Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-08 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною завою про встановлення право власності на автомобіль ГАЗ 24 , 1983 року випуску, чорного кольору, двигун № [NUMBER], шасі № 888213, кузов № [NUMBER]. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, суду пояснила, що в травні 1999 року батько [PERSON], подарував її автомобіль ГАЗ 24 1983 року випуску, який належав йому на підставі технічного паспорту АУ № 853389 від 24 серпня 1983 року. Правочин було здійснено усно. Також ми домовились що в подальшому здійснимо оформлення в встановленому законом порядку. С того часу більш ніж 10 років я і моя родина (чоловік та син) користувались автомобілем. 13 травня 2005 року [PERSON] помер, про що Виконкомом Білицької міської ради в Книзі реєстрації смертей 16 травня 2005 року зроблено відповідний актовий запис № 159. Після його смерті і до теперішнього часу автомобіль знаходиться у позивача, яка як до смерті батька так і після його смерті відкрито і безперервно володіє автомобілем її рідня: мати [PERSON], брат [PERSON] і сестра [PERSON], відповідача по справі, вимог щодо права власності на автомобіль не заявляли. Просить суд задовольнити позов та ухвалити рішення яким встановити право власності на автомобіль ГАЗ 24, 1983 року випуску, чорного кольору, двигун № [NUMBER], шасі № 888213, кузов № [NUMBER]. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явились, надавши судові письмові заяви з проханням розглянути позов за її відсутності. По суті позовних вимог заперечень не мають. Вислухавши пояснення позивача, з врахуванням погодженням з позовом відповідачів та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. В судовому засіданні достовірно встановлено, що [PERSON] Залежав автомобіль ГАЗ 24, 1983 року випуску, чорного кольору, двигун № [NUMBER], шасі № 888213, кузов № [NUMBER]. В травні 1999 року в присутності свідків він подарував його позивачу. 13 травня 2005 року [PERSON] помер, про що свідчить свідоцтво пр< смерть видане виконкомом Білицької міської ради. Суд дійшов висновку що до правовідносини які виникли між сторонами необхідно застосовувати вимоги Цивільного кодексу України і правочин не суперечить нормам Цивільного кодексу України. Пункту 4 Прикінцевих положень Цивільного кодексу України (2003 р.) передбачено що до цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Пунктом 8 Цивільного кодексу України (2003 р.) також передбачено, що правила статті 334 про набувальну давність расповсюджуються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки то набрання сили цивільного кодексу України (2003 року). Статтею 71 Цивільного кодексу Української PCP (1963 року) встановлено строк позовної давності терміном в три роки. На час набрання сили Цивільним кодексом України 1 січня 2004 року по цьому випадку сплив строк позовної давності, в зв'язку з чим можливе застосування правил статті 344 Цивільного кодексу України. Частиною 1 ст. 344 ЦК України передбачено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність). Згідно частини 4 ст. 344 ЦК України право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду У відповідності зі ст. 41 конституції України право власності передбачає можливість власника на свій розсуд володіти, користуватися і розпоряджатися належним майном, робити у відношенні свого майна будь-які дії, що не суперечать Закону. На підставі ст. 41 Конституції України, ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути противоправно позбавлений чи обмежений у його здійсненні. В судовому засіданні встановлено, що без урахування строку позовної давності, передбаченого статтею 71 Цивільного кодексу У PCP (1963 року) позивач добросовісно володіла майном і продовжує відкрито, безперервно ним володіти більше восьми років. З урахуванням вищенаведеного, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. На підставі ст. 41 Конституції України ст.321, 328, 344 пунктів 4, 8 Прикінцевих положень Цивільного кодексу України, ст. 71 Цивільного кодексу УРСР,

Outcome: approved