overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-08 00:00:00

Заявниця звернулась до суду з заявою, в якій просить встановити факт перебування її на утриманні у свого чоловіка - [PERSON] ,[INFO], померлого 26 жовтня 1994 року. В обґрунтування заявленої вимоги заявниця зазначила, що 7 жовтня 1972 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] і разом з ним постійно проживала по день його смерті і знаходилась на його утриманні, оскільки одержувала від нього допомогу, яка була постійним і основним джерелом засобів до існування. Заробіток і пенсія чоловіка значно перевищувала її заробіток , так як вона працювати в Ощадбанку бухгалтером і мала незначний заробіток . На теперішній час вона звернулась до управління Пенсійного фонду України в Харківській області із заявою про призначення пенсії з нагоди втрати годувальника, однак їй було запропоновано звернутись до суду з заявою про встановлення факту перебування її на утриманні чоловіка. В судовому засіданні заявниця підтримала заяву та просить її задовольнити. Представник заінтересованої особи не заперечував проти задоволення заявлених вимог, про що надав суду письмову заяву. Просить справу розглянути без його участі (а.с.20). Вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне заяву задовольнити, виходячи з наступного. Відповідно до ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадянина, якщо діючим законодавством не передбачено інший порядок їх встановлення. Судом встановлено, що заявниця з 7 жовтня 1972 року перебувала у шлюбі з [PERSON] (а.с.6). З копії свідоцтва про смерть встановлено, що [PERSON]. помер 26.10.1994 року (а.с.7). Відповідно до наданих довідок управління пенсійного фонду України в Балаклійському районі Харківської області від 27.10.2010 року [PERSON]. отримував пенсію за віком (а.с.24), та заробітну плату (а.с.23) а заявниця незначний заробіток (а.с.9). Допитана судом свідки [PERSON] та [PERSON]Г підтвердили факт , що заявниця постійно проживала разом зі своїм чоловіком до його смерті, вели спільне господарство. Померлий постійно надавав значну матеріальну допомогу заявниці, оскільки отримував заробітну плату і пенсію у значно більшому розмірі, ніж вона. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що заявниця знаходилася на утриманні у померлого чоловіка, матеріальна допомога якого була хоч і не єдиним, однак основним джерелом засобів до її існування. Встановлення факту перебування на утриманні необхідно для оформлення пенсії Іншим шляхом встановити цей факт немає можливості. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви про встановлення факту перебування її на утриманні у померлого чоловіка, що передбачено п.2 ч.1 ст.256 ЦПК України. " Враховуючи наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення з відповідача заборгованості за користування тепловою енергією у розмірі 2704 гривні 36 копійок. В обґрунтування позовних вимог у позовній заяві вказав, що відповідач з 01.11.2008 року по 01.03.2010 року користувався тепловою енергією, яку постачає КП БРР Балаклійські теплові мережі, але абонентську плату за користування послугами позивача вносив не своєчасно та не в повному обсязі, внаслідок чого станом на 01.03.2010 року утворилася заборгованість. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, не заперечував проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідач про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення. Причина неявки в судове засідання не відома, повідомлення про причини поважної неявки та заперечення проти позову до суду не надходили. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Згідно ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Судом установлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідач є абонентом Комунального підприємства Балаклійської районної ради "Балаклійські теплові мережі" і споживав теплову енергію за місцем свого проживання, але абонентську плату вносив не своєчасно і не в повному обсязі. Позивачем на підставі наданих відповідачем документів відкрито особовий абонентський рахунок за №250 для оплати послуг за користування тепловою енергією за адресою: [ADDRESS] (а.с.3). Відповідно до розрахунків по абонентському рахунку відповідача має місце заборгованість по абонентській платі у розмірі 2704 гривні 36 копійок. На підставі ст.67 Житлового кодексу Української РСР плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться, крім квартирної плати, за затвердженими у встановленому порядку тарифами. Відповідно ст.68 ЖК Української РСР наймач зобовязаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Оскільки відповідач користувався тепловою енергією, але в порушення норм житлового законодавства не сплачував абонентську плату належним чином, суд вважає за необхідне стягнути суму заборгованості на користь позивача. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, а саме з відповідача на користь позивача стягуються витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, та в дохід держави стягується судовий збір. На підставі ст.ст.67,68 Житлового кодексу Української РСР,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-08 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] посилаючись на те, що 22.10.1988 р. вона зареєструвала шлюб з відповідачем. У шлюбі сторони дітей не мають. Подружжя припинило шлюбно-сімейні стосунки у 2006 році, оскільки спільне життя у сторін не склалось. У судовому засіданні позивач позов підтримала. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, сторони 22 жовтня 1988 року зареєстрували шлюб, про що у книзі реєстрації актів про одруження Комінтернівського ВРАГС м.Харкова вчинено актовий запис № 1131 (а.с.4). У шлюбі сторони дітей не мають. Судом встановлено, що сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки в 2006 році, оскільки спільне життя у подружжя не склалось, спільного господарства не ведуть. Оскільки сімя існує формально і не може бути відновлена, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] заявлені обґрунтовано, знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, у звязку з чим підлягають задоволенню. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на своє утримання в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму до досягнення дочкою трирічного віку. Послалася на те, що відповідач є її чоловіком та батьком її неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], а тому зобовязаний надавати матеріальну допомогу на її утримання, так як вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, заробітну плату не отримує, більшу частину доходу витрачає на утримання доньки. В судовому засіданні позивач позов підтримала повністю, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав повністю, пояснив, що сплачує аліменти на утримання доньки, а аліменти на утримання дружини сплачувати не погоджується. Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що позивач у справі [PERSON] звернулася з позовом про стягнення аліментів з відповідача на своє утримання. Відповідач [PERSON]Є являється чоловіком [PERSON] та батьком [PERSON] (а.с.6, 7). Згідно виписки з наказу ВАТ «Полтавського авто агрегатного заводу» № 38 від 08.12.2009 року [PERSON] перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку (а.с.8), неповнолітня [PERSON], [INFO], проживає з матірю [PERSON] та знаходиться на її утриманні ( а.с. 9). Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідач по справі матеріальної допомоги на утримання дружини не надає. Крім того, судом встановлено, що за рішенням Київського районного суду м. Полтави від 26 квітня 2010 року з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти на утримання позивача до в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму до досягнення дочкою трирічного віку. Рішення суду в частині стягнення аліментів необхідно допустити до негайного виконання.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-08 00:00:00

В суд звернувся [PERSON] до [PERSON] з позовом про розірвання шлюбу, укладеного 19.10.2009 року і зареєстрованого Довговільською сільською радою Володимирецького району Рівненської області про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено актовий запис №11. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що шлюбне життя з відповідачкою не склалося через несумісність характерів і поглядів на життя, часто сваряться. Втратили почуття любові і взаємоповаги один до одного. Сімейних стосунків не підтримують. Від даного шлюбу не мають дітей. Позивач в судове засідання з"явився, повністю підтримав свої позовні вимоги, миритися не бажає. Відповідачка в судове засідання з'явилася, позовні вимоги визнала. Згідна на розірвання шлюбу. Суд, заслухавши пояснення відповідачки, дослідивши та оцінивши інші докази у справі, приходить до висновку про розірвання шлюбу. Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст. 1 10 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред"явлений одним із подружжя. Виходячи з наведеного, суд вважає, що шлюб існує формально, сторони миритися не бажають, не підтримують сімейні відносини, і є підстави для його розірвання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-08 00:00:00

17 травня 2010 року позивачка звернулася до суду з позовом в якому просить розірвати шлюб, укладений і зареєстрований 16 серпня 2008 року Шелестівською сільською радою Коломацького району Харківської області, актовий запис № 01. Від шлюбу дітей не мають. Свої позовні вимоги позивачка мотивує тим, що спільне життя у неї з відповідачем не склалося, так як виявилися зовсім різні погляди на більшість життєвих питань, та через велику різницю у віці (40 років). Разом подружжя не проживає з 2009 року. Подальше примирення і збереження даної сімї позивачка вважає неможливим. Спору про поділ спільного майна між ними немає. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала та наполягла на його задоволенні. Відповідач в судове засідання не зявився, але від нього до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі і про визнання позовних вимог в повному обсязі. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення по справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Згідно ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України, відповідно до якої у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вислухавши пояснення позивачки, врахувавши думку відповідача, проаналізувавши матеріали справи і оцінивши зібрані докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню, так як сімя сторін розпалася остаточно та відновлена бути не може, подальше сумісне життя подружжя неможливе. Згідно ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи на користь позивачки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-08 00:00:00

У травні 2010 року [PERSON], звернулася до суду з позовом, в якому зазначила, що 24 березня 2005 року померла її мати [PERSON], після смерті якої залишилося спадкове майно у вигляді: житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Кислиця, вул. Матроська будинок №57. Ще 26 лютого 2005 року, [PERSON] склала посвідчений секретарем Кислицької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області заповіт, яким на випадок своєї смерті заповідала все належне їй мано [PERSON], позивачці по справі, яка у встановлений законом строк звернулася до Ізмаїльської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті спадкодавця, але нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у звязку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ на вищезазначений житловий будинок. Також позивачка зазначила, що крім неї, спадкоємців за заповітом або на обовязкову частку у зазначеному спадковому майні не має. З наведених підстав позивачка просить визнати за нею право власності, на зазначене вище спадкове майно. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав. Відповідач [PERSON] сільська рада у судове засідання не зявилася, але надала суду заяву, в якій зазначає, що з позовом згодна та просить суд розглянути справу без участі її представника. Представник третьої особи - Ізмаїльського МБТІ в судове засідання не зявився, але надав суду заяву, в якій зазначає, що проти задоволення позовних вимог не заперечує, та просить справу розглянути без представника Ізмаїльського МБТІ. Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. [PERSON], померла 24 березня 2005 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть, яке видане виконкомом [PERSON] сільської ради Ізмаїльського району Одеської області 24.03.2005 року, серія І-ЖД №006593. 26 лютого 2005 року, [PERSON] склала посвідчений секретарем Кислицької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області заповіт, зареєстрований в реєстрі за № 222, яким, на випадок своєї смерті заповідала все належне їй мано позивачці, яка у встановлений законом строк звернулася до Ізмаїльської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але відповідно до листа № 3098/2-14 від 27 жовтня 2010 року їй було відмовлено у видачі свідоцтво про право на спадщину, у звязку з відсутністю право встановлювального документу на вищезазначений житловий будинок. Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи визначені у заповіті. Відповідно до ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ст. 1269 ЦК України визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом шести місяців з дня відкриття спадщини фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або якщо він подав в державну нотаріальну контору за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. З наведених підстав суд приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-08 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення на суму 2824грн. 43коп. станом на 1 травня 2010р. Представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі прохаючи стягнути зазначену суму боргу, яка утворилася за період з 1 травня 2005р. по 1 травня 2010р., оскільки відповідно до рішення Олександрійського міськрайонного суду від 26 травня 2005р. стягнення боргу за попередній період вже здійснено. Відповідачі, належно повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилися. Про причини неявки суду не повідомили. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, виходячи з наявних у справі матеріалів. Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Відповідачі користуються послугами по забезпеченню питною водою та прийому стоків. Між ними та позивачем склалися правовідносини з приводу надання цих послуг, про що свідчить відкритий особовий рахунок. Сума боргу підтверджується відповідним розрахунком і за період з 1 травня 2005р. по 1 травня 2010р. складає 2824грн. 43коп. та підлягає стягненню з відповідачів. При цьому суд керується п.5 ч.3 ст.20 Закону України Про житлово-комунальні послуги від 24.06.2004 р., п.17, п.20 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005р. № 630, згідно до яких споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом, відповідно до нормативів(норм) споживання або за показаннями засобів обліку (побудинкових або квартирних лічильників). Квартира знаходиться в користуванні відповідачів за договором найму житлового приміщення. Вони у відповідності до ст.ст.64,67 ЖК України зобов'язані сплачувати комунальні послуги згідно з встановленими тарифами солідарно. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, з відповідачів на користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 51 грн., по 25грн. 50коп. з кожного, та на користь позивача витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи на суму 30 грн., по 15грн. з кожного. На підставі ст.ст.64,67 ЖК України, п.5 ч.3 ст.20 Закону України Про житлово-комунальні послуги від 24.06.2004 р., п.17, п.20 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005р. № 630,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-08 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення на суму 4668грн. 19коп. станом на 1 травня 2010р. Представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі прохаючи стягнути зазначену суму боргу, яка утворилася за період з 1 грудня 2006р. по 1 травня 2010р., оскільки відповідно до рішення Олександрійського міськрайонного суду від 21 грудня 2006р. стягнення боргу за попередній період вже здійснено. Відповідачі, належно повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилися. Про причини неявки суду не повідомили. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, виходячи з наявних у справі матеріалів. Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Відповідачі користуються послугами по забезпеченню питною водою та прийому стоків. Між ними та позивачем склалися правовідносини з приводу надання цих послуг, про що свідчить відкритий особовий рахунок. Сума боргу підтверджується відповідним розрахунком і за період з 1 грудня 2006р. по 1 травня 2010р. складає 4668грн. 19коп. та підлягає стягненню з відповідачів. При цьому суд керується п.5 ч.3 ст.20 Закону України Про житлово-комунальні послуги від 24.06.2004 р., п.17, п.20 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005р. № 630, згідно до яких споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом, відповідно до нормативів(норм) споживання або за показаннями засобів обліку (побудинкових або квартирних лічильників). Квартира знаходиться в користуванні відповідачів за договором найму житлового приміщення. Вони у відповідності до ст.ст.64,67 ЖК України зобов'язані сплачувати комунальні послуги згідно з встановленими тарифами солідарно. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, з відповідачів на користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 51 грн., по 17грн. з кожного, та на користь позивача витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи на суму 30 грн., по 10грн. з кожного. На підставі ст.ст.64,67 ЖК України, п.5 ч.3 ст.20 Закону України Про житлово-комунальні послуги від 24.06.2004 р., п.17, п.20 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005р. № 630,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-08 00:00:00

27.05.2010 року заявник звернувся до суду з даною заявою і в її підтвердження пояснив, що з 30.11.1990 року по 23.04.1992 року працював у Данилевському дослідному державному лісгоспі м.Харків, трактористом ділянки №1. 25.12.1991 р. під час виконання своїх трудових обовязків він отримав травму на виробництві у вигляді травми лівого ока. По даному факту був складений акт форми Н-1. Даний Акт був складений з порушенням вимог «Положення про розслідування та облік нещасних випадків на виробництві», затвердженого постановою Президії ВЦСПС та Держпромнагляду СРСР від 17 серпня 1989 року7 №8-12, а саме: - акт Н-1 не має номера; - відсутня дата затвердження акту Н-1; - не розшифровано підпис особи, що затверджуй акт; - не заповнена кодова частина акту; - розділ 15 «Наслідки нещасного випадку» заповнено не в повному обсязі; - відсутні підписи бухгалтера та головного спеціаліста підприємства. В звязку з даними порушеннями йому повідомлено відділенням ВД Фонду СНВ в тловському районі Луганської області про можливість припинення страхових виплат в звязку з вищевказаними порушеннями в акті Н-1. Заявник в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Міловському районі Луганської області надало заяву, в котрій просить розглянути справу без присутності їх представника, та не заперечує проти задоволення заявлених вимог. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення заявника, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки заявником доведені ті обставини, які підтверджують факт трудового каліцтва, повязаного з виробництвом, який трапився з ним та факт належності йому правовстановлюючих документів Акту Н-1 від 25.12.1991 року. На підставі викладеного і

Outcome: approved