Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-26 00:00:00

Позивачка звернулася з позовом до Управління праці та соціального захисту населення м.Фастова, Міністерства праці та соціальної політики України. Міністерства фінансів України про зобов'язання призначити щомісячну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та виплатити недоотриману суму даної допомоги з жовтня 2007 року по березень 2010 року включно. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала і суду пояснила, що 03.07.2007 року вона народила дитину і з того часу знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Згідно зі ст.15 Закону України "Про державну допомога сімям з дітьми, позивачці виплачується щомісячна грошова допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, розмір якої складає 144,10 грн. Позивачка звернулась до відповідача з проханням здійснити перерахунок та виплату належних їй сум одноразової грошової допомоги та щомісячної грошової допомоги по догляду за дитиною відповідно до норм чинного законодавства, але їй було відмовлено з посиланням на те, що управління ПСЗН правомірно визначило розмір допомоги при народженні дитини та по догляду за дитиною до досягнення нею 3-го віку, виходячи з вимог ст.1 Закону України «Про допомогу сім»ям з дітьми», положень КМУ №1751 із змінами та доповненнями, постановою КМУ №50 п.22, щодо прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У зв»язку з чим позивачка звернулась до суду з даним позовом і просить визнати дії відповідача щодо обмеження виплат належних їй сум одноразової грошової допомоги та щомісячної грошової допомоги по догляду за дитиною неправомірними та зобов»язати відповідача здійснити перерахунок допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до норм чинного законодавства з жовтня 2007 року по березень 2010 року включно. Представники відповідача - Управління праці та соціального захисту населення м.Фастова, Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерство фінансів України в судове засідання не з»явились, про день слухання справи повідомлені вчасно та належним чином, до суду направили свої заперечення, в яких позов не визнають, просять справу розглянути в їх відсутність. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, розглянувши подані документи і матеріали, на яких грунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Так. судом встановлено, що позивачка має дитину, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.4). Відповідно до положень частини 1 статті 1 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми", громадяни України, в сім'ях яких виховуються та проживають неповнолітні діти, мають право на державну допомогу у випадках та на умовах, передбачених цим Законом та іншими законами України. Позивачці призначена і здійснюється виплата вищевказаної допомоги, що підтверджується довідкою наданою відповідачем та не заперечується нею. Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів «Про порядок призначення і виплати державної допомоги сім»ям з дітьми» №1751 від 2".12.2001р., допомога при народженні дитини надається у розмірі, встановленому на дату народження дитини. Законом України № 107-1V від 28.12.2007 року було виключено ряд статей Закону України «Про загальнообов»язкове державне соціальне страхування у зв»язку з втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням та народженнями» №2240-111 від 18.01.2001р., зокрема, ст.ст.40-44, але Рішенням Конституційного Суду №10-рп-2008 від 22.05.2008р. дані зміни визнано неконституційними. Статтею 15 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" (в редакції від 9 липня 2007 року) передбачено, що допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років. Відповідно до положень статті 62 Закону України "Про державний бюджет України на 2008 рік" передбачено, зокрема, на 2008 рік прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня - 633 гривні, з 1 квітня - 647 гривень, з 1 липня - 649 гривень, з 1 жовтня - 669 гривні та для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років: з 1 січня - 526 гривні, з 1 квітня - 538 гривні, з 1 липня - 540 гривень, з 1 жовтня - 557 гривень. Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законові Таким чином, виплати допомоги по догляду за дитиною є формою реалізації конституційного права громадян на соціальний захист. За умови відсутності у державному бюджеті коштів на виплату допомоги по догляду за дитинок громадянам України, в сім'ях яких виховуються та проживають неповнолітні діти, це створює ситуацію правової невизначеності стосовно джерела коштів, з яких має виплачуватися зазначена надбавка. Однак, в тог же час, на думку Суду, це не може бути підставою для порушення прав громадян на соціальний захист, в тому числі й на отримання допомоги по догляду за дитиною, яка прямо передбачена законом. Суд звертає увагу сторін на те, що реалізація особою права, що пов'язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно- правових актів національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань, тобто посилання органами державної влади на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань судом не приймається до уваги. Враховуючи те, що Позивач має дитину віком до трьох років, тобто наділена державою певним правовим статусом, який включає в себе й право на додаткові елементи соціального захисту, зокрема право на отримання допомоги по догляду за дитиною. Наділивши осіб зазначеною соціальною гарантією, держава таким чином взяла на себе публічне зобов'язання забезпечити належний матеріальний рівень осіб, які мають дітей віком до трьох років. Тобто, між Позивачем і державою встановлено певний правовий зв'язок у визначеній сфері життєдіяльності, який характеризується наявністю зобов'язання держави забезпечити соціальний захист громадяни України, в сім'ях яких виховуються та проживають неповнолітні діти. Відповідно до статті 22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Держава стверджуючи і забезпечуючи права і свободи громадян, встановила, окремими законами України певні соціальні пільги, компенсації і гарантії, що є складовою конституційного права на соціальний захист і юридичними засобами здійснення цього права, а тому відповідно до Конституції України вони є загальнообов"язковими. однаковою мірою мають додержуватися органами державної влади, місцевого самоврядування, їх посадовими особами. Не виконання державою своїх соціальних зобов'язань щодо окремих осіб ставить громадян у нерівні умови, підриває принцип довіри особи до держави, що закономірно призводить до порушення принципів соціальної, правової держави. З огляду на вищенаведене. та виходячи з загальних засад приорітетності Законів України над урядовими нормативно-правовими актами, суд вважає, що при вирішенні даного спору підлягають застосуванню саме положення статей Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми На підставі викладеного, суд вважає переконливим доводи позивача про визнання дій суб"єкта владних повноважень в особі Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Фастівської міської ради Київської області, Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства фінансів України щодо обмеження розміру належних виплат, як сімї, яка має дитину до трьох років до ст. 15 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" протиправними. Беручи до уваги встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, оцінюючи надані сторонами докази, суд вважає позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, а саме: стягнення недоплаченої грошової допомоги передбаченої ст.15 Закону України Про державну допомогу сім'ям з дітьми з жовтня 2007 року по березень 2010 року включно.

Outcome: approved