Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, посилаючись на те, що 13 жовтня 2006 року помер [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку, площею 5,0102 га, яка розташована на території Орільської селищної ради Лозівського району Харківської області та надана для ведення сільськогосподарського виробництва, яка належала йому на праві власності згідно Державного акту на право власності на землю, серії ЯБ № 618897, виданого Лозівською районною державною адміністрацією Харківської області 13 листопада 2006 року. За життя [PERSON] розпорядився своїм майном та склав заповіт на імя заявника. Спадкоємцями першої черги є заявник по справі, та [PERSON], яка відмовилася від обовязкової частки у спадковому майні. Заявник в установлений законом строк звернувся до Лозівської державної нотаріальної контори Харківської області з заявою про прийняття спадку, а після спливу шестимісячного терміну звернувся знов для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, але йому в цьому було відмовлено, оскільки заповіт був складений на сертифікат на право на земельну частку (пай), серії ХР № 001856 від 25 квітня 1996 року, а не на земельну ділянку, площею 5,0102 га, яка розташована на території Орільської селищної ради Лозівського району Харківської області та надана для ведення сільськогосподарського виробництва. В звязку з чим просить встановити факт того, що заповіт від імені [PERSON] на його імя складено на земельну ділянку, площею 5,0102 га, яка розташована на території Орільської селищної ради Лозівського району Харківської області та надана для ведення сільськогосподарського виробництва, яка належала померлому на підставі Державного акту на право власності на землю, серії ЯБ № 618897, виданого Лозівською районною державною адміністрацією Харківської області 13 листопада 2006 року. В судовому засіданні заявник підтримав свою заяву та просив задовольнити її в повному обсязі, доповнивши свої вимоги тим, що іншим шляхом аніж судовим він не має можливості відновити документи, які посвідчують необхідні йому факти. Представник заявника адвокат [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала в повному обсязі. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не зявилася, але надала суду свою заяву в якій просить провести розгляд справи за її відсутності, оскільки зявитися в судове засідання не має можливості в силу похилого віку та стану здоровя, проти задоволення заявлених вимог не заперечує. Представник заінтересованої особи Орільської селищної ради Лозівського району Харківської області в судове засідання не зявився, але надав суду свою заяву в якій просить справу розглянути за її відсутності, проти задоволення заявлених вимог не заперечує. Представник заінтересованої особи Лозівської районної державної адміністрації Харківської області в судовому засіданні не заперечував проти задоволення заявлених вимог. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, суд прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що 10 січня 2000 року [PERSON] склав заповіт на імя заявника [PERSON], який був посвідчений секретарем виконавчого комітету Орільської селищної ради Лозівського району Харківської області. Відповідно до заповіту [PERSON] заповідав [PERSON] належний йому сертифікат на право на земельну ділянку (пай), площею 5,65 в умовних кадастрових гектарах по КСП ім.. Свердлова серії ХР № 001856. 13 жовтня 2006 року [PERSON] помер, але ще за життя він звернувся до Орільської селищної ради Лозівського району Харківської області з заявою про виділення земельної частки (паю) у натурі та надання Державного акту на право власності на землю. 13 листопада 2006 року був виготовлений Державний акт на право власності на землю серії ЯБ № 618897, виданий Лозівською районною державною адміністрацією Харківської області, з якого вбачається, що [PERSON] належить на праві власності земельна ділянка, площею 5,0102 га, яка розташована на території Орільської селищної ради Лозівського району Харківської області та надана для ведення сільськогосподарського виробництва. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на вищевказану земельну ділянку. Спадкоємцями першої черги є заявник по справі, та [PERSON], яка відмовилася від обовязкової частки у спадковому майні. Заявник в установлений законом строк звернувся до Лозівської державної нотаріальної контори Харківської області з заявою про прийняття спадку, а після спливу шестимісячного терміну звернувся до Лозівської державної нотаріальної контори Харківської області для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, але йому в цьому було відмовлено, оскільки заповіт був складений на сертифікат на право на земельну частку (пай), серії ХР № 001856 від 25 квітня 1996 року, а не на земельну ділянку, площею 5,0102 га, яка розташована на території Орільської селищної ради Лозівського району Харківської області та надана для ведення сільськогосподарського виробництва, яка надана [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на землю. Як вбачається з розпорядження Лозівської районної державної адміністрації Харківської області № 137 від 28 квітня 2006 року [PERSON] на підставі свідоцтва серії ХР № 001856 була виділена земельна ділянка в натурі та 13 листопада 2006 року виданий Державний акт на право власності на землю серії ЯБ № 618897. Судом встановлено, що заявник не має іншої можливості, аніж шляхом звернення до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення встановити факт того, що заповіт, складений від імені [PERSON], який помер 13 жовтня 2006 року на його імя складено саме на земельну ділянку, площею 5,0102 га, яка розташована на території Орільської селищної ради Лозівського району Харківської області та надана для ведення сільськогосподарського виробництва, яка належала померлому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю. Встановлення цього факту тягне для заявниці юридичні наслідки, а саме прийняття спадщини. Таким чином зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення.

Outcome: approved