Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 жовтня 2009 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України. Визнано його винним в тому, що 12 жовтня 2007 року приблизно о 18-30 годин, він, грубо порушуючи правила п.п.31.4, 31.4.7 Правил дорожнього руху, в темний час доби, керуючи трактором ХТЗ-17021 державний номер [NUMBER] з бороною, на якому не горіли задні габаритні вогні у звязку з відсутністю ламп, виїхав з тракторної бригади, розташованої в с.Золотово Синельниківського району Дніпропетровської області і попрямував виконувати польові роботи. Приблизно о 18-30 годин [PERSON] підїхав по дорозі к 250 км + 650 м. автодороги Харків-Сімферополь та діючи всупереч Правилам дорожнього руху перед відновленням руху з дороги на автодорогу Харків-Сімферополь, грубо порушивши Правила дорожнього руху, не переконавшись в тому, що його дії будуть зрозумілими іншим учасника дорожнього руху, відновив рух з лівим поворотом трактора з навісним обладнанням (бороною) та, виїхавши на автодорогу, допустив зіткнення з автомобілем [NUMBER] з причепом ХТ 81024 державний номер [NUMBER], під керуванням позивача [PERSON], який рухався з правої сторони від трактора. Зазначена дорожньо-транспортна пригода сталася з вини [PERSON], який керував трактором, що належить відповідачу Товариству з обмеженою відповідальністю „Нива. Позивач зазначив, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди він отримав тяжкі тілесні ушкодження, які зумовили постійну втрату загальної працездатності більш ніж на 1/3 у вигляді: забійних (рублених) ран голови та обличчя, забою грудної клітини, розповсюджених забійно-рваних скальпованих ран шкіри лівого передпліччя з пошкодженням судинно-нервового пучка, відкритого оскольчатого перелому верхньої третини лівої променевої кістки зі зміщенням уламків по довжині та ширині, що потягло за собою втрату функції кінцівки і необхідності ампутації кінцівки до рівня середньої третини плеча. У звязку з цим позивач перебував на стаціонарному лікуванні з 13 жовтня 2007 року по 23 листопада 2007 року у відділенні травматології та ортопедії обласної клінічної лікарні вм.Мечникова. 15 жовтня 2007 року позивачу була зроблена операція і ампутована ліва верхня кінцівка. Під час лікування позивач витратив грошові кошти на придбання ліків на загальну суму 802,88 грн. Згідно з висновками МСЕК від 01 лютого 2008 року позивачу призначено третю групу інвалідності безстроково. Внаслідок вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди Автомобіль ВАЗ-2102 отримав механічні пошкодження у вигляді: деформації криши, дверцят автомобіля, бампера переднього та заднього, лобового скла, скла на дверцятах автомобіля, передніх та задніх фар, пошкодженнях поворотів, дзеркала заднього вигляду, деформації кріплення причепа, деформації усіх бортів причепа. Вартість ремонту автомобіля складає 10000,00 грн. і послуги евакуатора складають 800,00 грн. Також позивачу завдано збитки у вигляді упущеної вигоди, яку він отримав як субєкт підприємницької діяльності. Автомобіль та причеп були завантажені капустою в кількості 1000 кг, яка була знищена внаслідок ДТП. Вказані збитки позивач оцінює в 2000,00 грн. Також вважає, що діями відповідача йому була завдана моральна шкода, яка полягає у фізичному болю і стражданнях, які він відчуває у звязку з ушкодженням здоровя, в істотних змінах колишніх життєвих умов, оскільки до ДТП він не був калікою, був працездатним і мав можливість заробляти гроші фізичним трудом, чого немає на даний час і єдине джерело для існування позивача є невелика пенсія по інвалідності, моральними стражданнями, зумовленими тим, що позивач залишився калікою, постійним занепокоєнням своїм майбутнім у звязку з відсутністю можливості утримувати сімю. Розмір завданої моральної шкоди позивач оцінює в 100000,00 грн. Просить суд стягнути з відповідача на його користь завдану матеріальну шкоду в загальному розмірі 13602,88 грн. та моральну шкоду в розмірі 100000,00 грн. У судовому засіданні позивач уточнив розмір позовних вимог в вартості ремонту автомобіля, зазначивши, що згідно висновку експерта відновлювальна вартість ремонту автомобіля складає 9699,00 грн., а також просить стягнути з відповідача вартість проведеної експертизи в сумі 1200,00 грн. Представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала і просить їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] позовні вимоги визнав частково, згоден відшкодувати позивачу вартість придбаних останнім ліків в сумі 802,88 грн. та моральну шкоду в розмірі 10000,00 грн. В іншій частині просить відмовити у задоволенні позовних вимог у звязку з тим, що з боку позивача [PERSON] також вбачається порушення Правил дорожнього руху, про що зазначив експерт. Насамперед це виражається в тому, що позивач повинен був таким чином керувати автомобілем, щоб постійно контролювати дорожну обстановку і не допустити ДТП. Автомобіль позивача був перевантажений, що істотно впливає на гальмовий шлях автомобіля, капусту, який позивач перевозив у салоні автомобіля не була належним чином закріплена, оскільки при настанні дорожньо-транспортної пригоди позивач був весь засипаний капустою, позивач не користувався ременем безпеки. Вважає, що ступінь вини позивача у даному ДТП значно більший, ніж [PERSON] Представник відповідача [PERSON] підтримав думку представника відповідача [PERSON] Також зазначив, що позивач не має права вимагати вартість ремонту автомобіля, оскільки цей автомобіль йому не належить. Вартість понесених позивачем збитків у звязку зі знищенням капусти не доведена, про те, що позивач є підприємцем відсутні будь-які докази. Третя особа [PERSON] підтримав думку представників відповідача і просить позовні вимоги задовольнити частково. Таким чином, суд, заслухавши пояснення сторін, їх представників, третьої особи та вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ч.4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. У судовому засіданні була оглянута кримінальна справа за обвинуваченням [PERSON] у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, за результатами розгляду якої Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області 16 жовтня 2009 року було винесено вирок і Настич був визнаний винним у вчиненні даного злочину. Отже, факт дорожньо-транспортної пригоди і наявність у цьому вини [PERSON] судом встановлений і сторонами не заперечувався. Судом також встановлений факт належності трактора ХТЗ-17021 державний номер [NUMBER] з бороною саме відповідачу, тобто Товариству з обмеженою відповідальністю „Нива. [PERSON] керував зазначеним транспортним засобом під час виконання трудових обовязків, тому у відповідності до ст.1172 ЦК України Товариство повинно відповідати за шкоду, завдану його працівником при виконанні останнім своїх трудових обовязків. У відповідності до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Заявлений позивачем розмір матеріальної шкоди, завданої йому внаслідок дорожньо-транспортної пригоди підлягає частковому задоволенню. Так, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача витрат на придбання позивачем ліків в розмірі 802,88 грн. суд вважає обґрунтованими і доведеними, оскільки представники відповідача в цій частині позовні вимоги визнали. Крім того, згідно ч.3 ст.1193 ЦК України та ч.1 ст.1195 ЦК України зазначені витрати підлягають відшкодування потерпілій особі незалежно від наявності чи відсутності її вини. В підтвердження розміру витрат на лікування доводиться також наданими позивачем товарними чеками та випискою з історії хвороби. Позовні вимоги в частині стягнення з відповідача понесених позивачем збитків у вигляді упущеної вигоди внаслідок знищення капусти на суму 2000,00 грн. задоволенню не підлягають. Так, у відповідності до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В підтвердження розміру упущеної вимоги позивач не надав суду жодного доказу його реєстрації як субєкта підприємницької діяльності, хоча у позовній заяві посилається на упущену вигоду саме від підприємницької діяльності. Також в підтвердження розміру упущеної вигоди позивач не надав суду жодного письмового підтвердження вартості знищеної капусти, у звязку з чим суд не може ухвалити в цій частині рішення на користь позивача,

Outcome: partial