Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-19 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по кредиту в сумі 13431 грн. 43 коп. та судових витрат по справі в сумі 254 грн. 31 коп. В обґрунтуванні позову позивач посилається на те, що 27 вересня 2007 року між відкритим акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит», перейменованого в подальшому на публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] укладено кредитний договір № 18/8Р<\/19-09-07. За умовами договору банк надав позичальнику кредит в сумі 9700 грн., з оплатою по процентній ставці 0,0001% річних, із строком погашення до 01 жовтня 2010 року. Видача кредиту відбулася шляхом перерахування коштів на картковий рахунок [PERSON], які останній отримав 27 вересня 2007 року. Отже, банк виконав свої зобов'язання в повному обсязі. Згідно п.3.3, п.4.7 Договору, [PERSON] повинен щомісячно сплачувати кредит та відсотки за користування кредитом в строк до 10 числа кожного місяця, в сумі 270 грн., а також комісійну винагороду банку в сумі 169 грн. 75 коп. 13 квітня 2008 року [PERSON] помер. В якості забезпечення повернення кредиту, 27 вересня 2007 року між банком та [PERSON] укладено договір поруки № 18//8РО/19П-1-07. За умовами договору поруки [PERSON] зобов'язався перед банком відповідати у тому ж обсязі, що й боржник, у тому числі по основному боргу та процентами, а також по відшкодуванню всіх збитків. Банк направляв [PERSON] лист з вимогою щодо погашення боргу, але на даний час його не погашено. Станом на 11 лютого 2010 року заборгованість по кредитному договору становить 13431 грн. 43 коп. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав повністю. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що дійсно [PERSON] був поручителем [PERSON] за кредитним договором від 27 вересня 2007 року. 13 квітня 2008 року [PERSON] помер. Умови кредитного договору повністю не виконано. Свідоцтво про смерть [PERSON] було надано банку, про те, позивач не встановлюючи спадкоємців померлого, звернувся з позовом до суду до [PERSON] про стягнення даної кредиторської заборгованості. Стягнення заборгованості по кредитному договору з [PERSON] є незаконним, оскільки у зв'язку зі смертю позичальника, втрачає свою дію договір поруки, укладений між банком та його довірителем. Борг [PERSON] повинні сплачувати його спадкоємці, а саме батько, який звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття після його смерті спадщини. Крім того, [PERSON] добровільно сплатив 4940 грн. на погашення даної заборгованості, але потім звернувся з позовом до суду про припинення поруки та повернення банком безпідставно отриманих грошових коштів. Рішенням Комсомольського міського суду Полтавської області від 10 грудня 2009 року відмовлено в задоволенні позову [PERSON], на яке в даний час подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження. Отже, [PERSON] зобов'язання по кредитному договору виконувати не повинен та не буде. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача та його представника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені слідуючі факти та відповідні їм правовідносини. 27 вересня 2007 року між відкритим акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит», перейменованого в подальшому на публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] укладено кредитний договір № 18/SFG/19-09-07. (а.с.6-7, 16-19) За умовами договору банк надав позичальнику кредит в сумі 9700 грн., з оплатою по процентній ставці 0,0001% річних, із строком погашення до 01 жовтня 2010 року. Згідно п.3.3, п.4.7 Договору, [PERSON] повинен щомісячно сплачувати кредит та відсотки за користування кредитом в строк до 10 числа кожного місяця, в сумі 270 грн., а також комісійну винагороду банку в сумі 169 грн. 75 коп. Видача кредиту відбулася шляхом перерахування грошей на картковий рахунок [PERSON], відкритий у ВАТ «Банк «Фінанси ат Кредит», в особі філії «Придніпровське регіональне управління» ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит», згідно договору № 009-2/004432 про відкриття карткового рахунку від 27 вересня 2007 року, (а.с.10-11, 12) [PERSON] отримав готівкові кошти з картки № 4476071680391032, що підтверджується випискою з рахунку, (а.с.13) Тобто, банк виконав всі передбачені кредитним договором зобов'язання. Пунктом 5.1 Договору визначено, що забезпеченням виконання зобов'язань є порука фізичної особи [PERSON], оформлена договором поруки. Встановлено, що дійсно, 27 вересня 2007 року між відкритим акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит», перейменованого в подальшому на публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] укладено договір поруки № 18//8РО/19П-1-07. (а.с.14, 15) За умовами розділу 2 Договору поруки, поручитель відповідає перед Кредитором у тому ж обсязі, що й боржник, у т.ч. по основному боргу, сплаті щомісячних процентів і підвищених процентів, сплаті комісійної винагороди, сплаті неустойки по основному боргу та процентам, а також по відшкодуванню всіх збитків. 13 квітня 2008 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про його смерть серії І-ОЛ № 065601 від 14 квітня 2008 року, (а.с.8, 9) Сторонами по справі не оспорювався факт виконання поручителем [PERSON] погашення боргу [PERSON] з травня 2008 року по квітень 2009 року, а саме те, що він сплатив банку заборгованість по кредиту в сумі 4940 грн. Встановлено, що в листопаді 2009 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» про припинення поруки та повернення безпідставно отриманих грошових коштів. В результаті чого, рішенням Комсомольського міського суду Полтавської області від 10 грудня 2009 року [PERSON] відмовлено в задоволенні позову, (а.с.60) В судовому засіданні представник відповідача пояснив, що в квітні 2010 року [PERSON] подав заяву про апеляційне оскарження вищевказаного рішення, проте ніхто із сторін по справі не заявив клопотання про зупинення провадження у справі до розгляду іншої цивільної справи в апеляційному порядку. Крім того, встановлено, що після смерті [PERSON] до Світловодської міської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини звернувся батько [PERSON], про те свідоцтво про право на спадщину не видавалось. В порядку ст.ЗЗ ЦПК України, представником позивача клопотання про заміну відповідача на встановлених спадкоємців боржника, до суду не надходило. Крім того, правом банку є звернення до суду з позовом про стягнення кредиторської заборгованості з поручителя чи спадкоємців боржника. Станом на 11 лютого 2010 року заборгованість по кредитному договору становить 13431 грн. 43 коп., до якої входить прострочена заборгованість по кредиту - 2690 грн., прострочена заборгованість по щомісячній комісії -2206 грн. 75 коп., поточна заборгованість по комісії - 169 грн. 75 коп., пеня по простроченому кредиту - 4353 грн. 30 коп., пеня по простроченій комісії -2755 грн. 38 коп. (а.с.5) Статтею 553 ЦК України передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Згідно ст.554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно ст.608 ЦК України зобов'язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов'язаним з його особою і у зв'язку з цим не може бути виконано іншою особою. Смерть фізичної особи - сторони зобов'язання, не припиняє зобов'язального правовідношення. Крім того, діюче законодавство України не визначає смерть фізичної особи - боржника, як підставу припинення зобов'язань поручителя за договором поруки. Таких підстав не містить і договір поруки, укладений з позивачем. Оскільки, зобов'язання по виконанню кредитного договору позичальником [PERSON] не виконано у зв'язку з його смертю, то даний обов'язок, згідно вимог договору та закону, переходить до поручителя [PERSON] [PERSON] частково виконав взяті на себе зобов'язання по виконанню кредитного договору сплативши заборгованість в сумі 4940 грн., тобто визнав борг. Отже, позовні вимоги банку є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. Згідно ч.І ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Судові витрати у справі складаються з судового збору у сумі 134 грн. 31 коп. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду - 120 грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, (а.с.1, 2)

Outcome: approved