overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу . В судовому засіданні позивач обґрунтував свої вимоги наступним. 02 листопада 1991 року у виконкомі Чорноморської селищної Ради Комінтернівського району Одеської області він зареєстрував шлюб з відповідачкою, актовий запис №17. Шлюб для сторін є першим. Від шлюбних відносин вони мають неповнолітню доньку Анастасію, [INFO]. Приводом для звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу послужило те, що останній час подружнього життя між подружжям відсутнє взаємопорозуміння, часто виникали скандали, сварки в зв'язку з різними поглядами на життя, зберегти стосунки так і не змогли і це призвело до того, що він втратив почуття поваги та любові до відповідачки і з серпня 2009 року припинили шлюбні відносини. В теперішній час примирення між ними неможливе, тому він просить розірвати шлюб. За розірвання шлюбу в органах РАЦС буде платити сам, дитину залишити проживати з матірю. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала повністю та не заперечує проти задоволення позовних вимог, та пояснила суду, що з позивачем вони не підтримують сімейні стосунки з серпня 2009 року. Неповнолітня дитина проживає разом із нею, тому після розірвання шлюбу місце проживання дитини просить визначити із нею. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши обставини справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Згідно ст.109 СК Україні шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини з серпня 2009 року і з тих пір шлюбні відносини не підтримують, на примирення не згодні. За таких обставин суд вважає, що відкладення розгляду справи з метою примирення сторін є недоцільним. На підставі ст. 104, 105, 110 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-18 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу . В судовому засіданні позивачка обґрунтувала свої вимоги наступним. 08 травня 1998 року у виконкомі Кремидівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області вона зареєструвала шлюб з відповідачем, актовий запис №6. Шлюб для сторін є першим. Від шлюбних мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Приводом для звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу послужило те, що на протязі їх сумісного життя відповідач не враховував її інтереси, у зв'язку з чим часто виникали сварки та скандали. Все це призвело до того, що вона втратила почуття поваги та любові до відповідача і з квітня 2009 року вони припинили шлюбні відносини. Вважає, що примирення між ними неможливе, тому просить розірвати шлюб. Витрати за розірвання шлюбу в органах РАЦС просить покласти на відповідача, оскільки він винен в припиненні сімейних відносин. Дитину просить залишити їй на виховання. Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю, не заперечує проти задоволення позовних вимог, та пояснив суду, що з позивачкою вони не підтримують сімейні стосунки з квітня 2009 року. Неповнолітній син проживає разом із позивачкою, тому після розірвання шлюбу місце проживання дитини просить визначити із нею. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Згідно ст.109 СК Україні шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини з січня 2009 року і з тих пір проживають окремо, на примирення не згодні. За таких обставин суд вважає, що відкладення розгляду справи з метою примирення сторін є недоцільним. На підставі ст. 104, 105, 110\~СК України,\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-18 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу . В судовому засіданні позивачка обґрунтувала свої вимоги наступним. 04 вересня 2007 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Комінтернівського районного управління юстиції Одеської області вона зареєструвала шлюб з відповідачем, актовий запис №59. Шлюб для сторін є першим. Від шлюбних мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Приводом для звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу послужило те, що на протязі їх сумісного життя відповідач не враховував її інтереси, у зв'язку з чим часто виникали сварки та скандали. Все це призвело до того, що вона втратила почуття поваги та любові до відповідача і з січня 2009 року вони припинили шлюбні відносини, проживають окремо. Вважає, що примирення між ними неможливе, тому просить розірвати шлюб. Витрати за розірвання шлюбу в органах РАЦС просить покласти на відповідача, оскільки він винен в припиненні сімейних відносин. Дитину просить залишити їй на виховання. Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю, не заперечує проти задоволення позовних вимог, та пояснив суду, що з позивачкою вони не підтримують сімейні стосунки з січня 2009 року, проживають окремо. Неповнолітній син проживає разом із позивачкою, тому після розірвання шлюбу місце проживання дитини просить визначити із нею. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Згідно ст.109 СК Україні шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини з січня 2009 року і з тих пір проживають окремо, на примирення не згодні. За таких обставин суд вважає, що відкладення розгляду справи з метою примирення сторін є недоцільним. На підставі ст. 104, 105,110 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-18 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу . В судовому засіданні позивачка обґрунтувала свої вимоги наступним. 22 липня 1995 року у відділі реєстрації актів громадянського стану м.Котовськ Одеської області вона зареєструвала шлюб з відповідачем, актовий запис №200. Шлюб для сторін є першим. Від шлюбних мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Приводом для звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу послужило те, що в останній час подружнього життя між сторонами відсутнє взаєморозуміння, в звязку з різними погляди на життя у них постійно виникали скандали та сварки по різним питанням і це призвело до того, що вона втратила почуття поваги та любові до відповідача. З 2008 року припинили підтримувати сімейні стосунки. Вважає, що примирення між ними неможливе, тому просить розірвати шлюб. Витрати за розірвання шлюбу в органах РАЦС просить покласти на відповідача, оскільки він винен в припиненні сімейних відносин. Дитину просить залишити їй на виховання. Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю, не заперечує проти задоволення позовних вимог, та пояснив суду, що з позивачкою вони не підтримують сімейні стосунки з 2008 року. Неповнолітній син проживає разом із позивачкою, тому після розірвання шлюбу місце проживання дитини просить визначити із нею. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Згідно ст.109 СК Україні шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини з 2008 року і з тих пір проживають окремо, на примирення не згодні. За таких обставин суд вважає, що відкладення розгляду справи з метою примирення сторін є недоцільним. На підставі ст.104, 105, 110 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, у якій просить суд визнати, що договір дарування серії АВН №800310 від 18.10.2000 року нерухомого майна на 29/100 частин житлового будинку [ADDRESS] посвідчений приватним нотаріусом Марченко О.М . та зареєстрований в реєстрі за №483, виданий на ім`я [PERSON] належить [PERSON] , померлому [INFO] , посилаючись на неможливість встановлення даного факту в позасудовому порядку. В судовому засіданні заявниця заявлені вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити в повному обсязі. Представник зацікавленої особи - Державної нотаріальної контори Комінтернівського району Одеської області в судове засідання не з`явився, про причину неявки суду не повідомив, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу без участі представника зацікавленої особи - Державної нотаріальної контори Комінтернівського району Одеської області. Заслухавши пояснення заявниці, вивчивши матеріали справи суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер чоловік заявниці - [PERSON] , про що д книзі реєстрації смертей Відділу реєстрації актів цивільного стану Комінтернівського районного управління юстиції Одеської області зроблено актовий запис за №70. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина - 29/100 частин житлового будинку [ADDRESS] , які належали померлому згідно договору дарування від 18.10.2000 року, посвідченого приватним нотаріусом Марченко О.М. З питання оформлення спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] заявниця звернулася до Комінтернівської районної державної нотаріальної контори Одеської області, але їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за законом, з тих підстав, що під час складання та посвідчення договору дарування, по-батькові її чоловіка було помилково вказане, як « [PERSON] », замість правильного «[PERSON]», що в даний час не діє їй можливості підтвердити належність спадкового майна її померлому чоловіку та оформити на своє ім`я спадкове майно, у зв`язку з чим заявниця був вимушена звернутися до суду з даною заявою. Факт належності [PERSON] , померлому [INFO] 2009 року договору дарування серії АВН №800310 від 18.10.2000 року нерухомого майна на 29/100 частин житлового будинку [ADDRESS] посвідчений приватним нотаріусом Марченко О.М. та зареєстрований в реєстрі за №483, виданого на ім`я [PERSON] підтверджується його свідоцтвом про його смерть серії [NUMBER] , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Комінтернівського районного управління юстиції Одеської області, в якому його по-батькові вказано « [PERSON] ». Згідно з п.6 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. На підставі п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-18 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення аліментів на її користь на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частині від всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення донькою повноліття. Свої вимоги мотивуючи тим, що з відповідачем мають малолітню дитину, яка проживає разом з позивачкою і знаходиться у неї на утриманні. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. В судове засідання з`явився позивач який повністю підтримав позовні вимоги. Відповідач в судовому засіданні проти позову не заперечував. Суд вислухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, яка проживає разом з позивачкою і знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою Будянської селищної ради Харківського району Харківської області. Враховуючи, що відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, суд відповідно до ст.ст. 182, 183 СК України вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходів), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 09.10.2009 р. до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача державне мито у прибуток держави у розмірі 51 грн. На підставі ст. 81 ЦПК України стягнути з відповідача витрати з інформаційно - технічного забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-18 00:00:00

Позивачка звернулась\~до суду\~з позовом\~посилаючись на\~те,\~що вона\~є власником\~будинку * [ADDRESS] . В будинку 10 січня 2008 року, зареєстрував своє місце проживання, але з моменту реєстрації та по теперішній час - [PERSON] не мешкає. Відповідач з реєстраційного обліку не знявся, та виїхав на інше постійне місце проживання. На прохання позивачки знятись з реєстрації, відповідач не реагує. Тому, позивачка просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування зазначеним жилим приміщенням. Позивачка у судове засідання не з`явилася надала на адресу суду заяву в якій просить суд розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує та у разі неявки відповідача провести заочний розгляд справи. 'Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив, заву про розгляд справи за його відсутності не надав. Суд, з урахуванням думки позивачки ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Судом встановлені такі факти та відповідні їм житлові правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що позивачка є власником будинку [ADDRESS] (а.с.6), у будинку також зареєстрував своє місце проживання - [PERSON] . Однак, з моменту реєстрації тобто - 10 січня 2008 року, [PERSON] до теперішнього часу у ? вказаному будинку не мешкає його особистих речей в будинку немає, витрати пов`язані з утриманням будинку він не несе. Вказані обставини підтверджуються актом про не проживання від 22 лютого 2010 року (а.с.9). Відповідно до ст.163 ЖК України, у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частини четвертої статті 71 ЖК України. Відповідно до ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Дослідивши письмові докази по справі, суд на підставі ст. 71 ЖК України вважає можливим задовольнити заявлені позовні вимоги. У відповідності до ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір та витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду судової справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-18 00:00:00

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що з травня 1995 року він перебував у громадському шлюбі з [PERSON] , 1971 року народження. Подружнє життя між ними не склалося і з серпня 1995 року вони взагалі не підтримують ніяких стосунків. У грудні 2009 року він дізнався про те, що [PERSON] , [INFO] , не його донька. Відповідачка не заперечує проти цього факту. Позивач в своїй заяві просить суд виключити відомості про його батьківство з актового запису про народження [PERSON] , 1996 року народження. Позивач в судове засідання не з,явився з поважних причин, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує у повному обсязі. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, про день, час, місце слухання справи була повідомлена належним чином. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справ, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, в тому числі: копію свідоцтва про народження дитини - [PERSON] , [INFO] , - а.с. 4; вважає, що позов підлягає задоволенню, згідно ст. 136 Сімейного Кодексу України. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-18 00:00:00

В серпні 2009 року позивач звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] , в якій просив розірвати шлюб зареєстрований 01 листопада 1991 року Корабельним райвідділом ЗАГС м. Миколаєва, №718. В обґрунтування позову позивач вказував, що від даного шлюбу мають неповнолітню дитину: сина [PERSON] , [INFO] , який мешкає разом з відповідачем по справі. Шлюбні відносини із відповідачем припиненні, спільне господарство не ведуть та відновлення подружніх відносин, збереження сім`ї неможливо у зв`язку із втратою почуття кохання та взаєморозуміння один до одного. Позивач стверджує, що спору щодо утримання, місця проживання та виховання дитини не має, спір щодо спільно нажитого майна відсутній. В судове засідання позивач не з`явився, надав заяву з клопотання розглядати справу в його відсутність, позов підтримав та просив позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні не з`явилась, надала заяву з проханням розглядати справу в її відсутність, позов визнала, не заперечувала проти задоволення позову. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд враховує, що шлюбні відносини між позивачем та відповідачем по справі припинені, спільне господарство не ведуть; відновлення подружніх відносин, збереження сім`ї неможливо у зв`язку із втратою почуття кохання та взаєморозуміння один до одного. У відповідності до ст. 110-112,114 СК України суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд вважає необхідним покласти витрати по сплаті державного мита при отриманні свідоцтва про розірвання шлюбу в органах РАЦС на позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-18 00:00:00

В лютому 2010 року позивач звернулась до суду із позовною заявою до [PERSON] , в якій просила розірвати шлюб зареєстрований 23 жовтня 1993 року Корабельним р/в ЗАГС м. Миколаєва, за №697. В обгрунтування позову позивач вказувала, що від даного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: доньку [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з позивачем по справі. Шлюбні відносини із відповідачем припиненні з листопада 2009 року, спільне господарство не ведуть та відновлення подружніх відносин, збереження сім`ї неможливо у зв`язку із втратою почуття кохання та взаєморозуміння один до одного. Позивач стверджує, що спору щодо утримання, місця проживання та виховання дитини не має, спір щодо спільно нажитого майна відсутній. В судове засідання позивач позов підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позові, просила позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, не заперечував проти задоволення позову, підтвердив обставини, викладені позивачем а позові. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд враховує, що шлюбні відносини між позивачем та відповідачем по справі припинені, спільне господарство не ведуть; відновлення подружніх відносин, збереження сім`ї неможливо у зв`язку із втратою почуття кохання та взаєморозуміння один до одного. У відповідності до ст. 110-112,114 СК України суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд вважає необхідним покласти витрати по сплаті державного мита при отриманні свідоцтва про розірвання шлюбу в органах РАЦС на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-18 00:00:00

Позивачка наполягала на стягненні з відповідачів аліментів на її користь на утримання своїх неповнолітніх онуків: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , щомісяця до досягнення ними повноліття. Стверджувала, що вона є опікуном над неповнолітніми [PERSON] , [INFO] та [PERSON] згідно рішення Котовського міськрайсуду Одеської області №2-1706 від 24 вересня 2009 року. Відповідачі по справі, рідні батьки, які згідно до рішення Котовського міськрайсуду від 24.09.2009 року позбавлені батьківських прав відносно своїх неповнолітніх дітей, не надають матеріальну допомоги своїм дітям, не цікавляться їх долею. Змінивши свої позовні вимоги просила суд стягнути з відповідачів аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів їх заробітку щомісячно до виповнення дітьми повноліття, надала суду заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач по справі [PERSON] позов визнав, згоден сплачувати аліменти на користь позивачки на утримання дітей, надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Відповідачка по справі [PERSON] до суду повторно не з`явилась, причини неявки суду невідомі, тому на підставі ст. 225 ЦПК України суд розглядає справу заочно. Встановлено, що згідно положень ст.ст. 180, 182 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до їх повноліття. Відповідачі по справі в добровільному порядку не надають матеріальної допомоги своїм дітям.

Outcome: approved