Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги по центральному опаленню, посилаючись на те, що відповідач мешкає за адресою: с. Єлизаветівка, Лозівського району, Харківської області, б. 24, кв. 12 та користується послугами позивача, але оплату не проводить. Так станом на 1 квітня 2010 року заборгованість з теплопостачання за період з 01.08.2007 року по 1.04.2010 року складає 6577 гривень 80 копійок. Відповідачу неодноразово надсилалося попередження про сплату заборгованості, які залишилися без уваги. В звязку з чим просить стягнути з відповідача по справі заборгованість за послуги по центральному опаленню у розмірі 6577 гривень 80 копійок та витрати на інформаційно-технічне забезпечення у розмірі 30 гривень. В судовому засідання представник позивача підтримав свої позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчать повідомлення про одержання судової повістки, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд знаходить позов, що підлягає задоволенню за наступними підставами: Статтями 1, 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст. 3 ЦПК України кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку. Способами захисту цивільних прав та інтересів, можуть зокрема бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення та інші. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обовязки, визначаються Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Відповідно до ст. 1 цього Закону комунальні послуги результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезенням побутових відходів у порядку, встановленому законодавством; Статтею 4 вказаного Закону передбачено, що законодавство України у сфері житлово-комунальних послуг базується на Конституції України і складається з нормативно-правових актів у галузі цивільного, житлового законодавства, цього Закону та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері житлово-комунальних послуг. Як встановлено по справі, відповідач мешкає за адресою: с. Єлизаветівка, Лозівського району, Харківської області, б. 24, кв. 12. Згідно особистого рахунку відповідачу надавалися послуги по житлово-комунальним послугам, але він не проводив оплату за дані послуги, в звязку з чим станом на 1 квітня 2010 року за період з 01 серпня 2007 року по 1 квітня 2010 року склалася заборгованість за теплопостачання у розмірі 6577 гривень 80 копійок. Відповідачу надсилалося попередження про необхідність сплати заборгованість, яке залишилося без уваги. Стаття 162 ЖК України передбачає, що наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. На підтвердження своїх вимог позивачем надано розшифровку суми заборгованості відповідача. Згідно ст..ст. 67,68 ЖК України відповідач зобовязаний проводити оплату комунальних послуг, однак оплата не проводиться, тому суд знаходить необхідним стягнути суму заборгованості за теплопостачання у розмірі 6577 гривень 80 копійок з відповідача по справі. Крім цього згідно ст. 526 ЦК України передбачає, що зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього ж Кодексу, інших актів цивільного законодавства. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача по справі витрати на інформаційно-технічне забезпечення у розмірі 30 гривень на користь Лозівського комунального підприємства «Теплові мережі», які були сплачені позивачем при подачі позовної заяви до суду. Крім цього відповідно до п. 3 ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача по справі судовий збір у розмірі 65 гривень 77 копійок на користь держави, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору згідно рішення Єлизаветівської сільської ради Лозівського району Харківської області від 25 лютого 2010 року.

Outcome: approved