Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-07 00:00:00

22.04.2010 року [PERSON] подала даний позов. В його обґрунтування посилається на те, що відповідач [PERSON] є батьком дитини [PERSON] [INFO], яка проживає з нею. Позивач перебуває у відпустці для догляду за дитиною до досягнення неї З річного віку, по 15.05.2011 року. Посилаючись на норму ст. 84 Сімейного кодексу України просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі У* частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. В судовому засіданні [PERSON] позов підтримала, не заперечувала проти заочного оозгляду справи, про особливості такого розгляду справи обізнана. Вказала, що з відповідача стягуються аліменти на утримання їхньої дитини. Крім державної допомоги інших доходів вона не має, відповідач допомоги на її утримання добровільно не надає. Однак при цьому не заперечувала, що відповідач власного житла за місцем роботи не має. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлений належним чином а.с. 28, однак в судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, поважності причин неявки за матеріалами справи не убачається, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. Тому, зі згоди позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи, на підставі наявних у ній доказів. Відповідач надав письмові заперечення а.с. 29-27. Просив в позові відмовити. Вказував, що з березня 2010 року надавав допомогу на утримання дитини; визнав позов про стягнення аліментів на утримання їхньої дитини і з 22.04.2010 року буде сплачувати аліменти в розмірі 664.95 гривень; інших джерел доходу крім заробітної плати середнім розміром 2659.79 гривень не має; не маючи власного житла, його доводиться винаймати, за що з 01.05.2010 року оплачує орендну плату в 1100 гривень щомісяця; з даними видатками йому залишиться 894.84 гривень, при тому, що прожитковий мінімум на працездатну особу з 01.04.2010 року становить 884 гривні. Зазначив, що не має можливості надавати позивачу матеріальну допомогу. Суд, всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з'ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши матеріали справи, оцінивши ці докази в сукупності, визнає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені обставини і визначені відповідні до них правовідносини. З 24.11.2007 року сторони перебувають в шлюбі а.с. 6, мають дитину - [PERSON] [INFO] а.с. 5. З 12.08.2008 року позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, по 15.05.2011 :оку а.с. 3. Позивач проживає окремо від відповідача, в сел. Савинці Балаклійського району, : азом з дочкою [PERSON] а.с. 17. Позивач щомісячно отримує державну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, мінімальний розмір якої становить 130 ивень. За рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 25.05.2010 року з [PERSON] на користь позивача на утримання їхньої дочки стягуються аліменти в розмірі - і частини заробітку щомісячно, але не менше мінімального розміру аліментів для дитини відповідного віку, починаючи з 22.04.2010 року до 15.05.2026 року а.с. 32. Відповідач проходить військову службу у в/ч А 1100 смт. Новофедорівка Сакського гайону АР Крим, грошове забезпечення за 6 місяців, по травень 2010 року включно становить 15958,76 гривень а.с. 22. Із його письмових заперечень убачається, що він з 10.05.2010 року арендує житло і щомісячна арендна плата становить 1100 гривень. При цьому він надав договір піднайму (найму) житлового приміщення, з якого убачається, що договір він уклав з наймачем [PERSON], що мешкає в смт. Новофедорівка по вул. Шкільна-14 кв.-ІЗ, а сам виступає піднаймачем. Однак в той же час відповідач при поданні заперечень 31.05.2010 року місцем свого проживання зазначив вул. Севастопільську-11 кв.-55. Строк дії договору в п. 2 містить очевидні виправлення двох останніх цифр року, що не оговорені і не засвідчені підписами сторін, на відміну від п.п. 5, 6. Зважаючи на реєстрацію даного договору в селищній раді 10.05.2010 року, і можливість його укладення на період до 13.05.2010 року, з наступною корекцією в частині року, суд критично відноситься до договору. Крім того, відповідно до ст. 774 ЦК України передання наймачеві речі у користування іншій особі (піднайм) можливе лише за згодою наймодавця, якщо інше не встановлено договором або законом. Натомість, договору найму і зазначеної згоди наймодавця, суду не надано. Що стосується п. 2 доводів відповідача про утримання дитини з часу фактичного припинення шлюбних відносин з березня 2010 року, то предметом даного позову є аліменти на утримання дружини, а не дитини. Згідно до ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Для задоволення вимоги про стягнення аліментів подання доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов'язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Право на утримання у дружини-матері існує паралельно із правом дитини на утримання і не залежить від нього. Тобто з чоловіка-батька дитини аліменти можуть одночасно стягуватися за двома правовими підставами: на дружину як з чоловіка і на дитину - як з батька. Право на аліменти у дружини-матері може виникнути лише у разі достатнього матеріального забезпечення чоловіка. Позивач [PERSON] не працює, оскільки знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, не має ніяких доходів, на які могла б утримувати себе та дитину. При ухваленні рішення суд враховує, що піклування про дитину лежить на матері, бере до уваги вік дитини, отримання матір'ю незначної державної допомоги, а також неможливість залишити дитину для того, щоб знайти роботу і таким чином покращити свій матеріальний стан. з Суд зважає на доводи відповідача, викладені у письмових запереченнях, і враховує їх при ухваленні рішення. При цьому суд виходить з того, що сторонами на надано допустимих доказів того, що позивач, як і відповідач, має власне житло, натомість з матеріалів справи убачається, що вона разом з дитиною проживає в сел. Савинці без реєстрації. Позивач і її дитина мають таке ж право на проживання в належних умовах, на належний рівень проживання і забезпечення, як і відповідач. Тому доводи відповідача щодо його забезпечення нижче прожиткового мінімума судом не приймаються. Відповідач з урахуванням сплати аліментів на дитину і навіть оплати винайманош житла матиме доходи більш ніж у б разів бальші ніж у позивача (як відповідач зазначив у письмових запереченнях 894,84 гривень проти 130 гривень у позивача). До того ж термін, з дня подачі даного позову до припинення права позивача на утримання з даної підстави, становить 1 рік. В той же час задоволення цих вимог у розмірі, у якому просить позивач, неможливо, зиходячи з наданих відповідачем доказів про його матеріальний стан. Мінімальний розмір аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, на відміну від аліментів на утримання дитини, законом не визначений. Згідно ст.ст 10, 60 ЦПК України на засадах змагальності кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд виходить з принципів судочинства про змагальність судового процесу та ухвалення рішення судом лише на підставі доказів, наданих сторонами. На підставі викладеного,

Outcome: partial