Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із зазначеним позовом, покликаючись на те, що він разом із батьками [PERSON] та [PERSON] проживав у [INFO]. Даний будинок належав батькові на праві власності. 08 березня 1993 року помер його батько [PERSON]. 24 грудня 1999 року померла його мати - [PERSON], якій на праві приватної власності належала квартира [ADDRESS]. Він відмовився від своєї частки спадкового майна після смерті матері в користь своєї сестри [PERSON] Через юридичну необізнаність він не звертався в нотаріальну контору з приводу видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті батька , оскільки ще за життя проживав разом із батьками , після їх смерті фактично вступив в управління і володіння майном, тому помилково вважав, що прийняв спадщину. На початку 2008 року йому стало відомо , що відповідачка подала заяву в Червоноградську державну нотаріальну контору про заборону видачі документів про право власності на будинок № 16 по вул.Бобинського, в м.Червонограді. Відтак , він звернувся в нотаріальну контору з приводу видачі йому свідоцтва , однак йому було відмовлено у проханні. Тому змушений звернутись до суду за продовженням строку прийняття спадщини після смерті батьків. [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом до [PERSON], посилаючись на те, що вона після смерті батька відмовилась від належної їй частки у спадщині в користь брата [PERSON] Після смерті матері вона не відмовлялась від належної їй частки у спадщині , оскільки вважала, що із братом вони це питання вирішать добровільно. Однак, до цього часу частина будинку , яка мала належати їй не оформлена. Просила визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини після смерті матері [PERSON], оскільки такий пропущений з поважних причин. [PERSON] в судовому засіданні свої вимоги підтримав, позов [PERSON] не визнав, та пояснив, що із 1953 року він постійно проживав [INFO], володіє та користується жилим будинком з господарськими будівлями та прибудинковою територією. Його сестра відповідачка по справі із 1962 року проживала у м.Сокаль, а пізніше переїхала у м.Києв. На день відкриття спадщини він також проживав та був зареєстрований у спірному будинку, тому вважав, що прийняв спадщину. Просив його позов задовольнити, у вимогах [PERSON] відмовити. В той же час, в судових дебатах [PERSON], підтримуючи свої вимоги про визначення йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] та [PERSON] вже не заперечував проти продовження строку для подання заяви про прийняття спадщини [PERSON] після смерті [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні свої вимоги підтримала, покликавшись на обставини аналогічні підставам звернення до суду , проти позову [PERSON] не заперечує , та додатково пояснила, що вона не претендує на майно , яке належало її батькові [PERSON], а лише на частку у спадковому майні , яка залишилася після смерті матері [PERSON], яка померла 24 грудня 1999 року. Із-за стану здоров»я вона не мала можливості приїжджати в м.Червоноград для вирішення питання про прийняття спадщини. Крім цього, працювала і не мала можливості в робочі дні приїжджати. Пропустила строк звернення в нотаріальну контору з поважних причин. Просила позов задовольнити. Представник Виконкому Червоноградської міської ради Львівської області [PERSON] позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] підтримала. Проти продовження їм строку для прийняття спадщини не заперечувала. Вислухавши пояснення сторін , оцінивши наявні у справі письмові документи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] підлягають до задоволення із наступних підстав. Як передбачено ч.1 ст.550 ЦК України, в редакції 1963 року ( яка діяла на час виникнення спірних прававідносин), строк для прийняття спадщини встановлений статтею 549 цього Кодексу, а саме шість місяців з дня відкриття спадщини, може бути продовжений судом , якщо він визнає причини пропуску поважними.Спадщина може бути прийнята після закінчення зазначеного строку і без звернення до суду при наявності згоди на це інших спадкоємців, які прийняли спадщину. У відповідності до ч.3 ст.1272 ЦК України, чинної на даний час, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON] та [PERSON], що стверджується копією свідоцтва про народження від 07 лютого 1966 року, виданого бюро записів актів громадського стану (а.с.8). Також встановлено , що [PERSON] є матір»ю [PERSON] та [PERSON], що стверджується копією свідоцтва про народження від 07 лютого 1966 року, виданого бюро записів актів громадського стану (а.с.8). Відтак, позивачі [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями їх майна першої черги. Як убачається із матеріалів справи, а саме із копії свідоцтва про смерть від 09 серпня 2005 року, виданого Червоноградським відділом реєстрації актів громадянського стану Львівської області серія І СГ № 022418 , [PERSON] помер 08 березня 1993 року. Із копії свідоцтва про смерть від 09 серпня 2005 року, виданого Червоноградським відділом реєстрації актів громадянського стану Львівської області серія І СГ № 022419 , встановлено , що [PERSON] померла 24 грудня 1999 року . Позивачі [PERSON] та [PERSON], на думку суду, пропустили термін на прийняття спадщини з поважних причин , оскільки в силу юридичної необізнаності не знали про становлений шестимісячний строк для подання заяви в нотаріальну контору для прийняття спадщини , тому ,суд вважає , за необхідне визначити їм додатковий строк на прийняття спадщини. [PERSON] після смерті [PERSON] та [PERSON] , а [PERSON] після смерті матері [PERSON] , яка померла 24 грудня 1999 року.

Outcome: approved