Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цим позовом, вказуючи, що 05.09.2005 року уклав з відповідачем кредитний договір ODKTАК07103434. За умовами якого відповідачу було надано кредитні кошти в розмірі - 39719 грн., з яких - 31100 грн. спрямовувалась на споживчі цілі, а -8619 грн. на оплату страхових платежів. Відповідно до п.2.2.7 кредитного договору позичальник зобов`язаний був до отримання кредиту належним чином оформити договір застави договір страхування заставленого майна та договір особистого страхування позичальника. Так для досягнення виконання вищенаведеного пункту договору Позикодавець при укладанні кредитного договору повідомив позичальника про необхідність укладання договору майнового страхування предмету заставленого майна, після чого позичальнику були надані усі необхідні документи для укладання кредитного договору та проект договору майнового страхування. В подальшому позичальник повернув усі надані документи позивачу вже підписаними, серед яких був і договір страхування наземного транспорту № ODKTАК 2440 від 05 вересня 2005 року. Таким чином 5 вересня 2005 року [PERSON] були укладені кредитний договір та договір страхування . 08 вересня 2005 року між відповідачем та позивачем був укладений договір застави рухомого майна № ODKTАК 0103434/А, відповідно до якого [PERSON] для забезпечення належного виконання своїх зобов`язань за кредитним договором передав у заставу ПриватБанка автомобіль марки ВАЗ 21099, 2005 року випуску, державний номер: [NUMBER] . Відповідно до п. 17.1. договору застави [PERSON] зобов`язаний був на вимогу ПриватБанка у день укладання договору застави рухомого майна застрахувати предмет застави на повну його вартість, на строк 12 місяців, на користь ПриватБанка. Таким чином відповідач при укладанні договору застави рухомого майна виконав вимоги п. 17.1. договору застави, оскільки ним був укладений договір страхування. Але відповідач у липні 2007 року звернувся до Котовського міськрайонного суду Одеської області з позовом до страховика та ПриватБанка про визнання договору страхування недійсним. Котовський міськрайонний суд Одеської області розглянувши цивільну справу № 2 - 65/08 за позовом відповідача, 10 липня 2008 року ухвалив рішення, яким задовольнив позовні вимоги [PERSON] та визнав договір страхування недійсним. Після набрання законної сили судового рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області по справі 2 - 65/08 і по сьогоднішній день відповідач досі ще не уклав договір майнового страхування предмету застави рухомого майна, що безумовно порушує вимоги п. 17.1. договору застави, оскільки [PERSON] був повідомлений ПриватБанком про необхідність укладання договору страхування предмету застави. Відповідно до п. 18 договору застави встановлено, що у разі порушення Заставодавцем будь-якого із зобов`язань, передбачених п.п. 17.1., 17.4., 17.7. цього договору, він сплачує на користь Заставодержателя штраф у розмірі 100 % від заставної вартості предмету застави, яка зазначена в п. 9 цього договору. Відповідно до п. 9 договору застави встановлено, що заставна вартість предмету застави складає 36 600.00 грн.. Таким чином, оскільки відповідач порушив вимоги п. 17.1 договору застави, та норми передбаченні ст.ст. 526, 629 ЦК України, ПриватБанк на підставі п. 18 договору застави та ст.ст. 549, 550 ЦК України має право на стягнення з відповідача штрафу за неналежне виконання договору застави в розмірі 36 600.00 грн.. Представник позивача за довіреністю Сухінін С.В. в ході розгляду справи підтримав позов у повному обсязі. Додатково пояснив, що вимоги про необхідність страхування предмету застави неодноразово заявлялись відповідачу представниками банку в усному порядку. Письмових вимог з цього приводу не було. Представник відповідача у суді адвокат Кресюн В.А. проти позову заперечував. Вказував, що його довіритель виконав умови кредитного договору і сплатив всю суму позики. Більш того позивач навмисно не надавав відповідачу данні про наявність можливої заборгованості та противився достроковому погашенню кредиту. Тому його довіритель в серпні 2009 року звернувся до суду з позовом про дострокове розірвання кредитного договору. Крім цього ніяких вимог банку щодо необхідності укладання договору страхування заставленого автомобіля не заявлялось. Тому вимоги позивача не аргументовані належними доказами у справі і не підлягають задоволенню. Вислухавши сторони та дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку про наступне. Відповідно до п. 17.1. договору застави рухомого майна № ODKTАК 07103434/А укладеного між відповідачем та позивачем 08.09.2005 року, передбачено зобов`язання Заставодавця за вимогою банку в день укладання цього договору застрахувати Предмет застави автомобіль марки ВАЗ 21099, 2005 року випуску, державний номер [NUMBER] на повну його вартість 12 місяців на користь Заставодержателя від ризиків: КАСКО та надати Заставодержателю договір страхування та документи сплати страхового платежу. Аналогічне положення передбачено і в п.2.2.7 Кредитного договору ODKTАК07103434 від 05.09.2005 року. Укладений раніш договір страхування № ODKTАК 2440 від 05 вересня 2005 року згідно рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 10.07.2008 року визнано недійсним з дня його підписання. Цим же судом встановлено те, що договір виконано від імені [PERSON] іншою особою з наслідуванням підпису та почерку [PERSON] .. Тому укладання цього договору у відсутність відповідача не може розцінюватись судом, як належну вимогу банку до нього щодо необхідності укладання такого договору в страховій компанії узгодженою Заставодержателем. Згідно ст.60 ЦК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказів того, що позивач вимагав від відповідача укладання договору страхування Предмету застави позивач не надав. Згідно ч.2 ст.530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Таким чином суд вважає не доведеним з боку позивача факту прострочення кредитора за умовами договору застави. Виходячи з цього підстав для застосування до нього штрафних санкцій не має. Тому у позові слід відмовити у повному обсязі. Відповідно до ст.88 ч.1 ЦПК України судові витрати слід покласти на позивача.

Outcome: dismissed