Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-29 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідачів [PERSON] та [PERSON] про позбавлення їх батьківських прав, в якому зазначає, що в березні 2007р. її син та невістка (відповідачі по справі) уклали шлюб. 22.07.2007р. у них народився син [PERSON]. В липні 2008р. шлюб між ними фактично розпався і вони стали проживати окремо один від одного. Однак, після цього весь час, з липня 2008р. їх дитина проживає разом з нею. Відповідачі свого сина покинули, майже 2 роки вони про дитину не турбуються, не утримують і не виховують її. Фактично дитину утримують та виховують вони з чоловіком. Вона звернулась до органу опіки та піклування з питання щодо позбавлення відповідачів батьківських прав та призначення її опікуном дитини. Згідно з рішенням виконавчого комітету Вільногірської міської ради від 21.04.2010р. №169 визнано доцільним позбавити відповідачів батьківських прав відносно їх малолітнього сина та призначити її його опікуном. Вона бажає бути опікуном дитини, оскільки вже майже 2 роки фактично виконує по відношенню до дитини всі обов'язки опікуна. Також відповідачі зобов'язані утримувати дитини, навіть у разі позбавлення їх батьківських прав. Позивач просить позбавити відповідачів батьківських прав відносно їх малолітнього сина, призначити її опікуном дитини та стягнути на її користь з кожного з них аліменти в розмірі по 1/4 частини заробітку. В судовому засіданні позивач підтримала свій позов в повному обсязі, суду пояснила, що з тих пір, коли дитині виповнилось 1,5 міс. вона все повністю виконувала по догляду за дитиною (мила, прала, готувала). Син тоді був поїхав на заробітки, а невістка віддала дитину своїй матері, а в вересні вона поїхала в Київ (зі слів її матері), до дитини ніколи не приходить, тому вона (позивач) змушена була забрати дитину до себе. Відповідач (тобто її син) деякий час пожив вдома, потім скоїв якусь крадіжку, йому дали умовний строк. Останній раз вона бачила його в травні місяці поточного року, він тоді прийшов до них і сказав, що він не бажає «на них горбатитись», і після того кудись поїхав і вона його більше не бачила. В результаті вона забрала дитину від матері невістки і весь час вона проживає у неї, вони з чоловіком повністю за нею піклуються, утримують і виховують. Вона просить задовольнити її позов в повному обсязі. Представник третьої особи - органу опіки в особі служби у справах дітей виконавчого комітету Вільногірської міської ради Дніпропетровської області, позов підтримала, суду пояснила, що позивач зверталась до них ще в 2009р. Тоді відбулося засідання комісії і виконком виніс рішення про доцільність позбавлення відповідачів батьківських прав відносно їх малолітнього сина, до того ж відповідач притягувався до кримінальної відповідальності. Вона просить задовольнити даний позов, оскільки це буде повністю відповідати інтересам малолітньої дитини. Відповідачі в судове засідання не з'явились, є відомості про направлення судового повідомлення про дату та місце розгляду справи, про що є підтвердження матеріалах справи (а.с. 12-14), а після безрезультатних повідомлень вони були сповіщені дату розгляду справи шляхом розміщення об'яви в газеті (а.с.23). Про причини неявки відповідачів ніяких повідомлень до суду не надходило. На підставі викладеного суд приходить до висновку про те, що за обставин, склалися, доцільно провести заочний розгляд справи, що передбачено ст.225 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, представника третьої особи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, повно і всебічно з'ясувавши обставини, на які посилався позивач на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судової засіданні, суд приходить до висновку про задоволення позову, оскільки позовні вимоги законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Вони підтверджуються наступними доказами : копією свідоцтва про народженння дитини відповідачів - сина [PERSON], 22.07.2007 рої народження (а.с.5), копією рішення виконавчого комітету Вільногірської міської ради №1 від 21.04.2010р. про доцільність позбавлення відповідачів батьківських прав відносно малолітньої дитини (а.с.6,7), побутовою характеристикою позивача (а.с.20), характеристикою сім'ї вихованця дитячого закладу [PERSON], яка є позитивною (а.с.21), акті обстеження житлово-побутових умов позивача від 24.02.2010р., з якого вбачається, що в сім' позивача для дитини створені всі необхідного умови для її нормального проживан виховання та утримання (а.с.22). У відповідності до ст.164 Сімейного кодексу України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від своїх обов'язків по вихованню дітей. Як встановлено в ході розгляду справи, відповідачі через кілька місяців після народження дитини перестали про неї піклуватись, не доглядали її, не утримували виховували, а залишили спочатку матері відповідачки, а потім дитину взяла до себе і по цей час про неї піклується позивачка по справі. Як надана інформацію позивачка, також її підтвердила представник третьої особи органу опіки та піклування, відповідач притягувався до кримінальної відповідальності, даний час навіть його батькам невідоме місце його проживання. Відповідачка, як пояснила позивачу її мати, кудись поїхала, можливо в Київ, дитину вона тривалий час не відвідує, про неї не піклується, не утримує і її долею зовсім не цікавиться. Тривалий час, майже два роки, повністю дитину доглядає, виховує та утримує матір відповідача - позивач по справі [PERSON], про її турботливе, добре ставлення до дитини відображено в характеристиці сім'ї (а.с.21). Житлово-побутові умови проживання дитини сім'ї позивача є хорошими, що зазначено в акті від 24.02.2010р. З урахуванням встановлених судом обставин, які підтверджено матеріалами справи та проведення глибокого системного аналізу всіх наданих по справі доказів, на глибоке переконання суду, є всі законні підстави для задоволення позову [PERSON] відповідачів [PERSON] та [PERSON] про позбавлення батьківських прав оскільки це буде беззаперечно повністю відповідати інтересам малолітньої дитини [PERSON] і надасть сприятливі, небезпечні умови для збереження його здоров'я, життя та виховання. Позивач просить призначити її опікуном дитини, що суд вважає доцільним справедливим. Згідно з ч.2 ст.166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленні батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою виріши питання про стягнення аліментів на утримання дитини. На підставі зазначеної норми права суд приходить до висновку, що підстав, які б перешкоджали стягненню аліментів з відповідачів на утримання дитини, судом не встановлено, тому з відповідачів необхідно стягнути на користь позивача аліменти на утримання їх малолітнього сина [PERSON] в розмірі по 1/4 частини їх заробітку (доходу) - з кожного, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідачів підлягають до стягнення судові витрати, а саме : витрати по сплаті державного мита в сумі 51.00грн., витрати по оплаті за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у встановленому законом порядку в сумі 120.00 грн.

Outcome: approved