Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою 16 лютого 2010 року, зменшивши позовні вимоги в судовому засіданні на сплачені позивачкою 600,00 гривень станом на 15.07.2010 року. В судовому засіданні представник позивача за дорученням [PERSON] уточнена позовні вимоги підтримала в повному обсязі, наполягаючи на задоволенні позовних вимог. Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги визнала, проти позову не заперечувала. Пояснила, що їй було не відомо про ті обставини, що її сина відраховано з навчального закладу, коли вона дізналася, то повідомила УСЗН належним чином, за час розгляду справи судом добровільно сплатила борг в розмірі 700,00 гривень ,останній платіж зробила через відділення банку 16.07.2010 року. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі, суд приходить до наступного: Позивач на підставі заяви відповідачки від 09.01.2003 року призначив та виплачував їй допомогу на дитину як одинокій матері в розмірі встановленому законом на утримання сина [PERSON], [INFO], 04.10.2006 року сину було змінено прізвище на [PERSON]. Сплата допомоги проводилась з 01.01.2006 року по 31.12.2008 року. 17.04.2006 року сину позивачки виповнилося 18 років та виплата допомоги на його утримання була припинена. 12.01.2007 року відповідачка звернулася до УСЗН Дзержинського району м. Харкова з заявою про призначення їй допомоги як одинокій матері, у зв»язку з тим , що її син [PERSON] навчається в Харківському автомобільно-дорожньому технікумі на денному відділенні, термін навчання з 01.09.2006 року по червень 2009 року, відповідно до вимог закону позивачем було продовжено термін виплати допомоги відповідачці, як одинокій матері на утримання сина, [PERSON] з 01.01.2007 року по 30.06.2009 року. Відповідачка [PERSON] була усвідомлена про ті обставини, що допомога одиноким матерям на утриманням повнолітніх дітей виплачується за умови продовження навчання, але не більш чим до досягнення дитиною віку 23 роки. [PERSON] навчався в Харківському автомобільно- дорожньому технікумі на денному відділенні з 01.09.2006 року по 14.10.2007 року після чого був відрахований. Відповідачка [PERSON] була усвідомлена про ці обставини, але не повідомила УСЗН Дзержинського району в м. Харкові про відсутність в неї права на отримання такої допомоги. За період з 15.10.2007 року по 31.12.2008 року [PERSON] було надмірно нараховано і сплачено 2772,45 гривень. Відповідно до ст.22 Закону України «Про державну допомогу сім»ям з дітьми» та ст.49 Порядку призначення та виплати державної допомоги сім»ям з дітьми, одержувачі державної допомоги зобов»язані повідомляти органи, що призначають і здійснюють виплати державної допомоги, про зміну всіх обставин, що впливають на виплату допомоги. На підставі ст.. 1166 Цивільного Кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода ,завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою ,яка її завдала. Дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими ,що підлягають задоволенню частково, а саме в сумі 2072,45 гривень, бо суд вважає, що відповідачка довела ті обставина ,що 16.07.2010 року сплатила іще 100,00 гривень боргу. Судові витрати по сплаті за інформаційно-технічного розгляду справи в сумі 120,00 гривень суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача, від сплати державного мита відповідачку звільнено згідно вимог Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито» 1992 року з змінами та доповнення ,як інваліда 3 групи.

Outcome: partial