Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-12 00:00:00

[PERSON] як представник за дорученням в інтересах [PERSON] івановича звернувся до суду з позовом до [PERSON] сільської ради Рахівського району Закарпатської області, третя особа без самостійних вимог [PERSON] на бездіяльність органу місцевого самоврядування та зобовязання вчинення певних дій, посилаючись на те, що відповідно до рішення 13 сесії 5 скликання [PERSON] сільської ради Рахівського району, Закарпатської області вд 07.10.2008 року «Про надання дозволу на розробку технічної документації щодо посвідчення права власності на земельну ділянку для безоплатної передачі у власність» його довірителю [PERSON] було надано дозвіл на розробку технічної документації щодо посвідчення права власності на земельну ділянку загальною площею 0,2410 га для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд за адресою с. Біла Церква, вул.. С. Лазо № 9, Рахівського району, Закарпатської обалсті. Для цього у квітні 2009 року між позивачем та начальником відділу № 1 ТОВ «Моя земля» було укладено договір № 203 на виконання землевпорядних та топографо-геодезичних робіт з розроблення технічної документації по посвідченню права власності на дану земельну ділянку. Однак виготовити всі необхідні документи на земельну ділянку, в тому числі, акт перенесення землі в натурі, не має можливості, оскільки суміжний землекористувач, [PERSON], мешканець с. Біла Церква, вул.. С.Лазо, № 8, не погоджує межі суміжних земельних ділянок, а [PERSON] сільська рада, як орган місцевого самоврядування погоджувати ці межі відмовляється, посилаючись на вирішення даного питання в судовому порядку. Враховуючи наведене вважає, що відмова [PERSON] сільської ради, Рахівського району, Закарпатської області з вищенаведених підстав у вчиненні дій, які відповідно до законодавства зобовязана вчинити, є безпідставною та необґрунтованою й просив винести судове рішення, за яким визнати протиправною бездіяльність [PERSON] сільської ради при визначенні меж суміжних ділянок та встановлення межових знаків належних до житлових будинків та зобов'язати відповідача визначити межі суміжних земельних ділянок, належних до будинків № 8,9 по вул. С.Лазо у с.Біла Церква та встановити межові знаки на земельній ділянці, що розташована біля будинку № 9 у с.Біла Церква по вул. С.Лазо. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав, на його задоволенні наполягає. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Рахівського району Закарпатської області до суду не з'явився. Однак голова сільської ради [PERSON] надіслав заяву, в якій просить дану справу розглядати без їх участі, позовні вимоги визнають. Третя особа без самостійних вимог [PERSON] та його представник [PERSON] не заперечили проти пред'явленого позову. Вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. За змістом ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки в тому числі на підставі безоплатної передачі із земель державної комунальної власності, приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування. У відповідності ч.1 ст.116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, або державних органів приватизації, або центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів, в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Таким чином, у зв'язку з прийняттям відповідачем рішення 13 сесії 5 скликання від 07.10.2008 року позивачем у встановленому законодавством порядку, були здійснені дії на розробку технічної документації щодо посвідчення права власності на земельну ділянку загальною площею 0,2410 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд за адресою: с.Біла Церква вул. С.Лазо, 9 Рахівського району Закарпатської області. Зокрема, згідно договору № 203 від 24.04.2009 року, укладеного між позивачем та ТОВ «Моя земля», останнім виконуються землевпорядні та топографо-геодезичні роботи з розроблення технічної документації по посвідченню права власності на дану земельну ділянку. Однак виготовити всі необхідні документи на земельну ділянку, в тому числі, акт перенесення землі в натуру, не має можливості, оскільки суміжний землекористувач, [PERSON], мешканець с.Біла Церква, вул. С.Лазо, 8, не погоджує межі суміжних земельних ділянок, а [PERSON] сільська рада, як орган місцевого самоврядування, погоджувати ці межі відмовляється, посилаючись на вирішення даного питання в судовому порядку. Відповідно до ст. 158 Земельного кодексу України органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах. Виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. У разі незгоди власників землі або землекористувачів з рішенням органів місцевого самоврядування, органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів спір вирішується судом. З пояснень третьої особи без самостійних вимог [PERSON], який являється суміжним землекористувачем, вбачається, що заперечень щодо визначення меж суміжної земельної ділянки та встановлення межових знаків він немає. Таким чином, відмову [PERSON] сільської ради Рахівського району Закарпатської області визначити межі суміжних земельних ділянок належних до будинків № 8,9 по вул. С.Лазо у с. Біла Церква Рахівського району та встановити межові знаки на земельній ділянці, що розташована біля будинку № 9 за згаданою адресою, суд вважає безпідставною та необгрунтованою. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Враховуючи, що доводи позивача базуються на правовому обґрунтуванні, а відповідачем не надано жодних доказів на спростування вимог позивача, натомість позов ним визнаний, тому суд має всі підстави для задоволення позову.

Outcome: approved