Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-05 00:00:00

Позивачка [PERSON] вказує, що згідно запису в земельно кадастровій книзі за нею числиться земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства, з яких згідно польових матеріалів, список людей, яким надано в користування на масиві «Біля озера» числиться земельна ділянка площею 0,10 га. Ніхто в неї земельної ділянки не вилучав. За станом здоровя дозволяла земельну ділянку обробляти іншим людям. В 2009 році звернулась в селищну раду про приватизацію вищевказаної земельної ділянки, однак їй було відмовлено по тій причині, що її земельна ділянка розміром 0.10 га. «Біля озера» незаконно приватизована відповідачкою по справі [PERSON] без її згоди. 16 грудня 2009 року на сесії селищної ради було відмінено рішення виконкому Козівської селищної ради від 16 лютого 1999 року про проведення обміну земельними ділянками між нею та гр.[PERSON], як незаконний обмін проводився без її згоди та відома. В грудні місяці 2009 році вона дізналась, що її земельна ділянка приватизована [PERSON] 27 січня 2000 року. До 16 грудня 2009 року вона була переконана, що земельна ділянка 0,10 га. «Біля озера» знаходиться в її користуванні. Просить визнати Державний акт на право приватної власності на землю І ТР № 016620 виданий 21.01.2000 року відповідачці [PERSON] в частині плану зовнішніх меж ділянки №2 розміром 0.10 га, недійсним та повернути їй. Відповідачка [PERSON] подала в суд зустрічний позов до [PERSON] про усунення перешкод в праві користування земельною ділянко. Вказуючи при цьому, що 19 лютого 1993 року рішенням Козівської селищної ради їй та [PERSON] виділено в постійне користування по 0.10 га. земельної ділянки «Біля озера». На той час в її батька [PERSON] в постійному користуванні була земельна ділянка на масиві «Венгерівка» за № 1366. 16 грудня 1999 року [PERSON] обмінялась земельною ділянкою з [PERSON], вона з 1999 року з моменту обміну обробляла ще ділянку батька, так як доглядала в той час за ним. Коли батько 24 серпня 2000 року помер то відповідачка [PERSON] почала користуватися обома земельними ділянками, а саме: ділянками «Біля озера» та на масиві «Вергерівка» за № 1366. 16 грудня 2009 року рішенням Козівської селищної ради за № 1005 скасовано рішення щодо обміну земельними ділянками. Однак по даний час відповідачка [PERSON] не повернула в користування земельну ділянку на масиві «Венгерівка» за №1366 просить зобовязати відповідачку [PERSON] не чинити їй перешкод у користуванні земельною ділянкою на масиві «Венгерівка» за № 1366. В судовому засіданні позивачка відповідачка [PERSON] свої заявлені вимоги підтримала просить їх задоволити. В позовних вимогах [PERSON] відмовити із за їх безпідставністю. При цьому пояснила, що в неї була земельна ділянка по вул.Б.Хмельницького смт.Козова. Поскільки проводилось будівництво котельні то вона відпустила 0.30 га. земельної ділянки для громадянських потреб. За той час їй було за її заявою виділено 0.10 га. земельної ділянки на масиві «Біля озера». Пізніше взнала, що вона дану земельну ділянку обміняла з [PERSON] на масиві «Венгерівка». Жодної заяви на обмін земельної ділянки вона не давала. А тому рішенням Козівської селищної ради від 16 грудня 2009 року № 1005 було відмінено п.9 рішення виконавчого комітету Козівської селищної ради від 16.02.1999 року № 13. Вона писала заяву про виділення земельної ділянки на масиві «Біля озера» в розмірі 0.20 га., однак погодилась на 0.10 га. земельної ділянки. Земельну ділянку в неї не вилучали. Земельну ділянку виділили їй в 1988 році. Жодною земельною ділянкою на масиві «Венгерівка» вона не користується і не користувалась. Жодних перешкод в її користуванні вона не вчиняла. В судовому засіданні відповідачка позивачка [PERSON] заявлені позовні вимоги [PERSON] не визнала і просить в позовних вимогах відмовити. Просить зустрічний позов, який вона заявила задоволити. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, свідків, вважає, що заявлені позовні вимоги [PERSON] є підставні і підлягають до задоволення, як встановлено в судовому засіданні позивачка [PERSON] до 1988 року користувалась земельною ділянкою в розмірі 0.30 га. в смт.Козова по вул..Б.Хмельницького. У звязку з будівництвом котельні для смт.Козова вона отримала в замін більше 0.20 га. на масиві «Біля озера». Земельною ділянкою постійно користувалась. Десь колись вона земельну ділянку віддавала в користування іншим особам, однак як встановлено в судовому засіданні ніхто її не позбавляв права на неї. І будь якої згоди на обмін земельної ділянки вона не давала. Рішенням Козівської селищної ради від 16 лютого 1999 року №13 без її згоди було проведено обмін земельної ділянки, а саме, як вказано: «провести обмін земельної ділянки [PERSON] вул.Б.Хмельницького 22 з масиву «Біля озера» площею 0.10 га. на масив «Венгерівка» № 1366 на площу 0.10 га. [PERSON] вул.Шевченка 94 з масиву «Венгерівка» № 1366 площею 0.10 га. на масив «Біля озера» на площу 0.10 га. Пізніше рішенням Козівської селищної ради від 16 грудня 2009 року № 1005 було відмінено п.9 рішення виконавчого комітету Козівської селищної ради від 16.02.1999 року №13 в звязку з тим, що на даний обмін добровільної згоди та заяви від гр.[PERSON] не поступало. Однак в супереч тому ще 22.06.1999 року рішенням селищної ради № 58 [PERSON] видано Державний акт на право приватної власності на землю, 0.10 га. Свідок [PERSON] суду пояснив, що при обміні земельної ділянки було порушено право [PERSON] так як проведено обмін без її згоди. Свідок [PERSON] суду пояснив, що знає про те, що в [PERSON] було вилучено біля її будинку 0.30 га. земельної ділянки для будівництва котельні і про це вона мала допустити, тому їй було взамін вділено земельну ділянку на масиві «Біля озера» більше 0.20 га, тому що там був частково мочар, не придатний для вживання, слідуючу по сусідству було виділено земельну ділянку гр.[PERSON], а громадянину [PERSON] чи [PERSON] земельної ділянки на тому масиві не наділялося. Пояснив, що було порушено право на земельну ділянку [PERSON] [PERSON]. Свідок [PERSON] підтвердив, що право [PERSON] на земельну ділянку на масиві «Біля озера» було порушено [PERSON], яка провела обмін без відома [PERSON] При таких обставинах суд, приходить до висновку, що Державний акт на право приватної власності на землю І ТР № 016620 виданий 21.02.2000 року відповідачці [PERSON] в частині зовнішніх меж ділянки №2 0.10 га землі [PERSON] недійсним і повернути їй. В судовому засіданні не здобуто жодних доказів відносно того, що позивачка відповідачка [PERSON] чинила перешкоди в користуванні земельною ділянкою [PERSON] на масиві «Венгерівка» за № 1366. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed