Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-07 00:00:00

Позивач та її представник в судовому засіданні уточнивши позовні вимоги, позов підтримали та пояснили, що 26 січня 2001 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, в період якого 12 серпня 2001 року в них народився син [PERSON]. Одруження виявилось невдалим. Чоловік не піклується про створення нормальних сімейних стосунків, не дбає про матеріальне забезпечення сімї, не займається вихованням дитини. Спроби для примирення до позитивного результату не привели. Починаючи з січня 2007 року сторони припинили фактичні шлюбні відносини та стали проживати окремо. Окрім того, відповідач ухиляється від утримання неповнолітньої дитини, матеріальної допомоги не надає. У звязку із цим, просить шлюб розірвати, дитину залишити проживати з матірю, стягнути з відповідача на її користь на утримання сина аліменти у розмірі 400 гривень, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Крім того просить стягнути з відповідача на свою користь 200грн. додаткових витрат на лікування сина, щомісячно, оскільки дитина хворіє на епілептичну хворобу, з приводу чого перебуває на обліку у дитячого психіатра, також дитина хворіє на алергоз, з приводу чого потребує постійного санаторно-курортного лікування. Відповідач у судове засідання не прибув, однак подав до суду заяву, в якій зазначив що позовні вимоги визнає в повному обсязі. Вислухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 26 січня 2001 року. Судом встановлено, і сторони цього не оспорюють, що їх спільне подружнє життя фактично припинене. Перспектив для збереження сімї та налагодження стосунків за встановлених судом обставин немає. Суд вважає, що шлюб існує формально і його необхідно розірвати. Таким чином, суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, являється порушенням їх права на повагу до сімейного життя, що розцінюється судом як таке, що має істотне значення. З дослідженого судом свідоцтва про народження неповнолітнього [PERSON], встановлено, що його батьком є [PERSON].. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, способом виконання батьками обовязку утримання дитини, за рішенням суду є аліменти, які присуджуються у частці від доходу її матері, батька і у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд, відповідно до ст. 182 СК України, повинен враховувати стан здоровя та матеріальний становище дитини та платника аліментів, а також інші обставини, що мають істотне значення. Законом України «Про встановлення прожиткового мінімума» від 20 жовтня 2010 року, затверджено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років, з 20 квітня 2010 року у розмірі 917 грн. На підставі вищенаведеного, а також враховуючи те, що обовязок по утриманню дитини покладається на обох батьків суд, приходить до переконання, що щомісячний розмір аліментів слід призначити у розмірі 400 грн. Відповідно до ст.. 185 СК України, батьки приймають участь у додаткових витратах на дитину. Відповідно до повідомлення №440 від 11 травня 2005 року, КЗ «Рівненський обласний центр психічного здоровя населення» Рівненської обласної ради, громадянин [PERSON], [INFO], перебуває на лікуванні у дитячого психіатра з 24 квітня 2009 року з приводу епілептичної хвороби. Постійно приймає проти судомне лікування. На підставі ст.ст. 84, 112, 84,180, 182, 185, СК України ,

Outcome: approved