Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що 06 червня 2008 року між позивачем та відповідачем було укладено договір № В1-681 «Про внесення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок за програмою «Сонячний депозит». За даним договором спілка прийняла від позивача кошти в сумі 4\~000,00 грн. строком на 12 /дванадцять/ місяців по 06 червня 2009 року з умовою процентної ставки по вкладу 23 відсотків річних. 07 липня 2008 року між позивачем та відповідачем був укладений додатковий договір № В1-06, за яким був додатковий внесок коштів в сумі 3\~000,00 грн. 12 лютого 2009 року позивачу останній раз було виплачено відсотки. 10 лютого 2009 року між позивачем та відповідачем був укладений договір № В1-1250 «Про внесення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок за програмою «Новорічний депозит», за яким спілка прийняла від позивача кошти в сумі 5\~000,00 грн. строком на 12 /дванадцять/ місяців по 10 лютого 2010 року з умовою процентної ставки по вкладу 28,5 відсотків річних. З часу закінчення строку дії договорів, відповідач не виконує умови договору щодо повернення депозитних вкладів. Позивач неодноразово письмово зверталася до керівництва кредитної спілки з заявою про повернення вкладу та нарахованих відсотків, але відповіді не отримала, кошти повернуті не були. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, просила його задовольнити та постановити заочне рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, або якщо зазначені ним вимоги визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Справа розглядається за відсутності відповідача у порядку заочного провадження. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. В суді встановлено, що 06 червня 2008 року між позивачем та відповідачем було укладено договір № В1-681 «Про внесення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок за програмою «Сонячний депозит». За даним договором спілка прийняла від позивача кошти в сумі 4\~000,00 грн. строком на 12 /дванадцять/ місяців по 06 червня 2009 року з умовою процентної ставки по вкладу 23 відсотків річних. 07 липня 2008 року між позивачем та відповідачем був укладений додатковий договір № В1-06, за яким був додатковий внесок коштів в сумі 3\~000,00 грн. 10 лютого 2009 року між позивачем та відповідачем був укладений договір № В1-1250 «Про внесення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок за програмою «Новорічний депозит», за яким спілка прийняла від позивача кошти в сумі 5\~000,00 грн. строком на 12 /дванадцять/ місяців по 10 лютого 2010 року з умовою процентної ставки по вкладу 28,5 відсотків річних. На неодноразові звернення позивача до Голови правління кредитної спілки Філії кредитної спілки «Український фінансовий союз» про повернення вкладу згідно з умовами договору з настанням строку повернення коштів, позивач відповіді не отримала, кошти не були повернуті. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та у встановлені договором строки. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна умов договору не допускається. Згідно ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку. За даним договором незалежно від його виду банк зобовязаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязань настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Частиною 2 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Заборгованість Кредитної спілки «Український фінансовий союз» перед позивачем 7\~000,00 грн. сума депозитного внеску, 1\~737,63 грн. заборгованість по виплаті відсотків (процентна ставка становить 24 відсотки річних), та 5\~000,00 грн. сума депозитного внеску, 1\~425,00 грн. заборгованість по виплаті відсотків (процентна ставка становить 28,5 відсотки річних). Доводи позивача про необхідність відшкодування на її користь моральної шкоди в розмірі 5\~000,00 грн. є надуманими та необґрунтованими, виходячи з наступного. Відповідно до розяснень, викладених у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються, коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції або випливають з її положень та у випадках, передбачених законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди. Ні норми Цивільного кодексу України, ні укладений між сторонами договір не передбачають такого правого наслідку порушення зобовязань за договором як відшкодування моральної шкоди за обставин, на які посилається позивач. Таким чином, позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди не підлягають до задоволення. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно з ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. По даній справі позивачем було сплачено витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді - 120,00 гривень, дані витрати підлягають відшкодуванню відповідачем на користь позивача, також з відповідача в дохід держави має бути стягнуто судовий збір у розмірі 152,63 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial