Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-24 00:00:00

Позивач звернулась до суду 24 березня 2009 року з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 23 липня 2008 року відділом запису актів цивільного стану Красносельського району Комітету по справам ЗАЦС Уряду Санкт-Петербургу, актовий запис №757, посилаючись на те, що шлюб з відповідачем виявився невдалим. Зазначила, що сім'я не склалась з тієї причини, що між подружжям немає взаєморозуміння, втрачена пошана і довіра один до одного, склалися різні погляди на життя. Сім'я фактично розпалась, тривалий час загальне господарство не ведеться, подружні відносини не підтримуються з грудня 2008 року. Причиною розпаду сім'ї послужило ще й те, що чоловік зловживає спиртними напоями, вчиняє сварки, його поведінка негативно впливає на психічний стан позивача, інтересами сім'ї відповідач не цікавиться. Позивачка зауважила, що примирення між нею та чоловіком неможливе, подальше збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. Дітей від шлюбу немає. Спору про поділ майна, що є сумісною власністю подружжя, немає. У зв'язку з вищевикладеним позивач звернулась до суду і прохає суд розірвати шлюб між нею та відповідачем - [PERSON]. У судовому засіданні, позивачка підтримала свої вимоги за мотивами, що вказані у позові і пояснила, що шлюб між ними вже зберегти неможливо, за час коли вона подала позовну заяву, відповідач до неї не приїздив і не телефонував, вважає, що збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, у матеріалах справи наявне підтвердження про одержання ним копії позовної заяви із доданими до неї документами та повідомлення про день, час та місце розгляду справи (а.с.48), а також протокол судового засідання Красносельського районного суду Санкт-Петербургу (а.с. 49) про допит відповідача [PERSON], із якого убачається, що відповідач позовні вимоги не визнав та просив надати йому максимальний строк, встановлений українським законодавством для примирення подружжя. Пояснив, що подружні відносини між ними припинилися у грудні 2008 року, з цього часу інтимні відносини припинилися. У грудні 2008 року його дружина виїхала на Україну і не попередила його про свій від'їзд. Відповідач зазначає, що він має намір зберегти сім'ю. Він вважає, що сім'я не розпалася. Примирення між ними можливе. Він не погоджується проти розгляду справи за його відсутності. Дітей від шлюбу вони не мають, спір про розподіл майна відсутній. У судовому засіданні встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.№ 4), дійсно встановлено, що позивачка та відповідач перебувають у шлюбі, який зареєстровано 23 липня 2008 року відділом запису актів цивільного стану Красносельського району Комітету по справам ЗАЦС Уряду Санкт- Петербургу, актовий запис №757. Від зазначеного шлюбу вони неповнолітніх дітей не мають. Суд критично відноситься до пояснень відповідача та доводів, які останній зазначає у своїх поясненнях, оскільки вони не знайшли своє відображення документально. До суду позивачем не надано жодного доказу в обґрунтування інформації, викладеної відповідачем щодо його намірів зберегти сім'ю. Виходячи із взаємовідносин сторін, які склалися на день розгляду справи між позивачкою та відповідачем, та які проявляються в небажанні знайти спільну мову, враховуючи, що справа тривалий час знаходилася на розгляді у суді і сторонами не досягнуте примирення, а також не було жодної спроби нікого із подружжя досягти примирення, і позивачка наполягає на припиненні шлюбу, який фактично вже не існує з грудня 2008 року. Суд, повно та всебічно з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, вважає за необхідне припинити шлюб внаслідок його розірвання, бо подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється у наслідок його розірвання. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх сім'ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. Враховуючи той факт, що у позовній заяві позивачка прохала витрати пов'язані із реєстрацією розірвання шлюбу покласти на неї, суд вважає доцільним витрати, пов'язані з отриманням в органах РАЦС свідоцтва про розірвання шлюбу, покласти на позивачку, а відповідача - звільнити.

Outcome: approved