Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-24 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що він належить до потерпілих від аварії на Чорнобильській АЕС - інвалідів 3 групи та відповідно до чинного законодавства має право на одержання щорічної допомоги на оздоровлення, яка виплачується органами соціального захист населення щорічно в розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат. За 2009 рік Управлінням праці та соціального захисту населення йому призначена та виплачена допомога на оздоровлення в сумі т 100 гривень, тобто в розмірі значно нижчому ніж передбачено [PERSON] України „ Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи . Посилаючись - на те, що дії відповідача порушують його конституційні права і свободи, позбавляє законного прав на отримання перерахованої грошової допомоги, просить визнати дії відповідача незаконними, зобовязати відповідача здійснити перерахунок щорічної допомоги на оздоровлення та здійснити доплату недоплачених 3125 гри.; зобовязати відповідача на майбутнє призначити допомоги на оздоровлення в розмірах визначених ст. 48 [PERSON] України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» Представник відповідача в судове засідання не зявився, але надіслав заперечення прози позову, справу просить розглядати без його участі. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши в судовому засіданні докази надані сторонами, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Позивач перебуває на обліку в Управління Пенсійного Фонду України в Ковпаківському районі м. Суми, управлінні праці та соціального захисту населення Сумської міської ради,є потерпілим від Чорнобильської катастрофи - інвалідом 3 групи, постійно проживає в м, Суми, що підтверджується копіями паспорту, посвідчень та довідкою (а.с. 8, 10-13) Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування. їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень за спосіб, що передбачені Конституцією України. [PERSON] України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року N 796-Х1І (у редакції [PERSON] України від 19 грудня 1991 року N 2001-XII з наступними змінами та доповненнями) (далі - Закон) визначене, основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров'я та створено єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудовик діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення. Згідно з частиною четвертою статті 48 [PERSON] щорічна допомога на оздоровлених виплачується для інвалідів 111 групи, дітям-інвалідам в розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат. Виплати, зазначені в цій статті, провадяться протягом одного місяця з дня встановлення інвалідності чи смерті потерпілого (частина шоста). Розмір мінімальної заробітної плази визначається на момент виплати (частина сьома). Водночас [PERSON] України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" від 5 жовтня 2000 року N 2017-ІЙ (з наступними змінами та доповненнями) визначено правові засади формування та застосування державних соціальних стандартів і нормативів, спрямованих на реалізацію закріплених Конституцією України та законами України основних соціальних гарантій. Так , статтею 19 цього [PERSON] встановлено, що виключно законами України визначається, зокрема, мінімальний розмір заробітної плати. Розмір мінімальної заробітної плати в Україні становив: з 01.04.2009 р. - 625 грн., з1.07.2009 р. - 630 грн., з 01.10.2009 р. - 650 грн., з 01.11.2009 р. - 744 грн. В той же час, в супереч вимогам зазначеним положенням [PERSON], відповідачем у вересні 1009 року позивачеві було виплачено 100 грн. щорічної допомоги на оздоровлення з посиланням за положення Постанови КМУ № 562 від 12.07.2005 року. Зазначеною вище постановою КМУ № 562 усупереч вимогам [PERSON] Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи , який визначив кратність одноразової компенсації в залежності від розміру мінімальної заробітної плати, яка визначається [PERSON], встановлено конкретні розміри компенсацій і доплат. Суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого окрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. [PERSON] України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок чорнобильської катастрофи визначено вказані виплати в кратному розмірі від мінімальної заробітної плати в Україні. [PERSON] (статті 62 та 67) Кабінету Міністрів надано право проводити лише розяснення порядку застосування цього [PERSON], якими є постанови КМ №987 від 20.06.2000 року та №936 від 20.09.2005 року, та підвищувати розміри доплат, пенсій і компенсацій, передбачених цим [PERSON], відповідно до зміни індексу вартості життя і зростання мінімальної заробітної плати, але не зменшення їх та встановлення їх у твердій сумі, яка не відповідає [PERSON]. Частиною 4 ст. 8 ЦПК України визначено, що у разі невідповідності нормативно-правового акта закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу. За таких обставин, коли підзаконний нормативний акт суперечить [PERSON], обмежуючи зава громадян, визначені останнім, застосування зазначеної постанови неможливе. Статтею 62 Даного закону визначено, що розяснення порядку застосування цього [PERSON] провадиться у порядку, визначеному КМУ, рішення якого є обовязковими для виконання міністерствами та іншими центральними органами державної виконавчої влади України, місцевими органами державної виконавчої влади, всіма субєктами господарювання незалежно від . відомчої підпорядкованості та форм власності. Відповідно до Порядку використання коштів Фонду для здійснення заходів щодо ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та соціального захисту населення, затвердженого постановою КМ України від 20.06.2000 р. № 987 та п.2 Порядку використання коштів державного бюджету для виконання програм, пов'язаних із соціальним захистом громадян, постраждалих наслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою КМ України від 20.09.2005 р 1936, розпорядниками коштів нижчого рівня визначено управління праці та соціального захисту населення,. Виходячи з вимог ст. 48 [PERSON] України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» суд не погоджується з діями відповідача щодо порядку нарахування вищевказаних доплат на підставі постанови КМУ № 562, а тому дії відповідача є незаконними. Суду не надані жодні докази на підтвердження того, що у майбутньому відповідачем будуть допускатися порушення прав позивача у частині визначення розміру щорічної допомоги на оздоровлення. З огляду на встановлені факти та положення законів суд вважає, що права позивача порушені, а тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню: необхідно зобов'язати відповідача здійснити перерахунок допомоги на оздоровлення з розміру, встановленого ст. 48 [PERSON] України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та провести відповідні виплати за 2009 рік з урахуванням раніше доведених виплат. В іншій частині позову слід відмовити з наведених вище підстав. Крім того , з відповідача на користь позивача слід стягнути 120 грн. судових витрат. Від сплати судового збору сторони звільнено згідно Декрету Кабінету Міністрів України На підставі ст. 19 Конституції України , ст. 48 [PERSON] України « Про статус і соціальний захист громадян , які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та

Outcome: partial