Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що сторони фактично істотні умови договору купівлі продажу нерухомого майна виконали, але в силу обєктивних обставин позбавлені можливості нотаріально посвідчити дану угоду. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав повністю, просить суд визнати договір купівлі-продажу 2 кімнатного житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться в с. Тополеве Гребінківського району Полтавської області по вул. Котовського, № 5, укладений між ним та відповідачем, таким, що відбувся, та визнати за ним право власності на цей будинок. Відповідач в судовому засіданні позов визнав в повному обсязі, заперечень не мав ніяких. За таких обставин суд вважає, що рішення у справі можливо постановити у попередньому судовому засіданні. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК при визнанні позову ухвалюється рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього Кодексу. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі наявних у справі матеріалів судом зясовано, що 01 березня 2010 року між сторонами було усно укладено договір купівлі-продажу 2 кімнатного житлового будинку з господарськими будівлями, що розташований в с. Тополеве Гребінківського району Полтавської області по вул. Котовського, № 5. Згідно витягу КП «Лубенське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 24987651 від 06.01.2010 року спірний будинок належить відповідачу на підставі рішення Гребінківського районного суду від 23.10.2009 року. Фактично угода купівлі-продажу житлового будинку відбулася. Позивач повністю сплатив продавцю кошти в розмірі 18 000 (вісімнадцять тисяч) гривень, а відповідач передав позивачу правовстановлюючі документи на будинок. На даний час постало питання про оформлення документів на зазначений будинок, але проводити реєстрацію угоди в нотаріальній конторі позивачу відмовили, посилаючись на те, що вона є недійсною, оскільки не була дотримана встановлена ст. 657 ЦК України нотаріальна форма договору купівлі-продажу нерухомого майна та відсутність правовстановлюючих документів на земельну ділянку на якій розташована садиба. Сторони по справі всі умови договору купівлі-продажу виконали: відповідач звільнив приміщення та передав його у власність позивачу з відповідною технічною документацією, а позивач сплатив обумовлену вартість за житловий будинок, таким чином, суд вважає, що угода між сторонами відбулася. Підстав для визнання даної угоди, що відповідає справжній волі як позивача, так і відповідача, недійсною, судом не виявлено. Згідно з ч. 2 ст. 220 ЦК якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Оскільки сторони виконали всі істотні умови угоди, укладеної 01.03.2010 року, на підставі якої позивач отримав у власність житловий будинок № 5, розташований по вул. Котовського в с. Тополеве Гребінківського району Полтавської області, то він набув право власності на цей будинок на підставі укладеної угоди, що прямо не заборонено законом. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved