overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-01 00:00:00

21.04.2010 року заявник звернувся до суду з заявою про надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку [PERSON],-[INFO], посилаючись на те, що [PERSON] з 2007 року перебуває на диспансерному обліку у лікаря - психіатра Марківської ЦРЛ. Лікуватись на стаціонарному лікуванні він не хоче, вважає себе психічно здоровим, в амбулаторних умовах ліки приймати не хоче, що сприяє прогресуванню психічного захворювання у формі тяжкого психічного розладу, яке підтверджене проведенням судово-медичної експертизи. На прийомі лікарем йому було запропоновано 12.01.2010 року дати згоду на амбулаторне лікування. Згоди отримано не було внаслідок не критичного стану до себе. [PERSON] має тяжкий психічний розлад та потребує надання амбулаторно-психіатричної допомоги в примусовому порядку. Заявник лікар-психіатр [PERSON] просила задовольнити заяву, оскільки [PERSON] має тяжкий психіатричний розлад та потребує амбулаторно-психіатричної допомоги в примусовому порядку. [PERSON] просив задовольнити заяву. Суд, заслухавши прокурора, заявника, [PERSON] дослідивши матеріали справи, вважає, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню із слідуючих підстав. Відповідно до ч.2 ст.12 Закону України «Про психіатричну допомогу» амбулаторна психіатрична допомога може надаватися без усвідомленої згоди або без згоди її законного представника у разі встановлення у неї тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона завдасть значної шкоди своєму здоров,ю у зв,язку з погіршенням психічного стану у разі ненадання їй психіатричної допомоги. Амбулаторна психіатрична допомога особі без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника надається лікарем-психіатром в примусовому порядку за рішенням суду. Висновком психіатра Марківської ЦРЛ підтверджується, що [PERSON] має тяжку психічну хворобу, внаслідок чого може завдати значної шкоди своєму здоров,ю в разі погіршення психічного стану, та вчинити неправомірні дії щодо його оточуючих тому, враховуючи, що [PERSON] відмовляється від проходження добровільного амбулаторного лікування, йому слід надати психіатричну допомогу в примусовому порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-01 00:00:00

21.04.2010 року заявник звернувся до суду з заявою про надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку [PERSON],-[INFO], посилаючись на те, що [PERSON] з 1994 року перебуває на диспансерному обліку у лікаря - психіатра Марківської ЦРЛ. Неодноразово лікувалась у Луганській обласній психіатричній лікарні. Останні госпіталізації з 10.10.2009 року по 29.01.2010 року, з 13.02.2010 року по 06.03.2010 року. В амбулаторних умовах ліки приймає нерегулярно, що сприяє прогресуванню психічного захворювання у формі шизофренії, безперервної течії з маревними синдромами, регресом складу особи. На прийоми до лікаря ходити категорично відмовляється. [PERSON] має тяжкий психічний розлад та потребує надання амбулаторно-психіатричної допомоги в примусовому порядку. Заявник лікар-психіатр [PERSON] просила задовольнити заяву, оскільки [PERSON] має тяжкий психіатричний розлад та потребує амбулаторно-психіатричної допомоги в примусовому порядку. Опікун [PERSON] просила задовольнити заяву та розглянути справу без участі хворої. Суд, заслухавши прокурора, заявника, опікуна, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню із слідуючих підстав. Відповідно до ч.2 ст.12 Закону України «Про психіатричну допомогу» амбулаторна психіатрична допомога може надаватися без усвідомленої згоди або без згоди її законного представника у разі встановлення у неї тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона завдасть значної шкоди своєму здоров,ю у зв,язку з погіршенням психічного стану у разі ненадання їй психіатричної допомоги. Амбулаторна психіатрична допомога особі без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника надається лікарем-психіатром в примусовому порядку за рішенням суду. Висновком психіатра Марківської ЦРЛ підтверджується, що [PERSON] має тяжку психічну хворобу, внаслідок чого може завдати значної шкоди своєму здоров,ю в разі погіршення психічного стану, тому, враховуючи, що [PERSON] відмовляється від проходження добровільного амбулаторного лікування, їй слід надати психіатричну допомогу в примусовому порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-01 00:00:00

21.04.2010 року заявник звернувся до суду з заявою про надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку [PERSON],-[INFO], посилаючись на те, що [PERSON] з 1991 року перебуває на диспансерному обліку у лікаря - психіатра Марківської ЦРЛ. Неодноразово лікувалась у Луганській обласній психіатричній лікарні. Останні госпіталізації з 04.12.2009 року по 14.12.2009 року, у Сватівській психіатричні лікарні з 24.04.2009 року по 29.05.2009 року. В амбулаторних умовах ліки приймає нерегулярно, що сприяє прогресуванню психічного захворювання у формі тяжкого психічного розладу та має другу групу інвалідності по психічному стану. На прийоми до лікаря ходити категорично відмовляється. [PERSON] має тяжкий психічний розлад та потребує надання амбулаторно-психіатричної допомоги в примусовому порядку. Заявник лікар-психіатр [PERSON] просила задовольнити заяву, оскільки [PERSON] має тяжкий психіатричний розлад, у 2009 році вчинила кримінальний злочин та потребує амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. Представник [PERSON] просила задовольнити заяву та розглянути справу без участі хворої. Суд, заслухавши прокурора, заявника, представника, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню із слідуючих підстав. Відповідно до ч.2 ст.12 Закону України «Про психіатричну допомогу» амбулаторна психіатрична допомога може надаватися без усвідомленої згоди або без згоди її законного представника у разі встановлення у неї тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона завдасть значної шкоди своєму здоров,ю у зв,язку з погіршенням психічного стану у разі ненадання їй психіатричної допомоги. Амбулаторна психіатрична допомога особі без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника надається лікарем-психіатром в примусовому порядку за рішенням суду. Висновком психіатра Марківської ЦРЛ підтверджується, що [PERSON] має тяжку психічну хворобу, внаслідок чого може завдати значної шкоди своєму здоров,ю в разі погіршення психічного стану, у 2009 році вчинила кримінальний злочин тому, враховуючи, що [PERSON] відмовляється від проходження добровільного амбулаторного лікування, їй слід надати психіатричну допомогу в примусовому порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-01 00:00:00

Профспілка працівників ТОВ «Селищанський гранітний кар»єр» та його дочірніх підприємств заявила позов до ТОВ «Селищанський гранітний кар»єр» про усунення перешкод в користуванні службовим кабінетом профспілки, яким користується профспілка багато років і який незаконними методами був відібраний,що робить неможливим організацію її роботи. Позов в судовому розгляді підтримав представник позивача голова профкому [PERSON] Представник відповідача в судовий розгляд не з»явився, належним чином повідомлений про розгляд справи, заяви про причини неявки та заперечень проти позову не надав. Вислухавши пояснення представника позивача,дослідивши надані докази, суд приходить до висновку,що позов підлягає задоволенню. Згідно повідомлення начальника УС в Сарненському районі від 12.04.2010 р. позивач зареєстрований в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України як юридична особа 1.04.2005 р., керівником якої є [PERSON] Відповідно до ст. 42 ЗУ «Про професійні спілки…» роботодавець зобов»язаний сприяти створенню належних умов для діяльності профспілкових організацій, що діють на підприємстві, в т.ч. у порядку, передбаченому колективним договором, надавати для роботи виборного профспілкового органу приміщень з усім необхідним обладнанням. З доказів, наданих позивачем,наказ № 105-к про організацію і проведення колективних переговорів,Колективний договір від 16.03.2005 р., неодноразові звернення голови профкому до керівництва та в правоохоронні органи про повернення кабінету, вбачається,що комітет профспілки ТОВ «Селищанський гранітний кар»єр» мав в користуванні кабінет і він був відібраний адміністрацією ТОВ, тоді як, відповідно до ст.34 Закону, позбавлення профспілок права користування майном може мати місце лише за рішенням суду. При таких обставинах суд вважає,що адміністрація ТОВ безпідставно позбавила профспілку права користування службовим кабінетом і зобов»язана його повернути. На підставі ст.ст. 34,35,42 ЗУ «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», ст.ст.397,398 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-01 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з даним позовом, який мотивувала тим, що вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох неповнолітніх дітей: доньку Катерину, [INFO], та сина [PERSON], [INFO], які знаходяться на її утриманні. Відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, через що просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини усіх видів його доходів до досягнення дітьми повноліття. Позивачка в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву в якій просить справу розглянути без її участі. Вказала, що позов підтримує і просила його задовольнити (а.с.8). Відповідач в судове засідання також не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Зазначив, що позов визнає і не заперечує щодо його задоволення (а.с.9). Вивчивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задоволення даного позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох неповнолітніх дітей: доньку Катерину, [INFO], та сина [PERSON], [INFO], батьком яких є відповідач по справі (а.с.2-4). Неповнолітні діти в даний час проживають разом з матір'ю і перебувають на її утриманні та вихованні. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей. При ухиленні батьків від цього обов'язку кошти на утримання дітей стягуються з них в судовому порядку, згідно ст.181 СК України п.3 у частці від доходу батька. Суд вважає, що відповідач в змозі сплачувати аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів своїх доходів на утримання двох неповнолітніх дітей. При цьому, відповідно до ст.182 СК України, суд враховує, що інших утриманців у відповідача немає, він є працездатним, хоча в даний час ніде не працює, але має реальну можливість надавати позивачці матеріальну допомогу на утримання дітей. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-01 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити вступну та резолютивну частини рішення суду.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-01 00:00:00

У травні 2010 року комунальне підприємство Броварської міської ради Київської області Броваритеплоенергомережа звернулося до суду з позовом, в якому просило стягнути на його користь з [PERSON] заборгованість по оплаті наданих послуг з теплопостачання за період з 01 жовтня 2008 року по 01 квітня 2010 року в сумі 3984 грн. 75 коп., посилаючись на те, що протягом вказаного періоду відповідач не сплачує кошти за надані їй послуги з теплопостачання. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала та пояснила, що відповідач попереджена про суму заборгованості та необхідність її сплати. Проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів не заперечувала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася, про час і місце судового розгляду повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON], яка є власником квартири [ADDRESS], має заборгованість по оплаті наданих у дану квартиру послуг з теплопостачання за період з 01 жовтня 2008 року по 01 квітня 2010 року в сумі 3984 грн. 75 коп. На підставі ст. 162 ЖК України, ст. 20 Закону України Про житлово-комунальні послуги, Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-01 00:00:00

У травні 2010 року комунальне підприємство Броварської міської ради Київської області Броваритеплоенергомережа звернулося до суду з позовом, в якому просило стягнути на його користь з [PERSON] заборгованість по оплаті наданих послуг з теплопостачання за період з 01 листопада 2008 року по 01 квітня 2010 року в сумі 1519 грн. 02 коп., посилаючись на те, що протягом вказаного періоду відповідач не сплачує кошти за надані йому послуги з теплопостачання. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав. Розяснивши сторонам наслідки визнання позову, враховуючи, що визнання позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що [PERSON] є уповноваженим власником квартири [ADDRESS], заборгованість по оплаті наданих у дану квартиру послуг з теплопостачання за період з 01 листопада 2008 року по 01 квітня 2010 року становить 1519 грн. 02 коп. На підставі ст. 162 ЖК України, ст. 369 ЦК України, ст. 20 Закону України Про житлово-комунальні послуги, Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-01 00:00:00

заявник своє прохання мотивує тим, що у нього на обліку перебуває неповнолітня [PERSON], [INFO], що виховується в дитячому будинку сімейного типу [PERSON] Мати неповнолітньої визнана судом безвісно відсутньою. Посилаючись на необхідність надати дитині статус позбавленої батьківського піклування, заявник просить оголосити [PERSON] померлою. Зацікавлені особи повідомлені про час та місце розгляду справи, але їх представники до суду не зявилися, надали заяви про розгляд справи у їх відсутність. Суд, заслухавши пояснення заявника, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як встановлено судом, на обліку в Службі у справах дітей Сумської міської ради перебуває неповнолітня [PERSON], [INFO], що виховується в дитячому будинку сімейного типу [PERSON] (а.с. 5, 41-42). Мати неповнолітньої визнана безвісно відсутньою згідно рішення Зарічного районного суду м. Суми від 25.04.1997 року (а.с. 8). Відповідно до п. 24 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов»язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою КМУ №866 від 24.09.2008 року, статус дитини, позбавленої батьківського піклування, надається дітям, в т.ч. батьки яких оголошені судом померлими, що підтверджується свідоцтвом про смерть. Таким чином, судом встановлено, що з 1997 року відносно матері неповнолітньої немає ніяких відомостей про її місце знаходження, тому для захисту прав та інтересів неповнолітньої дитини, у відповідності зі ст.ст. 29, 46 ЦК України її Необхідно оголосити вищевказану особу померлою. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості по оплаті ослуг з газопостачання, посилаючись на те, що позивач надає відповідачу вказані послуги, оте їх вартість останній не оплачує, допустивши заборгованість в сумі 410 грн. 30 коп. рОсив суд стягнути з відповідача заборгованість у сумі 410 грн. 30 коп., а також витрати з іцформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільної справи в сумі 30,00 грн.. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не зявилася з невідомих суду причин, про день, час та місце іріозгляду справи була повідомлена належним чином, про причини своєї неявки суд не овідомила. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 224 - 226 ЦПК України. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електричну, теплову енергію та інші послуги) сплачується за затвердженими у встановленому порядку тарифами, а ст. 68 ЖК України передбачено, що наймач зобовязаний своєчасно, щомісячно вносити плату за комунальні послуги. Судом встановлено, що відповідач зареєстрована за адресою: [INFO], є споживачем природного газу та користується послугами з газопостачання, які надає юзивач проте вартість зазначених послуг відповідач оплачує не в повному обсязі, допустивши заборгованість, відповідно до наданого суду розрахунку станом на 01.01.2010 року в сумі 410 грн. 30 коп.. Згідно п. 17 «Правил надання населенню послуг з газопостачання», затверджених Постановою КМ України від 09.12.1994 року № 2246, а також ст. 68 ЖК України, споживач з збовязаний вносити плату за надані протягом розрахункового періоду послуги з газопостачання не пізніше ю числа наступного місяця, якщо договором не встановлено інший сірок. Згідно п. п. ю, її «Правил надання населенню послуг з газопостачання», розрахунк населення за надані послуги з газопостачання проводяться за діючими цінами на осно фактичних показань лічильників газу, а у разі їх відсутності плата за послуги з газопостачан розраховуються відповідно до встановлених законодавством норм споживання та цін на газ. Норми споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників затверджено Постановою КМ України № 619 від 08.06.1996 року. Оскільки позовні вимоги доведені в судовому засіданні та обґрунтовані наявними у матеріалах справи доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, а ізначена сума заборгованості - стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача на користі держави підлягають судові витрати по оплаті судового збору в сумі 51,00 грн., та на користь позивача - витрати з ормаційно-технічного забезпечення розгляду цивільної справи в розадрі%о,оо грн. На підставі ст.ст. 64, 67, 68 Житлового кодексу України, п. п. 17, 34, 39%Пбайцл надання аселенню послуг з газопостачання»,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-01 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі ? частини з усіх доходів відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку з дня подачі заяви і до виповнення дитині повноліття. В обґрунтовування заявленого позову позивачка посилалась на те, що 15 серпня 1991 року вона з відповідачем уклала шлюб, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу відділу реєстрації актів громадського стану виконкому Дніпровської районної ради м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області м. Дніпродзержинська зроблено запис № 515. 15 грудня 1997 року у них народилась дитина дочка [PERSON], яка в теперішній час проживає з позивачкою, і батьком якої є [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини. З вересня 2009 року відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини в добровільному порядку не надає. Дитина [PERSON] повністю знаходиться на утримання позивачки. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] позов визнав повністю. У відповідності зі ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні встановлено, що сторони є батьками неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], дитина проживає з матірю. Матеріальну допомогу на утримання дитини в добровільному порядку не здійснює. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Заяви про визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі в ході судового розгляду від сторін не надходили. Згідно ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст.183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач є фізично здорова людина, офіційно працює, але має можливість надавати матеріальну допомогу на дитину у встановленому законом розмірі, інших неповнолітніх дітей на утриманні не має. Враховуючи вищевикладене, суд вважає можливим визначити розмір аліментів в сумі ? частини всіх видів доходів відповідача, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аліменти підлягають стягненню з моменту надходження позовної заяви в провадження судових органів України тобто з 26.04.2010 року. В судовому засіданні оголошено вступна та резулятивна частина рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги електрозв'язку в сумі 1405 грн. 36 коп., посилаючись на те, що відповідно до договору № 10642 від 17.12.2003 року про надання послуг електрозв'язку та договору № ADSL/A-071 від 07.12.2006 року про надання послуги ADSL - підключення до мережі Інтернет, позивач надавав [PERSON] телекомунікаційні послуги по телефону 74842, а остання повинна була сплачувати їх вартість. Станом на 01.05.2010 року відповідачка має заборгованість в сумі 1405 грн. 36 коп., ця обставина стала підставою для припинення надання телекомунікаційних послуг. Просив стягнути 3відповідачки на користь ВАТ «Укртелеком» в особі Цеху телекомунікаційних послуг № 19 Херсонської філії ВАТ «Укртелеком» заборгованість за телекомунікаційні послуги в розмірі 1405 грн. 36 коп., судові витрати за сплату судового збору в розмірі 51,00 грн., витрати з інформаційно- технічного забезпечення розгляду цивільної справи в розмірі 120,00 грн. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просив стягнути з [PERSON] заборгованість за надані послуги електрозв'язку в сумі 1405 грн. 36 коп.. а також судові витрати. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, хоча про час і місце судового засідання була повідомлена належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомляла. Суд, за згодою представника позивача, вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідачки на підставі наявних матеріалів та ухвалити заочне рішення в порядку ст. 224-233 ЦПК України. Суд, заслухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: згідно договору № 10642 від 17.12.2003 року про надання послуг електрозв'язку та договору № ADSL/A-071 від 07.12.2006 року про надання послуги ADSL - підключення до мережі Інтернет, позивач надавав [PERSON] телекомунікаційні послуги по телефону 74842. Відповідно до ст.ЗЗ Закону України «Про Телекомунікації» та п.п. 32, 108 «Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 09.08.2005 року №720, а також договору відповідачка не виконувала свої зобов'язання в частині своєчасної та повної оплати отриманих послуг, у зв'язку з чим станом на 01.05.2010 року її заборгованість становить 1405 грн. 36 коп., яка добровільно нею не сплачена, тому у суду є підстави для стягнення заборгованості в примусовому порядку. У відповідності зі ст. З, 33, 36 Закону України « Про телекомунікації», п.п. 32, 108 «Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг»,

Outcome: approved