Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-28 00:00:00

Позивач 21.07.2009 року звернулася в суд з позовом до відповідачів про стягнення в солідарному порядку 14400 гривень подвійної суми завдатку через невиконання умов договору та 9200 гривень сплачених коштів в рахунок виконання договору купівлі-продажу будинку, що не відбувся. В судовому засіданні позивач неодноразово змінювала предмет і підстави позову. За останніми позовними вимогами, позивач зазначила, що на виконання домовленості про купівлю нею у відповідачів будинку №47 по вул. Комсомольської Зої в м. Нова Одеса Миколаївської області передала їм завдаток в сумі однієї тисячі доларів США, що еквівалентно 8 тисячам гривень, а згодом кошти в загальній сумі 9200 гривень. Зазначила, що відповідачі, в подальшому, в односторонньому порядку, відмовились від виконання умов їх домовленостей з купівлі-продажу будинку та нотаріального оформлення цього договору, продали будинок іншим громадянам. Посилаючись на відмову відповідачів повернути їй завдаток і виплачені гроші, просила суд стягнути з них в солідарному порядку двократний розмір завдатку 16000 гривень та решту сплачених нею грошей в сумі 9200 гривень, а всього 25200 гривень і всі судові витрати по справі. Позивач та її представник в судовому засіданні, посилаючись на викладені в останніх змінених позовних вимогах обставини, просять суд позов задовольнити в повному обсязі. Відповідачі в останнє судове засідання за викликом суду не зявились, хоча належним чином неодноразово повідомлялись судом про дату, час, місце судового розгляду справи. Про причини своєї неявки відповідачі суду не повідомили. Справа у відповідності до вимог ст.169 ЦПК України розглянута у відсутність відповідачів, на підставі наявності достатніх фактичних даних про права та взаємовідносини сторін. В попередніх судових засіданнях, відповідач [PERSON], посилаючись на порушення умов виконання домовленостей позивачем, безпідставність її позовних вимог, не визнала позову. Представник третьої особи ПАТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на те, що останні зміненні позовні вимоги не зачіпають інтересів банку, не заперечував проти задоволення останнього зміненого позову. Вислухавши пояснення позивача його представника, пояснення представника третьої особи, дослідивши обставини справи та перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що між сторонами 25.06.2008 року була досягнута домовленість про купівлю-продаж житлового будинку №47 по вул. Зої Космодемянської в м. Нова Одеса Миколаївської області і земельної ділянки для його обслуговування і ведення особистого підсобного господарства, які належали відповідачу [PERSON] за 5800 доларів США. На виконання цих домовленостей, позивач передала відповідачам, як завдаток одну тисячу доларів США і сторони домовились, щоб залишок суми, в розмірі 4800 доларів США, позивач [PERSON] сплатить протягом 6 місяців. Після цього сторони домовились оформити відповідні правовстановлюючі документи. В подальшому, на виконання досягнутих домовленостей, позивач [PERSON] передала відповідачу [PERSON], яка діяла зі згоди свого чоловіка відповідача [PERSON], гроші: 07.08.2008 року в сумі 3700 гривень, 16.09.2008 року в сумі 2000 гривень, 20.11.2008 року в сумі 500 гривень, 26.11.2008 року в сумі 3000 гривень, а всього - 9200 гривень. Ці обставини, крім пояснень позивача та її представника підтвердженні в судовому засіданні письмовими доказами договором розпискою від 25.06.2008 року, проти існування якої і викладених в неї обставин не заперечувала відповідач [PERSON] Внаслідок того, що відповідачі не підготовили документи для нотаріального оформлення договору купівлі-продажу будинку і землі, взявши задаток з інших осіб, пустили проживати цих осіб до будинку, позивач почала вимагати від відповідачів повернення завдатку та грошей. Також, в ході судового розгляду справи, встановлено, що будинок перебуває під забороною на відчуження, яка ініційована ПАТ КБ «Приватбанк». Суд зазначає, що сторони порушили вимоги чинного законодавства щодо належного оформлення договору купівлі-продажу нерухомого майна. Відповідачі, отримавши від позивача гроші на виконання умов цього договору купівлі-продажу нерухомого майна, в загальній сумі еквівалентній 17200 гривень на день розгляду справи в суді, відмовляються повернути їх позивачу. Така відмова щодо повернення грошей позивачу відповідачами являється неправомірною. Вирішуючи спір між сторонами, суд виходить з того, що відповідно до ч.1 ст.570 ЦК України, на яку посилається позивач, завдатком являється грошова сума, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобовязання і на забезпечення його виконання. Отже, внесення завдатку, як способу забезпечення виконання зобовязання може мати місце лише у випадку наявності зобовязання, тобто договору між сторонами, яким визначено предмет та істотні умови. Наявну в матеріалах справи договір-розписку відповідачів про одержання завдатку, на яку посилається позивач, через відсутність чітко визначеного предмету та істотних умов, без належного нотаріального оформлення, відповідно до ст.ст.210,626,639-640, 657 ЦК України, не можна вважати договором, яким би стверджувались наміри та взаємні зобовязання сторін щодо укладення цього договору купівлі-продажу будинку і земельної ділянки. За таких обставин, суд приходить до висновку, що кошти передані позивачем відповідачам 25.06.2008 року в сумі 1000 доларів США, що еквівалентна 8000 гривням на момент розгляду справи, не можна вважати завдатком. Відповідно до ч.2 ст.570 ЦК України, ці кошти в сумі 8000 гривень, суд вважає авансом, а тому вимоги позивача щодо застосування до відповідачів правових наслідків порушення зобовязання, забезпечених завдатком (ст.571 ЦК України) задоволенню не підлягають. Враховуючи, що порушення зобовязань сталося з вини відповідачів, суд приходить до висновку, що з них, згідно зі ст.ст.,540-543, 610-611, 614,623 ЦК України, слід стягнути на користь позивача солідарно аванс в сумі 1000 доларів США, що еквівалентно 8000 гривням, на момент розгляду справи, а також кошти передані позивачем в рахунок виконання домовленостей, в загальній сумі 9200 гривень, а всього суму в розмірі 17200 гривень. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з кожного з відповідачів слід стягнути на користь позивачки судові витрати: по 118 гривень мита та по 15 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Outcome: partial