overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, зареєстрованого 26 квітня 1980 року Лисичанським відділом РАЦС Ворошиловградської області, актовий запис № 325, посилаючись на те, що подружні стосунки були припинені у вересні 2007р. через неадекватну поведінку відповідача. На примирення не згодна. Від спільного подружнього життя неповнолітніх дітей не мають. Позивач у попередньому судовому засіданні позов підтримала, просила розірвати шлюб між нею та відповідачем. Відповідач у попередньому судовому засіданні, позов визнав, згоден на розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідач попереджений судом про наслідки визнання позову. Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, інтереси інших осіб, є передбачені ст. 112 СК України підстави для розірвання шлюбу, тому позовна заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 104, 105, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-29 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт, що має юридичне значення - факт належності правовстановлюючого документа, а саме, що сертифікат серії ОД № 0048878 на право на земельну частку (пай), розміром 5.14 умовних кадастрових гектарах із земель колективної власності КСП «Марянівське» Ширяївського району Одеської області, виданий 12.10.1996 року на імя [PERSON], який згідно свідоцтва про право на спадщину за законом серії АВІ № 468808 від 18.02.2000 року успадкований громадянином [PERSON] та в подальшому втрачений, - належить йому, тобто [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні представник заявника підтримав заявлені [PERSON] вимоги та просить суд зобовязати відповідача - Ширяївську районну державну адміністрацію видати на імя [PERSON] взамін втраченого сертифікату - новий. [PERSON] Ширяївської РДА [PERSON] та відділу Держкомзему [PERSON] не заперечували проти задоволення вказаних вимог. Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи заявника та позицію зацікавлених сторін, суд вважає, що заява [PERSON] підлягає задоволенню. Так, відповідно до положень ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вимоги [PERSON] підтверджуються: копією сертифікату серії ОД № 0048878, довідкою відділу Держкомзему у Ширяївському районі, копією свідоцтва про право на спадщину за законом серії АВІ № 468808 від 18.02.2000 року, оголошення, паспортом заявника тощо. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-29 00:00:00

В червні 2010 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу в якому вказувала, що 11 березня 2000 року у Вознесенській сільській раді Вознесенського району Миколаївської області між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, актовий запис № 3. Від шлюбу мають спільного малолітнього сина Дениса, [INFO]. В шлюбі перебуває вперше. Причиною розірвання шлюбу є несумісність характерів подружжя, в звязку з чим виникали постійні скандали та непорозуміння. Шлюбні відносини припинені чотири роки тому. Проживають окремо. На даний час позивачка створила іншу сімю. Спору про місце проживання дитини та поділ спільного майна немає. На примирення не згодна. В звязку з цим позивачка просила розірвати шлюб між нею та [PERSON]. Позивачка [PERSON] в попередньому судовому засіданні свої вимоги підтримала в повному обсязі, надавши пояснення, аналогічні викладеним в позові. На примирення не погодилася, витрати, повязані з реєстрацією розірвання шлюбу просила розподілити порівну. Відповідач [PERSON] в попередньому судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю. Вважав за необхідне розірвати шлюб, поклавши на нього витрати, повязані з реєстрацією його розірвання. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що позов в силу ст. 174 ЦПК України підлягає задоволенню з таких підстав. Зокрема, судом встановлено, що 11 березня 2000 року у Вознесенській сільській раді Вознесенського району Миколаївської області між сторонами було укладено шлюб, актовий запис № 3 (а.с. 4). Від шлюбу подружжя має спільного малолітнього сина Дениса, [INFO] (а.с. 5). Разом з тим шлюбні відносини між позивачкою та відповідачем припинені чотири роки тому. Подружжя проживає окремо. На даний час позивачка створила іншу сімю. Сторони жодним чином не виявили бажання зберегти сімю. Згідно ст. 112 СК України, суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову та інші обставини, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. За таких обставин, враховуючи відносини між позивачкою та відповідачем, відсутність бажання досягти примирення, суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, інтересам дитини, що мають істотне значення, і шлюб між сторонами, відповідно до вимог ч.3 ст.105, ст.112 Сімейного кодексу України має бути розірвано.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-29 00:00:00

Позивачка звернулася до Дзержинського районного суду м.Харкова з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку з моменту пред*явлення позову і до досягнення дитиною віку повноліття , але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку . У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги , та просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання зявився, проти позовних вимог не заперечував. Суд вивчив, матеріали справи, пояснення сторін, вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані і підлягають задоволенню за наступними підставами. 05 березня 2005 року між позивачем та відповідачем був укладений шлюб , актовий запис № 110. Від шлюбу є неповнолітня дитина: донька - [PERSON] , [INFO], яка проживає з позивачкою. Шлюб між позивачем та відповідачем розірвано 17.06.2010 року. Відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Відповідно до ст.180 СК України, батьки забов*язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття . Згідно ст. 183 ч 1 СК України , частка заробітку ( доходу) матері, батька , яка буде стягуватися аліменти на дитину визначається судом. Відповідно до ч 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим , ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитину відповідного віку , за винятков випадків , передбачених ст. 184 СК України. Суд вважає, що з відповідача належить стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини в порядку, передбаченому ст. ст. 182, 183 Семейного Кодекса України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-29 00:00:00

21 жовтня 2008р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування моральної та матеріальної шкоди. Свої вимоги мотивувала тим, що вона проживає в [INFO], а відповідач поверхом вище, а саме у квартирі № 25. 22.10.2005р. у квартирі відповідачів проводилися ремонтні роботи, внаслідок яких в її квартирі із місця, де кріпиться люстра, витікала сіра рідина, яка розбризкувалася по всій залі, що призвело до псування майна, яке знаходилось у квартирі. В добровільному порядку відшкодувати завдані збитки відповідач відмовився. Крім того, позивачка зазначила, що діями відповідача їй завдано моральної шкоди. Посилаючись на вищевикладене, позивачка просила суд, стягнути на її користь з відповідача суму завданої шкоди у розмірі 10 000 грн. (6\~000 грн. матеріальна шкода, 4\~000 грн. моральна шкода). В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, а саме на суму визначену експертизою та зазначив, що в добровільному порядку відповідач намагався виправити завдані збитки, однак позивачка відмовилась від допомоги. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Відповідно до Довідки ЖЕК «Мрія» від 21.10.2008р. [PERSON] проживає в [INFO] та є її власником. [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. 22.10.2005р. у квартирі [ADDRESS] (поверхом вище), де проживає відповідач, проводились ремонті роботи, внаслідок яких позивачці були завдані матеріальні збитки, а саме квартира була залита цементним розчином. Відповідно до Висновку № 6655 судово-товарознавчої експертизи загальний розмір матеріального збитку складає 2\~457,80 грн. Таким чином, суд вважає, що вимоги щодо стягнення з відповідача матеріальної шкоди підлягають частковому задоволенню, а саме необхідно стягнути суму, відповідно до висновку експертизи. Також, суд вважає встановленим, що позивачці, внаслідок дій відповідача, було завдано моральної шкоди, Однак, з урахуванням обставин справи, ступеня, характеру й тривалості переживань позивача, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги в цій частині частково, стягнувши з [PERSON] компенсацію моральної шкоди у розмірі 1 000 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, слід стягнути з відповідача на користь позивачки вартість дослідження 464грн. 20 коп., витрати по сплаті судового збору 51 грн., витрати на ІТЗ процесу 30 грн., витрати по виклику відповідача до суду 7 грн. 20 коп. На підставі ст. 15,16,22,1166,1167 ЦК України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-29 00:00:00

25.01.2010р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди. Свої вимоги мотивувала тим, що їй належить земельна ділянка [NUMBER] у садовому товаристві «Путієць», яка межує з ділянкою [NUMBER], що належить [PERSON] З 2007 року, в зв'язку із приватизацією земельних ділянок, між сторонами виникли неприязні стосунки, внаслідок чого відповідачами самовільно було знищено частину багаторічних насаджень, які належали позивачці. Діями відповідачів їй завдано матеріальну шкоду на суму 2570 грн. (придбання та догляд за рослинами), упущена вигода (не отримано врожаю) - 1430 грн., усього - 4000 грн., моральну шкоду у розмірі 2 000 грн. Посилаючись на вищевикладене, позивачка просила суд, стягнути з відповідачів га її користь матеріальну шкоду у розмірі 4 000 грн та моральну шкоду у розмірі - 2 000 грн. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідачі в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, проте не заперечували, що ними було самовільно викопано належні позивачу сім кущів смородини та три кущі йошти, які вони посадили на ділянці позивача. Пояснили це тим, що вони неодноразово просили позивачку пересадити кущі, так як вони знаходились на межі між їх земельними ділянками, вона не реагувала. Третя особа - СТ «Путієць», вважала, що обидві сторони винні в існуючому конфлікті та необхідно вирішити питання щодо межі ділянок. Вислухавши пояснення сторін, свідків - [PERSON], [PERSON],, [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. [PERSON] є членом кооперативу «Путієць», користується земельною садовою ділянкою [NUMBER]. [PERSON] є членом кооперативу «Путієць», користується земельною садовою ділянкою [NUMBER]. Як вбачається з матеріалів справи, пояснень сторін, свідків, на межі між земельними ділянками сторін знаходились багаторічні насадження, що належали позивачці, які були самовільно знищені відповідачами. При цьому достовірно встановлено, що мова йде про 3 кущі йошти та 7 кущів смородини. Однак, позивачкою не надано жодного доказу щодо вартості цих насаджень, тобто наявності матеріальної шкоди у розмірі позовних вимог. Клопотань заявлено не було. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що в задоволені позову необхідно відмовити у зв'язку з недоведеністю позивачем своїх вимог. На підставі ст. 1166,1167 ЦК України,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-29 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із заявою про визнання [PERSON], [INFO], безвісно відсутнім, мотивуючи тим, що він у 1999 році поїхав на сезонні роботи і з того часу жодних відомостей про його місце перебування немає. [PERSON] в судовому засіданні заяву підтримала, суду пояснила, що 6 червня 1992 року вона уклала шлюб з [PERSON] в Соколівській сільській раді. У даному шлюбі мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. У 1999 році чоловік поїхав на сезонні роботи і з того часу жодних відомостей про його місце перебування немає. Вона має намір виїхати разом з дітьми за кордон, однак для цього необхідна згода батька, проте місце його перебування протягом останніх десяти років невідоме. У зв`язку з чим вона змушена звернутися до суду з цією заявою. Представник заінтересованої особи - Служби у справах дітей заяву [PERSON] підтримав, проти визнання [PERSON] безвісно відсутнім не заперечує. Представник заінтересованої особи - ВГІРФО Бучацького РВ УМВСУ в Тернопільській області - заяву [PERSON] підтримує. Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу виданого 18 червня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Із свідоцтв про народження дітей вбачається, що батьками [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON]. Згідно довідки Скомороської сільської ради Бучацького району №626 від 23 червня 2010 року [PERSON], [INFO] на території Скомороської сільської ради з 1999 року не проживає. Заслухавши заявницю, представників заінтересованих осіб, показання свідків, дослідивши письмові докази, суд встановив, що в місці постійного проживання [PERSON] в с. Скоморохи Бучацького району з 1999 року немає відомостей про місце його перебування. Відповідно до ст.43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. За встановлених обставин і визначених відповідно до них правовідносин, суд приходить до переконання, що [PERSON] слід визнати безвісно відсутнім.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-29 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов'язаного з потребою у обґрунтовуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-29 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов'язаного з потребою у обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витречений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, посилаючись на те. що він з відповідачкою 02 серпня 2005 року зареєстрували шлюб у Феневицькій сільській раді Іванківського району Київської області. Від шлюбу мають дитину: [PERSON], [INFO]. Позивач просить суд шлюб розірвати, оскільки на протязі останнього часу між ним та відповідачкою склалися неприязні взаємовідносини щодо ведення господарства та виховання дочки, у них виявилися різні погляди на життя, на ведення домашнього господарства, вони втратили один до одного почуття любові та поваги і фактично шлюб розпався, так як вони разом вже не проживають. Подальше спільне життя і перебування в шлюбі суперечить їх життєвим інтересам та інтересам неповнолітньої дитини. Відповідачка в судове засідання не з,явилася, належним чином була повідомлена про час і місце слухання справи. Відповідно до ст.ст. 224, 225 ЦПК України судом за згодою позивача ухвалено провести заочний розгляд справи і справу розглянути за відсутності відповідача. Позивач не заперечував проти такого вирішення справи. Вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити. В судовому засіданні встановлено, що маються підстави для розірвання шлюбу, передбачені ст.112 СК України, оскільки встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-29 00:00:00

Прокурор посилається на те, що у квітні 2008 року гр. [PERSON] у с. Сукачі Іванківського району Київської області повторно, незаконно придбавала, переносила до власного домогосподарства, виготовляла і зберігала при собі для власного споживання, без мсти збуту, особливо небезпечні наркотичні засоби - канабіс вагою 30,6 г та не висушену макову соломку вагою в сухому стані 48 г, з якої приготувала і вжила, шляхом ін'єкцій, опій ацетильований. поки не була затримана працівниками міліції. У ході досудового слідства по кримінальній справі, порушеної відносно [PERSON] за вищезазначеним фактом, для встановлення належності вилученого до наркотичних речовин, НДЕКЦ при ГУМВС України в Київській області було проведено дві судово хімічні експертизи (висновки №622/х від 21.04.09 року та №623/х від 21.04.09 року), у звязку з чим експертною установою понесено витрати на загальну суму 690,36 грн. Вироком Іванківського районного суду Київської області від 01 червня 2009 року [PERSON] була засуджена за ст. ст.309, 71 КК України до 2 років і 6 місяців позбавлення волі. Під час судового розгляду вказаної кримінальної справи збитки ( витрати на проведення експертизи) не були стягнуті судом із підсудної на користь експертної установи. Із положень ст. ст. 91 КПК України вбачається, що судові витрати, понесені у зв'язку із дослідженням речових доказів, покладаються на засуджених. Згідно ст.1166 ЦК України, шкода завдана майну юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Органи прокуратури відповідно до ст. 121 Конституції України здійснюють представництво інтересів держави в суді у випадках, визначених законом. Беручи до уваги те, що науково-дослідний експертно-криміналістичний центр при ГУМВС України в Київській області є державною установою, - завдана йому шкода зачіпає інтереси держави, оскільки невідшкодування понесених експертною установою судових витрат негативно впливає на її економічний стан і позбавляє можливості забезпечувати виконання покладених державою функцій, то у зв'язку з цим прокурором для захисту державних інтересів предявлено даний позов. Прокурор просить стягнути із відповідача на користь держави в особі НДЕКЦ при ГУ МВС України в Київській області витрати на проведення експертиз - кримінальній справі в сумі 690 грн.36 коп. В судовому засіданні представник прокуратури позов підтримав. Відповідач [PERSON] відбуває покарання в Збаражській ВК-63 УДДПВП в Тернопільській області. В матеріалах справи маються її письмові пояснення по суті позову та заява відлог і дачки, із яких вбачається, що позов вона визнає та просить справу розглядати без її участі. Вислухавши прокурора, оглянувши матеріали кримінальної справи, вивчивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову, оскільки для цього маються законні підстави. Відповідачкою позов визнається.. Враховуючи наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб, який був зареєстрований між сторонами 19.08.2000 року (актовий запис № 627) Відділом реєстрації одружень м. Миколаєва. В судове засідання позивачка не зявилася, представила суду заяву про розгляд справи за її відсутності, вимоги позову підтримала. Відповідач у судове засідання не зявився, представив суду заяву про розгляд справи за його відсутності, вимоги позову визнав. Ухвалою суду справа розглянута за відсутністю позивачки та відповідача, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову, дослідивши письмові докази, судом встановлено наступне. Як вбачається із матеріалів справи, сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 19.08.2000 року (актовий запис № 627) Відділом реєстрації одружень м. Миколаєва. В сімї склалися ненормальні взаємовідносини внаслідок несумісності характерів, різних поглядів на життєві проблеми та шляхи їх вирішення. Сторони подружніх відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. На підставі вищевикладеного, у відповідності до вимог ст.ст. 110, 112 СК України, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, у звязку з чим вимоги позову обґрунтовані та підлягають задоволенню. Тому шлюб зареєстрований 19.08.2000 року (актовий запис № 627) Відділом реєстрації одружень м. Миколаєва між [PERSON] та [PERSON] розірвати. При цьому суд вважає за необхідне покласти на відповідача витрати, які повязані з отриманням свідоцтва про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою в якій просив визнати безвісно відсутнім його батька [PERSON], 08.08.1960р.н., посилаючись на те, що про його місцезнаходження немає відомостей більше року. У судовому засіданні заявник вимоги підтримав у повному обсязі, на задоволенні вимог наполягав, суду вказав, що його батько пішов з дому у серпні 2003 р. і до теперішнього часу його місцезнаходження не відомо. За весь цей час він жодного разу не приїхав, не зателефонував. Визнання батька безвісно відсутнім треба для того, щоб він отримував матеріальну допомогу як дитина сирота. Зацікавлена особа про дату та час слухання справи повідомлялася належним чином, між тим у судове засідання свого представника не направили, про причини неявки суд не повідомили. Вислухавши пояснення заявника, свідка, вивчивши матеріали справи, суд встановив факти та відповідні їм правовідносини. За змістом ст.43 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці його постійного проживання не має відомостей про її місце перебування. Відповідно до ст.37 Закону України „Про пенсійне забезпечення вихованці, учні, студенти, курсанти, слухачі, стажисти мають право на пенсію в разі втрати годувальника до закінчення навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років. Відповідно до копії свідоцтва про народження [PERSON], [INFO] його батьками є [PERSON] та [PERSON]. 13 жовтня 1994 р. [PERSON] померла. Рішенням виконкому Центральної районної ради народних депутатів №4 від 19.01.96 р., опікуном малолітнього було призначено бабусю [PERSON], так як мати померла, а батько визнано судом обмежено дієздатним, покинув дитину, місце його перебування не відомо. В даний час заявник є студентом 1 курсу Миколаївського будівельного коледжу. Термін навчання 1 рік 10 місяців. Відповідно даних ТОВ ЖЕК „Соляні, [PERSON], [INFO] зареєстрований за адресою [INFO]. Відповідно до акту про не проживання від 10.09.09 р. [PERSON] з серпня 2003 р. по теперішній час за місцем реєстрації не проживає. Відповідно до довідки Центрального РВ Миколаївського МУЮ УМВС України в Миколаївській області, дійсно у лютому 2008 р. [PERSON] зверталася до органів внутрішніх справ з заявою про встановлення місцезнаходження її брата [PERSON], 1960 р. Між тим, розшук [PERSON] проводився відповідно до постанови Центрального районного суду м. Миколаєва від 21.07.03 р. в рамкам порушеної у відношенні нього кримінальної справи за ст.185 ч.3 КК України. Таким чином, стосовно [PERSON] є відомості про знаходження його у розшуку через скоєння злочину. Особа, стосовно якої оголошено розшук через скоєння нею злочину, не може бути визнана безвісно відсутньою. Приймаючи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про визнання [PERSON] безвісно відсутнім. В силу ст..88 ЦПК України . судові витрати сплачено при зверненні до суду.

Outcome: dismissed