Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-03 00:00:00

позивачі та їх представник просять суд визнати недійсним державний акт серія ЯЖ №911161 від 04.02.2009 р. на право власності на земельну ділянку площею 0,0597 га, розташовану біля квартири за адресою: [ADDRESS], виданий Кагарлицькою міською радою [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], зобов'язати [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] протягом 5 днів з моменту набрання рішенням суду законної сили звільнити проїзд загального користування з вул. Народна, 6 в м. Кагарлик, зобов'язати [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] не чинити перешкод [PERSON] та [PERSON] в користуванні проїздом загального користування з вул. Народна, 6 в м. Кагарлик, посилаючись на те, що позивачі - [PERSON] та [PERSON], згідно свідоцтва про право власності на житло №86 від 14.07.2006 р. є власниками 1/4 частини квартири за адресою [ADDRESS]. Крім того, згідно вищевказаного свідоцтва про право власності на житло власниками квартири за адресою [ADDRESS] є також - [PERSON] та [PERSON], кожному з яких належить 1/4 частини квартири. У користуванні позивачів, як власників квартири, знаходиться земельна ділянка площею 0,026 га, яка розташована біля квартири та надана для обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд. Користуючись своїм правом на приватизацію позивачі вирішили приватизувати зазначену земельну ділянку, яка перебуває у їх користуванні. Проте, в процесі приватизації з'ясувалось, що власники квартири за адресою: [ADDRESS] [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] під час приватизації земельної ділянки біля своєї квартири приватизували проїзд загального користування з вул. Народна, 6 в м. Кагарлик. Підтвердженням того, що відповідачі приватизували проїзд загального користування є кадастровий план земельної ділянки позивачів розміром 0,0189 га, в описі якого зазначено, що від точки А до точки Б знаходяться землі Кагарлицької міської (вул. Народна). Після приватизації земельної ділянки та отримання державного акту на право власності на земельну ділянку відповідачі перегородили проїзд загального користування та заборонили будь-кому використовувати вказаний проїзд. При цьому у зв'язку з перекриттям відповідачами проїзду, позивачі були позбавлені можливості проїзду до власної квартири. Також до квартири позивачів не може підїхати взагалі будь-який автомобіль, в тому числі і спецтехніка (пожежна машина, машина швидкої допомоги та ін.). Приватизувавши проїзд загального користування, відповідачі фактично позбавили можливості позивачів проїзду до будинку, що викликає додаткові незручності для позивачів та потребує додаткових зусиль для нормального доступу та користування власною квартирою. У зв'язку з приватизацією та перекриттям відповідачами проїзду загального користування позивачі звернулись до Кагарлицької міської ради із заявою, в якій вимагали встановлення проїзду. Розглянувши заяву позивачів комісія Кагарлицької міської ради склала акт від 16.04.2009 р., відповідно до якого рекомендувала звертатись до суду щодо скасування державного акту відповідачів сімї [PERSON] на право власності на земельну ділянку у [ADDRESS]. Згідно п. а ч. 3 ст. 83 Земельного кодексу України до земель комунальної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать землі загального користування населених пунктів (майдани, вулиці, проїзди, шляхи, набережні, пляжі, парки, бульвари, кладовища, місця знешкодження та утилізації відходів тощо). Виходячи з вищезазначеної норми ч. 3 ст. 83 Земельного кодексу України у власність громадян не можуть передаватись проїзди загального користування. Отже, передача відповідачам у власність проїзду загального користування з вул. Народна, 6 в м. Кагарлик та видача відповідачам сімї [PERSON] державного акту на право власності на вказану земельну ділянку загального користування є незаконними та повинен бути визнаний недійсним. Згідно п. г ч. 1 ст. 96 Земельного кодексу України землекористувачі зобов'язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів. Згідно ч. 1 ст. 152 Земельного кодексу України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Згідно ч. 2 ст. 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою і відшкодування завданих збитків. Згідно п. б ч. 2 ст. 152 Земельного кодексу України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та їх представник уточнені позовні вимоги позивача не визнають та вважають їх безпідставними, оскільки порушень при приватизації земельної ділянки, що знаходиться в м. Кагарлик по вул. Народна, 6 не було. Ніякого проходу на даній земельній ділянці не було, а тому підстав для задоволення позовних вимог позивача не має. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судові засідання не зявлялися, причини неявки суду не повідомили, про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення та розписки про отримання судових повісток, а тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідачів на підставі наявних у справі доказів. Відповідачі [PERSON], [PERSON], які виступали і в інтересах [PERSON] уточнені позовні вимоги позивачів не визнають та просять суд у їх задоволенні відмовити, оскільки позивачі не повинні мати підїзд у хату, прямо до квартири. Зі сторони сімї [PERSON] порушень немає. Відповідач [PERSON] уточнені позовні вимоги позивача визнає, оскільки при приватизації своєї земельної ділянки відповідачами [PERSON] є порушення, оскільки немає підходу до квартири позивачів, що ускладнює їх життя. Представник відповідача в особі Кагарлицької міської ради Київської області уточнені позовні вимоги позивачів визнав та пояснив, що при приватизації земельної ділянки відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] було введено в оману представника підприємства, що виготовляло їм державний акт, оскільки повідомили, що домовилися із сусідами про інше місце для проходу позивачам. Проте, як виявилося згодом, що відповідачі приватизували проїзд, хоча при приватизації іншими відповідачами земельних ділянок біля житлового будинку № 6 по вул.. Народна в м. Кагарлику Київської області їхні державні акти складалися із двох частин, не так як у відповідачів [PERSON] однією суцільною земельною ділянкою. Третя особа в особі - Управління Держкомзему у Кагарлицькому районі Київської області в судові засідання не зявлявся, причини неявки суд не повідомив, про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про що свідчать розписки про вручення судових повісток, а тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність представника третьої особи, на підставі наявних у справі доказів. Третя особа в особі - Державного підприємства «Центр земельного кадастру» уточнені позовні вимоги позивача не визнає та вважає, що державний акт відповідачам [PERSON] був виготовлення без будь яких порушень, а тому відсутні підстави для визнання державного акту [PERSON] недійсним. Проте, відсутність погодження з громадянами меж є підставою для визнання недійсним державного акту. Вислухавши сторони, свідків та вивчивши матеріали справи, суд вважає, за необхідне заявлений уточненні позовні вимоги позивача задовольнити. В судовому засіданні суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Позивачі [PERSON] та [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS]. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS]. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS]. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS]. [PERSON] є квартиронаймачем квартири [ADDRESS]. Тобто, сторони - позивачі та відповідачі проживають у багатоквартирному житловому будинку по вул. Народна, 6 в м. Кагарлику Київської області. Закон України «Про основи містобудування» вимагав ведення містобудівного кадастру населених пунктів, який повинен містити систему даних про належність територій до відповідних функціональних зон, характеристику будинків і споруд на землях усіх форм власності, відомості про землі, в якому повинні базуватися на даних державного земельного кадастру. Наказом Державного комітету України із земельних ресурсів, Державного комітету України по житлово комунальному господарству, Державного комітету України у справах містобудування і архітектури, фонду державного майна України від 05.04.1996 року № 31/30/53/396, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 26.04.1996 року № 203/1228, яким затверджено Положення про порядок встановлення та закріплення меж прибудинкових територій існуючого житлового фонду та надання у спільне користування або спільну сумісну власність земельних ділянок для спорудження житлових будинків, передбачено, зокрема, визначення порядку встановлення меж прибудинкової території існуючого житлового фонду. Згідно з п. 2.1 цього Положення прибудинкова територія це встановлена за проектом поділу території мікрорайону (кварталу) та проектом забудови земельна ділянка багатоквартирної не садибної житлової забудови, яка необхідна для розміщення та обслуговування житлового будинку (будинків) і повязаних із ним господарських та технічних будівель і споруд. Прибудинкова територія встановлюється для будинку (будинків) і не може виділятися для частини будинку. Склад та поділ території мікрорайону кварталу на окремі земельні ділянки прибудинкових територій визначається необхідністю забезпечення ефективного утримання та експлуатації житлового будинку та прибудинкових територій на підставі дотримання встановлених будівельних, протипожежних і санітарних норм. Прибудинкова територія включає: територію під житловим будинком, проїзди та тротуари; озеленені території; ігрові майданчики для дітей дошкільного та молодшого шкільного віку та інші території, повязані з утриманням та експлуатацією будинків та інших повязаних з ними обєктів. Відповідно до рішення Кагарлицької міської ради від 27.12.2007 року [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] було передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,0597 га розташовану [ADDRESS] для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. 04 лютого 2009 року на імя [PERSON] видано Державний акт на право власності на вказану земельну ділянку, в якому співвласниками земельної ділянки вказані [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Під час розгляду даної цивільної справи позивачами було виготовлено державний акт, який складався із двох частин. Згідно державних актів, які видані імя позивачів та відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] вказані земельні ділянки мають спільну межу. Позивачами було надано План схему підїзду до багатоквартирного житлового будинку по вул. Народна, 6, що в м. Кагарлик Київської області, який був погоджений начальником відділу містобудування, архітектури та житлово комунального господарства та міським головою м. Кагарлик та виконаний на підставі Генерального плану м. Кагарлик за 1977 року. Твердження представника відповідачів [PERSON] та відповідача [PERSON] про те, що даний Генеральний план м. Кагарлика Київської області за 1977 року є недійсним, оскільки пройшло майже 33 року, не може бути взята до уваги, оскільки нового Генерального плану немає, і він буде діяти до того часу, поки не буде затверджений новий. 16 квітня 2009 року комісією у складі [PERSON], [PERSON]А, [PERSON], [PERSON] був складений акт та встановлено, що під час виготовлення технічної документації працівники Центру ДЗК спочатку виділили проїзд шириною 3 м біля будинку до квартири № 3. [PERSON] переконала їх, що вона домовилась із сусідами про перенесення проїзду в кінець земельної ділянки. [PERSON] повідомила, що при підписанні акту погодження меж [PERSON] була впевнена, що проїзд залишається на старому місці і [PERSON] про наміри перенести проїзд їй нічого не повідомила. Окрім того, комісією було рекомендовано [PERSON] звернутися до суду з позовом про скасування державного акту, що виданий на імя [PERSON] для відновлення проходу до квартири. Всі учасники комісії, що склали акт від 16 квітня 2009 року були допитані в судовому засіданні. Свідок [PERSON] пояснив, що коли було створено комісію, то вони виїжджали до даного місця і там він бачив, що підїзд був, тому міською радою було підготовлено даний акт. Окрім того необхідно зробити план забудови. Свідок [PERSON] пояснив, що спочатку було отримано державний акт сімєю [PERSON]. Генеральний план м. Кагарлика Київської області діє до того часу, поки не був виконаний новий генеральний план. Свідок [PERSON] пояснив, що коли було створено комісію, то вони виїжджали на місце. Прохід був і він проходив через земельну ділянку відповідачів [PERSON]. Свідок [PERSON] пояснив, що заява про створення комісії надійшла від позивачів [PERSON] і Евенка П.О. Необхідно встановити проїзд загального користування. Коли вони приїжджали до місця проживання сторін, то огорожа була розгороджена. Проїзд проходив по державному акту відповідачів [PERSON]. Спочатку розробили схему. Меж при будинкової території не було зроблено міської радою, оскільки на це потрібно багато коштів, яких немає у міської ради. Свідок [PERSON] пояснив, що план-схема підїзду був виконаний на прохання позивача. Там було вказано один із підїздів до житлового будинку. Підїзд там був передбачений, оскільки склалося воно історично. Отже, план схема підїзду до багатоквартирного житлового будинку, який був складений з урахуванням генерального плану м. Кагарлика, де був зазначений проїзд та акт комісії Кагарлицької міської ради від 16.04.2009 року дає підстави зробити суду висновок, що у площу земельної ділянки, приватизованої сімєю [PERSON], входить підїзд (проїзд) до багатоквартирного житлового будинку по вул. Народна, 6 в м. Кагарлик Київської області. Відповідно до ч. 3 ст.83 Земельного кодексу України до земель комунальної власності, які не можуть приватизовуватись у приватну власність, належать: землі загального користування населених пунктів(майдани, вулиці, проїзди...). Статтею 12 Земельного кодексу України визначено, що до повноваження сільських, селищних, міських рад належить розпорядження землями територіальних громад. Під час судового розгляду було розкладено всі державні акти, як позивачів, так і відповідачів на генеральному плані і було встановлено, що державні акти позивачів [PERSON] та відповідачів [PERSON] складаються з двох частин, а відповідачів [PERSON] із однієї частини, тобто проїзд, який проходить по державному акту відповідачів, був ним приватизований. Отже суд приходить до висновку, що державний акт серія ЯЖ №911161 від 04.02.2009 р. на право власності на земельну ділянку площею 0,0597 га, розташовану біля квартири за адресою: [ADDRESS], виданий Кагарлицькою міською радою [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], виданий з порушенням щодо його розміщення, а тому позовні вимоги позивачів в цій частині підлягає до задоволення і суд визнає недійсним державний акт серії ЯЖ № 911161 від 04 лютого 2009 року на право власності на земельну ділянку площею 0,0597 га, що розташована біля квартири за адресою: [ADDRESS], виданий Кагарлицькою міською радою Київської області. Окрім того, суд приходить до висновку про необхідність зобовязати [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], протягом пяти днів з моменту набрання рішення суду законної сили звільнити проїзд загального користування з вул.. Народна, 6 в м. Кагарлик Київської області та зобовязати [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] не чинити перешкод [PERSON] та [PERSON] у користуванні проїздом загального користування з вул.. Народна, 6 в м. Кагарлик Київської області. На підставі викладеного та

Outcome: approved