Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду 23 березня 2010 року з позовом до відповідачки про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням у зв»язку з відсутністю в ньому понад шість місяців без поважних причин, посилаючись на те. що 19 квітня 2008 року позивач купив 1/г частину житлового будинку за адресою: Харківська область, м. Лозова, вул. Кооперативна, буд. 4 (договір купівлі-продажу Уг частини житлового будинку від 29 квітня 2008 року, посвідчений державним нотаріусом Лозівської державної нотаріальної контори Харківської області, ВКК № 526147). Він оселився у вказаному домоволодінні і прийняв на себе всі права та обов»язки господаря - оселився і зареєстрував своє проживання у домоволодінні, переєстрував на себе Договір про користування комунальними послугами, сплачує земельний податок, встановив дружні стосунки з сусідами, підтримує домоволодіння та територію прилежну до нього у належному стані, виконує ремонтні роботи. Але з»ясувалася обставина, яка перешкоджає мені у повній мірі користуватися всіма правами власника домоволодіння, а саме виявилося, що за цією адресою зареєстрована [PERSON]. Відповідно до акту, виданого головою квартального комітету № 7 та підписаного сусідами [PERSON] та [PERSON], [PERSON] не проживає у вказаному домоволодінні з 2007 року. Комунальні послуги не сплачує і не сплачувала, ніяких витрат по утриманню домоволодіння не несе. У зв»язку з цим позивач звернувся до суду і просить визнати [PERSON] такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. Зобов»язати відділ громадянства, міграції та реєстрації фізичних осіб Лозівського МРВ ГУМВС Україна в Харківській області зняти з реєстрації [PERSON]. Викликати у судове засідання в якості свідків [PERSON] та [PERSON]. У судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги, які прохав задовольнити, при цьому пояснив, що відповідачка, без поважної причини більше ніж шість місяців не проживає в будинку, перешкод у проживанні, їй ні хто не чинить, і де вона може знаходиться, йому не відомою. Тому, її було викликано в судове засідання, шляхом розміщення в пресі тексту оголошення, а так як вона не з»явилася, то він прохає постановити заочне рішення по справі та не стягувати на його користь з відповідача, витрати за розміщення тексту оголошення та судові витрати. Представник третьої особи - [PERSON] у справах громадянства і міграції та реєстрації фізичних осіб Лозівського МРВ МВС України в Харківській області не забезпечили явку свого представника в судове засідання, причини неявки суду не повідомили, про час та місце слухання справи повідомлялися своєчасно та належним чином. Відповідач у жодне судове засідання не з'явилася, причини неявки суду не повідомила, тоді як про час та місце слухання справи, повідомлений своєчасно та належним чином - через засіб масової інформації, а саме: через газету «Слобідський край» № 67 від 19 червня 2010 року, що відповідає вимогам положення ст.74 ЦПК України. Відповідач викликалася у судове засідання у порядку, передбаченому відповідно до діючого цивільно-процесуального законодавства, але на адресу суду повертаються судові повістки як такі що не вручені з відміткою поштової установи про причини невручення « за закінченням терміну зберігання». Тому, у зв»язку з відсутністю відомостей про місце фактичного проживання відповідача та на підставі ч.9 ст. 74 ЦПК України, а саме: відповідач місце проживання (перебування) або місцезнаходження якого позивачеві не відоме, викликається до суду через оголошення у пресі. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. Як було вище вказано, відповідач була викликана у судове зсідання через засоби масової інформації, про що свідчить наявне в матеріалах справи оголошення в газеті «Слобідський Край» від 19 червня 2010 року, однак, не повідомила про причини своєї неявки і не подала заяви про розгляд справи за її відсутності, не було нею подано і заперечень на позовну заяву. Згідно до положення ч.2 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Виходячи з викладеного, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Матеріалами справи встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 19 квітня 2008 року, позивач, згідно договору купівлі-продажу !/г частини житлового будинку від 19 квітня 2008 року, посвідчений державним нотаріусом Лозівської державної нотаріальної контори Харківської області, ВКК № 526147, купив '/2 частину житлового будинку за адресою: Харківська область, м. Лозова, вул. Кооперативна, буд. 4 (а.с.№ 9). Згідно з запису Домової книги (а.с.№16-17), вбачається що станом на 24 червня 2008 року, за адресою: Харківська область, місто Лозова вул. Кооперативна, будинок-4, зареєстровані - [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до Акту від 22 березня 2010 року (а.с.№18). Акту від 05 листопада 2008 року (а.с.№19) складених комісією у складі голови квартального комітету № 7 [PERSON] та. мешканців буд. №2 - [PERSON], буд. № 4А - [PERSON], по вул. Кооперативна, місто Лозова Харківської області, вбачається, що відповідач по справі [PERSON] не мешкає в буд.4 вул. Кооперативна м. Лозова Харківської області з 2007 року.з Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON], вказала, що вона мешкає в буд.2 по вул. Кооперативна м. Лозова Харківської області і фактично є сусідкою позивача та відповідача. Також пояснила, що [PERSON], колись мешкала у вказаній будівлі. Схожа вона на циганку, однак, з 2007 року, вона її не бачила. Також в судовому засіданні була допитана в якості свідка [PERSON], яка є головою квартального комітету № 7 м. Лозова, Харківської області, яка пояснила, що [PERSON], у 2007 році зверталася до неї за довідкою, після цього вона її не бачила. Даючи оцінку свідченням вище вказаних свідків, у суду не має підстав не довіряти їх свідченням чи ставити їх під сумнів, оскільки останні принесли присягу свідка та повідомлені під розписку про кримінальну відповідальність про відмову від давання показань та за дачу завідома неправдивих свідчень. Крім того, свідчення свідків відповідають матеріалам справи. На запитання головуючого позивач повідомив, що відповідач не проживає у домоволодінні, не платить за житло, не несе витрат на утримання житла. Позивач зареєстрував на своє ім»я Договір про користування електричною енергією (а.с. 20-21). сплачує рахунки за користування комунальними послугами та земельний податок (а.с. 22- 24). З приводу позовних вимог позивача необхідно зазначити, що згідно ст. 163 Житлового кодексу України у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім"ї за ним зберігається займане житлове приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 та 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 Цього ж Кодексу. Тимчасова відсутність наймача та членів його сім"ї не звільняє їх від виконання обов'язків за договором найму житлового приміщення. Виходячи з положень ст. 71 ЖК та роз'яснень, даних у п. 10 постанови N 2 Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 р. "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України", право користування жилим приміщенням при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї зберігається протягом шести місяців або інших строків, передбачених цією статтею. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад 6 місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в ран спору - судом. Згідно статті 72 Житлового Кодексу України, визнання особи такою, що втратив право користування житловим приміщенням унаслідок відсутності цієї особи понад встановлених термінів проводиться в судовому порядку. Згідно частини 1 статті 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами і іншими особами, що беруть участь в справі, не підлягають доведенню. Оскільки з матеріале справи вбачається, що відповідачка відсутня у вказаному домоволодінні понад шість місяців без поважних причин, комунальні платежі відповідачка не оплачує, тому немає підстав для збереження за [PERSON] права користування на житлове приміщення - будинку №4 по вулиці Кооперативна, місто Лозова Харківської області, отже, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, оцінивши свідчення свідків, суд знаходить, що позовні вимоги позивача в частині визнання [PERSON] такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, підлягають задоволенню. Що стосується позовних вимог позивача відносно зобов'язання [PERSON] у справах громадянства і міграції та реєстрації фізичних осіб Лозівського МРВ МВС України в Харківській області зняти з реєстрації [PERSON], [INFO], за адресою: Харківська область, м. Лозова, вулиця Кооперативна, будинок 4, суд знаходить необхідним відмовити позивачу в задоволенні даних позовних вимог, роз»яснивши йому, що вирішення питання про надання відповідного дозволу, знаходиться в компетенції відповідних спеціалізованих органів, які приймають відповідне рішення. Суд не може перебирати на себе повноваження, які віднесені до компетенції спеціальних органів. Крім того, права позивача [PERSON] у справах громадянства і міграції та реєстрації фізичних осіб Лозівського МРВ МВС України в Харківській області, порушені не були. Згідно до п. 6 ч.І ст. 214 ЩІК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. Статтею 79 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат пов'язаних з розглядом справи. Частиною 5 Розділу 11 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного Процесуального Кодексу України встановлено, що до набрання чинності законом, який регулює прядок сплати і розміри судового збору, судовий збір при зверненні до суду сплачується у порядку і розмірах, встановлених законодавством для державного мита. З огляду на матеріалами справи, судом встановлено, що позивачем при зверненні до суду було сплачено виграти на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи та судовий збір (державне мито). Однак, у судовому засіданні позивач заявив суду, що прохає суд, не стягувати з відповідача дані витрати на його користь. Положенням ч. 1 ст. 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними позовних вимог, і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Outcome: partial