Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Добропілля Донецької області про зобов»язання провести перерахунок пенсії відповідно до ч4 ст.54 ЗУ '<Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він є учасником ЛНА на ЧАЕС пертої категорії, йому була встановлена 3 група інвалідності (захворювання пов»язано з виконанням обов»язків військової служби по ЛНА на ЧАЕС). 04.02.2010 року він звернувся до відповідача с заявою про перехід з одного виду пенсії на інший (з пенсії яка була йому призначена як інваліду 3 групи за загальним захворюванням на пенсію учасника ЛНА на ЧАЕС). Відповідач нарахував йому пенсію з розміром якої він не згоден, так як пенсія нарахована без врахування вимог законодавства, а саме вимог ст. 54 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Вважає дії відповідача не правомірними і просить зобов»язати останнього провести перерахунок розміру пенсії відповідно до вимог ч.4 ст.54 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 01.03.2010 року із розрахунку прожиткового мінімуму для непрацездатних громадян з послідуючим перерахунком її згідно зі змінами діючого законодавства і встановлення нових розмірів прожиткового мінімуму для непрацездатних громадян. В судовому засіданні позивач підтримав заявлені вимоги, просить суд зобов»язати УГІФУ в м. Добропілля провести перерахунок пенсії по інвалідності згідно ст.. 49. 50, 54 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 01.03.2010 року із розрахунку прожиткового мінімуму для непрацездатних громадян з послідуючим перерахунком її згідно зі змінами діючого законодавства і встановлення нових розмірів прожиткового мінімуму для непрацездатних громадян, а також стягнути з відповідача на його користь сплачені судові витрати. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні заперечувала проти позовних вимог позивача і суду пояснила, що ч.З ст.46 Конституції України передбачено, що пенсії, які є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом. Відповідно до ст.55 ЗУ «Про державний бюджет України 2008 рік» затверджено на 2008 рік прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для осіб, які втратили працездатність. Розмір пенсії [PERSON] складає 1076 грн. 22 коп., що забезпечує рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом. Пунктом 3 ст.2 ЗУ «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що для окремих категорій громадян законами можуть встановлюватись умов, норми і порядок їх пенсійного забезпечення відмінні від загальнообов»язкового державного пенсійного страхування. Одним з таких законів і є ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Позивач вимагає встановлення йому основного та додаткового розміру пенсії, виходячи з мінімального розміру пенсії, який встановлено ч.І ст.28 ЗУ «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування», але цією нормою встановлено, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений ч.І ст.28 застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з ЗУ«Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування». Тобто ця норма забороняє застосовувати мінімальний розмір пенсії встановлений цією статтею, для визначення розмірі пенсій, у т.ч. і відповідно до ст.50.54 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». З метою реалізації прав осіб, які постраждали внаслідок ЧАЕС. на виконання вимог ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» Кабінетом Міністрів України була прийнята постанова № 1 від 0.3.01.2002 р. (зі змінами та доповненнях:!! і відповідно до якої розрахунок додаткових пенсій та пенсій, передбачених ч.4 ст.54 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», провадиться виходячи з розмірі 19,91 гри ( з 01.09.04р. 22.30 грн.). постановою КМУ від 27.12.2005 р. № 1293 вказані .розміри пенсій збільшено в 3,5 рази (учасники ліквідації аварії в 1986 ропі) та 2,5 рази (інші учасники ліквідації аварії). Постановою КМУ № 530 від 28.05.2008 року «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» для учасників Л НА на ЧАЕС у 1987-1990 роках пенсії для інвалідів по 3 групі інвалідності не можуть бути нижче ніж 980.00 грн. Представник відповідача зазначила, що пенсія позивачу була призначена відповідно до вимог діючого законодавства і том) просить відмовити в задоволенні позову та визнати відмову в перерахунку пенсії правомірною. Дослідивши матеріали справи та перевіривши надані докази в межах заявлених позовних вимог, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON] віднесений до першої категорії як особа, яка потерпіла внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджується посвідченням серії А № 149103 С. вкладкою до посвідчення № 630573 С (а.с.7) та є інвалідом 3 групи. Згідно довідки МСЕК (а.с.8) вбачається, що [PERSON], 18.01.2010 року встановлена 3 група інвалідності (захворювання пов»язано з виконанням обов»язків військової служби по ЛНА на ЧАЕС). 01.02.2010 року позивач звернувся до відповідача з заявою про перехід з одного виду пенсії на інший, відповідно до якої просив призначити йому пенсію по інвалідності. пов»язаною з захворюванням у зв»язку з виконанням обов»язків військової служби по ЛНА на ЧАЕС. Розпорядженням № 154175 від 11.03.2010 року УПФУ в м.Добропілля Донецької області позивача було переведено з одного виду пенсії на інший та призначена пенсія по інвалідності з 1 1.01.2010 року. Вислухавши позивача, представника відповідача, вивчивши письмові докази, матеріали справи, суд вважає позовну заяву [PERSON] такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі виходячи з наступного. Відповідно до ст. 1 ЦП К України завданням ^Цивільного судочинства є справедливий неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осібБ прав та інтересів юридичних осібБ інтересів держави. Відповідно до ст.. 15 ЦПК України у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи щодо спорів з приводу призначення, обчислення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов»язковим державним соціальним страхуванням та інших соціальних пайків або грошової компенсації замість них. Відповідно до ст.. З ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст.. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи чи інтереси фізичних осіб права та інтереси юридичних осіб державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до статті 50 Конституції України кожен має право на безпечне для життя і здоров'я довкілля та на відшкодування завданої порушенням цього права шкоди. Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, зокрема, соціальний захист потерпілого населення, визначені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Розділ 8 даного Закону передбачає правила призначення та виплати пенсій і компенсацій особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4. Стаття 49 цього розділу визначає пенсії особам, віднесеним до вказаних категорій у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію. Стаття 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачає, що особам, віднесеним до категорії 1. призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у відповідних розмірах, зокрема, інвалідам III і "р\\ 11 и - 50 відсотків мінімальної пенсії за віком. Виплата зазначеної пенсії відповідно до статті 53 даного Закону здійснюється повністю незалежно від заробітку, пенсії чи іншого доходу. Нормами статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали слідок Чорнобильської катастрофи» визначені підстави та умови призначення державних пенсій особам, віднесеним до категорії 1 та у зв'язку з втратою годувальника. Зазначені норми розповсюджуються на позивача як віднесеного до 1 категорії. кат вік вік ко вк. Частина четверта статті 54 цього Закону (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) передбачає, що в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчим по III групі - 6 мінімальних пенсій за віком. Суд вважає безпідставними посилання відповідача в запереченнях на позовну заяву на необхідність застосування у спірних відносинах постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.2008. № 530 "Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян", постанови Кабінету Міністрів України від 16.07.2008. № 654 "Про підвищення рівня пенсійного забезпечення1', оскільки, виходячи із приписів пункту першого та шостого статті 92 Конституції України, статті 71 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи'", дія положень наведеного Закону не може призупинятися іншими законами, крім законів про внесення змін до цього Закону. Абзацом другим преамбули, частиною 3 статті 4, п.16 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачено що умови, норми та порядок пенсійного забезпечення визначаються виключно законами про пенсійне забезпечення, і те, що до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом, закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону. Суд також не приймає посилання відповідача на те, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом 1 частини 1 статті 28 Закону України ..Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, з огляду на те, що зазначена стаття частиною третьою доповнена Законом України № 2505 від 25 березня 2005 року (набрав чинності .31 березня 2005 року), тоді як частина третя статті 54 Закону України ..Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" змінена Законом України від 17 листопада 2005 року JV» 3108-15 (набрав чинності ІЗ грудня 2005 року). Згідно ч. .3 ст. 67 спеціального Закону у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до статті 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним до категорії І. 2, 3, 4. розмір щомісячної компенсації сім'ям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму. Визначення прожиткового мінімуму, закладення правової основи для його встановлення, затвердження та врахування при реалізації державою конституційної гарантії громадян на достатній життєвий рівень, дає Закон України «Про прожитковий мінімум» від 15 липня 1999 року № 966-1 1, а також Законом України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» від 5 жовтня 2000 року № 2017-Ш, згідно статті 1 якого прожитковий мінімум використовується для визначення, у тому числі мінімального розміру пенсії за віком, який відповідно до статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлюється у розмірі прожиткового мінімум) для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. Частиною 3 статті 4 даного Закону передбачено, що прожитковий мінімум на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, щороку затверджується Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України на відповідний рік. Прожитковий мінімум публікується в офіційних виданнях загальнодержавної сфери розповсюдження. Статтею 52 Закону України "Про Державний бюджет України на 2010 рік" встановлено, що у 2010 році прожитковий мінімум на одну особу, яка втратила працездатність дорівнює з 1 січня - 695 гривень, з 1 квітня - 706 гривень, з 1 липня - 709 гривень, з 1 жовтня - 723 гривень, з І грудня - 73 1 гривень. Згідно Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2010 рік» цей закон набирає чинності з дня його опублікування, тобто з 30.04.2010 року та застосовується з 1 січня 2010 року. Таким чином в 2010 році прожитковий мінімум на одну особу, яка втратила працездатність дорівнює з 1 січня - 695 гривень, з 1 квітня - 706 гривень, з 1 липня - 709 гривень, з 1 жовтня - 723 гривень, з 1 грудня - 734 гривень. Враховуючи наведене, пенсія по інвалідності позивачу [PERSON], як особі, ¦ постраждати внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії . інваліду 3 групи, підлягає перерахунку та виплаті, виходячи з розмірів, передбачених ст. 50. 54 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з 1 1.01.2010 року виходячи з наведених вище розмірів. Таким чином, для позивача як інваліда III групи, особи, постраждало!' внаслідок Чорнобильської катастрофи, 1 категорії, нижчий розмір державної пенсії не може бути нижчим - 6 мінімальних пенсій за віком, а щомісячна додаткова пенсія повинна нараховуватися в розмірі 50 відсотків мінімальної пенсії за віком. Розглядаючи справу і ухвалюючи судове рішення у даній справі суд виходить з того, що конституційні принципи, на яких базується здійснення прав і свобод людини і громадянина в Україні; включаючи і право на пенсійне забезпечення, передбачені статтями 1. З, частиною 2 статті 6, статтею 8, частиною 2 статті 19, статтями 22, 23, частиною 1 статті 24 Конституції України, набуте у сфері пенсійного забезпечення, не може бути скасоване, звужене. Правовою гарантією забезпечення державою даного права є виконання прийнятих на себе зобов'язані., виходячи з положені, принципу верховенства права, закріпленого статтею 8 Конституції України. Згідно з ч.2 ст. 1 ЦК України до майнових відносин, заснованих на адміністративному або іншому владному підпорядкуванні однієї сторони другій стороні, цивільне законодавство не застосовується, якщо інше не встановлено законом. Ураховуючи наведене та відповідні спеціальні законодавчі акти, які підлягають застосуванню у справах із соціальних правовідносинах, що носять публічно-правовий характер, суд може визнати дії відповідачів законними чи незаконними та в разі незаконності їхніх дій зобов»язати провести нара\\ування\\ перерахування та виплату належних сум відповідно до закону. Відповідно до ст..54 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.2 ПКМУ від ЗО травня 1997 р. N 523 «Про затвердження нового Порядку обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи», обчислення і призначення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи із заробітку, одержаного за роботу за межами зони відчуження, провадиться на загальних підставах відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Відповідно до п.6 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року N 22-1. особам, які одержують пенсію, призначену органами Пенсійного фонду за іншими законами, пенсія призначається з дня звернення з урахуванням пункту 5 цього Порядку. Пункт 5 вказаного Порядку зазначає, що днем звернення за перерахунком пенсії, переведенням з одного виду пенсії на інший вважається день приймання органом, що призначає пенсію, заяви з усіма необхідними документами. Як вбачається з матеріалів справи позивач звернувся до відповідача з заявою про переведення з одного виду пенсії на інший 04.02.2010 року. Відповідно до ст..35 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» , у разі зміни групи інвалідності пенсія в новому розмірі виплачується з дня зміни групи інвалідності. Відповідно до довідки МСЕК [PERSON] встановлено повторно III група інвалідності з 11.01.2010 року. На підставі розпорядження відповідача 154175 від 11.03.2010 року [PERSON] з 11.01.2010 року призначена пенсія по інвалідності 3 групи відповідно до ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Суд зазначає, що перерахунок пенсії [PERSON] згідно законодавства повинен проводитися з ! 1.01.2010. Але враховуючи позовні вимоги позивача, який просить зобов»язати відповідача провести перерахунок пенсії з 01.03.2010 року, суд, враховуючи положення ст.11 ЦПК України, якою встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог, зазначає, що перерахунок пенсії повинен бути проведений відповідачем саме з 01.03.2010 року. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved