Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача [PERSON] в її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування своїх позовних вимог покликається на те, що 04.06.1994 року уклала з відповідачем шлюб, від якого у них народився син [PERSON], [INFO] 28.11.2005 року шлюб між сторонами розірвано. З часу розлучення сторони проживають окремо, син залишився проживати з матір»ю та перебуває на її утриманні, відповідач ухиляється від виконання своїх обовязків, не бере участі в утриманні дитини, лише протягом року дав 1500 грн. Тому просить стягувати з відповідача аліменти в судовому порядку. У судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали повністю і надали аналогічні пояснення зазначеним в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково та пояснив, що від шлюбу сторін народився син [PERSON], [INFO], який проживає з матір»ю. Після розірвання шлюбу відповідач надає матеріальну допомогу дитині, займається його вихованням, син постійно знаходиться у нього вдома, а лише ночує в матері. На даний час відповідач створив нову сім»ю, але надалі допомагає дитині. При цьому він погоджується на стягнення з нього аліментів в твердій грошовій сумі, та виходячи з розміру його заробітної плати, яка становить 450 грн. в місяць, погоджується сплачувати аліменти в розмірі 250 грн. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Судом встановлено, що з 04.06.1994 року по 28.11.2005 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі (а.с.2,20). Від шлюбу [PERSON] та [PERSON] народився сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про його народження (а.с.3). Дитина проживає з матір»ю (а.с.6). Згідно ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Як встановлено в судовому засіданні відповідач періодично надає матеріальну допомогу дитині, однак з метою захисту майнових прав сина, сторони погодилися на визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі, та відповідач не заперечує на стягнення таких. Як вбачається з трудового договору від 04.06.10р. та копії трудової книжки відповідача (а.с.17-19) [PERSON] працює водієм-експедитором у приватного підприємця [PERSON], його місячна заробітна плата становить 450 грн. При визначенні розміру аліментів суд враховує розмір прожиткового мінімуму громадян, який встановлений станом на час розгляду справи, а саме на дитину віком від 6 до 18 років такий встановлено в розмірі 921 грн., стан здоровя та матеріальне становище дитини, відповідача, відсутність у платника аліментів на утриманні інших дітей чи непрацездатних осіб, а також інші обставини, які мають значення для справи. З огляду на викладені обставини, суд дійшов висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти на утримання неповнолітнього сина в твердій грошовій сумі 275 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. При цьому, суд вважає за необхідне розяснити сторонам, що відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд присуджує судові витрати з відповідача в дохід держави.

Outcome: partial