Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з цивільним позовом до Городищенської районної державної лабораторії ветеринарної медицини про поновлення на роботі і оплату за час вимушеного прогулу. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, [PERSON] посилається на те, що 01.10.1992 року, відповідно до наказу № 13 від 28.09.1992 року, вона була призначена на посаду завідуючої державної лабораторії ветеринарно санітарної експертизи на ринку м. Городище. Наказом № 29 від 21.08.2009 року її звільнено з роботи з 23 серпня 2009 року у звязку із систематичним невиконанням покладених на неї трудовим договором обовязків, за п.3 ч.1 ст.40 КЗпП України. Вважаючи звільнення незаконним, оскільки дата винесеного наказу не збігається з датою звільнення, невірно зроблено запис до трудової книжки, не дотримано порядку звільнення стосовно отримання попередньої згоди на звільнення профспілковим комітетом, а також на час винесення наказу вона хворіла, що підтверджується листком тимчасової непрацездатності, крім того дата звільнення є вихідним днем та, не була письмово повідомлена про нарахування заробітної плати при звільненні, а тому змушена звернутися до суду за захистом порушеного права на працю. У судовому засіданні позивачка та її представник позов підтримали, посилаючись на обставини викладені в позові, просять поновити [PERSON] на займаній посаді та стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу. Представник Городищенської районної державної лабораторії ветеринарної медицини позов не визнав посилаючись на те, що [PERSON] не виконувала належним чином свої обовязки регламентовані посадовою інструкцією. За що її наказом Городищенської районної державної лабораторії ветеринарної медицини від 10.03.2009 року №14 було попереджено, а наказом від 20.03.2009 року № 15 - винесена догана. Проте після дисциплінарного стягнення [PERSON] продовжувала неналежним чином виконувати свої посадові обовязки. Дата звільнення [PERSON] з займаної посади зазначена у трудовій книжці дійсно не відповідає даті вказаній у наказі. Це технічна помилка, яку вони готові виправити. Проте вона була ознайомлена з наказом № 29 від 21.08.2009 року у встановленому законом порядку і день звільнення, зазначений у наказі (23.08.2009 року) був робочим днем для [PERSON] із якого вона згідно лікарняного листка мала приступити до роботи. 28 грудня 2009 року представник Городищенської районної державної лабораторії ветеринарної медицини була відсутня у судовому засіданні, попередньо попередивши суд, у звязку з професійною необхідністю. Представник Городищенської районної державної лікарні ветеринарної медицини позов не визнав, просить відмовити у їх задоволенні. Третя особа [PERSON] у судове засідання не зявилась, однак надіслала на адресу суду заяву у якій вказує, що позовні вимоги не визнає, заперечує щодо їх задоволення, просить справу розглянути у її відсутність. Суд вважає за можливе слухати справу у відсутності третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - [PERSON]. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши учасників судового розгляду, вважає, що даний позов не підлягає до задоволення з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що позивачка [PERSON] з 01.10.1991 року по 21.08.2009 року перебувала на посаді завідуючої державної лабораторії ветеринарно санітарної експертизи на ринку м. Городище та була звільнена у звязку із систематичним невиконанням без поважних причин обовязків, покладених на неї трудовим договором. Згідно п.1 Положення про районну державну лабораторію ветеринарної медицини (далі-лабораторія), затвердженого Управлінням ветеринарної медицини в Городищенському районі №3 від 25.03.2004 року державна лабораторія ветеринарно санітарної експертизи на ринку є структурним підрозділом лабораторії. У відповідності до п.1.7 Положення про державну лабораторію ветеринарно санітарної експертизи на ринку м. Городище, затвердженого Управлінням ветеринарної медицини в Городищенському районі, лабораторію очолює завідувач лікар ветеринарної медицини, який призначається і звільняється із займаної посади керівником відповідної державної установи ветеринарної медицини району ( міста), у підпорядкуванні якої є лабораторія. Згідно з наказом № 29 від 21.08.2009 року завідуючу державної лабораторії ветеринарно санітарної експертизи на ринку м. Городище - [PERSON] звільнено з 23.08.2009 року із займаної посади за систематичне невиконання без поважних причин, покладених на неї трудовим договором. Ці обставини стали підставами звільнення [PERSON] і їм дана юридична кваліфікація п.3 ч.1 ст. 40 КЗпП. Досліджуючи обставини, які стали підставою звільнення та перевіряючи їх відповідність законові, суд приходить до висновку про правомірність звільнення [PERSON] із займаної посади. Згідно п.3 ч.1 ст. 40 КЗпП України розірвання договору з ініціативи власника може бути у разі систематичного невиконання працівником без поважних причин обовязків, покладених на нього трудовим договором або правилами трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи застосувалося дисциплінарного чи громадського стягнення. Стаття 139 КЗпП України зазначає, що працівники зобовязані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової дисципліни, яка в силу ст. 140 КЗпП забезпечується створенням необхідних організаційних та економічних умов для нормальної високопрдуктивної роботи. За порушення трудової дисципліни до працівників застосовуються заходи стягнення, один з яких догана, яка має певні юридичні наслідки. У судовому засіданні встановлено, згідно наказу головного державного інспектора ветеринарної медицини в Черкаській області від 24.02.2009 року, винесеного за результатами перевірки державної лабораторії ветеринарно санітарної експертизи на агропродовольчому ринку м. Городище, завідуючу ДЛВСЕ [PERSON] наказано притягти до дисциплінарної відповідальності та розглянути питання про відповідність займаній посаді, з яким [PERSON] у встановленому порядку була ознайомлена. 10.03.2009 року наказом №14 в.о. директора Городищенської районної державної лабораторії ветеринарної медицини, [PERSON] була попереджена з наданням терміну на усунення недоліків у своїй роботі. Однак, [PERSON] ніяких дій по усуненню недоліків у своїй роботі не прийняла і наказом № 15 від 20.03.2009 року, відносно неї було винесено догану. Однак і дане дисциплінарне стягнення -догана, не справило на [PERSON] належного впливу. Згідно висновку акта, складеного 17.06.2009 року, затвердженого управлінням ветеринарної медицини у Городищенському районі, підписаного його членами, завідуюча ДЛВСЕ на ринку м. Городище [PERSON] не відповідає займаній посаді і поставлене питання про подальше її перебування на займаній посаді. 19.06.2009 року в.о. директора Городищенської районної державної лабораторії ветеринарної медицини [PERSON], звернулася до голови профспілкового органу для отримання згоди на звільнення [PERSON] із займаної посади. Відповідно до ч.1 ст. 43 КЗпП України звільнення з підстав зазначених п.2 ст. 40 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу, первинної профспілкової організації, членом якої є працівник. Пункт 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року № 9 Про практику розгляду судами трудових спорів зазначає, якщо за положенням чинного законодавства у цих випадках згода відповідного органу має бути попередньою, суд бере до уваги лише таку згоду, оскільки іншого законом не передбачено. Встановлено, що звільнення [PERSON] було проведено без згоди профспілкового органу, проте така згода була надана 28.10.2009 року і на запит суду протокол зборів приєднаний до матеріалів справи (а.с.84), що не суперечить закону і не є підставою для поновлення [PERSON] на займаній посаді. Твердження представника позивачки, що звільнення відбулося у вихідний день ( неділя) та у період її тимчасової непрацездатності не знайшли свого підтвердження та були повністю спростовані у судовому засіданні. Державна лабораторія ветеринарно санітарної експертизи на ринку м. Городище, яка є структурним підрозділом Городищенської районної державної лабораторії ветеринарної медицини являється установою, функції якої повязані з безперевним обслуговуванням населення і неділя для [PERSON] не був вихідним днем, а робочим, а в силу ст. 69 КЗпП вихідні дні їй надавалися в різні дні тижня. Наказ про її звільнення винесений 21.08.2009 року, але дата звільнення зазначена у наказі - 23.08.2009 рік. З даним наказом вона була ознайомлена у встановленому порядку, проте від підпису відмовилася. Згідно лікарняного листка, [PERSON] 23.08.2009 року мала приступити до роботи. З огляду на викладене, суд вважає, що такий юридичний факт як припинення трудового договору з [PERSON] мав місце того дня, коли вона вже мала приступити до роботи, а отже до періоду тимчасової непрацездатності не входить. Помилковість у запису до трудової книжки, стосовно дати звільнення, також не є вагомим доказом для поновлення [PERSON] на роботі. Посилання позивачки, що це уже повторне її звільнення не є належним доказом для розгляду даного спору по суті. Дійсно встановлено, що наказом № 19 від 18.06.2009 року [PERSON]М звільняли із займаної посади. Проте даний наказ не вступив у силу, оскільки він був виданий в період її тимчасової непрацездатності і вона у встановленому законом порядку з ним не ознайомлена, отже він немає ніяких юридичних наслідків і до трудової книжки, яка є основним документом про трудову діяльність працівника, запису не зроблено. Суд, співставляючи зазначені фактичні обставини справи та обєктивно і у відповідності до ст.212 ЦПК України досліджені в судовому засіданні всі докази, приходить до висновку про правомірність та правильність звільнення [PERSON] із займаної посади, оскільки доведено, що в її діях неодноразово фіксувалися порушення обовязків покладених на неї трудовим договором та посадовою інструкцією. За такі проступки до неї застосовувалися попередження та догана з дотриманням правил та порядку накладення дисциплінарних стягнень, з якими [PERSON] погоджувалася та не оскаржувала згідно чинного законодавства. Також судом взято до уваги роботу [PERSON] і зясовано що відносно неї наказом від 13.11.2008 року була винесена догана, яка належного впливу на неї не справила. Отже, розірвання трудового договору з позивачкою за ініціативою власника є обґрунтованим та таким, що відповідає чинному законодавству про працю.

Outcome: dismissed