overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-20 00:00:00

Відповідач на попередній розгляд справи, у судове засідання не явився, про час та місце розгляду справи належним чином сповіщений за місцем свого мешкання. У звязку із цими обставинами суд прийняв рішення про заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. Представник позивача просив розглянути справу без його участі. В ході розгляду справи судом були досліджені наступні докази: копія протоколу про адміністративне правопорушення від 02.02.2010 р.; копія акту прийому-передачі 10,8 кг. риби; розрахунок матеріальної шкоди на суму 413 грн. 10 коп.; копія постанови Ренійського райсуду про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності від 30.04.2010р. Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивач просив стягнути з відповідача [PERSON] суму шкоди у розмірі 413 грн. 10 коп. у доход держави, зазначивши, що 02.02.2010р. відповідач, знаходячись на оз. Кугурлуй, незаконно ловив рибу забороненим знаряддям лову двома сітками, чим завдав шкоду рибному господарству України. За вчинення адміністративного правопорушення, що полягає у грубому порушенні правил рибальства, постановою Ренійського райсуду від 30.04.2010р., відповідача було звільнено від адміністративної відповідальності із обявленням йому усного зауваження, знаряддя лову та риба - конфісковані. На момент затримання на місці правопорушення у відповідача було вилучено 10,8 кг. риби. Згідно постанови КМУ № 32 від 19.01.1998р. позивачем був нарахований розмір заподіяної шкоди, який склав 413 грн. 10 коп. і оскільки відповідач його в добровільному порядку не погасив, позивач просить його стягнути в судовому порядку. Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, знайшли своє підтвердження у судовому засіданні та підлягають задоволенню. Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини. В даному випадку, шкода рибному господарству заподіяна відповідачем, тобто його незаконними діями щодо вилову риби, п.п. 8.17. Правил промислового рибальства в басейні Чорного моря передбачена можливість звернення із позовом про відшкодування збитків і втрат, заподіяних рибгосподарству порушенням законодавства про охорону та використовування водних живих ресурсів. Згідно постанови КМУ № 32 від 19.01.1998р.«Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів риб та інших об'єктів водного промислу» відповідачу був нарахований розмір шкоди в сумі 413 грн. 10 коп. Таким чином, є всі правові підстави для задоволення позову позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-20 00:00:00

Позивачі звернулися до суду із позовом , стверджуючи, що 22.11.2009 р. помер [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на частину квартири, розташованої в смт.Хлібодарське по вул.Артилерійська,43 буд.№5 кв.63. Співвласником вказаної квартири разом із померлим є позивачі у справі [PERSON], [PERSON], [PERSON]. З питання оформлення права на спадщину померлого позивачі звернулися до нотаріальної контори, але нотаріус відмовив їм у видачі свідоцтва про право на спадщину, посилаючись на те, що у наданому до нотаріальної контори свідоцтві про право власності на житло від 20.11.2000 року не визначені належні співвласникам відповідні частки вищевказаної квартири. За таких обставин, позивачі змушені звернутися до суду і просять визначити належні їм та померлому частки у спільному майні. Позивачі у судовому засіданні наполягали на задоволенні позову. Представник Хлібодарської селищної ради у судове засідання не з'явився, але подав до суду заяву, за якою позов визнав та просив розглянути справу за його відсутності. Вислухавши у судовому засіданні пояснення позивачів, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, приймаючи до уваги , що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує чиїхось прав та інтересів, суд вважає вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову, відповідно до ст.174 ЦПК України. Як встановлено в судовому засіданні ,22.11.2009 р. помер [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на частину квартири, розташованої в смт.Хлібодарське по вул.Артилерійська,43 буд.№5 кв.63. Співвласниками вказаної квартири відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого 20.11.2000 року разом із померлим є позивачі у справі [PERSON], [PERSON], [PERSON] З змісту вказаного свідоцтва також вбачається, що зазначена квартира приватизована згідно з законом України « Про приватизацію державного житлового фонду « без визначенні часток співвласників. Відповідно до ч.І ст.355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб(співвласників) належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Згідно із положеннями ст.ст. 368, 370 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. У разі виділу частки із майна, що є спільною сумісною власністю, вважається, що частки кожного з співвласників є рівними, якщо інше не встановлено законом, домовленістю між ними або рішенням суду. Приймаючи до уваги , що за законом частки сторін у спільному майні є рівними, не змінювалися за домовленістю між ними або за рішенням суду, а також враховуючи те, що визначення часток у спільному сумісному майні необхідно позивачам для прийняття ними спадщини після смерті [PERSON] , суд вважає можними ухвалити рішення про задоволення позову та визначити частки позивачів га померлого у спільному майні.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-20 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою у обґрунтуванні доводів позову, на що може бути витрачений значний час, суд вважає на необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-20 00:00:00

26.04.2010 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 11.08.2009 року в Радухівській сільській раді Рівненського району Рівненської області, актовий запис № 5. Згідно позовної заяви вказував, що 11.08.2009 року зареєстрував шлюб із [PERSON] Однак подружнє життя між ними не склалося, через несхожість характерів та відсутність спільних поглядів на життя, між ними почалися суперечності. На даний час вони проживають окремо і спільного господарства не ведуть. Покликаючись на викладене, просив позов задовольнити. Позивач [PERSON] в судове засідання не з»явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність. В судовому засіданні відповідачка позов визнала повністю, про що подала письмову заяву. Пояснила, що сімейне життя між нею та [PERSON] не склалося, примирення вважає не можливим. Заслухавши пояснення відповідачки, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Судом встановлено, що 11.08.2009 року між [PERSON] та [PERSON] в Радухівській сільській раді Рівнеснького району зареєстровано шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено запис № 5. Відповідно до ч.1 ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Як вбачається із пояснень сторін, сімейні стосунки та ведення спільного господарства між ними припинено, подружніх стосунків вони не підтримують, почуття любові та поваги один до одного втратили. За таких обставин, подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що мають істотне значення. На підставі ст.ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за опалення з відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач не розрахувалася за послуги, надані позивачем , у звязку з чим виникла заборгованість з 01.11.2009 до 01.04.2011 р. у розмірі 2705 грн.87 коп. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив задовільнити, стягнувши суму боргу за отримані послуги та витрати за інформаційно-технічне забезпечення у розмірі 30 грн. Відповідач в судове засідання не зявився , про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду невідомі. Заперечень ( пояснень ) щодо заявлених позовних вимог від відповідача на адресу суду не надходили. За таких обставин, з урахуванням думки представника позивача суд вважає можливим, слухати справу за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, розглянувши справу в заочному провадженні згідно із ст. 224 ЦПК України Вислухавши пояснення представника позивача, перевіривши її доводи доказами суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 162 ЖК України плата за користування жилим приміщенням ( квартирна плата ) в будинку, який належить на праві приватної власності, установлються за домовленістю сторін. Плата за комунальні послуги стягується без квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами . Відповідно до довідки щодо проведення нарахувань за комунальні послуги з теплопостачання заборгованість по квартирі [ADDRESS] за період з 01.11.2009 р. по 01.04.2011 р. становить 2705 грн. 87 коп. Судом встановлено, що між сторонами 15.10.2002 р. укладено Договір на споживання теплової енергії , який щорічно продовжується відповідно до п. 6.2. Договору. Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна із сторін зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, передбачених ст. 61 цього Кодексу. Відповідачем не доведено в судовому засіданні, що він не отримує послуг позивача з теплопостачання , що відсутня заборгованість по оплаті за отримані послуги. . На підставі статті 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судові витрати : судовий збір в розмірі 51 грн. судом не здобуто доказів про те, що відповідач звільнений від сплати судового збору відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України « Про державне мито» . З відповідача слід стягнути витрати за інформаційно-технічне забезпечення у розмірі 30 грн. на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-20 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов"язаного з потребою у обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-20 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду , пов"язаного з потребою в обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час , суд вважає за необхідне оголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-20 00:00:00

ВАТ "ЕрстеБанк" звернувся до суду із позовом до відповідача про стягненням суми заборгованості за кредитом, суми простроченої заборгованості за кредитом, процентів, пені за прострочку кредиту та пені за прострочку кредиту в загальному розмірі 24716,12доларівСША, що еквівалентно 197563грн.40коп. У судовому засіданні представник позивача вимоги позову підтримав. Відповідач до судового засідання не з'явилась, про дату слухання справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила. Ухвалою суду справа розглянута за її відсутністю у порядку заочного розгляду, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи, 15.05.2008року між ВАТ "ЕрстеБанк" і [PERSON] був укладений кредитний договір №014/5856/5/15123, за яким банк надав відповідачу кредит в розмірі 22785дол.США на придбання автомобіля строком до 14.05.20ІЗроку з розрахунку процентної ставки 13,00% річних. Пунктами 6.5, 9.1 передбачено, що у випадку порушення відповідачем умов договору кредиту, банк має право достроково розірвати кредитний договір та вимагати дострокового виконання зобов'язань, та на стягнення пені в розмірі 0,1% від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу. Відповідно до наданих довідок, відповідач своїх зобов'язань за договором у повному обсязі і належним чином не виконала, суму поточної заборгованості за кредитом в загальному розмірі 20961,24дол.США, до якої входить і сума простроченої заборгованості за кредитом в розмірі 3542,16дол.США, заборгованість по процентам у розмірі 2741,1 Ідол.США не погасила, у зв'язку з чим банком нарахована суму пеня за прострочку кредиту в розмірі 4458грн.08коп. та пеня за прострочку виплати процентів в розмірі 3645грн.32коп.. Загальна сума заборгованості за договором станом на 17.11.2009року у гривневому еквіваленті становить 197563грн.40коп. На підставі викладеного, у відповідності до ст. ст. ст. ст. 509, 526, 553-555, 610, 611, 1054-1055 ЦК України, суд дійшов висновку, що відповідач не виконала узятих на себе за договоромзобов'язань, у зв'язку із чим позовні вимоги є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст.ст.81, 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати на користь позивача в розмірі 1820грн.00коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-20 00:00:00

ВАТ "Кредитпромбанк" звернувся до суду із позовом до відповідачів про стягнення суми заборгованості за кредитом, процентами та пені в загальному еквівалентному розмірі 45252грн.48коп. У судовому засіданні представник позивача вимоги позову підтримав. Відповідачі до судового засідання не з'явилися, про дату слухання справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Ухвалою суду справа розглянута за їх відсутністю у порядку заочного розгляду, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи, 4.05.2007року між ВАТ "Кредитпромбанк" і [PERSON] був укладений кредитний договорі №28.3/33-КЕК-01-07, за яким банк надав відповідачу кредит в розмірі 7000,00дол.США строком до 5.05.2009року, з розрахунку процентної ставки 24,00% річних. Пунктом 7.1 зазначеного договору передбачено, що у випадку порушення відповідачем умов кредитного договору шляхом прострочення платежу від 10 до понад 10 календарних днів, банк має право на стягнення пені в розмірі від 5% до 10% від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочення платежу. В той же день. 4.05.2007року між ВАТ "Кредитпромбанк" і [PERSON], а також між ВАТ "Кредитпромбанк" і [PERSON] були укладені договори поруки №28.3/33-ПЕК-01/1- 07, №28.3/33-КЕК-01/2-07 за якими зазначені відповідачі брати на себе зобов'язання нести солідарну відповідальність по усім зобов'язанням сумісно з позичальником на підставі кредитного договору №28.3/33-КЕК-01-07. Відповідно до наданих довідок, відповідачі своїх зобов'язань за договорами кредиту і поруки у повному обсязі і належним чином не виконати, суму боргу станом на 19.11.2009року за кредитом в розмірі 2593,63дол.США, що еквівалентно 20723грн. 10коп., прострочені проценти у розмірі 238,19дол.США, що еквівалентно 1903грн. 14коп. не погасили, у зв'язку з чим банком нарахована пеня в розмірі 4269,23дол.США, що еквівалентно 22626грн.24коп. Загальна сума заборгованості за договором становить в еквівалентне 45252грн.48коп. На підставі викладеного, у відповідності до ст. ст. ст. ст. 509, 526, 553-555, 610, 611, 1054- 1055 ЦК України, суд дійшов висновку , що відповідачі не виконали узятих на себе за кредитним договором і договором поруки зобов'язань, у зв'язку із чим позовні вимоги є обґрунтованими, але виходячи із суттєвих обставин справи з урахуванням того, що сума збитків значно перевищує інші види заборгованості, підлягають задоволенню частково зі зменшенням суми пені відповідно до ч.З ст.551 ЦК України до розміру 700дол.США, що еквівалентно 5593грн.00коп. Таким чином, з відповідачів слід стягнути загальну суму заборгованості за договором 3531,82дол.США, що еквівалентно 28219грн.24коп. Відповідно до ст.ст.81, 88 ЦПК України з відповідачів підлягають стягненню судові витрати на користь позивача в розмірі по 134грн.06коп.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, на задоволенні наполягала. Відповідач в судове засідання не зявився, згідно наданої заяви просив слухати справу у його відсутність, позовні вимоги визнає. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, суд встановив наступне. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 24.12.1994 року. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: Богдана [INFO] та Олександра 19.06.1998р. Подружні відносини та ведення сумісного господарства між ними припинені з 2004 року і не підтримуються по теперішній час. Позивач на примирення не згодна, спільне господарство не ведуть, майнових претензій немає, у сторін фактично склались інші сімї. Приймаючи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку, що подальше сумісне проживання подружжя і збереження сімї є неможливим і суперечить інтересам сторін. За таких обставин на підставі ст.ст.104, 110, 112 СК України позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню. Згідно ст. 81 ЦПК України, судовий збір сплачено при зверненні до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини доньки [PERSON], 24.11.1993 р. у твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн.00 коп. щомісяця до повноліття дитини. У судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги, на їх задоволенні наполягала, при цьому вказала, що з відповідачем з 2004 р. не проживають однією сімєю, добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково, не заперечував проти стягнення на користь позивачки аліментів на утримання донька, при цьому вказав, що не має можливості сплачувати аліменти в розмірі 500 грн., оскільки в даний час він не працює. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд встановив факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] та [PERSON] проживали в цивільному шлюбі з 1993 року. В період спільного проживання, 24.11.1993 р. у них народилася донька [PERSON] Дмитрівна. Відповідно до копії свідоцтва про народження, батьком неповнолітньої є [PERSON] [PERSON]. З початку 2004 р. сторони не проживають однією сімією, не ведуть спільне господарство, відповідач проживає за іншою адресою. Згідно довідки ТОВ« Центральний-1» неповнолітня [PERSON], [INFO] проживає з матір*ю та знаходиться на її утриманні. В даний час позивачка не працює, оскільки знаходиться у відпустці по догляду за дитиною - донькою Дарєю, [INFO] Отримує допомогу по досягненню дитиною З-хрічного віку. Відповідач не працює, інших утриманців не має. У відповідності зі ст.ст.18О-182, 184 СК України, батьки зобов,язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Суд, враховуючи матеріальний ісімейний стан сторін, те що відповідач працездатний, не має інших утриманців, приходить до висновку про можливість відповідача платити аліменти на утримання свого малолітнього сина [PERSON] В,ячеслава,[INFO] Приймаючи до уваги вищевикладене, а також враховуючи вимоги ст. ст.180 -183 СК України, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивачки є обґрунтованими, з відповідача на користь позивачки на утримання неповнолітньої [PERSON], слід стягнути аліменти, але не у твердій грошовій формі, а в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітну щомісяця, не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22 квітня 2010 р. і до її повноліття. Відповідно до вимог ст.6О ЦПК України, належних доказів, щодо отримання відповідачем доходів, відповідно до яких можливе стягнення аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн. щомісяця, позивачкою до суду не надано. З врахуванням викладеного, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. В силу ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 51 грн. та інформаційно-технічне забезпечення у розмірі 120 грн.00 коп. на користь держбюджету Центрального району м. Миколаєва.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з нього на її користь аліменти у розмірі 1/2 частки від заробітку (доходу) щомісячно на утримання неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. В судове засідання позивач не з»явилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, на позовних вимогах наполягає в повному обсязі, просить позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з»явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає частково- згоден виплачувати аліменти на утримання сина - [PERSON], [INFO] у розмірі 'А частки від заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивач перебувала у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем з лютого 2006 року по квітень 2010 року. Сторони мають спільного сина- [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про його народження від 07.05.2007 року, яке видане Артемівським відділом реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції, де у рядку «батько» зазначений відповідач. Дитина на даний час проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні,що підтверджено довідкою № 562 від 28.04.2010 року , виданою Білолуцькою селищною радою Новопсковського району. Позивач не працює, тому їй одній важко утримувати сина. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Договору про добровільну сплату аліментів на утримання дитини між позивачем та відповідачем не укладено. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 ч.З Сімейного Кодексу України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька (матері) або у твердій грошовій сумі. З урахуванням вимог позивача, яка просить стягнути аліменти на утримання дитини у частці від заробітку (доходу),

Outcome: partial