Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-14 00:00:00

18.03.2010р. Городищенська районна державна адміністрація Черкаської області в особі Органу опіки та піклування звернулася до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення її батьківських прав на малолітнього сина [PERSON] та стягнення аліментів на його утримання. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач посилається на те, що відповідач [PERSON], [INFO], жителька с. Орловець, Городищенського району Черкаської області, являється матір'ю-одиначкою малолітнього [PERSON], [INFO], який на даний час перебуває в Черкаському обласному спеціалізованому Будинку дитини на повному державному утриманні, куди поступив відповідно до розпорядження голови Городищенської РДА Черкаської області від 09.11.2007р. №600 «Про направлення малолітнього [PERSON] до Черкаського обласного Будинку дитини» та письмової заяви матері про тимчасове влаштування дитини до державного закладу у зв'язку з тяжким матеріальним становищем, на повне державне утримання терміном на один рік. [PERSON] - [PERSON], хлопчика не відвідує, здоров'ям дитини не цікавиться, участі в утриманні та вихованні сина не приймає. Письмових та усних запитів від матері дитини щодо повернення дитини на адресу закладу не надходило, підтвердженням цього є лист Черкаського обласного спеціалізованого Будинку дитини від 10.03.2010 року № 243. За час перебування дитини в державному закладі, матір'ю, за місцем проживання, не створено елементарних умов для повернення дитини додому: в будинку антисанітарія, паливо, продукти харчування та засоби для існування відсутні. В зв'язку з цим, зацікавленими службами за участю представників сільської ради було проведено обстеження умов проживання [PERSON], внаслідок чого було вирішено, що повернення до матері малолітнього [PERSON], є неможливим. За неналежне виконання матір'ю [PERSON], батьківських обов'язків, 10.06.2005 року Городищенським районим судом відповідач вже була позбавлена батьківських прав на її малолітню доньку [PERSON], [INFO]. По місцю проживання [PERSON] характеризується з негативної сторони, ніде не працює, житло, яке придатне для проживання відсутнє, земельної ділянки не має. З метою захисту прав та інтересів малолітньої дитини, звернулися до суду, і просять позбавити батьківських прав гр. [PERSON] на малолітнього сина [PERSON], та стягнути аліменти на його утримання в розмірі визначеному законодавством. В судовому засіданні представник позивача [PERSON], що діє на підставі довіреності, позов підтримали, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, просить позов задовольнити, вказавши, що по місцю проживання відповідач [PERSON] характеризується з негативної сторони, ніде не працює, проживає за рахунок випадкових заробітків, власного житла (будинку) та земельної ділянки немає, умови проживання незадовільні, малолітню дитину не виховує, не утримує, як і не цікавиться її життям в Дитячому Будинку, що свідчить про ухилення відповідача від виконання батьківських обов'язків по відношенню до сина, останній не отримує з боку матері ні уваги, ні виховання, ні матеріального забезпечення. Опікуни, які доглядають іншу дитину відповідача мають бажання бути опікунами і [PERSON], якщо мати останнього буде позбавлена батьківських прав, з метою, щоб діти проживали і виховувались разом. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, хоча про день, час та місце слухання справи була повідомлена завчасно та належним чином, про що свідчить розписка про одержання судової повістки, листа щодо слухання справи у її відсутності не подала, як і надходило заяви щодо перенесення судового засідання. Представник прокуратури Городищенського району Черкаської області Мирошник В.П. просить позов задовольнити. Суд, враховуючи наведене, вислухавши пояснення позивачів, свідків [PERSON], [PERSON], врахувавши думку представника прокуратури, розглядає даний позов, за відсутності відповідача, та дослідивши матеріали справи, вважає, що позовну заяву слід задоволити, виходячи з наступного. Відповідно до ст. ст. 150, 155 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, тобто здійснювати батьківські права, які не можуть суперечити інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом, і один із видів відповідальності, передбачений ст. 164 СК України - позбавлення батьківських прав. Пункт 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007р. №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», вказує, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх батьківським обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язкова - п. 16 вищенаведеної постанови. Крім того, ст. ст. 180, 181 СК України зобов'язує батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття, і вразі неможливості визначити спосіб виконання останніми даного обов'язку, за рішенням суду присуджуються кошти на утримання дитини (аліменти) в розмірі та з врахуванням обставин, передбачених ст. ст. 183, 182 СК України. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 19.05.2009 року, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, що їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини. Відповідно до ст. 12 вищевказаного Закону, виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. Батьки або особа, що їх замінюють, мають право і зобов'язанні виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. В судовому засіданні встановлено та підтверджено матеріалами справи, що відповідач по справі [PERSON], [INFO], проживаюча в с. Орловець Городищенського району Черкаської області, є матір'ю малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а. с. 4), котрий знаходиться в Черкаському обласному спеціалізованому Будинку дитини і був поміщений у листопаді 2007 року за клопотанням відповідача (а. с. 5, 6) та на підставі розпорядження голови Городищенської районної державної адміністрації Черкаської області №600 від 09.11.2007р., за рішенням виконавчого комітету Орловецької сільської ради Городищенського району Черкаської області за №140 від 07.11.2007р. «Про негайне вилучення дитини в сім'ї [PERSON], так як її життю загрожує небезпека» (а. с. 7). За цей час відповідач хлопчика відвідувала рідко, фактично не проявляючи материнської турботи та піклування, як і не створила умов щодо повернення дитини додому. В будинку [ADDRESS], де проживає [PERSON], згідно акта обстеження матеріально - побутових умов сім'ї від 10.03.2010 року, на час перевірки антисанітарія, відсутні продукти харчування та інші засоби необхідні для розвитку, виховання малолітньої дитини, ліжко, іграшки, речі для маляти - відсутні, продуктів харчування в наявності не має, присадибна земельна ділянка не орана, будинок належить покійній матері відповідача, не переоформлений (а. с. 10). Згідно характеристики [PERSON], відповідач по справі, проживає по місцю реєстрації, власного житла не має, ніде не працює, не створює відповідних умов для повернення та проживання малолітньої дитини, син [PERSON] перебуває у Будинку дитини (а. с. 11). За рішенням Городищенського районного суду Черкаської області від 10.06.2005р. відповідач була позбавлена батьківських прав на дочку [PERSON], 2004 року народження (а. с. 8). Висновок органу опіки та піклування Городищенської районної державної адміністрації за №101 від 16.03.2010р. свідчить про неможливість повернення малолітньої дитини до матері та доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] (а. с. 3). Вищенаведене підтверджується також і показами свідків, які дані в судовому засіданні: - [PERSON], про те, що [PERSON], відповідач по справі, являється їй онукою, до повноліття була її опікуном, на даний час, малолітня дитина [PERSON] знаходиться в Будинку дитини вже протягом трьох років, з часу коли відповідач почала проживати з співжителем [PERSON], зловживати спиртними напоями і відмовилася від сина, мати дитини не працює, де проживає невідомо, то в селі Орловець, Городищенського району Черкаської області, то в місті Черкаси, хата знаходиться в непридатному для проживання стані навіть для дорослої людини, життям дитини не цікавить, за останній рік лише чотири рази відвідала сина, забирати та виховувати його не бажає, відповідач має деякі психічні вади; - [PERSON], про те, що відповідач проживає в селі Орловець, Городищенського району одна, співжитель, наразі, знаходиться в місцях позбавлення волі; застати її за місцем проживання практично не можливо; виходила комісія для перевірки умов проживання, було встановлено, що умови не відповідають нормам, продукти харчування відсутні, город, на весні, не засаджений, заріс бур'янами; з листопада 2007р. дитина перебуває у Будинку дитини, забрали тому, що догляду за малолітньою дитиною зі сторони матері не було ніякого; на виклики до сільської ради з метою вирішення питання про перебування малолітньої дитини не з'являється; раніше позбавлялась батьківських прав на іншу дитину. При вирішенні позовної вимоги щодо стягнення аліментів на утримання малолітнього [PERSON], суд, бере до уваги те, що відповідач є особою, яка за своїм станом здоров'я може працювати і отримувати доходи, і частину з них зобов'язана виділяти на утримання дитини до його повноліття, та керується ч. 2 ст. 166 СК України, де зазначено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини, одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Позов підтверджується: свідоцтвом про народження дитини, заявою відповідача на тимчасове влаштування дитини в Будинок дитини від 30.10.2009р., заявою відповідача щодо визначення правового статусу дитини від 30.10.2009р., розпорядженням голови Городищенської районної державної адміністрації Черкаської області за №600 від 09.11.2007р. «Про направлення малолітнього [PERSON], [INFO] до Черкаського обласного Будинку дитини», рішенням Городищенського районного суду Черкаської області від 10.06.2005 року, листами Комунального закладу Черкаського обласного спеціалізованого Будинку дитини Черкаської обласної ради, актом обстеження житлово-побутових умов сім'ї відповідача, характеристикою, довідками Орловецької сільської ради Городищенського району Черкаської області, висновком органу опіки та піклування Городищенської райдержадміністрації про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON]. На підставі викладеного та

Outcome: approved