Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-27 00:00:00

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю та пояснив, що 09 березня 2006 року між ним та відповідачем було укладено договір банківського вкладу, згідно якого він передав відпо\-відачу грошові кошти в сумі 25500 грн. строком на один рік з умовою виплати відповідачем відсотків по вкладу з розрахунку 15% річних. Внесення даних коштів підтверджується - документально. Протягом трьох років договір не розривався і автоматично продовжувався. 13 березня 2009 року, по закінченню терміну, він звернувся до банку з заявою про повернення депозиту та відсотків, загальна сума яких складає 33180 грн. Проте банк відмовляється її повернути. Оскільки, він переніс операцію на серце, є інвалідом 3 групи, то зазначені кошти потрібні йому для лікування та відновлення здоров'я, а неповернення коштів, через постійні нервування та моральних страж\-дань привело до погіршення здоров'я, тобто неправомірними діями від\-повідача йому було завдано і моральну шкоду, яку він оцінює в десять тис. грн. Просять задоволити позов і стягнути з відповідача зазначені кошти. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги ви\-знав частково, в частині повернення депозиту, а в частині стягнення моральної шкоди не визнав повністю, посилаючись на те, що Постановою Правління Національного банку України від 12 лютого 2009 року "Про призначення тимчасової адміністрації в товаристві з обмеженою відпо\-відальністю "Західінкомбанк"(наданий час ПАТ "Західінкомбанк"), за\-проваджено мораторій на задоволення вимог кредиторів терміном на один рік, тобто строком до 12 лютого 2010 року, що позбавляє відповідача можливості повернути внесений позивачем вклад. Моральна шкода не під\-лягає задоволенню і з тих підстав, що правовідносини, що виникли між сторонами є договірними, відшкодування моральної шкоди у випадку їх порушення ст. 1167 ЦПК України не передбачені. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши мате\-ріали справи встановив, що 09 березня 2006 року між позивачем та від\-повідачем був укладений договір банківського вкладу, згідно якого, позивач передав відповідачу грошові кошти в сумі 25500 грн. строком на один рік з умовою отримання відсотків по вкладу з розрахунку 15% річних. Дані кошти були покладені на депозитний рахунок що підтвер\-джується ощадною книжкою банку на ім'я позивача та не заперечуються представником відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу одна сторона - банк, що прийняла від другої сторони - вкладни\-ка грошову суму - вклад, зобов'язується виплачувати вкладникові таку ж суму та проценти на неї на умовах та в порядку, встановлених дого\-вором. Відповідно до ч. 2 ст. 1060 ЦК України, відповідач зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника. Посилання відповідача на запровадження мораторію на задоволення вимог кредиторів, який запроваджений Постановою Правління Національ\-ного банку України від 12 лютого 2009року "Про призначення тимчасової адміністрації в Товаристві з обмеженою відповідальністю "Західінкомбанк", як на підставу для відмови у задоволенні позову, суд вважає безпідставним, оскільки, згідно п.1 Постанови Правління Національного банку України "Про продовження мораторію на задоволення вимог креди\-торів товариства з обмеженою відповідальністю комерційного банку "Західінконбанк" від 05 серпня 2009 року, передбачено продовження мора\-торію на задоволення вимог кредиторів [PERSON] "Західінкомбанк" строком на шість місяців (з 13 серпня по 12 лютого 2010 року), крім зобов'я\-зань банку за договорами банківських вкладів \депозитів\ та договора\-ми банківських рахунків. Крім того, відповідно до ст. 2 Закону України "Про банки і бан\-ківську діяльність" вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних за\-садах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику, як клієнту банку, а не кредитору, відповідно до законодавства України та умов договору, тобто вимоги мораторію не можуть розповсюджуватись на кредитні зобов'язання банку перед кредиторами. На підставі зазначеної норми закону, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають кошти у валюті, у якій нею був розміщений вклад. У зв'язку з викладеним банк повинен повернути позивачу як спожи\-вачу, який відповідно до ст.ст. 4, 5, 21, 22 Закону України "Про за\-хист прав споживачів" має право на захист своїх прав державою, вклад разом із нарахованими відсотками. Тому примусовому стягненню з відпо\-відача на користь позивача підлягає сума в 33180 грн. Що стосується стягнення з відповідача на користь позивача мора\-льної шкоди, то суд вважає, що вимоги позивача щодо відшкодування мо\-ральної шкоди в розмірі 10000 грн. на підставі Закону України "Про захист прав споживачів" є безпідставними, оскільки положення п. 5 ч. 1ст. 4 згаданого Закону, передбачає право споживача на відшкодування моральної шкоди лише при заподіяної небезпечною для життя і здоров'я людей продукцією у випадках, передбачених законодавством. Оскільки доказів щодо заподіяння такої шкоди позивачу суду не надано, то й ви\-моги в цій частині є помилковими. У відповідності до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати по справі. На підставі викладеного,

Outcome: approved