Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-27 00:00:00

11 червня 2010 року позивач звернувся до суду з цим позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що [PERSON] проходив службу в органах внутрішніх справ України курсантом Запорізького юридичного інституту Дніпропетровського університету внутрішніх справ. Відповідно до Законів України «Про освіту», «Про вищу освіту», «Про міліцію», Указу Президента України від 23.01.1996 року №77 «Про заходи щодо реформування системи підготовки спеціалістів та працевлаштування випускників вищих навчальних закладів, підготовка яких здійснюється за державним замовленням» 23 листопада 2007 року з курсантом [PERSON] укладено договір №395 про підготовку фахівця у Запорізькому юридичному інституті Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ. Розділ 4 договору передбачає підстави, розмір та порядок відшкодування особою фактичних витрат та підготовку в разі дострокового розірвання договору. Після закінчення Запорізького юридичного інституту УМВС України [PERSON] згідно наказу начальника інституту №56 о/с від 21 червня 2008 року направлений за місцем працевлаштування до УМВС України в Чернігівській області. 18.07.2008 року відповідач був призначений на посаду слідчого відділення розслідування загально кримінальних злочинів слідчого відділу Чернігівського міського відділу УМВС. Згідно наказу №110 о/с від 26.06.2009 року УМВС України в Чернігівській області [PERSON] звільнено з посади слідчого відділення розслідування загально кримінальних злочинів слідчого відділу Чернігівського міського відділу УМВС, відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України. [PERSON] звільнено з органів внутрішніх справ в запас Збройних Сил України за ст.64 п.»є» ( за порушення дисципліни) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України. Тому позивач просить суд стягнути з [PERSON] на користь Державного бюджету витрати, повязані з навчання у Запорізькому юридичному інституті Дніпропетровського університету внутрішніх справ на користь Державного бюджету у розмірі: 10775 грн.75 коп., також просить стягнути з відповідача на користь Державного бюджету держмито в сумі 107 грн. 76 коп. та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді, сплачені позивачем при подачі даного позову до суду. Представник позивача в судове засідання не з»явився надав до суду письмову заяву про слухання справи без участі їх представника, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять суд позов задовольнити. Відповідач [PERSON] , представник відповідача [PERSON] на попередньому судовому засіданні позов визнали частково на суму позову 7775 гривень 75 копійок і не заперечували в задоволення позову в даній частині. В судове засідання 28 липня 2010 року відповідач [PERSON] , представник відповідача [PERSON] не з»явились подали письмові заяви про слухання справи без їх участі. Представник третьої особи УМВС України в Чернігівській області в судове засідання не з»явився надано до суду письмову заяву про слухання справи без участі їх представника, позовні вимоги позивача підтримують в повному обсязі. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає за необхідне позов задовольнити за наступних обставин. По справі встановлено, що 11 червня 2010 року позивач звернувся до суду з цим позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що [PERSON] проходив службу в органах внутрішніх справ України курсантом Запорізького юридичного інституту Дніпропетровського університету внутрішніх справ. Відповідно до Законів України «Про освіту», «Про вищу освіту», «Про міліцію», Указу Президента України від 23.01.1996 року №77 «Про заходи щодо реформування системи підготовки спеціалістів та працевлаштування випускників вищих навчальних закладів, підготовка яких здійснюється за державним замовленням» 23 листопада 2007 року позивачем з відповідачем [PERSON] укладено договір №395 про підготовку фахівця у Запорізькому юридичному інституті Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ. Розділ 4 договору передбачає підстави, розмір та порядок відшкодування особою фактичних витрат та підготовку в разі дострокового розірвання договору. Після закінчення Запорізького юридичного інституту УМВС України [PERSON] згідно наказу начальника інституту №56 о/с від 21 червня 2008 року направлений за місцем працевлаштування до УМВС України в Чернігівській області. 18.07.2008 року відповідач був призначений на посаду слідчого відділення розслідування загально кримінальних злочинів слідчого відділу Чернігівського міського відділу УМВС. Згідно наказу №110 о/с від 26.06.2009 року УМВС України в Чернігівській області [PERSON] звільнено з посади слідчого відділення розслідування загально кримінальних злочинів слідчого відділу Чернігівського міського відділу УМВС, відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України. [PERSON] звільнено з органів внутрішніх справ в запас Збройних Сил України за ст.64 п.»є» ( за порушення дисципліни) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України. Відповідно до п.2.3.5 та 2.3.6 договору №395 про підготовку фахівця у Запорізькому юридичному інституті Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ відповідач зобов»язувався : 1) після закінчення навчання прибути до місця призначення в термін, визначений у направленні на роботу, приступити до виконання службових обов»язків за посадою, на яку призначена Замовником, і відпрацювати не менше 3-х років; 2) у разі відрахування з навчального закладу чи звільнення з органів внутрішніх справ по закінченні навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі за підставами, передбаченими п.3 цього договору відшкодувати фактичні витрати пов»язані з утриманням у навчальному закладі згідно з затвердженим розрахунком. Відповідно до представленого позивачем розрахунку вартості навчання в Запорізькому юридичному інституті Дніпропетровського університету внутрішніх справ [PERSON] вартість навчання відповідача в зазначеному навчальному закладі становить на загальну суму 10775 гривень 75 копійок. Також позивачем представлено квитанції про сплату при зверненні до суду держмита в сумі 107 грн. 76 коп. та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді. Тому позивач просить суд стягнути з [PERSON] витрати, повязані з навчання у Запорізькому юридичному інституті Дніпропетровського університету внутрішніх справ на користь Державного бюджету у розмірі: 10775 грн.75 коп., також просить стягнути з відповідача на користь Державного бюджету держмито в сумі 107 грн. 76 коп. та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді, сплачені позивачем при подачі даного позову до суду. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивачем наданими доказами доведено ті обставини на які вони посилаються як на підставу своїх вимог. Відповідач та представник відповідача в судовому засіданні позов позивача визнали частково на суму позову 7775 гривень 75 копійок і не заперечували в задоволення позову в даній частині. Визнання відповідачем та його представником позову в частині не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.. Суд дослідивши надані сторонами докази, вважає, що за вищевказаних обставин позовні вимоги позивача є законними та огрунтованими і тому позов підлягає задоволенню, а з відповідача на користь позивача підлягає також стягненню 107 грн. 76 коп. у повернення сплаченого державного мита при подачі позову до суду та 120 грн. у повернення витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, що підтверджується відповідними документами.

Outcome: approved