Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-28 00:00:00

У березні 2010 року [PERSON] звернулася до суду із позовом про визнання права власності в порядку спадкування на 2/3 частини спадкової земельної ділянки, розташованої на території с. Гоголів Броварського району Київської області, посилаючись на те, що після смерті [PERSON], позивач є спадкоємицею за заповітом усього її нерухомого майна. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, як дружині померлого [PERSON], [PERSON] належали 2/3 частини спадкової земельної ділянки, інша частина спадкового майна належить [PERSON], який успадкував її після смерті [PERSON] за заповітом. В установлений законом строк позивач звернулася до державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та отримала свідоцтво на право на спадщину на 5/6 частину житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в с. Гоголів Броварського району Київської області. В оформленні свідоцтва на право на спадщину на спірну частину земельної ділянки позивачу було відмовлено, так як державний акт на землю оформлений на імя [PERSON]. У судовому засіданні позивач позов підтримала. Від відповідача Броварської районної державної нотаріальної контори надійшла заява про розгляд справи у відсутність її представника. Від Гоголівської сільської ради Київської області надійшла заява про визнання позову та про розгляд справи у відсутність їх представника. Від Управління держкомзему у Броварському районі Київської області надійшла заява про розгляд справи без участі представника Управління за наявним у справі матеріалами. Третя особа [PERSON] у попередньому судовому засіданні доводи позову не заперечував. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи вбачається, згідно свідоцтва про смерть, 01 січня 2009 року померла [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на належне їй майно. Спадкодавцем 05 червня 2003 року складено заповіт, посвідчений секретарем Гоголівської сільської ради Броварського району Київської області [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 26, за яким все своє спадкове майно вона заповіла [PERSON] Даний заповіт на день смерті заповідача не переписано і не скасовано. Із спадкової справи до майна померлої 01 січня 2009 року [PERSON] вбачається, що позивач вчасно звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, в якій просить видати свідоцтво про право на спадщину. У листі Броварської районної державної нотаріальної контори Київської області [PERSON] розяснено, що для оформлення спадщини на земельну ділянку після смерті [PERSON] потрібно надати державний акт на земельну ділянку, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Броварською районною державною нотаріальною конторою 02.06.2001 року. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 02.06.2001 року [PERSON], вона є спадкоємцем майна [PERSON], померлого 10.10.2000 року, а саме 2/3 частин спадкової земельної ділянки, розміром 0,355 га, розташованої на території села Гоголів Броварського району Київської області, яка знаходиться у віданні Гоголівської сільської ради, наданої для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель 0,250 га, ведення особистого підсобного господарства 0,105 га, що належала померлій [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 02.06.2001 року та зареєстрованого в реєстрі за № 2-2200. Спірна земельна ділянка, розташована за адресою: Броварський р-н, с. Гоголів, вул.Петровського, належала померлому [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія І-КВ № 075653, виданого Гоголівською сільською радою Броварського району 14.12.1999 року (а.с.11). За змістом ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно до п. 6 ч. 2 ст. 126 ЗК України, право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується свідоцтвом про право на спадщину. Відповідно до п.10 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкодавців за загальними правилами спадкування при підтвердженні цього права документом. Таким правовстановлюючим документом в даному випадку є свідоцтво про право на спадщину за законом від 02.06.2001 року, видане [PERSON] Дослідивши матеріали справи та враховуючи викладене, а також те, що відповідачі не заперечували проти задоволення позовних вимог, суд вважає, що є всі підстави для задоволення позовних вимог.

Outcome: approved