Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-06 00:00:00

22 березня 2010 року в суд надійшов позов [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Саймсон» про стягнення заборгованості із заробітної плати в розмірі 4912,57 грн., середнього заробітку за час затримки виплати розрахунку при звільненні в розмірі 3963,36 грн., компенсації витрат частини грошових доходів у зв»язку з несвоєчасною їх виплатою в розмірі 414,57 грн. та стягнення моральної шкоди в розмірі 2000,00 грн. В позовній заяві зазначено, що позивач, перебуваючи в трудових стосунках з відповідачем із 05.02.2009 року по 16.09.2009 року, працював водієм транспортних засобів, звільнений з роботи за власним бажанням, в порушення ст. 116 КЗпП України не отримав належну йому заробітну плату до звільнення, відповідно до наданого відповідачем розрахунку на 16.09.2009 року на суму 4912,57 грн. Згідно ст. 117 КзПП України, у разі невиплати з вини підприємства належних сум в день звільнення, підприємство повинно сплатити середній заробіток за час затримки по день фактичного розрахунку, що становить з розрахунку середнього заробітку 660,56 грн. на 6 місяців всього 3963,36 грн. Заборгованість по заробітній платі підлягає стягненню з урахуванням індексу інфляції, що становить 414,66 грн. Просить стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 2000,00 грн. Письмових заперечень відповідача суду не надано. Позивача повністю підтримав позовні вимоги в суді, просить стягнути із відповідача на користь позивача зазначені позовною заявою заборгованість по заробітній платі, середній заробіток за період затримки розрахунку, компенсації витрат частини грошових доходів у зв»язку з несвоєчасною їх виплатою, суми індексації та стягнути моральну шкоду. Просить розглянути справу у відсутності належним чином повідомленого представника відповідача, повністю задовольнити позовні вимоги, судові витрати покласти на відповідача. Представник відповідача, будучи повідомленим про судовий розгляд у встановленому порядку судовою повісткою, в судове засідання не зявився, причину неявки суду не повідомив, заяву про відкладення судового розгляду справи не надавав. За згодою позивача вважається за можливе розглянути справу без участі представника відповідача на підставі наявних доказів. Оцінюючи пояснення, дослідженні надані в справі докази, встановлені обставини, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення за таких підстав. Встановлено сукупністю досліджених в справі доказів та пояснень, що позивач із 05.02.2009 року по 16.09.2009 року, перебував у трудових стосунках, працюючи водієм транспортних засобів, не отримав належну йому заробітну плату згідно розрахунку позивача, який не оспорений відповідачем на суму 3664,75. Відповідно до положень ст.115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, а заробітна плата працівникам за весь час щорічної відпустки виплачу ється не пізніше ніж за три дні до початку відпустки. Згідно ч. 1 ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації проводиться в день звільнення. Якщо в день звільнення працівник не працював, то належні суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення вимоги звільненим працівником про розрахунок. Згідно ст.117 КзПП України, у разі невиплати з вини підприємства належних сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір, підприємство повинно сплатити середній заробіток за час затримки по день фактичного розрахунку. Оцінюючи зазначені вимоги, розраху нки та докази сторони позивача, відповідно до положень ст.10 ч.З, ст. 60 ч.І ЦПК України, при відсутності наданих відповідачем в попереднє судове засідання доказів на обгру нту вання заперечень проти лозову, суд вважає їх доведеними, обґрунтованими, такими, що підлягають до задоволення в повному обсязі на суму середнього заробітку за весь час затримки розрахунку, з розрахунку середнього заробітку 660.56 грн. за 06 місяців, що становить 3963,36 грн. Відповідно до положень чинного законодавства, зокрема Порядку проведення компенсаі громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням, затвердженого Постановр Кабінету Міністрів України № 159 від 21 лютого 2001 року, суд вважає доведеною, такою, що підляг до задоволення вимогу про стягнення компенсації витрат частини грошових доходів у зв»язку несвоєчасною їх виплатою, що не спростований відповідачем і становить 414,66 грн. Відповідно до положень ст.237-1 КЗпП України, відшкодування моральної шкоди власником 1 уповноваженим ним органом працівнику проводиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Оцінюючи доводи позивача, надані докази і встановлені обставини в частині стягнень відшкодування моральної шкоди, суд прийшов до висновку про відсутність належних допустима доказів на обгрунтування позовних вимог в цій частині. Докази моральних страждань не надані. Вимог позивача про відшкодування моральної шкоди до задоволення не підлягають за недоведеністю. Судові витрати в справі у відповідності ст.88 ЦПК України покладаються на відповідача у разі повного задоволення позовних вимог. На підставі викладеного, ст. ст. 47,116,117,232,233 КЗпП України,

Outcome: partial