overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-06 00:00:00

28.04.2010 року позивач звернувся в суд з позовом до відповідача, де зазначив наступне. Відповідач являється володільцем квартири № 101 в будинку № 75 по ввул. Леніна в м. Вільногірську, Дніпропетровської області. Позивач в особі структурного підрозділу Верхньодніпровського району електричних мереж (РЕМ) здійснює постачання електроенергії споживачам в м. Вільногірську. Згідно ст. 26 Закону України «Про електроенергетику» використання електроенергії можливе лише на підставі договору споживача з енергопостачальником. Проте відповідач в порушення п.7 «Правил користування електроенергією для населення», затверджених постановою КМУ від 26.07.99 року № 1357, не звернувся до позивача для укладення письмового договору на користування електроенергією, при цьому споживав електроенергію. Таким чином, відповідач безпідставно використав електроенергію станом на 28.04.2010 року на суму 112.03 грн. Згідно ст.ст.1212, 1213 ЦК України, особа, яка безпідставно отримала майно за рахунок іншої особи, зобовязана повернути дане майно цій особі. Оскільки повернути електроенергію в натурі відповідач не може, то він зобовязаний повернути її вартість. Доказами правомірності позовних вимог є: копія особового рахунку № 94125101 на імя відповідача, відсутність договору на використання електроенергії, відсутність будь-яких документів про сплату відповідачем за спожиту електроенергію. Позивач,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-06 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] Ю, М. про розірвання шлюбу, зазначивши, що 23 липня 2005 року між ними був зареєстрований шлюб відділом реєстрації актів цивільного стану Прилуцького міськрайонного управління юстиції Чернігівської області. Від даного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Позивачка мотивує свої вимоги тим, що подружнє життя між сторонами не склалося через несумісність характерів. На примирення позивачка не згодна та вказує, що подальше спільне життя і збереження шлюбу з відповідачем є неможливими. Ухвалою Прилуцького міськрайсуду від 07 квітня 2010 року сторонам було надано строк для примирення на два місяці. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, категорично наполягала на розлученні та пояснила, що подружнє життя між сторонами припинено також через відсутність почуттів один до одного. На даний час сторони хоч і проживають разом, проте шлюбні стосунки не складаються, спільного господарства не ведуть, протягом строку, наданого судом для примирення, не примирилися. Відповідач в судове засідання не зявився з невідомих для суду причин, хоча про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, а також не надав заперечень щодо суті позову і не повідомив про поважність причин неявки в судове засідання. Позивачка не заперечує проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. У звязку з цим, суд, відповідно до ст. 224 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку: згідно з свідоцтвом про шлюб серії 1-ЕЛ № 001486 вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Халамай) зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Прилуцького міськрайонного управління юстиції Чернігівської області 23 липня 2005 року, актовий запис № 174 (а.с. 6). В судовому засіданні достовірно встановлено, що сторони хоч і проживають разом, проте подружнє життя не складається, спільного господарства не ведуть. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, посилаючись на неможливість збереження сімї', та просить витрати при отриманні в органах РАЦС свідоцтв про розірвання шлюбу покласти на неї. За таких обставин, з"ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, беручи до уваги відсутність у них неповнолітніх дітей та зважаючи на те, що позивачка наполягає на розлученні, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а шлюб - розірванню, оскільки позивачка довела в судовому засіданні, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить її інтересам. Також суд важає більш доцільним покласти витрати при отриманні в органах РАЦС свідоцтв про розірвання шлюбу на позивачку. На підставі ст.ст. 110, 112, 1.1.4 ч. 2 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-06 00:00:00

КП КГ «Харківкомуночиствод» звернулось до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідачів 443,11 гривень заборгованості за надані послуги водовідведення, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідачі своїх обов'язків не виконують в повному обсязі, добровільно заборгованість не сплачують. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позов, просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, причини неявки суду не повідомили; були повідомлені про слухання справи належним чином. Заяв про відкладення слухання справи не надійшло. За клопотанням представника позивача, у відповідності зі ст..224 ЦПК України у разі неявки у судове засідання відповідачів, які належним чином повідомлені і від яких не надійшло повідомлення про причини неявки, або якщо зазначені ними причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти вирішення справи. Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовна заява обґрунтована і підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідачі, проживаючи за адресою: [INFO], є абонентами КП КГ Харківкомуночиствод та не здійснюють своєчасну оплату за надані послуги водовідведення, внаслідок чого у відповідачів виникла заборгованість перед КП КГ Харківкомуночиствод у сумі 443,11 грн. за період з 01.01.2000 р. до 31.01.2010р. Згідно ст.64 ЖК України члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну відповідальність за зобов'язаннями. Згідно ст.ст. 67,68 ЖК України споживачі зобов'язані своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Відповідно до п.3 ст.20 Закону України „Про житлово-комунальні послуги № 1875-ІV від 24.06.2004 р. та „Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної води та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з центрального опалення, постачання холодної води та гарячої води і водовідведення затвердженого Постановою Кабінету Міністрів від 21.07.05 р. № 630, споживач зобов'язаний вчасно вносити плату за комунальні послуги. Приймаючи до уваги, що відповідачі, будучи зобов'язані своєчасно сплачувати плату за отримані послуги, в односторонньому порядку припинили виконувати взяті на себе зобов'язання, не погашають заборгованість добровільно, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача законні, обгрунтовані, а тому підлягають задоволенню. На підставі ст.. 88 ЦПК України, стягнути з відповідачів витрати, пов'язані з інформаційно- технічним забезпеченням розгляду справи та судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-06 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за надання послуг електрозвязку за період з 01.07.2008 року по 31.05.2009 року з врахуванням індексу інфляції та 3% річних від простроченої суми в загальній сумі 446 грн. 38 коп. Судові витрати також просив покласти на відповідача. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, пославшись на викладені в позовній заяві обставини. Відповідач в судове засідання не зявився, будучи у порядку встановленому законом повідомленим про час та місце розгляду справи, про причини неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не подавав. Тому суд, враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та взаємовідносини сторін, приймаючи до уваги відсутність підстав для можливого відкладення розгляду справи,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-06 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом про стягнення з відповідачки, яка проживає [INFO] заборгованості по оплаті за спожиту теплову енергію в сумі 1641,45 грн. за період з 2006 року по 2007 рік. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала позовні вимоги в повному обсязі та дала пояснення згідно заяви, додавши, що послуги з теплопостачання в період опалювального сезону січня-квітня 2006 років надавались ТЗоВ «Теплоенергосервіс-ТЕС», а не позивачем. Представник відповідачки [PERSON] позову не визнав, зазначивши, що в квартирі встановлене автономне опалення з 2006 року, про що відповідачка заявляла позивачу шляхом направлення відповідних звернень, на які не отримувала відповідей. Надав заяву про застосування до вимог позивача трирічного строку позовної давності. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. З довідки б/н від 4 березня 2010 року вбачається, що відповідачка [PERSON], яка проживає [INFO], заборгувала підприємству суму 1641 грн. 45 коп. за надані послуги з теплопостачання за період жовтня 2005 року - жовтня 2007 року. В силу положень ст.ст. 257, 267 ЦК України загальна позовна давність тривалістю у три роки підлягає застосуванню судом за заявою відповідача, в звязку з чим не підлягають стягненню суми, нараховані до березня 2007 року. Доводи представника позивача про передачу дебіторської заборгованості в сумі 658 грн. 02 коп. від ТЗоВ «Теплоенергосервіс-ТЕС» не приймаються судом до уваги, оскільки обставини зміни кредиторів у зобовязанні у відповідності до вимог ст.ст. 512-513 ЦК України не доведені, не підлягає стягненню вказана сума. Разом з тим, судом не приймаються до уваги доводи представника відповідачки [PERSON] про відключення від системи централізованого опалення з 2006 року, оскільки дозволу на відключення та відповідного акта, який би свідчив про звершення робіт щодо такого відключення, представник суду не предявив. Посилання ж на заяви судом не приймаються до уваги як на недостатні докази. Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позов є частково обґрунтованим, оскільки відповідачка несплатою комунальних послуг порушила вимоги Законів України "Про житлово-комунальні послуги", "Про приватизацію державного житлового фонду" стягненню підлягає заявлена сума заборгованості в межах строків позовної давності за виключенням суми послуг, наданих іншим кредитором, а всього на суму 224 грн. 73 коп. Доведеними є вимоги позивача про відшкодування на його користь з відповідачки понесених судових витрат, проте, зважаючи на часткове задоволення позову, вказані витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 4 грн. 10 коп. На підставі викладеного, ст.ст. 66, 68, 161 ,191 ЖК України, ст.ст. 257, 512, 513 ЦК України

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-06 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за надання послуг електрозвязку за період з 01.05.2008 року по 31.03.2009 року з врахуванням індексу інфляції та 3% річних від простроченої суми в загальній сумі 657 грн. 81 коп. Судові витрати також просив покласти на відповідача. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, пославшись на викладені в позовній заяві обставини. Відповідач в судове засідання не зявився, будучи у порядку встановленому законом повідомленим про час та місце розгляду справи, про причини неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не подавав. Тому суд, враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та взаємовідносини сторін, приймаючи до уваги відсутність підстав для можливого відкладення розгляду справи,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-06 00:00:00

До суду надійшов зазначений позов обґрунтовуючи який представник позивача зазначив, що відповідачі проживають у [INFO], та користуються послугами з утримання і обслуговування будинку і прибудинкової території. Особовий рахунок відкрито на імя відповідача [PERSON]. Згідно до вимог ст.66, 68 ЖК України, п.17 Правил користування приміщеннями житлових будинків і при будинковими територіями, затвердженими Постановою КМУ від 08.10.1992р., №572, відповідачі зобовязані щомісяця сплачувати квартирну плату, чого вони вчасно і у повному обсязі не роблять. Внаслідок цього у відповідачів станом з 01.11.2008р. по 01.04.2010р. виникла заборгованість у розмірі 1250грн. 46коп., яку представник позивача і просить стягнути з відповідачів солідарно, та судові витрати у розмірі 30 грн., крім того просить справу слухати у його відсутність. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи були повідомлені належним чином. Суд, дослідив, оцінив і проаналізував всі зібрані по справі докази у їх сукупності, і дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню у повному обсязі. Як встановлено в судовому засіданні, відповідачі проживають на житловій площі, вказаній позивачем, вчасно не вносять квартплату і дійсно допустили заборгованість по квартплаті, яку добровільно не погашають. Дані обставини підтверджується наявними матеріалами справи. Таким чином, вказаний позивачем борг підлягає стягненню з відповідачів в повному обсязі. Крім того, оскільки позов задовольняється то з відповідачів підлягає стягненню сума судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-06 00:00:00

13.05.2010 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, пояснюючи, що в зареєстрований шлюб з відповідачкою вони вступили 14.12.2001 року. Однією родиною мешкали до грудня 2009 року. Від спільного шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Причиною припинення сімейних відносин стало те, що перестали зрозуміти одне одного. Тем просить суд розірвати шлюб з відповідачкою. У судовому засіданні позивач на позові наполягав. Відповідачка у судове засідання не заявилась, належним чином була повідомлена про час слухання справи, що підтверджується розпискою про вручення їй судової повістки, заперечень проти позову не надала тому суд вважає можливим розглядати справу за її відсутністю, оскільки в матеріалах справи є для цього достатньо підстав без особових пояснень відповідачки. Суд. перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки позивач втратив до відповідачки почуття любові, поваги та взаєморозуміння, на розірванні шлюбу наполягає, відповідачка не заперечує проти розірвання шлюбу, що робить неможливим подальше сумісне проживання подружжя.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-06 00:00:00

Позивач звернувся в суд з даним позовом про стягнення на їх користь із відповідача збитку, заподіяного порушенням правил користування електроенергії в сумі позову, мотивуючи свої вимоги тим, що 02.Х1.2008року при перевірці у відповідача правил користування електроенергією, надаваної позивачеві згідно акту №068221 встановлено, що у відповідача мало місце порушення правил користування електроенергією, а саме - самовільне підключення електроустановок до мережі поставника мимо приладу обліку, змонтована розетка прихованою проводкою, при відключенні предохранителів напруга в розетці є, у зв'язку із чим згідно правил користування електроенергією на відповідача був зроблений перерахунок на загальну суму по цьому акту- 10.814грв.41коп., що відповідач у добровільному порядку не відшкодовує, у зв'язку із чим він звернувся в суд. У судовому засіданні представник позивача на позові наполягає. Відповідач за викликом суду не з*явився, причин своєї неявки суду не повідомив, завчасно був повідомлений про день і час слухання справи, про що до суду повернулася розписка, у зв*язку з чим вона вважається відповідно до вимог ЦПК України повідомленою належним чином), у зв*язку з чим справа відповідно до вимог ст. 169, 224 ЦПК України з погодження позивача слухалася за його відсутності. Вислухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі у зв'язку з тим, що згідно зі ст.509 ЦК України у випадку невиконання зобов'язання боржником він зобов'язаний відшкодувати заподіяні позивачеві збитки. Згідно акту встановлений факт порушення відповідачем правил користування електроенергією (а.с.6) і був зроблений перерахунок на суму позову відповідно до п.48 п.3 Правил користування електроенергією для населення (а.с.4), що відповідач добровільно не відшкодовує. Відповідно до протоколу засідань комісії РЕМ розрахунок збитків по акту зроблений правильно (а с. 5). Відповідач до суду не заявився, свої заперечення по позові не подав. Отже, відповідач винний у заподіянні збитку позивачеві у вигляді не оплати за шкоду, заподіяну порушенням правил користування електрикою, у зв'язку із чим він зобов'язаний відшкодувати заподіяні позивачеві збитки в сумі позову, які треба з нього стягнути. Відповідно до вимог ст.88 ЦГЖ України з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені ними судові витрати - витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи - 30грв. і також слід стягнути судовий збір в сумі 108грв.14коп. Оскільки відповідно до ст.ст.224-225 ЦПК України справа розглядалася за відсутності 11 відповідача, йому повідомляється, що він має право протягом 10-ти днів з дня отримання ^ копії цього рішення подати до суду заяву про його перегляд (якщо він не з*явився до суду з поважних причин та якщо він обгрунтовує свої заперечення по позові). На підставі ст.ст.509,1166 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу і доводи мотивує тим, що 29.08.1998 року він уклав шлюб з відповідачкою по справі, шлюб реєструвався відділом реєстрації актів цивільного стану Великоновоселківського РУЮ, Донецької області, актовий запис № 1, і проживали однією родиною по лютий 2010 ріку, після чого сімейно-шлюбні відносини припинили. Від шлюбу мають сина, Владислава, [INFO], який мешкає з відповідачкою, питання стягнення аліментів вирішено добровільно, спільне майно розділили добровільно. Причиною розпаду родини послужила та обставина, що сторони перестали розуміти один одного і на цій підставі відбували сварки, які і привели до розпаду родини, тому позивач звернувся до суду з позовною заявою. У судовому засіданні позивач позов підтримав. Відповідачка позов визнала і пояснила, що у відповідача друга родина, тому питання про поновлення дружинних відносин недоцільне. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюб, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони зареєстрували шлюб 29.08.1998 року, шлюб реєструвався відділом реєстрації актів цивільного стану Великоновосілківського РУЮ, Донецької області, актовий запис № 32. і проживали однією родиною по лютий 2010 року, а потім припинили, що підтвержується свідоцтвом про укладення шлюбу і поясненнями сторін. Від шлюбу мають неповнолітнього сина, Владислава, [INFO] і за взаємною згодою сторін, син мешкає з відповідачкою і в майбутньою залишається з нею питання стягнення аліментів вирішено добровільно. Спільне майно розділили добровільно. Причиною розпаду шлюбних стосунків стало, те, що сторони перестали розуміти один одного, і на грунті чого виникали сварки, в наслідок чого між подружжям втрачено почуття любові та поваги один до одного, в теперішній час позивач має другу родину що свідчить про те. що родина розпалась остаточно, і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення. На підставі ст. ст. 104. 110 - 112 СК України позовні вимоги підлягають задоволенню, суд вважає за можливе подальші судові витрати покласти на відповідача, у сторін де шлюб, тому підлягає стягненню 17 гривень. На підставі ст. ст. 104, 110-112 СК України і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-06 00:00:00

Поривач звернулась із позовом про стягнення аліментів на своє утримання. Посилалась на те, що відповідач її рідна донька, інших дітей вона не має. Відповідач продала належну їй квартиру, забрала її до себе, але тепер відмовляється належним чином доглядати її. Зазначає, що вона пенсіонер, отримує невелику пенсію, вона має поганий стан здоров»я, потребує постійного прийняття ліків, отримуваної пенсії не вистачає на ліки та придбання продуктів харчування, предметів домашнього вжитку, особистої гігієни. Зазначає, що її донька працює, має можливість надавати їй матеріальну допомогу та просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання у розмірі 200 грн. щомісячно по життєво. У судове засідання позивач не з»явилась, надала заяву, в якій просила розглядати справу у її відсутність у зв»язку з її станом здоров»я, підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила їх задовольнити, з зазначених в позовній заяві підстав. Відповідач позовні вимоги визнала повністю, підтвердила обставина на які посилається позивач. Пояснила, що вона працює, не має часу на догляд за матір»ю та згодна сплачувати аліменти у вказаному в позовній заяві розмірі. Враховуючи ту обставину, що відповідач повністю визнала позов, визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, та враховуючи думку відповідача , суд вважає за можливе ухвалити рішення у попередньому судовому засіданні. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідач є рідною донькою позивача, є непрацездатною за віком. Сторони проживають разом. Відповідач визнала позовні вимоги повністю, визнання позову не суперечить вимогам ч. 4 ст. 174 ЦПК України. Відповідно до ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов»язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Відповідно до ст.205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі 1 ( або) частці від заробітку ( доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом про стягнення з відповідача безпідставно абутого майна, грошових коштів в сумі 1000.0 грн. Також просить судові витрати покласти іа відповідача. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та пояснив, що ідповідач безпідставно отримала у позивача грошові кошти в сумі 1000,0 грн., так як вона вічі звернулася до установи банку про отримання компенсації втрат від знецінення юшових заощаджень. Відповідач у судове засідання не з'явився, про місце день та час розгляду справи овідомлений, про поважність причини неявки суд не повідомив, подав до суду заперечення роти позову. В судовому засіданні було встановлено, що відповідно до Закону України «Про ержавні гарантії відновлення заощаджень громадян України» та Постанови Кабінету Ііністрів України № 1 від 09.01.2008 року, відповідачки були зайво видані компенсаційні иплати на заявлену суму позову. Встановлені у судовому засіданні обставини підтверджуються копіями заяв на видачу отівки та.витягом з реєстру вкладників про розмірі отриманих відповідачем сум. Так відповідно до Постанови КМУ № 1 від 09.01.2008 р.. на одного вкладника повинно було бути видано не більше як 1000,0 грн. компенсації втрат від знецінення грошових заощаджень. Проте, 15.01.2008 р. відповідачка отримала 1000,0 грн. та 16.01.2008 р. - 1000.0 грн. Законодавчі акти, на підставі яких проводиться виплата компенсацій від знецінення грошових заощаджень, відповідно до ст. 4 ЦК України є актами цивільного законодавства, а тому, відповідно до ст. 16. 15. 1212. 1213 ЦК України, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, а безпідставно набуте майно, грошові кошти у межах заявлених позовних вимогах суми, стягненню з відповідача. Судові витрати повинні бути покладені на відповідача.

Outcome: approved