Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-26 00:00:00

В квітні 2010 р. [PERSON] звернулася з позовом до суду до [PERSON] про стягнення аліментів, вказуючи на те, що 09 липня 1994 року зареєструвала шлюб з відповідачем. В даний час вона звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. Від спільного проживання сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Син сторін проживає разом з ними та знаходиться на повному утриманні позивача. Син сторін тяжко хворіє та потребує постійного догляду та лікування. Відповідач не дивлячись на свій обов'язок не надає матеріальної допомоги на утримання сина в добровільному порядку. В зв'язку з чим позивач змушена звернутися до суду. Просить суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти в розмірі 400 гривень щомісячно на утримання сина [PERSON], [INFO] та зобовязати відповідача приймати участь у додаткових витратах на лікування дитини. У судовому засіданні позивач змінила позовні вимоги, зазначивши, що підтримує позовні вимоги тільки в частині стягнення аліментів в розмірі 400 грн. з відповідача на її користь на утримання сина, до досягнення [PERSON] повноліття, яке наступить 31 серпня 2014 року; в частині позовних вимог про стягнення з відповідача додаткових витрат позивач відмовилась. Відповідач змінений позов визнав повністю та не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання сина. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 зазначеного Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У судовому засіданні достовірно встановлено, що 09 липня 1994 року сторони зареєстрували шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу за актовим записом № 02 від 09.07.1994 року, виданого Оситнянською сільською радою Новомиргородського району Кіровоградської області. Від спільного проживання сторони мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про його народження за актовим записом № 05 від 10.09.1996 р., виданого Оситнянською сільською радою Новомиргородського району Кіровоградської області. В даний час син сторін проживає разом з позивачем та знаходиться на її повному утриманні, що підтверджується довідкою за № 85 від 07.04.2010 року виданої Оситнянською сільською радою Новомиргородського району Кіровоградської області. За змістом ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. У судовому засіданні встановлено, що відповідач не дивлячись на свій обовязок участі у вихованні дітей в повній мірі не приймає, матеріальної допомоги на їх утримання в достатній мірі не надає, у звязку з чим з відповідача необхідно стягнути аліменти в примусовому порядку у розмірі у якому просить позивач. Згідно з ч.1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними, при цьому він не може бути меншим за розміром, передбаченого ч.2 ст. 182 СК України, тобто меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до положень ч.1 ст. 183 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку ( доходу ) її матері, батька або в твердій грошовій сумі ( ст. 184 СК України ) і виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд відповідно до ст.182, 185 СК України враховує: стан здоровя та матеріальне становище позивача, відповідача, неповнолітнього [PERSON], відсутність у позивача та відповідача аліментів на інших дітей, а також інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до медичного висновку № 12 від 07.03.2008 року - [PERSON], [INFO] є дитиною-інвалідом, хворіє на ДЦП та потребує лікування. Як вбачається з матеріалів справи, позовна заява [PERSON] надійшла до суду і зареєстрована 14 квітня 2010 року. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. У звязку з цим, суд вважає, що аліменти повинні стягуватися з [PERSON] з дня предявлення позову, а саме з 14 квітня 2010 року. Крім того, відповідно до вимог ст. 3 Декрету Кабінету Міністрів України Про державне мито, ст.ст.81, 88 ЦПК України, судовий збір у розмір 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь держави. Враховуючи викладене,

Outcome: approved