Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-29 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою № 146 в буд. 26 по пр. Бажана у м. Києві, посилаючись на те, що він з липня 2007 року забрав всі свої особисті речі та переїхав проживати до жінки, з якою підтримував інтимні стосунки. З того часу він перестав відноситись до даного приміщення, як до свого постійного місця проживання. Відповідач там більше ніколи не зявлявся, хоча вона не чинила йому перепон у користуванні даним житлом. 14.11.2008 року шлюб між сторонами було розірвано. Всі ці роки позивачка самостійно сплачує витрати по утриманню квартири, відповідач у цьому ніякої участі не приймає. На прохання позивачки до колишнього чоловіка подати заяву про зняття з реєстраційного обліку, він погоджувався , але так і не вчинив жодних дій. Тому залишається бути зареєстрованим, чим перешкоджає позивачці у здійсненні її прав власника квартири у повному обсязі. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити, визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням - квартирою № 146 по пр. Бажана, 26 у м. Києві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, за останнім відомим місцем проживання . Судом відповідно до положень ст. 224 ЦПК України визнано за можливе ухвалити по даній справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, вислухавши пояснення позивачки, показання свідків, дослідивши матеріали справи, вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з копії свідоцтва про право власності на квартиру від 11.04.2001 року, виданого Головним управлінням житлового забезпечення КМДА на підставі наказу № 141- С/КІ від 14.02.2001 року, квартира [ADDRESS], яка складається з однієї кімнати, жилою площею 18,1 кв.м., загальною площею 46,4 кв.м. належить [PERSON] на праві приватної власності ( а.с 15). Відповідно до свідоцтва про одруження , виданого Відділом РАГС Славутицького МУЮ Київської області, у звязку з одруженням 30.11.2002 року з [PERSON] позивачка змінила прізвище з «Халіпова» на «Кулініч» ( а.с. 4). Як вбачається з свідоцтва про розірвання шлюбу, шлюб між сторонами було розірвано 14.11.2008 року. 22.04.2009 року позивачка одружилась з [PERSON], у звязку з чим змінила прізвище з «Кулініч» на «Величковська» ( а.с. 6) Згідно з довідкою форми № 3, виданою Відділенням № 2 КП «Житло-Сервіс» . в квартирі [ADDRESS] зареєстровані : з 14.06.2001 року - власник квартири [PERSON], [INFO] ; з 13.12.2002 року - колишній чоловік [PERSON], [INFO] ; з 06.11.2003 року - діти сторін [PERSON], [INFO] та [PERSON]. [INFO] (а.с. 7-8). Як вбачається з квитанцій про сплату житлово-комунальних послуг , витрати по утриманню квартири [ADDRESS] несе позивачка ( а.с. 12-14). Відповідно до актів від 04.12.2007 року, 19.11.2008 року та 10.06.2009 року, складених за участю мешканки [INFO] Н.М., а також свідків [PERSON] та [PERSON] , при огляді квартири [ADDRESS] речей, належних [PERSON] не виявлено. Встановлено, що [PERSON] в квартирі не проживає (а.с. 9-11). Вказане також підтверджується актами, складеними працівниками відділення № 2 КП «Житло-сервіс» від 26.03.2010 року та 02.06.2010 року ( а.с. 44) Як встановлено з показів свідка [PERSON], матері позивачки, в 2007 році їй зателефонувала дочка та повідомила, що чоловік [PERSON] забрав речі і пішов з квартири , залишивши її з двома дітьми. З того часу чоловік дочки у спірній квартирі не проживає. Вона періодично приїжджає у квартиру, однак більше його не бачила. Свідок [PERSON] пояснила, що вона знайома з позивачкою з 2005 року, тому свідку відомо, що чоловік позивачки [PERSON] в 2007 році залишив сімю, забрав усі свої речі, і більше в квартиру не повертався. Отже, судом достовірно встановлено, що відповідач [PERSON] з 2007 року в спірному жилому приміщенні не проживає без поважних причин , квартирної плати не сплачує, його особистих речей в квартирі немає. Відповідно до ст. 317, 383 ЦК України, власникові належать права володіння, користування, розпорядження своїм майном. Власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї та інших осіб. Статтею 391 ЦК України передбачено право власника вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 405 ЦК України , члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, суд вважає, що [PERSON] втратив право користування спірним жилим приміщенням, оскільки не проживає в ньому понад один рік без поважних причин, тому позов [PERSON] підлягає задоволенню. На підставі викладеного, ст. 317,319,322,383,391,405 ЦК України, ст.ст. 150,151,156,160,162,163 ЖК України,

Outcome: approved