Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-31 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідачів про розірвання договору та стягнення заборгованості за кредитним договором. В позовній заяві посилався на те, що між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та відповідачем [PERSON] 06 червня 2007 року був укладений кредитний договір № 2647. Відповідно до договору позивач надавав [PERSON] кредитні кошти в розмірі 8000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0.0001 % річних, та щомісячної комісійної винагороди, а відповідач [PERSON] взяла на себе зобовязання щодо повернення кредиту. 06 червня 2007р. між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та відповідачем [PERSON] був укладений договір поруки № 2647, згідно з яким вона зобовязалась перед Банком відповідати у повному обсязі за своєчасне та повне виконання [PERSON] зобовязань. Відповідачі свої зобовязання не виконали. Тому позивач просив суд розірвати кредитний договір та стягнути з відповідачів заборгованість за простроченим кредитом у розмірі 2968 грн. 82 коп. та судові витрати. 28 жовтня 2009р. представник позивача подав заяву про збільшення позовних вимог, просить стягнути пеню в сумі 3363 грн. 07 коп.. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити, стягнути з відповідачів солідарно на користь позивача пеню 3363 грн. 07 коп. по кредитному договору та судові витрати. Відповідачі в судове засідання не зявились, хоча були повідомлені про час та місце розгляду справи, про причини неявки суду не повідомили, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не подавали. Тому суд, враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та взаємовідносини сторін, приймаючи до уваги відсутність підстав, передбачених ст. 169 ЦПК України для можливого відкладення розгляду справи, враховуючи згоду позивача, вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 06 червня 2007 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір № 2647. Відповідно до договору позивач надавав відповідачу [PERSON] кредитні кошти в розмірі 8000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0.0001 % річних, та комісійної винагороди строком до 05 червня 2009р. 06 червня 2007р. між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та відповідачем [PERSON] був укладений договір поруки № 2647, згідно з яким [PERSON] зобовязується перед Банком відповідати у повному обсязі за своєчасне та повне виконання [PERSON] зобовязань. Як встановлено в судовому засіданні, позивачем зобовязання перед відповідачем [PERSON] по кредитному договору виконано, але відповідач [PERSON] взяті на себе зобовязання у повному обсязі не виконала. Станом на 28 жовтня 2009 року у звязку з порушенням відповідачем умов договору позивачем нарахована пеня в сумі 3 363 грн. 07 коп. Згідно з п.2.1. договору поруки № 2647 від 06 червня 2007 року у випадку невиконання Боржником зобовязань за Кредитним договором, Боржник та Поручитель відповідають перед Кредитором як солідарні боржники. Згідно з ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду , якщо він значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Суд враховує, що розмір заборгованості відповідачів перед позивачем на час звернення до суду складав 2968 грн. 82 коп., а пеня нарахована в значно більшому розмірі - в сумі 3 363 грн. 07 коп. Також суд враховує, що заборгованість у відповідача виникла внаслідок скрутного матеріального становища, на час розгляду справи в суді погашена в повному обсязі, та вважає за можливе зменшити розмір пені до 100 грн. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів солідарно на користь позивача суму пені за порушення умов кредитного договору в розмірі 100 грн., а також 59 грн. 50 коп. державного мита та 250 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду судової справи, сплачені позивачем при зверненні до суду, всього стягнути 409 грн. 50 коп.

Outcome: partial