріальної шкоди у розмірі 2644 грн. 71 коп., завданої джерелом підвищеної небезпеки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також матеріальної шкоди від інфляції у розмірі 1245 грн. 66 коп. підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно зі ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Суд вважає, що позивач [PERSON] зазнав душевних страждань внаслідок пошкодження його автомобілю, у зв"язку з чим було порушено його звичайний уклад життя, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди він на певний час втратив можливість користуватися автомобілем, тому в частині відшкодування моральної шкоди на його користь підлягає частковому задоволенню в сумі 2000 грн. 00 коп. Згідно квитанцій, що знаходяться в матеріалах справи, при подачі позову [PERSON] до суду було сплачено судовий збір у розмірі 30,75 грн., та витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи у розмірі 18,75 грн., які відповідно до положень ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача [PERSON] на його користь. Позовні вимоги про стягнення витрат на правову допомогу не підлягають задоволенню, оскільки належних доказів на підтвердження таких витрат та їх розрахунку у відповідності з вимогами постанови КМУ №590 від 27 квітня 2006 року "Про граничні розміри компенсаційних витрат, повязаних з розглядом цивільних та адміністративних справ і порядок їх компенсації за рахунок держави" відповідно до ст. 60 ЦПК України позивач та його представник не надали, і матеріали справи таких доказів не містять. Таким чином, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню частково, з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню 50 % завданих матеріальних збитків на загальну суму у розмірі 5939, 87 грн. та моральна шкоду у розмірі 2000 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial