Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-16 00:00:00

Позивачі : [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися в суд із позовом до відповідачів КП «Червонограджитлокомунсервіс», ДП «Львіввугілля», [PERSON] про визнання договору купівлі продажу будинку №72, що по вул.Кн.Ольги у м.Червонограді Львівської областіта заповіту на цей будинок недійсним, покликаючись на те , що [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] в 1981 році і стала проживати у спірному будинку з 1981 року . Позивачі [PERSON] та [PERSON] також зареєстровані у даному будинку з 1991 року. Спірний будинок перебував на балансі Червоноградського УЖКГ в/о «Укрзахідвугілля». В серпнні 2001 року позивачка [PERSON] дізналася, що згаданий будинок ще у червні 1992 року був проданий її свекру [PERSON]який був єдиним власником будинку.Співпозивачі по справі діти [PERSON] на час виникнення спірних правовідносин були неповнолітніми . 01.11.2001 року [PERSON] помер. Позивачка [PERSON] згоди на купівлю будинку не давала і від свого чоловіка ( котрий помер 31.12.2004 року ) дізналася, що він сам підписав за неї докукменти. Після смерті свекра відповідач, [PERSON], став чинити їй перешкоди та неповнолітнім дітям у користуванні спірним будинковолодінням , повідомив , що весь будинок належить йому. Коли укладався договір купівлі продажу спірного будинку, відповідно до вимог закону , не було її письмової згоди на це чим порушено її права та права неповнолітніх дітей. Тому дана угода (договір купівлі-продажу) повинна бути визнана незаконною. Підлягає скасуванню , як стверджують позивачі , заповіт ,складений [PERSON] на цей будинок в користь відповідача [PERSON]. Оскільки позивачі дізналися про порушення свого права із запізненням, лише у 2001 році,тому просять поновити строк позовної давності звернення до суду з поважних причин. В судовому засідання позивачка [PERSON] підтримала свої позовні вимоги , додатково пояснила, що заяви на викуп спірного будинку відповідно до положення вона не писала і про це їй нічого не було відомо.Крім того при винесенні в\\о «Укрзахідвугілля" , правонаступником якого є ДП «Львіввугілля» ,рішення про продаж будинку склад сім»ї вказано 4 особи, хоча на той час там ще були прописані і проживали її двоє неповнолітніх дітей, співпозивачі по справі чим порушено їх права.Батько чоловіка [PERSON] став власником будинку і заповів його відповідачу в справі [PERSON] . Позивачі разом з покійним [PERSON] та його батьками проживали у спірному будинку. У 1990 році за власні кошти вони почали добудову до даного будинку, проживали в ній та одній із кімнат будинку. З 2002 року позивачі не можуть проживати у спірному будинковолодінні , так як відповідач [PERSON] чинить їм у цьому перешкоди.Крім цього спірним договором купівлі-продажу порушено їх право на приватизацію житла . Просила позов задовольнити. Представник позивачів [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала , в обгрунтування позовних вимог зіслалась на обставини , аналогічні підставам звернення до суду . Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позову не визнав та пояснив , що позивачі проживали у спірному будинку,однак коли захворів батько у 2001 році то [PERSON] відмовилась його доглядати. Він перейшов проживати до батька , а відповідачі жили у своїй половині , батько заповів даний будинок йому. Позивачці [PERSON] було відомо про викуп будинку батьком у 1992 році .На даний час позивачі не проживають у спірному будинку , оскільки мають інше житло . Батько склав заповіт на спірний будинок і все майно на нього [PERSON] .Вважає , що позивачі безпідставно пропустили строк звернення до суду з позовом . Просить відмовити у позові. Представник відповідача КП «Червонограджитлокомунсервіс» позову не визнав та пояснив,що не вбачає підстав для визнання спірного договору купівлі-проодажу будинку недійсним. В КП «Червонограджитлокомунсервіс» заява на викуп будинку та документи не збереглася, а на даний час всі документи які зберігалися у КП «Червонограджитлокомунсервіс» по інших договорах купівлі-продажу за вказаний період знищені. Представник відповідача ДП «Львіввугілля» у судовому засідання позов не визнала та пояснила, що на час укладення спірного договору будинок перебував на балансі Червоноградського УЖКГ в/о «Укрзахідвугілля» і кошти за будинок були сплачені на рахунок Червоноградського УЖКГ . В 2000 році Червоноградське УЖКГ від"єднано від в/о «Укрзахідвугілля» та знаходиться у підпорядкуванні Червоноградського міськвиконкому. Тому позов до них є безпідставним . Представник третьої особи органу опіки та піклування Червоноградського міськвиконкому та Червоноградської міської ради Львівської області в судовому засіданні пояснила , що позов є безпідставним , доводи позивачів , що для укладення спірного договору купівлі продажу будинку була необхідна згода органу опіки і піклування згідно КпШС України є необгрунтованими . Представник третьої особи [PERSON] в судовому засіданні пояснила , що позов є підставним та підлягає до задоволення . Довірителька перебувала в родинних відносинах з покійними батьками відповідача [PERSON] , ( була племінницею) які забрали її з інтернату і вона проживала та була прописана з сином [PERSON] в спірному будинковолодінні приблизно до серпня 1992 року . Стосовно продажу спірного будинковолодіння їй у 1992 році не було нічого відомо , особисто вона та від імені свого малолітнього сина згоди на купівлю даного будинку не давала . Вийшовши заміж , вона проживала неподалік , навідувалась до родини , тобто у спірне будинковолодіння , приблизно у другій половині 2001 року від позивачки [PERSON] дізналась про те , що покійний [PERSON] купив зазначений будинок без згоди [PERSON] та заповів його відповідачу [PERSON] . Вважає , що в результаті спірного договору купівлі-продажу будинковолодіння були порушені житлові права позивачів , а також і її права найму житла , хоча в даний час позовних вимог вона не заявляє . Третя особа Державний нотаріус [PERSON], нотаріус [PERSON] , [PERSON] надали суду письмові заяви , в яких просили розглянути справу у їх відсутності . Заслухавши пояснення сторін,свідків, представників третіх осіб , оцінивши зібрані документи суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] після одруження з [PERSON]В.(який на час розгляду справи помер) стала проживати у спірному будинку і разом з неповнолітніми дітьми, співпозивачами по справі : [PERSON] 21.04.1986 р.н.та [PERSON] [INFO] були там прописані, як члени сім»ї квартиронаймача з 1991 року. Рішенням в/о «Укрзахідвугілля» від 13.05.1992 року №36, [PERSON] складом сім»ї 4 чоловік, було вирішено продати 3-х кімнатний будинок по вул.Княгині Ольги 72 у м.Червонограді Львівської області, житловою площею 38,6 кв.метри. Як вбачається з копії договору купівлі-продажу даного будинку, він був укладений між [PERSON]М.(батьком чоловіка позивачки [PERSON]В.) та в/о «Укрзахідвугілля», в особі начальника Червоноградського УЖКГ 03.06.1992 року та посвідчений нотаріально. Згідно вказаної угоди власником будинку став [PERSON] Продаж спірного будинку було здійснено відповідно «Положення про продаж громадянам в особисту власність квартир у будинках державного та громадського фонду, їх утримання та ремонт», затвердженого постановою Ради міністрів УРСР і Укрпрофради від 19.05.1989 року №142, яке діяло на час виникнення спірних правовідносин. Згідно з п.9 даного положення громадянин ,який бажав придбати у особисту власніть займану квартиру( будинок)подає заяву за місцем проживання до виконавчого комітету міської Ради народних депутатів або адміністрації підприємства, організації, об»єднання у відані або власності яких перебуває будинок. До заяви додається письмова згода членів сім»ї, проживаючих разом з ними на придбання квартири (будинку) у його особисту власність і довідку з місця проживання про склад сім»ї та прописку. Як встановлено у судовому засіданні заяви та згоди на придбання [PERSON] у особисту власніть спірного будинку позивачка не давала. Як пояснив представник КП «Червонограджитлокомунсервіс» та стверджується письмовим повідомленням останнього від 05.07.2006 року № 3408/15 , що документи по викупу саме зазначеного будинку в КП «Червонограджитлокомунсервіс» не збереглися з невідомих причин . Свідок [PERSON] , яка працювала на той час в КП «Червонограджитлокомунсервіс» та займалася підготовкою документів стосовно продажу ряду будинків в тому числі і спірного будинку , пояснила , що порушень при здійсненні купівлі-продажу будинку не допускалось . Як вбачається із наданого в розпорядження суду рішення від 13.05.1992р. №36 в/о «Укрзахідвугілля», останнє прийято щодо продажу будинку по вул. Кн.Ольги 72 у м.Червонограді, [PERSON] складом сім*ї з чотирьох чоловік. Хоча на час його прийняття склад сім*ї [PERSON] складався з шести чоловік,тобто ще двоє неповнолітніх на той час дітей , співпозивачів по справі . Як пояснила в судовому засіданні представник третьої особи [PERSON] , вона з сином на час вчинення спірного договору купівлі-продажу була прописана з малолітнім сином у спірному будинку , згоди її на викуп будинку ніхто не питав , хоча вона фактично була членом сім*ї ( племінницею [PERSON] ) . Жодних переконливих даних про дачу згоди позивачкою [PERSON]. І.В. особисто та в інтересах її неповнолітніх дітей , в розпорядження суду не надано ,а судом таких даних не здобуто.Суд критично оцінює пояснення свідків [PERSON] , [PERSON] , котрі перебувають з позивачкою [PERSON] у неприязних відносинах , та являються [PERSON] колишньою дружиною відповідача [PERSON] , а [PERSON] кумою його батьків , в частині , що позивачці [PERSON] було відомо , що у 1992 році було здійснено купівлю-продаж спірного будинковолодіння . Покази даних свідків спростовують пояснення свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON], [PERSON], котрі котегорично ствердили , що позивачка [PERSON] дізналась про спірний договір купівлі-продажу будинку лише в другій половині 2001 року . Сусідка сторін [PERSON] в судовому засіданні також ствердила , що коли їх сім*я викуповувала аналогічний будинок , вона також згоди не давала , всі документи оформляв чоловік , що на думку суду стверджує можливість допущення порушень при викупленні спірного будинку . Тому з врахуванням науведеного ,на думку суду, при купівлі спірного будинку були порушені права та інтереси позивачів ,що в дальнішому привело до позбавлення їх права на житло у спірному приміщенні , тобто були порушені житлові права , зокрема право користування спірним будинковолодінням . Оскільки після спадкування будинку відповідачем [PERSON] , який став новим власником вони позбавлені можливості проживати у спірному будинковолодінні . Відповідно до ст. 48 ЦК УРСР від 1963р., недійсною є та угода,що не відповідає вимогам закону, в тому числі ущемлює особисті або майнові права неповнолітніх дітей. Ст. 48 ЦК УРСР застосовується при порушенні встановленого порядку вчинення громадянами і організаціями дій , спрямованих на встановлення , зміну чи припинення цивільних прав і обов*язків , при ущемленні угодою особистих або майнових прав неповнолітніх дітей , а також в інших випадках їх невідповідності вимогам чинного законодавства , якщо для них не встановлені особливі правила визнання угод недійсними ( ст.ст. 45-47, 49-58 ЦК УРСР ) . Згідно з ст.145 КЗпШС України , який діяв на час спірних правовідносин , зазначено, що опікун не вправі без дозволу органу опіки та піклування укладати угоди , а піклувальник давати згоду на їх укладення , якщо вони виходять за межі побутових . Такими договорами зокрема є договори, що потребують нотаріального посвідчення і спеціальної реєстрації . Як пояснила представник органу опіки та піклування Червоноградської міської ради , такої згоди ними не надавалось , що сторонами не оспорюється , хоча спірний договір купівлі-продажу завірявся нотаріально і зачіпав інтереси малолітніх на той час позивачів. По не дійсній угоді кожна із сторін зобов"язана повернути другій стороні все одержане за угодою,а при неможливості повернути одержане в натурі відшкодувати його вартість у грошах, якщо інші наслідки недійсності угоди не передбачені законом. Поскільки при укладенні оспорюваного договору купівлі-продажу були порушені вимоги закону, який регулював дані відносини та права позивачки і її неповнолітніх дітей, тому суд прийшов до переконання , що даний договір купівлі-продажу будинку слід визнати недійсним . Відповідно наступні дії по розпорядженню вказаним майном, які вчинені [PERSON] теж підлягають визнанню недійсними. Останнім було складено заповіт 12.11.2000 року згідно якого спадкоємцем всього майна є відповідач [PERSON] . Тому зазначений заповіт в частині заповідання спірного будинковолодіння відповідачу слід теж визнати недійсним. Як передбачено ст.48 ЦК України при визнанні недійсною угоди кожна із сторін зобовязана повернути все одержане за угодою. Як вбачається з статуту ДП Червоноградського УЖКГ В/О «Укрзахідвугілля» , наказів Міністерства палива України № 125 від 17.06.1975 року , № 396 від 16.08.1996 року , №50 від 02.02.2001 року ,№751 від 24.12.2002 року, правонаступником продавця Західно Українського виробничого об*єднання по видобутку вугілля «Укрзахідвугілля» є відповідач ДП «Львіввугілля» , якому слід повернути спірний будинок та стягнути в користь відповідача [PERSON] його вартість . Оскільки договір купівлі-продажу спірного будинку в червні 1992 року було укладено за 3\~068 крб., якими тоді були грошові одиниці України . 12.11.1992 року згідно Указу Президента України «Про реформу грошової системи в Україні» купонокарбованці було впровадженно у сферу безготівкового обороту . 25.08.1996 року Президентом України було підписано Указ « Про грошову реформу в Україні» , за яким в обіг було введено національну валюту України гривню . Карбованці підлягали обміну на гривні за курсом 100000 карбованців за 1 гривню . Суд не вбачає належнообгрунтованих правових підстав про повернення відповідачу [PERSON] вартості будинку ( комерційної чи залишкової вартості ) , а погоджується з доводами позивачів , що на час вирішення спору в суді при двусторонній реституції відповідачу [PERSON] слід повернути 0.03 гривні . Відповідач [PERSON] в судовому засіданні та інші відполвідачі на пропозицію суду висловитись стосовно суми необхідної поверненню [PERSON] відмовились . У судовому засіданні відповідач [PERSON] послався на ті обставини, що позивачам було відомо про дану угоду ще у 1992 році, так як в той час проводилася перепрописка членів сімї у будинкову книгу і вони пропустили строк звернення до суду. Наведене позивачі заперечили та пояснили, що дана перепрописка проводилася без їх участі і будикової книги до часу виникнення спору їм ніхто не надавав . Згідно з вимогами ст.76 ЦК УРСР 1963 року , який діяв на час виникнення спірних правовідносин, перебіг строку позовної давності починається з дня виникнення права на позов. Право на позов виникає з дня , коли особа дізналася або повинна була дізнатись про порушення свого права . Позивачка [PERSON] та свідки [PERSON] , [PERSON], [PERSON], [PERSON] , представник третьої особи та свідок [PERSON] в судовому засіданні ствердила, що про укладення спірного договору купівлі-продажу будинку та складення заповіту [PERSON] на спірне будинковолодіння стало відомо восени 2001року, дані пояснення на думку суду , є переконливими . З позовом в суд позивачка звернулася 20.11.2001 року , тому , вважає , що вона не пропустила встановлений на час виникнення спірних правовідносин трьохрічний термін позовної давності і немає необхідності для його відновлення . Що стосується позивачів [PERSON], [PERSON] на час виникнення спірних правовідносин та звернення їх матері позивачки [PERSON] в суд , вони були малолітніми і звернулись з самостійними позовами в суд для захисту своїх прав після досягнення повноліття , на думку суду , також , не пропустили встановленого терміну звернення до суду . За таких обставин суд і прийшов до переконання , що позов слід задовольнити в повному обсязі , як підставний та обгрунтований .

Outcome: approved