Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-28 00:00:00

19 травня 2010 року гр. [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. У позовних вимогах позивачка посилається на той факт, що з відповідачем по даній справі знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 26 серпня 2005 року, який був зареєстрований Довгинцівським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Кривого Рогу Дніпропетровської області (актовий запис № 427), від спільного життя мають одну неповнолітню дитину: доньку [PERSON], [INFO], у свідоцтві про народження якого позивачка та відповідач зазначені батьками дитини. Донька проживає з позивачкою і надалі буде мешкати разом з матірю В обґрунтування своїх вимог позивачка посилається на той факт, що у теперішній час між сторонами подружні стосунки припинені, відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини не надає. У звязку з чим позивачка просить суд задовольнити її позовні вимоги та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки у розмірі 30% частини зі всіх видів заробітку відповідача, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття доньки, тобто до 09.11,2003року. 29 червня 2010 року у попередньому судовому засіданні сторони заявили клопотання щодо розгляду справи по суті. Позивачка в судовому засіданні підтримала свої позовні вимоги та просила суд задовольнити їх у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні не заперечував проти позовних вимог, що викладені позивачкою у позовній заяві та згоден виплачувати аліменти на користь позивачки, для утримання неповнолітньої доньки. Відповідно до вимог ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні відповідачем позову, ухвалюється рішення в порядку встановленому до вимог ст. 174 ЦПК України - тобто у разі визнання позову відповідачем суд, за наявності законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вислухавши показання позивачки, пояснення відповідача, проаналізувавши наявні письмові матеріали справи, суд знаходить вимоги позивачки обгрунтованими і такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Як убачається з матеріалів справи, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 26 серпня 2005 року, який був зареєстрований Довгинцівським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Кривого Рогу Дніпропетровської області актовий запис № 427 (а.с.5), від спільного життя мають одну неповнолітню дитину: доньку [PERSON], [INFO], у свідоцтві про народження якого позивачка та відповідач зазначені батьками дитини(а.с.б). Донька проживає з позивачкою і надалі буде мешкати разом з матірю. Суд встановив, що між сторонами, у теперішній час, шлюб не розірвано, однак сторони проживають окремо. Відповідачем по справі не було оспорено той факт, що донька проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно не надає матеріальну допомогу на утримання дитини. Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Однак, в порушення вимог діючого законодавства відповідач не надає родині матеріальної допомоги, у звязку з чим, суд відповідно до вимог ст. 183 Сімейного Кодексу України вважає за необхідне стягнути з нього аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку відповідача, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття доньки, тобто до 09.11.2003року. Оскільки вимоги позивачки обгрунтовані, суд їх задовольняє у повному обсязі. Крім того, суд стягує з відповідача судові витрати на користь держави та витрати за інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи у суді, а на вимогу ст. 367 ЦПК України вказане рішення підлягає негайному виконанню у розмірі стягнень платежів за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: approved