Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-22 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та на своє утримання до досягнення дитиною 3-х років, в якому зазначає, що вони з відповідачем з 2007 року перебувають в шлюбі, від якого мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. На теперішній час вони з відповідачем проживають окремо, шлюбні відносини між ними припинені, відповідач матеріально дитину не забезпечує, участі у вихованні сина не приймає. Її матеріальне становище не дозволяє їй забезпечувати сина, вона не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, ніяких сторонніх доходів не має, крім державної допомоги на дитину в розмірі 130 грн. Відповідач працює, має стабільний постійний заробіток, розмір його заробітної плати приблизно становить 3000 грн. на місяць. Позивач в позові вказує, що за таких обставин відповідач має бути притягнутий до сплати аліментів на утримання дитини в розмірі Ул частини його заробітку, а також до сплати аліментів на її утримання в такому ж розмірі. Вона просить задовольнити її позов. В судовому засіданні позивачка свій позов підтримала в повному обсязі, пояснила, що зараз, вже більше 3-х місяців, вони проживають окремо, відповідач не надає їй ніякої матеріальної допомоги ні на утримання дитини, ні на її утримання, тому вона просить задовольнити її позов. Відповідач позов визнав, не заперечує проти його задоволення. Визнання ним позову не суперечить закону, не порушує чиї-небудь права та інтереси, тому суд приходить до обґрунтованого висновку про наявність законних підстав для прийняття визнання позову відповідачем і для ухвалення рішення про задоволення позову. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних членів сім'ї та інші обставини, що мають значення для розгляду справи. В ст. 84 Сімейного кодексу зазначено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Таке право дружина має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Як встановлено в судовому засіданні, а також підтверджено матеріалами справи, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями відповідних свідоцтв про шлюб та про народження дитини (а.с.7,8), довідкою про склад сім'ї позивачки, з якої вбачається, що дитина проживає разом з нею (а.с.9) та довідкою УПЗСН, з якої вбачається, що розмір державної допомоги, яку отримує позивач на дитину, складає 130 грн. (а.с.Ю). Відповідач не заперечус проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини та дружини в зазначеному позивачкою розмірі. Судові витрати, понесені позивачем в зв'язку з оплатою правової допомоги адвоката, нею документально не підтверджені, тому позовна вимога в цій частині задоволенню не підлягає. Згідно з цивільно-процесуальним законодавством (ст.88 ЦПК України) з відповідача підлягає стягненню державне мито (судовий збір) в розмірі 51.00 грн., також витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120.00 грн.

Outcome: approved