Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-13 00:00:00

Під курганний О.М. звернувся до суду з позовом про відшкодування із ВАТ по газопостачанню та газифікації «Миколаївгаз» НАК «Нафтогаз України» збитків та моральної шкоди. Свої вимоги мотивує тим, що 09 серпня 2006 року між [PERSON] та відповідачем в особі начальника управління експлуатації газового господарства Братського району було укладено договір про надання послуг з газопостачання житлового будинку №20 по вул.. Фархутдінова в с-щі Братське Миколаївської області. 30 вересня 2008 року [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Позивач являється спадкоємцем померлого, тому всі права та обовязки за законом перейшли до нього.10 листопада 2009 року працівниками УЕГГ Братського району здійснено демонтаж газового лічильника в будинку №20 по вул.. Фархутдінова в с-щі Братське, що підтверджується актом на зняття газового лічильника від 10 листопада 2009 року. 25 листопада 2009 року позивач отримав повідомлення про запрошення до Братського УЕГГ для ознайомлення з актом експертизи. В експертизі від 17 листопада 2009 року, складеної Первомайською метрологією, зазначено, що в газовому лічильнику відламаний захисний бурт на склі відлікового механізму, чим був відкритий доступ до відлікового механізму лічильника та нарахували збитки в сумі 1600 грн. Оскільки позивач був не згоден з актом повірки, він залучив до експертизи незалежного експерта, а саме науково-дослідний експертно-криміналістичний цент УМВС України в Миколаївській області, експертом якого був наданий висновок, в якому було вказано, що нікого втручання до лічильного механізму з метою зміни показників не було. За дану експертизу позивач сплатив кошти в сумі 491 грн. 57 коп., послуги банку 7 грн., оплату проїзду Братське-Миколаїв 25 грн., оплату проїзду Миколаїв-Братське 36 грн. 24 коп., що підтверджується копіями квитанцій, які просить з відповідача стягнути на його користь та просить стягнути моральну шкоду в сумі 1500 грн. , витрати на ІТЗ. Діями відповідача, позивачу завдано не лише матеріальні збитки, а й моральні, які він оцінює в 1500 гривень, що полягає в стражданнях, які вникли та виразилися в наступному: відповідач грубо проігнорував свій обовязок як виконавця послуг з газопостачання, передбачений ст.. 16-1, 33 Правил надання населенню послуг з газопостачання, відмовившись проводити безоплатно ремонт лічильника газу, повязаний з періодичною повіркою, чим порушив право позивача на якісне та своєчасне технічне обслуговування та усунення пошкоджень внутрішньо будинкових систем газопостачання і дворових газопроводів, передбачене п. 28 зазначених вище Правил; за захистом своїх законних прав позивач змушений був звертатися до державних органів, зокрема до НДЕКЦ УМВС України в Миколаївській області та юристів, в звязку з чим втратив свій час та кошти. У судовому засіданні позивач повністю підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Представник відповідача начальник Братського УЕГГ в судовому засіданні позов не визнав та пояснив суду, що дійсно 10 листопада 2009 року працівниками УЕГГ Братського району здійснено демонтаж газового лічильника в будинку №20 по вул.. Фархутдінова в с-щі Братське, що підтверджується актом на зняття газового лічильника від 10 листопада 2009 року. 25 листопада 2009 року позивач отримав повідомлення про запрошення до Братського УЕГГ для ознайомлення з актом експертизи, в якій зазначено, що в газовому лічильнику відламаний захисний бурт на склі відлікового механізму, чим був відкритий доступ до відлікового механізму лічильника та нарахували збитки в сумі 1600 грн. Оскільки позивач був не згоден з актом повірки, він залучив до експертизи незалежного експерта, а саме науково-дослідний експертно-криміналістичний цент УМВС України в Миколаївській області, експертом якого був наданий висновок, в якому було вказано, що нікого втручання до лічильного механізму з метою зміни показників не було. Оскільки господарство вже понесло збитки по проведенню першої експертизи, другу оплачувати немає коштів. Просив суд відмовити позивачу в задоволені позову в повному обсязі. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов задоволенню підлягає частково. Як встановлено в судовому засіданні, та сторонами не оспорювався той факт, що відповідач є споживачем газу ВАТ „Миколаївгаз Братське УЕГГ з 09 серпня 2006 року, тому, взяті на себе зобовязання відповідачем щодо споживання газу, відповідно до ст.. 526 ЦК України мають виконуватись належним чином. Договір про надання послуг підписував Під курганний М.І., який 30 вересня 2008 року [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ФП № 095057 від 14 лютого 2009 року виданого відділом РАЦС Братського РУЮ Миколаївської області. Позивач являється спадкоємцем померлого, що підтверджується листом нотаріальної контори про відкриття спадкової справи за № 51/2009 від 10 березня 2010 року, тому всі права та обовязки за законом перейшли до нього. Відповідно до ст.. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, які належали спадкодавцеві та момент відкриття спадщини і не припин6ялися внаслідок його смерті. 10 листопада 2009 року працівниками УЕГГ Братського району здійснено демонтаж газового лічильника в будинку №20 по вул.. Фархутдінова в с-щі Братське, що підтверджується актом на зняття газового лічильника від 10 листопада 2009 року. 25 листопада 2009 року позивач отримав повідомлення про запрошення до Братського УЕГГ для ознайомлення з актом експертизи. В експертизі від 17 листопада 2009 року, складеної Первомайською метрологією, зазначено, що в газовому лічильнику відламаний захисний бурт на склі відлікового механізму, чим був відкритий доступ до відлікового механізму лічильника та нарахували збитки в сумі 1600 грн. Судом встановлено, що дана експертиза проводилася без участі [PERSON], що є порушенням чинного законодавства, договором про надання послуг та зокрема порушення складення акту повірки, в якому не заповненні графи 1.2, 1.3, 2.1, 2.2, 2.3. Оскільки позивач був не згоден з актом повірки, він залучив до експертизи незалежного експерта, а саме науково-дослідний експертно-криміналістичний цент УМВС України в Миколаївській області, експертом якого був наданий висновок, в якому було вказано, що нікого втручання до лічильного механізму з метою зміни показників не було. За дану експертизу позивач сплатив кошти в сумі 491 грн. 57 коп., послуги банку 7 грн., оплату проїзду Братське-Миколаїв 25 грн., оплату проїзду Миколаїв-Братське 36 грн. 24 коп., що підтверджується копіями квитанцій, які просить з відповідача стягнути на його користь. Незважаючи на те, що відповідно до п. 16-1 Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених постановою КМУ від 09 грудня 1999 року № 2246 періодична повірка лічильників газу, їх технічне обслуговування та повязаний з такою повіркою ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) здійснюються за рахунок газорозподільного підприємства, однак відповідач відмовив позивачу в оплаті експертизи в незалежного експерта. Нараховані збитки відповідачем після проведення другої експертизи в сумі 1600 грн. були анульовані. Відповідно до ст.. 22 ч. 1 ЦК України, особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. В даному випадку втрати є витрати, які позивач поніс для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В силу ч.4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Позивач просить стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду в сумі 1500 гривень, однак суд вивчивши матеріали справи та обставини, приходить до висновку, що позивачем не доведено в судовому засіданні завдання моральної шкоди, не надано доказів, тому в даній частині позову необхідно відмовити. Враховуючи вищезазначене, суд вважає за необхідне задовольнити позов частково в частині стягнення з ВАТ по газопостачанню та газифікації «Миколаївгаз» НАК «Нафтогаз України» кошти в сумі 491 грн. 57 коп. за проведення експертизи, послуги банку 7 грн., оплату проїзду Братське-Миколаїв 25 грн., оплату проїзду Миколаїв-Братське 36 грн. 24 коп.. Інших доказів, які б могли спростувати висновок суду чи довели б зворотне, суду не надано. Згідно ст.. 88 ЦПК України не підлягають стягненню з відповідача на користь позивача сплачені останнім витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн.

Outcome: approved