Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-27 00:00:00

Відкрите акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі адміністрації Володимирецького територіально відокремленого безбалансового відділення №10017/0145 звернулось до суду з позовом про стягнення з [PERSON] безпідставно нажитого майна, а саме помилково зарахованих на її картковий рахунок коштів в сумі 2178,61 грн. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та пояснив, що внаслідок збою у роботі компютерної техніки, а також внаслідок співпадіння анкетних даних клієнтів банку, 25 березня 2010 року заробітну плату в сумі 2178,61 грн. [PERSON] було помилково зараховано на картковий рахунок відповідача [PERSON], яка перебуває на обліку в Володимирецькому районному центрі зайнятості. 29 березня 2010 року вказані кошти були зняті з карткового рахунку відповідачем. Після виявлення факту помилкового зарахування коштів, відділення за рахунок власних коштів перерахувало кошти в сумі 2178,61 грн. належному отримувачу та звернулось до [PERSON] з претензією про повернення безпідставно отриманих нею коштів. Незважаючи на звернення банку, відповідач [PERSON] ухиляється, у звязку з чим просив задоволити позов, стягнути з [PERSON] безпідставно набуті кошти та судові витрати по справі. Відповідач [PERSON] проти позову заперечила, пояснила, що в кінці березня 2010 року на її рахунок дійсно надійшли кошти в сумі понад 2 тис. грн., про що вона була проінформована СМС-повідомлення на свій мобільний телефон. Разом з тим, 29 березня 2010 року в м.Кузнецовськ у неї було викрадено пластикову картку з ПІН-кодом, у звязку з чим вона коштів в сумі 2178 грн. з рахунку не знімала. Просила відмовити в задоволенні позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та проаналізувавши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 09.02.2010 року між ВАТ «Державний Ощадний банк України» та відповідачем [PERSON] було укладено договір №1006 про відкриття фізичній особі працівнику бюджетної установи (отримувачу державної соціальної допомоги) карткового рахунку та здійснення його розрахунково-касового обслуговування за дебетно-кредитною схемою. За умовами вказаного договору [PERSON] було відкрито рахунок в установі банку за №26259500499652 та видано пластикову платіжну картку. Також встановлено, що 25 березня 2010 року на рахунок №26259500499652 зараховано кошти в сумі 97,88 грн. та 2178,61 грн., що підтверджується випискою з рахунку [PERSON] Відповідач визнала ту обставину, що про надходження вказаних коштів їй було відомо. Так, в своїх поясненнях [PERSON] зазначила, що про надходження та зняття коштів з її карткового рахунку вона отримувала СМС-повідомлення на мобільний телефон. В кінці березня 2010 року їй надійшло повідомлення про зарахування на карточку великої суми понад 2000 грн., що її здивувало, оскільки виплати з центру зайнятості такими значними раніше не були. Як вбачається зі ст.1212 ЦК України особа, яка набула (зберегла) майно за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави зобовязана повернути потерпілому це майно. Ці положення застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Безпідставно набуте майно повертається потерпілому в натурі, а якщо це неможливо відшкодовує його вартість, як це передбачено ст..1213 ЦК України. У відповідності до п.2.36, 2.37 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої Постановою НБУ №22 від 21.01.2004 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 29 березня 2004 р. за N 377/8976, з наступними змінами та доповненнями, Якщо з вини банку кошти зараховані на рахунок неналежного отримувача, то банк зобов'язаний одразу після виявлення своєї помилки перерахувати ці кошти на рахунок отримувача, якому вони призначалися, але внаслідок помилки банку не були зараховані. Одночасно банк, який помилково переказав кошти, зобов'язаний негайно надіслати повідомлення неналежному отримувачу про здійснення йому помилкового переказу та про потребу повернути зазначену суму протягом трьох робочих днів з дати надходження такого повідомлення. У разі неповернення коштів неналежним отримувачем добровільно, банк, з вини якого кошти зараховані цьому отримувачу не за призначенням, стягує їх в судовому порядку. Спори між банком, з вини якого здійснено помилковий переказ коштів, та неналежним отримувачем цих коштів вирішуються в судовому порядку. Обовязок повернути безпідставно отримані кошти передбачений також і умовами договору №1006, укладеного між сторонами, зокрема п.6.1.2 договору, з якого вбачається, що клієнт зобовязаний сплачувати банку грошові кошти у вигляді сум, помилково зарахованих банком на картрахунок. З урахуванням викладеного, приймаючи до уваги, що кошти в сумі 2178,61 грн. набуті [PERSON] без будь-якої правової підставі, що крім пояснень сторін підтверджується також і письмовими доказами виписками з рахунків, враховуючи, що банком за рахунок власних коштів повернуто заробітну плату в сумі 2178,61 грн. належному отримувачу [PERSON], а також враховуючи, що вимога банку про повернення безпідставно отриманих коштів [PERSON] добровільно не виконана, суд приходить до висновку, що безпідставно отримані кошти в сумі 2178,61 грн. підлягають стягненню з [PERSON] в користь установи банку. Пояснення відповідача щодо викрадення у неї платіжної карти з ПІН-кодом не приймаються судом до уваги з огляду на таке. Як вбачається з листів Володимирецького РВ УМВСУ у Рівненській області та Кузнецовського МВ УМВСУ у Рівненській області, [PERSON] не зверталась до цих відділів із заявами про викрадення пластикової картки. У відповідності до п.3.15 Положення про порядок емісії платіжних карток і здійснення операцій з їх застосуванням, затвердженого Постановою Національного банку України №137 від 19.04.2005 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 19 травня 2005 р.за N 543/10823, держатель платіжної картки зобов'язаний використовувати її відповідно до вимог законодавства України й умов договору, укладеного з емітентом, не допускати використання платіжної картки особами, які не мають на це законного права або повноважень. Держатель платіжної картки зобов'язаний зберігати платіжну картку та інформацію, яка дає змогу користуватися нею (у тому числі ПІН), контролювати рух коштів за своїм картрахунком та повідомляти емітента про операції, які не виконувалися держателем. Клієнт чи її держатель має негайно повідомити емітента (або визначену ним юридичну особу) про втрату платіжної картки в порядку, передбаченому договором. В іншому разі емітент не несе відповідальності за переказ коштів, ініційований за допомогою цієї платіжної картки, до отримання такого повідомлення, якщо інше не передбачено договором. Аналогічно, згідно умов договору №1006, зокрема п. 6.1.5 держатель пластикової картки, яким являється [PERSON], зобовязаний терміново повідомити банк в усній формі про втрату пластикової картки за будь-яких обставин, а також про те, що ПІН-код став відомій іншій особі. У відповідності до п.8.3. договору клієнт повністю відповідає за всі операції з пластиковою карткою з використанням ПІН, також інші операції, які потребують авторизації, протягом трьох годин з моменту подання заяви про втрату картки та занесення її в електронний стоп-лист. Оскільки обовязку щодо повідомлення банку про втрату пластикової картки з ПІН-кодом [PERSON] своєчасно не виконала, з заявою про втрату картки звернулась лише 30.03.2010 року, що підтверджується її власними поясненнями та довідкою №157 від 01.07.2010 року, суд приходить до висновку, що [PERSON] несе відповідальність за операцію по зняттю готівки з її карткового рахунку, яка мала місце 29 березня 2010 року. Враховуючи викладене,

Outcome: approved