Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-18 00:00:00

Позивач [PERSON] року звернулась до суду та просила постановити рішення, згідно якого визнати договір купівлі-продажу дійсним. Позивач вказує, що 15.11.1995 року між нею та [PERSON], який діяв на підставі довіреності №964, завіреної Генеральним консулом Посольства України в ФРН 09.12.1994 року, було укладено договір №11186 купівлі-продажу квартири №56, розташованої по вул. Ак. Корольова, буд.29, корпА. На час укладення договору в 1994 році, ні позивачу не було відомо, ні відповідачі не знати, що правочин, у відповідності до ст. 47 ЦК України (1963 року) підлягає нотаріальному посвідченню, оскільки на той час також був чинним Закон України «Про товарну біржу», відповідно до ст. 15 якого правочини, зареєстровані на біржі, подальшому нотаріальному посвідченню не підлягають. Вартість зазначеної нерухомості сторони визначили в 1 009 548 000,00 карбованців. Вказана сума коштів за договором купівлі-продажу була передана позивачем відповідачам в рахунок сплати за кв. № 56, корпус № А, будинку № 29 по вул. Ак. Корольова. в м. Одесі. На теперішній час позивач не має можливості розпоряджатися своїм майном як належний власник, що порушує його права. Тому позивач звернувся до суду з визначеним позовом та просив визнати угоду купівлі-продажу, укладеш 15.11.1995 року між [PERSON] з одного боку та [PERSON], який діяв на підставі довіреності №964, завіреної Генеральним консулом Посольства України в ФРН 09.12.1994 року, від імені [PERSON] ца Марковича, дійсною. У судовому засіданні [PERSON] позов підтримала у повному обсязі, зазначала, що з часу купівлі спірної квартири вона проживає там, сплачує необхідні комунальні послуги, проводить поточний ремонт. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з'явились, про слухання справи повідомлені належним чином, проти задоволення позовних вимог не заперечували, надавши суду письмові заяви, в яких просили розглядати справу у їх відсутності. Представник третьої особи Одеської Товарної біржі у судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання сповіщений належним чином, причини неявки суду не повідомив. При викладених обставинах суд вважає '.а можливе розглянути справу у відсутності відповідачів та представника третьої особи, повідомлених про слухання справи належним чином. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали цивільної справи та письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що 15.11.1995 року між [PERSON] та [PERSON]. який діяв на підставі довіреності №964, завіреної Генеральним консулом Посольства України в ФРН 09.12.1994 року, від імені [PERSON], на Одеській Товарній біржі було укладено договір №11186 купівлі-продажу квартири №56. розташованої по вул. Ак. Корольова, буд.29, корпА. Вартість зазначеної нерухомості сторони визначили в 1 009 548 000,00 карбованців. ________ Вказана сума коштів за договором купівлі-продажу була передана позивачем [PERSON], який діяв від імені [PERSON], в рахунок сплати за кв. № 56, корпус № А, будинку № 29 по вул. Ак. Корольова, в м. Одесі. У той же день представником колишнього влсника позивачці були передані ключі та інші необхідні документи. Відповідно до паспорту громадянина України виданого Київським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області від 08.10.1997 року, позивач [PERSON] зареєструвалася по спірній адресі - 15.12.1995 року ( а.с.4). 29.11.1995 року позивач зареєструвала вказаний договір купівлі-продажу в КГ1 „ОМБТІ та РОН". Крім того при постановленні рішення суд бере до уваги той факт, що з того часу жодних пртензій від відповідачів на адресу [PERSON] не надійшло. У відповідності до діючого на даний час законодавства - а саме ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом, або якщо він не визнаний судом недійсним. В відповідності до ст. 220 ЦК України ( 2003р), якщо сторони домовились щодо всіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулось повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. В відповідності до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. В відповідності до ст. 392 ЦК України ( 2003р), власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особо, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У судовому засіданні встановлено, що всі зобов'язання за договором купівлі-продажу нерухомого майна сторонами виконані в повному обсязі, тому договір купівлі-продажу повинен бути визнаний дійсним, що передбачено ст. 47 ЦК України в редакції 1963 року, за якою якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. При розгляді справи суд користується нормами Цивільного Кодексу в редакції 1963 року, так як договір купівлі-продажу нерухомого майна був укладений до вступу в законну силу Цивільного Кодексу України в редакції 2003 року. З урахування вищевикладеного, суд вважає позов [PERSON] обґрунтованим та підлягаючим задоволенню.

Outcome: approved