Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-25 00:00:00

Позивачка у квітні 2008 року звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просила суд в порядку розподілу спільного майна подружжя виділити їй грошові кошти, що перебувають на банківських рахунках у ПАТ КБ ПриватБанк, відкритих на імя відповідача, залишивши останньому автомобіль [PERSON], 2002 р.в., № кузову JN1CCUA33U0083882. Під час розгляду справи заявлені вимоги неодноразово уточнювала та доповнювала (а.с. 30-32, 49-52, 112-115), в їх останній редакції просила суд визнати недійсною біржову угоду купівлі-продажу автомобіля [PERSON], 2002 р.в., № кузову JN1CCUA33U0083882, укладену 07.05.2008 р. між продавцем [PERSON] та покупцем [PERSON], визнати недійсним правочин по відчуженню зазначеного автомобіля, укладений 19.06.2008 р. між продавцем [PERSON] та покупцем [PERSON], в порядку розподілу спільного майна подружжя виділити їй вищезазначений автомобіль, залишивши за відповідачем [PERSON] грошові кошти на банківських рахунках в ПАТ КБ ПриватБанк, відкритих на його імя. У судовому засіданні позивачка та її представник заявлені вимоги підтримали, на їх задоволенні наполягали. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] до суду не зявилися, про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином (а.с. 190, 191). Відповідач [PERSON] до суду не зявився, за місцем реєстрації, підтвердженим даними адресного обліку МВС (а.с. 148), поштову кореспонденцію не отримує (а.с. 187), у звязку з чим про день та час розгляду справи був повідомлений шляхом публікації оголошення у пресі (а.с. 192). За викладених обставин суд вважає за необхідне розглянути справу без участі відповідачів у заочному порядку. Заслухавши пояснення осіб, що приймали участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачка та відповідач з 11.10.2003 р. перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с. 12), що був розірваний рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12.06.2008 р. (а.с. 118). 18.12.2007 р. була укладена біржова угода купівлі-продажу, за якою відповідачем був придбаний у ТОВ Евертон за ціну у розмірі 38.100, 00 грн. автомобіль Ніссан Максима, № кузову JN1CCUA33U0083882 (а.с. 13). 07.05.2008 р. між відповідачами [PERSON] та [PERSON] була укладена біржова угода № 122880, на підставі якої зазначений автомобіль перейшов у власність відповідача [PERSON] та 20.05.2008 р. був зареєстрований за ним (а.с. 26). 19.06.2008 р. був укладений договір купівлі-продажу, оформлений довідкою-рахунком ЦБР № 227988, на підставі якого автомобіль Ніссан Максима, № кузову JN1CCUA33U0083882, перейшов у власність відповідачки [PERSON] та 17.07.2008 р. був зареєстрований за нею (а.с. 47). Також з матеріалів справи вбачається, що на імя відповідача у ПАТ КБ ПриватБанк відкриті рахунки, залишок коштів на яких складає 8,23 грн., та кредитний картковий рахунок з лімітом отримання кредитних коштів у розмірі 5.157, 42 грн. (а.с. 134). На наявність іншого спільного майна сторони не посилалися, вимоги щодо такого не заявляли. Аналізуючи спірні правовідносини, суд приходить до наступного. Так, оскільки спірний автомобіль був придбаний у період перебування [PERSON] та [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, згідно ст. 60 СК України він вважається набутим спільно та є їх спільною сумісною власністю, а отже розпорядження ним підлягало здійсненню з урахуванням обмежень, встановлених ч. 2 ст. 369 ЦК України, а саме за спільною згодою співвласників. Враховуючи, що така згода позивачки отримана не була, оспорювана у справі біржова угода від 07.05.2008 р. № 122880 підлягає визнанню недійсною на підставі ч. 4 ст. 369 ЦК України. При цьому підлягають задоволенню також вимоги, заявлені щодо визнання недійсним договору купівлі-продажу від 19.06.2008 р., оформленого довідкою-рахунком ЦБР № 227988, оскільки згідно ст. ст. 216, 236 ЦК України правочин, визнаний судом недійсним, є таким з моменту його вчинення та не тягне будь-яких наслідків, окрім повязаних з його недійсністю. Таким чином, з урахуванням визнання недійсною біржової угоди від 07.05.2008 р. № 122880 договір купівлі-продажу від 19.06.2008 р., оформлений довідкою-рахунком ЦБР № 227988, є укладеним особою, що не мала права відчуження майна у розумінні ст. 658 ЦК України. За таких обставин цей договір також підлягає визнанню недійсним на підставі ч. 1 ст. 203, ч. 1 ст. 215 ЦК України. Виходячи з наведеного позовні вимоги в частині поділу спірного автомобіля між сторонами як їх спільного майна є обгрунтованими, оскільки згідно ч. 1 ст. 216 ЦК України він у звязку з визнанням оспорюваних правочинів недійсними підлягає поверненню у спільну сумісну власність позивачки та відповідача [PERSON] Відповідно до ст. ст. 69-71 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що є у їх спільній сумісній власності, незалежно від розірвання шлюбу, а розмір їх часток при цьому презюмується рівним. Майно, що є предметом спільної сумісної власності, ділиться в натурі, а спір між подружжям з цього приводу підлягає вирішенню у судовому порядку. З урахуванням фактичних обставин справи позовні вимоги у цій частині не можуть бути задоволені у повному обсязі, оскільки грошові суми на банківських рахунках, які пропонується залишити за відповідачем, є вкрай незначними та неспівмірні вартості автомобіля, на який претендує позивачка, у звязку з чим суд вважає за необхідне задовольнити позов частково та розділити спільно набуте сторонами майно порівну, визнавши за позивачкою право власності на ? частину спірного автомобіля. Згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати у справі покладаються на сторону, проти якої ухвалене рішення, пропорційно задоволеній частині позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial