Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-10 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про поділ в натурі будинку, що є у спільній частковій власності посилаючись на те, що з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі який розірвано в 2005 році. Рішенням Фастівського міськрайонного суду від 4 липня 2007 року за позивачкою визнано право власності на 1/2 частину житлового будинку №62а по вул. Набережній в с.В.Офірна Фастівського району Київської області та Уг частини присадибної земельної ділянки на якій розташований вказаний будинок. Відповідач здійснює перешкоди в користуванні належним їй майном. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги і просить суд виділити їй 1/2 частину будинку, як передбачено варіантом №1 висновку експерта та мотивувала це тим, що приміщення які будуть їй виділенні, є можливість переобладнати та зробити вихід в іншу сторону від відповідача. Відповідач заперечував проти виділення позивачці приміщень відповідно до варіанту № 1 та просить суд здійснити виділення належних сторонам часток будинку відповідно до варіанту ІІ висновку експерту мотивуючи тим, що проживає разом з дорослим сином і за І варіантом йому переходить одна кімната, а син дорослий і для його нормального життя необхідно окрема кімната. Також, позивачка має інше житло де вона на даний час проживає. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Так, судом встановлено, що сторони з 1997 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано в 2005 році. Відповідно до рішення Фастівського міськрайонного суду від 4 липня 2007 року за позивачкою визнано право власності на 1/2 частину житлового будинку №62-а по вул.Набережній в с.В.Офірна Фастівського району Київської області та 1/2 частини присадибної земельної ділянки на якій розташований даний будинок інші Уг частини належить відповідачу. Відповідно до ст.367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності може бути поділене в натурі між співласниками. Відповідно до висновку експерта №09/135/09-10 від 12 березня 2010 року пропонується варіант №1 та №2 поділу житлового будинку на дві ізольовані квартири близьких до ідеальних часток сторін. Суд, при визначенні варіанту поділу вищевказаного будинку враховує те, що відповідач на даний час проживає в вищевказаному будинку. Разом з ним проживає їх спільний з позивачкою син, що не заперечується позивачкою і при виділенні йому його частини за варіантом №1, як просить позивачка будуть порушені права дитини так, як за даним варіантом виділяється одна житлова кімната. Враховуючи наведені обставини, суд вважає розподіл будинку №62-а по вул.Набережній в с.В.Офірна Фастівського району Київської області необхідно здійснити відповідно до варіанту №2 вищевказаного висновку експерта. Що стосується виділення в натурі присадибної земельної ділянки суд вважає, на даний час здійснити неможливо. Так, відповідно до висновку експерта №09/135/09-10 від 12 березня 2010 року площа присадибної ділянки відповідно до меж встановлених [PERSON] на право власності на землю ІІ-КВ №005436 від 11.03.2002 року менша на 0,0052 га або м кв. Від площі земельної ділянки 0,15 га що підлягає поділу за рішенням суду від 04.07.2007 року. Загальна площа присадибної ділянки на даний час фактично становить 0,1434 га. Отже, технічна землевпорядна документація, яка складена для виготовлення державного акту на право власності на землю ІІ-КВ №005436 від 11.03.2002 року та розмір присадибної земельної ділянки 0,15 га, що підлягає поділу не відповідають дійсності, а тому не можливо обєктивно та достовірно визначити варіанти поділу земельної ділянки відповідно до варіантів виділених в натурі Уг частини будинку №62-а по вул.Набережній в с.В.Офірна Фастівського району Київської області згідно рішення суду від 04.07.2007 року. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі і неможе вийти за межи заявлених вимог за власною ініціативою. На підставі ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Враховуючи вищенаведене та

Outcome: partial