Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-20 00:00:00

Позивач звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовом, у якому просить звернути стягнення на предмет іпотеки - квартиру загальною площею 57,3 кв.м., житловою площею 34,6 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] - для погашення боргових зобовязань відповідачів [PERSON], [PERSON] на загальну суму 15995,46 доларів США, у тому числі 14090,23 доларів США - загальна заборгованість по кредиту, 905,23 доларів США - заборгованість по відсоткам за кредит, 1000 доларів США- штраф за невиконання прийнятих на себе зобовязань по кредитному договору, визначивши спосіб реалізації предмету застави - продаж предмету іпотеки шляхом укладення договору купівлі - продажу з будь-якою особою покупцем з отриманням Витягу з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно, а також наданням позивачу всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу, виселити відповідачів з спірної квартири та стягнути судові витрати по справі. Представник позивача в судове засідання не зявився, від нього надійшло клопотання з проханням розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги, викладені в позовній заяві підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, від нього надійшла заява з проханням слухати справу за його відсутності, у позові просить відмовити на підставі поданих ним письмових заперечень. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, від неї надійшла заява з проханням слухати справу за її відсутності, в звязку з неможливістю бути присутньою в судовому засіданні, позов не визнає, просить у позові відмовити на підставі заперечень [PERSON] Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню за наступними підставами. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Як вбачається з вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і виплати проценти. 23 січня 2007 р. між Промінвестбанком в особі філії «Відділення Промінвестбанку у м. Мелітополь Запорізької області» і [PERSON] був укладений кредитний договір № 6д-07, на підставі якого [PERSON] був наданий кредит в сумі 18000 доларів США на ремонт житла та поточні потреби. В якості забезпечення повернення кредиту з відповідачами був укладений іпотечний договір № 2 від 23.01.2007 р., на підставі якого в іпотеку банку була надана нерухомість, а саме: квартира загальною площею 57,3 кв.м. та житловою площею 34,6 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Іпотечний договір був посвідчений приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу [PERSON] 23 січня 2007 року за реєстраційним номером 278. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобовязанням є право відношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. З вимог ст. 525 ЦК України вбачається, що одностороння відмова від виконання зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). На теперішній час відсотки [PERSON] належним чином не сплачуються. Прострочена заборгованість по відсоткам за кредит становить 905,23 доларів США. Згідно з ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він .... не виконав зобовязання у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно з п.5.3.1 розділу 5 кредитного договору Банк має право вимагати від Позичальника незалежно, від настання кінцевого терміну погашення кредиту сплати у повному обсязі заборгованості за кредитом, процентами, неустойки у разі, якщо Позичальник не виконав у строк свої зобовязання по поверненню кредиту або сплаті процентів за користування кредитом. Статтями 549-551 ЦК України передбачається відповідальність боржника перед кредитором у вигляді неустойки, розмір якої встановлюється договором. Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Згідно довідки - розрахунку станом на 05 березня 2010 року заборгованість відповідача [PERSON] перед позивачем складає 15995,46 доларів США, у тому числі 14090,23 доларів США загальна заборгованість по кредиту, 905,23 доларів США - заборгованість по відсоткам за кредит, 1000 доларів США - штраф за невиконання прийнятих на себе зобовязань по кредитному договору відповідно до п.6.3 кредитного договору /а.с.15/. Згідно заяви відповідача [PERSON] він повністю згодний з сумою розрахунку заборгованості, наданої банком. Відповідно до письмових заперечень [PERSON] вважає, що вимоги про звернення стягнення на іпотечне майно банк може предявляти лише після закінчення строку дії кредитного договору. Кінцевий термін повернення кредиту та процентів за кредитним договором 22.01.2017 року, а отже й вказана вимога може бути заявлена після 22.01.2017 року. Однак з вказаними доводами погодитись не можна з тих підстав, що згідно зі ст. 1 Закону України «Про заставу» в силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобовязання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Відповідно до п.1 ст. 12 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення іпотекодавцем обовязків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобовязання, а в разі його невиконання звернути стягнення на предмет іпотеки. Згідно зі ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки...» Згідно з ч.3 ст.33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення па предмет іпотеки може здійснюватись за рішенням суду. Крім того, не знайшли свого підтвердження доводи відповідача щодо не направлення йому банком попередження про дострокове погашення кредиту, прострочених процентів, неустойки та збитків. Представником позивача надані поштові повідомлення про вручення відповідачам 16.12.2009 року письмових заяв про вчинення виконавчого напису, в звязку з невиконанням основного зобовязання за кредитним договором №6д-07 від 23.01.2007 року. З урахуванням викладеного, враховуючи що відповідач [PERSON] неналежним чином виконує свої зобовязання по кредитному договору, з сумою розрахунку заборгованості, наданої банком, відповідач [PERSON] погодився повністю, а оскільки в забезпечення зобовязання був укладений іпотечний договір квартири, власниками якої є відповідачі, суд вважає можливим в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором звернути стягнення на предмет іпотеки - квартиру загальною площею 57,3 кв.м., житловою площею 34,6 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Згідно з ч. 2 ст. 39 Закону України «Про іпотеку», одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя вправі винести рішення про виселення мешканців, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення. Згідно ч.3 ст. 109 ЖК України звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають в ньому. Таким чином, суд вважає, що відповідачі підлягають виселенню з житла, яке є предметом іпотеки розташованого за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до положень частини 2 статті 79 Закону України "Про виконавче провадження", виселення полягає у звільненні приміщення від особи (осіб), яка виселяється, їх майна, домашніх тварин та у забороні даній особі користуватися цим приміщенням.

Outcome: approved