Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-14 00:00:00

Позивач - ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся в суд з позовом до [PERSON] про звернення стягнення. В обґрунтування позову позивач вказав, що згідно із договором № МКК - 010 від 22.09.2008 року відповідачка [PERSON] отримала кредит у розмірі 7000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом, у розмірі - 19,50 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 20.09.2013 року. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договром «ПриватБанку», між банком та [PERSON] 22.09.2008 року був укладений договір застави № МКК 010/1, згідно якого відповідачка надала в заставу належний їй автомобіль «Ford-Tranzit». Також, між банком та [PERSON] 22.09.2008 року був укладений ще один договір застави № МКК 010/2, згідно якого відповідачка надала в заставу належні їй електропобутові товари. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється за графіком погашення кредиту та процентів - Додаток № 1 до кредитного договору. Відповідачка [PERSON] зобовязання за вказаним договором належним чином не виконувала. У зв'язку із зазначеними порушеннями зобовязання за кредитним договором, станом на 04.03.2010 року заборгованність складає 7763, 24 доларів США. В судовому засіданні представник позивача - ПАТ КБ «ПриватБанк» збільшила позовні вимоги, в частині заборгованості за кредитним договором і просить стягнути з відповідачки - 7890 доларів США, що в гривневому еквіваленті за курсом Нацбанку (7,9149) складає - 66000, 29 гривень (станом на 15.06.2010 р.) та просить передати в заклад заставне майно і звернути на нього стягнення. Відповідачка - [PERSON] в судове засідання не зявилась, хоча належним чином повідомлялась про день і час слухання справи. На підставі ст. 225 ЦПК України, суд ухвалив, справу розглядати в заочному порядку. Заслухавши представника позивача, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов слід задовольнити. Судом встановлено, що згідно із договором № МКК - 010 від 22.09.2008 року відповідачка [PERSON] отримала кредит у розмірі 7000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом, у розмірі - 19,50 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 20.09.2013 року. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договром «ПриватБанку», між банком та [PERSON] 22.09.2008 року був укладений договір застави № МКК 010/1, згідно якого відповідачка надала в заставу належний їй автомобіль «Ford-Tranzit». Також, між банком та [PERSON] 22.09.2008 року був укладений ще один договір застави № МКК 010/2, згідно якого відповідачка надала в заставу належні їй електропобутові товари. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється за графіком погашення кредиту та процентів - Додаток № 1 до кредитного договору. Відповідачка [PERSON] зобовязання за вказаним договором належним чином не виконувала. У зв'язку із зазначеними порушеннями зобовязання за кредитним договором, станом на 15.06.2010 року заборгованність складає 7890 доларів США, що в гривневому еквіваленті за курсом Нацбанку (7,9149) складає - 66000, 29 гривень. Правовідносини, що склались між сторонами регулюються ст. ст. 526, 611, 1054 ЦК України, згідно яких, зобовязання повинно виконуватись належним чином, відповідно до умов договору; у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановленні договором або законом зокрема: розірвання договору та сплата неустойки; за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплати проценти. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про заставу», за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначаються на момент фактичного задоволення. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано (ч. 1 ст. 20 ЗУ «Про заставу». Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачено законом, або договором застави (ч. 6 ст. 20 ЗУ «Про заставу»). Відповідно до ч. 2 ст. 28 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», якщо протягом 30 днів з моменту реєстрації в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження зобов'язання боржника, виконання якого забезпечене обтяженням, залишається невиконаним і в разі, якщо предмет забезпечувального обтяження знаходиться у володінні боржника, останній зобов'язаний на вимогу обтяжувача негайно передати предмет обтяження у володіння обтяжувача (заклад). Відповідно до ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет застави в рішенні суду зазначаються спосіб реалізації предмета застави « із застосуванням однієї із процедур, передбачених ст. 26 цього Закону, яка передбачає і продаж предмета застави шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем». Відповідно до ст. 590 ЦК України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду.

Outcome: approved