overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-06 00:00:00

В серпні 2009 року позивач звернувся в суд із позовною заявою, в якій просив визнати за ним та [PERSON] право власності на нерухоме майно, яке в цілому складається з: житлового будинку літ. А-1, загальною площею 102,00 кв.м., житловою площею 51.5 кв.м. погрібу літ. Бпд. тільної кухні літ. В (4,26 х 6,51), сараю літ. Н, вбиральні літ. О (1.32 х 1,45). огорожі (№3. №4. №5) та споруди ( № 8,1), що розташоване за адресою: м. Миколаїв, вул.. Льотчиків, 27/2, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої 04 лютого 1996 року. В обгрунтування позовних вимог позивач вказував, що 04.02.1996 року померла його мати [PERSON] та після її смерті відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку із господарськими та побутовими спорудами та будівлями, що розташований по вул. Льотчиків, 27/2 в м. Миколаєві, що належав померлій на підставі договору купівлі-продажу № 2-7944 від 19.12.1973 року, рішення [PERSON] народних депутатів від 17.08.1990 року за № 106, рішення виконавчого комітету [PERSON] районної ради народних депутатів № 148 від 16.11.1990 р., рішення виконавчого комітету [PERSON] районної ради народних депутатів № 156 від 21.12.1990 року. На підставі зазначених документів рішенням виконкому Миколаївської міської ради № 2133 від 26.11.2004 було видано свідоцтво про право власності від 24.12.2004 року. Позивач звернувся до державної нотаріальної контори із питанням оформлення спадщини, але нотаріус відмовив у звязку з тим, що свідоцтво про право власності було видано вже після смерті [PERSON] Позивач в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнала, не заперечувала проти задоволення позову. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити в порядку ч. 4 ст. 174 ЦПК України, оскільки відповідач позов визнала та є законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову. В порядку ст. 529 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), діти, чоловік та батьки померлого входять до першої черги права на спадкування за законом в рівних частках. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, зокрема, у разі, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому суд вважає позовні вимоги обґрунтовані та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-06 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов'язаного з обґрунтуванням доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON], 30.04.2004року народження, в твердій грошовій сумі у розмірі 500грн.00коп.. У судовому засіданні позивач вимоги позову підтримала, посилаючись на обставини, викладені у позові. Відповідач до судового засідання не з'явився, про дату слухання справи був повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Ухвалою суду справа розглянута за його відсутністю у порядку заочного розгляду, оскільки у справі є достатньо даних про права і взаємини сторін . Вислухав пояснення позивача, вивчивши доводи позову і дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається із копій наданих свідоцтв, [PERSON] і [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбу, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON], 2004року народження, на користь якого відповідач аліментів не виплачує та з вересня 2007року проживає окремо. Відповідно до пояснень позивача, які підтверджені матеріалами справи, неповнолітній Дмитро в даний час проживає з позивачем, знаходиться на її утриманні і вихованні. Позивач працює реалізатором на ринку та є фізичною особою - суб'єктом підприємницькою діяльності, отримує середньомісячний дохід в розмірі 1500грн.00коп., інших доходів і власності не має. Відповідач [PERSON] є працездатним, але офіційно не працює, отримує неофіційні мінливі заробітки, інших доходів і власності не має . Матеріальну допомогу в достатній і будь- якій встановленій офіційній формі на утримання дитини не надає. Тому, оцінюючи зібрані докази у справі, суд приходить до висновку, що відповідач, який є батьком неповнолітній дитини, зобов'язаний до її утримання, проте матеріальної допомоги достатньої для задоволення її розумних потреб, добровільно не надає. Якої-небудь взаємної угоди про оплату відповідачем аліментів в добровільному порядку між позивачем і відповідачем досягнуто не було. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 180, 181, 182, 184 СК України, суд приходить до висновку, що батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, а отже при вищезгаданих обставинах можуть бути стягнуті аліменти з відповідача на утримання дитини на користь позивача. При цьому, суд враховує матеріальний і сімейний стан сторін, те що відповідач немає постійного заробітку і не має інших утриманців. З урахуванням викладеного суд приходить до висновку про необхідність задоволення вимог позивача і стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини у розмірі 500грн., починаючи з часу пред'явлення вимог - 17.02.2010року. В силу ст. ст. 81, 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави у розмірі 51грн.00коп. і інформаційно-технічні послуги у розмірі 120грн.00коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-06 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до відповідача, в якому просила суд ухвалити рішення, яким визначити їй додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, посилаючись на те, що 4 травня 2009 року помер її батько - [PERSON], про що свідчить свідоцтво про смерть серії 1-ОЛ №089292. Після його смерті відкрилась спадщина у виді земельної ділянки площею 5,22 га, що розташована на території Млинківської сільської ради Онуфріївського району Кіровоградської області. Вказана земельна ділянка належала на праві приватної власності [PERSON] згідно Державному акту на право власності на землю, виданому 27 серпня 2002 року Онуфріївською райдержадміністрацією Кіровоградської області. Спадкоємцем першої черги є лише вона, інших спадкоємців першої черги немає. Те, що [PERSON] дійсно є їїм батьком, підтверджується наступними доказами: свідоцтвом про народження серії І-КЕ №252283, свідоцтвом про одруження серії І-СГ №025674, свідоцтвом про розірвання шлюбу серії І-КЕ №250631 та витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища. З 2000 року і до березня 2010 року вона працювала за межами України - в м.Москві. В період з 1 жовтня по 15 листопада 2009 року хворіла, але надати відповідні документи про хворобу не може, оскільки лікувалась у приватних лікарів. Цей факт може підтвердити [PERSON] Внаслідок цього з заявою про прийняття спадщини на вказану земельну ділянку вона звернулась в березні 2010 року. їй було повідомлено, що оформити спадщину після померлого [PERSON] неможливо в зв'язку з пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини. У судовому засіданні позивачка позов підтримала та відмовилась від відшкодування понесених судових витрат. Представник відповідача до суду не зявився. Від представника відповідача [PERSON] надійшов лист, в якому зазначено, що відповідач позов визнає та просить слухати справу за відсутності його представника.. Враховуючи, що визнання позову є безумовним і таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб та зміст ч. 4 ст. 174 ЦПК України, суд прийшов висновку про задоволення позову. На підставі ст.ст. 1261, 1272 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-06 00:00:00

26.04.2010 р. [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що з відповідачем перебуває в шлюбі, від шлюбу мають сина [PERSON] [INFO], який знаходиться на її утриманні. Відповідач не допомагає матеріально, з відповідачем не підтримують відносини, окремо ведуть господарство. Позивачка просить шлюб з відповідачем розірвати, оскільки шлюбно-сімейні відносини припинені. Відновлювати відносини не бажає. В даний час вважає, що родина розпалася остаточно і відновлена бути не може. В судовому засіданні позивачка підтримала позов та доводи, викладені в позові. Просить позов задовольнити, витрати, повязані з оформленням розводу в органах РАГС просила покласти на відповідача. Відповідач, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, надав до суду заяву в якій не заперечує проти розірвання шлюбу і просить розглянути справу у його відсутність. Суд розглянув справу у відсутність відповідача. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони одружені 30 червня 2007 року. Від шлюбу мають сина [PERSON] [INFO], шлюбно-сімейні відносини припинені. Відновлювати відносини позивачка не бажає. В даний час вважає, що родина розпалась остаточно і відновлена бути не може. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України - суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки родина розпалась остаточно і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки. Витрати, зв'язані з оформленням розірвання шлюбу в органах РАГС, варто покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] Анатоліївни про розірвання шлюбу. Посилається на те, що одружений з відповідачем з 30 березня 1991 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина: [PERSON]' Олеговича, [INFO].. Сімейні відносини припинені, відновлювати відносини не бажає . В судовому засіданні позивач просив позов задовольнити і розірвати шлюб, в даний час вважає, що родина розпалася остаточно і відновлена бути не може. Шлюбно-сімейні відносини припинені з 1994 року. Часто виникали конфлікти по різним питанням. Господарство ведуть окремо. З зазначеного часу проживають фактично окремо. Ніяких відносин не підтримують.. Витрати, повязані з оформленням розлучення в органах РАЦСу позивач просив покласти на нього. Відповідач в судовому засідання пояснила, що шлюбно-сімейні відносини припинені, відновлювати сімю не бажає, подальше спільне життя не можливе. Не заперечувала проти задоволення позову. Суд, вислухавши пояснення сторін, вважає , що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони одружені 30.03.1991 року. Шлюбно-сімейні відносини між ними припинені . Відносини сторони відновлювати не бажають. Спору майнового характеру між ними не має. Шлюб суперечить інтересам позивача. Суд приходить до висновку, що родина розпалась остаточно і відновлена бути не може. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України - суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки родина розпалась остаточно і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Витрати, зв'язані з оформленням розірвання шлюбу в органах РАЦСу, варто покласти на позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-06 00:00:00

У травні 2010 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 06 березня 2004 року між нею та [PERSON] був зареєстрований шлюб. Від шлюбу вони спільних дітей не мають. В зв'язку з тим, що у них з відповідачем відсутні спільні інтереси, відповідач працює в іншому місці, вони восени 2005 року припинили шлюбні та сімейні стосунки. Вважає, що сім'я розпалась, тому просила розірвати шлюб. В судовому засіданні позивач позов підтримала та пояснила, що по причині того, що у них з відповідачем відсутні спільні інтереси, відповідач працює в іншому місці, вони з осені 2005 року припинили шлюбні та сімейні стосунки. В даний час їх сім'я розпалась і на примирення вона не згодна. Спір про майно будуть вирішувати в окремому порядку. Відповідач в судове засідання не з"явився, про день та час розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Зі згоди позивача, приймаючи до уваги наявні у справі докази, суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи у відсутність відповідача. Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 06 березня 2004 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції м. Полтави сторони зареєстрували шлюб, що підтверджується оригіналом свідоцтва про одруження, аркуш справи 4. Від шлюбу сторони спільних дітей не мають. Шлюбні стосунки сторони припинили восени 2005 року по причию того, що у них з відповідачем відсутні спільні інтереси та оскільки відповідач працює в іншому місці. Спір про майно сторони будуть вирішувати в окремому порядку. Враховуючи те, що сім'я розпалась остаточно і зберегти її неможливо, оскільки позивач миритися не бажає, а подальше збереження сім"ї буде суперечити інтересам подружжя, позов необхідно задовольнити, а шлюб зареєстрований між [PERSON] та Вяжевичем- розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-06 00:00:00

Позивач, звернувшись до суду, просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь КП „Теплотранссервіс заборгованість за використану теплову енергію в сумі 4533,03 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що КП РМР „Теплотранссервіс здійснює відпуск теплової енергії для опалення та гарячого водопостачання житлового приміщення, що знаходиться за адресою м. Рівне, вул. Соборна, 275/49, квартиронаймачем (власником) якого є [PERSON] (особовий рахунок і номер договору №56211). Внаслідок порушення відповідачем своїх зобовязань станом на 01 лютого 2010 року за ним утворилася заборгованість за використану теплову енергію в розмірі 4533,03 грн. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просить їх задоволити. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання був повідомлений у встановленому законом порядку, причини неявки суд не повідомив. Тому суд, зясувавши думку представника позивача про можливість розгляду справи у відсутності відповідача та постановлення заочного рішення, вирішив за можливе провести заочний розгляд справи про що постановив ухвалу. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задоволити з наступних підстав. КП РМР „Теплотранссервіс здійснює відпуск теплової енергії для опалення та гарячого водопостачання житлового приміщення, що знаходиться за адресою: м. Рівне, вул. Соборна, 275/49, квартиронаймачем (власником) якого є відповідач (особовий рахунок і номер договору №56211). Внаслідок порушення відповідачем своїх зобовязань станом на 01 лютого 2010 року за ним утворилася заборгованість за використану теплову енергію в розмірі 4533,03 грн. Згідно зі ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 68 Житлового кодексу України, п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» квартиронаймач (власник) зобов′язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Таким чином, сума боргу, яку слід стягнути на користь КП РМР „Теплотранссервіс за невиконання умов договору за отримані послуги теплопостачання та підігріву води становить 4533,03 грн. На підставі ст.ст.67, 68 ЖК України, ст. 526 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-06 00:00:00

[PERSON] РЕМ ВАТ «Одесаобленерго» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення завданих збитків у розмірі 780,53грн. та ; судових витрат у розмірі 171грн. В судовому засіданні представник позивача - [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] до суду не зявився, хоча про час і місце судового засідання повідомлявся своєчасно та належним чином, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню по слідуючим підставам. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] РЕМ, як структурна одиниця ВАТ ЕК "Одесаобленерго", здійснює поставку електричної енергії населенню згідно Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26.06.1999 р. №1357. 12.02.2009 р. в ході проведення рейдової перевірки абонентів с. Сербка, у абонента [PERSON], який проживає за адресою: [INFO] працівниками [PERSON] РЕМ було Виявлене порушення ПКЕЕ, а саме: підключення напруги споживача мимо приладу обліку шляхом накиду на мережу [PERSON] РЕМ. Електрична енергія споживається, однак приладом обліку не враховується. Згідно п. 53 ПКЕЕ, бригада склала акт №0066957 від 12.02.2009 р. Згідно п. 53 Правил і Методики обчислення розміру відшкодування збитків, завданих електропостачальнику внаслідок порушення споживачем ПКЕЕН, затверджених постановою НКРЕ від 22.11.1999 р. № 1416, було проведено розрахунок завданих збитків. Сума збитків складає 780,53 грн. Таким чином, споживач електричної енергії [PERSON] порушив Закон України "Про електроенергетику" від 16.10.1997 р. і Правила користування електричною енергією населення, затверджені постановою Кабінету Міністрів України №1357 від 26 липня 1999 року. Суд погоджується з позовними вимогами позивача, так як в результаті неправомірних дій відповідача [PERSON] РЕМ ВАТ «Одесаобленерго» було завдано матеріальних збитків на суму 780,53грн. Позовні вимоги позивача в частині стягнення з відповідача судових витрат, також підлягають задоволенню, так як вони були понесені позивачем в результаті звернення до суду з питання відшкодування завданих збитків. Згідно з ч. 1 ст.1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, заподіяна неправомірними діями фізичній або юридичній особі, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її заподіяла. На підставі вищевикладеного, ст.1166 Цивільного кодексу України, ст.27 Закону України "Про електроенергетику", п.48, 53 Правил користування електричною енергією для населення,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-06 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в Бердянський міськрайонний суд Запорізької області з позовом про стягнення аліментів з відповідача [PERSON] на утримання- дітей: [PERSON], 05.04.2001р.н. та [PERSON], 07.01.2008р.н. у твердій грошовій сумі у розмірі 600 грн. щомісяця до досягнення ними повноліття. У позові зазначає, 24.11.2000 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у Відділі реєстрації актів громадського стану Бердянського міськвиконкому Запорізької області, актовий запис № 620. Від даного шлюбу вони мають дітей: [PERSON], 05.04.2001р.н. та [PERSON], 07.01.2008р.н. Однією родиною не проживають, спільне господарство не ведуть. Відповідач по справі ніякої матеріальної допомоги не надає, ухиляється від утримання дитини, тому вимушена звернутися до суду з заявою про стягнення аліментів з відповідача на утримання дітей. До попереднього судового засідання до суду надійшла заява позивача про розгляд справи без її участі, задоволення позовних вимог повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, 07 липня 2010 року до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність та не заперечення проти задоволення позовних вимог про стягнення аліментів у розмірі 600 грн. Дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги заяви сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. 24.11.2000 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів громадського стану Бердянського міськвиконкому Запорізької області, актовий запис № 620. (а. с.2) Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON], 05.04.2001р.н. та [PERSON], 07.01.2008р.н. (а. с.3, 4). Сторони однією родиною не проживають. Діти мешкають з позивачкою за адресою: [ADDRESS], що вбачається з довідки про склад сім'ї (а.с.5) і цілком знаходиться на її утриманні, оскільки відповідач добровільно ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визнати розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Згідно зі ст. 182 СК України, при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, інші обставин, що мають істотне значення. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] працездатний, інших дітей не має та не сплачує аліменти по іншим виконавчим листам, тому спроможній сплачувати аліменти. У відповідності зі ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Приймаючи до уваги викладене, суд, вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі у розмірі 600 грн. щомісяця, починаючи стягнення з часу звернення до суду, тобто з 09 червня 2010 року до їх повноліття.

Outcome: approved