Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Державного підприємства «Красноармійськвугілля ВП «шахта ім. О.Г.Стаханова» про стягнення суми одноразової допомоги у звязку з ушкодженням здоров'я. В обґрунтування позовних вимог вказав. З 20 липня 1985 року по 22 вересня 1993 року він працював на шахті «ім. А.Г.Стаханова» виробничого обьеднання Красноармійськвугілля, правонаступником якого є ДП Красноармійськвугілля ВП Шахта ім. О.Г.Стаханова в якості гірничого робітника підземного 3-го розряду. 15 травня 1993 року у першу зміну у зв'язку з ліквідацією аварії на вантажної лебідки похилої виробки третього повітряподоющого стовбуру, згідно розпорядження начальника дільниці ШТ-2 [PERSON] він перевозив анкери з головного стовбуру шахти до третього повітряподающого стовбуру шахти за допомогою свого приватного мотоцикла з коляскою марки МТ-10. Близько о 12.00 годині після відвезення анкерів на необхідне місце і поверненні до головного стовбура шахти ім. О.Г.Стаханова ДП Красноармійськвугілля за іншими потрібними матеріалами (рамою), він був збитий невідомим йому водієм легкового автомобіля. Після аварії його було госпіталізовано до Димитровської міської лікарні з діагнозом відкритий багатооскольчатий перелом обох кісток лівої голені з зміщенням обломків та обширним разможенням мяких тканин з пошкодженням сосудисто- нервного пучка, некроз голені, ушиблена рана голови. З 05 травня 1993 року він проходив курс лікування у Димитровської міської лікарні та 19 травня 1993 року в звязку з тяжкістю перелому та ускладненнями стану лівої ноги йому було проведено ампутацію лівої голені на рівні середньої нижньої треті бедра. ЗО червня 1993 року в задовільному стані він був виписаний з травматологічного відділення на амбулаторне лікування до травматолога по місцю проживання. По даному ДТП було порушено кримінальну справу, яка на цей час закрита. У зв'язку з вказаним нещасним випадком шахтою ім. О.Г.Стаханова ДП Красноармійськвугілля було складено акт про нещасний випадок за формою Н-1, який позивачу було надано після одужання ЗО листопада 1993 року службою охорони праці. При збиранні документів необхідних для видачі направлення на МСЕК для встановлення ступеню втрати працездатності позивачем було виявлено, що виданий акт форми Н-1 не відповідає вимогам, передбаченим Положенням про розслідування та облік нещасних випадків на виробництві, затвердженого постановою Президіуму ВЦСПС и Госпроматомнадзора СССР от 17 серпня 1989 року №8-12, а саме у виданому акті не записані дата та рік його затвердження: акт немає порядкового номеру; у акті не заповнені графи: 11, 11.1, 15, 15.1; не записано діагноз травми; акт затверджено печаткою відділу кадрів; акт не підписано усьома членами комісії та не зареєстровано на шахті ім. О.Г.Стаханова. У зв'язку з чим у травні 2007 року позивач звернувся до Димитровського міського суду з позовною заявою встановити факт нещасного випадку на виробництві, який трапився з позивачем 15 травня 1993 року та зобов'язати ДП «Красноармійськвугілля» ВП «шахту ім. О.Г.Стаханова» видати позивачеві акт за формою Н-1. Рішенням Димитровського міського суду Донецької області від 21 листопада 2007 року суд зобовязав ДП «Красноармійськвугілля» ВП «шахту ім. О.Г.Стаханова» скласти акт форми Н-1 по нещасному випадку, який трапився з позивачем 15 травня 1993 року при виконанні трудових обовязків. Згідно цього рішення шахтою «ім. О.Г.Стаханова» складено акт форми Н-1 № ЗО від 28 грудня 2007 року. Згідно постанови відділення виконавчої дирекції [PERSON] соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в м. Димитрові №0516/13/13/2 від 21 лютого 2008 року по вказаному страховому випадку позивачу призначено лише щомісячні страхові виплати у розмірі 2088,08 грн. Листом від 08 травня 2008 року позивач звернувся до Відділення виконавчої дирекції [PERSON] соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в м. Димитров з вимогою про нарахування та виплату одноразової допомоги. [PERSON] за №01/19-114 від 21 травня 2008 року в виплаті одноразової допомоги позивачу було відмовлено. На неодноразові звернення до ДП Красноармійськвугілля ВП «шахта ім. О.Г.Стаханова» про стягнення суми одноразової допомоги у звязку з ушкодженням здоровя позивачеві було відмовлено. Позивач вважає дії ДП Красноармійськвугілля" ВП «шахта ім. О.Г. «Стаханова» незаконними та наполягає на виплаті йому одноразової допомоги. В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги. Представник відповідача, ДП Красноармійськвугілля ВП «шахта ім. О.Г.Стаханова» підтримав позовні вимоги позивача. Представник відділення виконавчої дирекції [PERSON] соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в м. Димитров не заперечував проти прийняття рішення на розсуд суду. Суд вислухавши сторін, вивчивши матеріали справи вважає, що позов належить частковому задоволенню з наступних обставин. Враховуючи те, що нещасний випадок трапився з [PERSON] 15 травня 1993 року, то виплата одноразової допомоги повинна проводитися відповідно до законодавства діючого на час нещасного випадку. Відповідно до вимог ст. 11 Закону України «Про охорону праці» при ушкоджені працівникові здоровя у звязку з виконанням ним трудових обовязків власник (роботодавець) крім відшкодування втраченого заробітку зобовязаний сплатити потерпілому одноразову допомогу. Відповідно до п. 10 «Правил відшкодування власником підприємства, установи і організації або уповноваженим ним органом шкоди, заподіяної працівникові ушкодженням здоровя, повязаним з виконанням ним трудових обовязків» (далі «Правил...»), затверджених Постановою КМ України від 23 червня 1993 р. N 472, розмір одноразової допомоги потерпілому встановлюється колективним договором (угодою, трудовим договором). Якщо відповідно до медичного висновку потерпілому встановлена стійка втрата працездатності, одноразова допомога потерпілому має бути не менше суми, визначеної з розрахунку його середньомісячного заробітку за кожний процент втрати ним професійної працездатності. Стійкою втратою працездатності вважається будь- яка втрата професійної працездатності, що визначається органами медико- соціальної експертизи (МСЕК). Якщо комісією з розслідування нещасного випадку встановлено факт невиконання потерпілим вимог нормативних актів з охорони праці, розмір одноразової допомоги може бути зменшено в порядку, що визначається трудовим колективом за поданням власника та профспілкового комітету підприємства, але не більш як на 50 відсотків. Пунктом 22 «Правил...» передбачено, що середньомісячний заробіток для обчислення розміру відшкодування потерпілому втраченого заробітку (або відповідної його частини) визначається за бажанням потерпілого за 12 або 3 останні повні календарні місяці роботи, що передували каліцтву, а при професійному захворюванні стійкій втраті професійної працездатності. У тому разі, коли потерпілий працював менше 12 календарних місяців, середньомісячний заробіток визначається шляхом ділення загальної суми за календарні місяці роботи на число цих місяців. Якщо працівник пропрацював менше одного календарного місяця, то заробіток за весь відпрацьований час ділиться на число відпрацьованих днів, а одержана сума множиться на число робочих днів за місяць, обчислене в середньому за рік (25,4 при шестиденному робочому тижні та 21,2 при пятиденному робочому тижні). Середньомісячний заробіток у зазначений період підлягає коригуванню на час встановлення МСЕК стійкої втрати професійної працездатності з урахуванням підвищення тарифних ставок, посадових окладів відповідних працівників виробничого підрозділу (дільниці, цеху) підприємства, де працював потерпілий до моменту ушкодження здоровя, або індексації доходів відповідно до чинного законодавства. Пункт 28 «Правил...» передбачає перерахування розміру відшкодування шкоди (втраченого заробітку, витрат на соціальну і медичну допомогу) проводиться у разі: зміни ступеня втрати професійної працездатності; зміни складу сімї померлого; підвищення розміру неоподатковуваного мінімуму доходів громадян в порядку, визначеному законодавством; підвищення тарифних ставок (окладів) працівників госпрозрахункових і бюджетних підприємств. Перерахований або нарахований розмір втраченого заробітку у перерахунку на 100 % втрати професійної працездатності не може бути більшим від середньомісячного заробітку відповідного працівника (після підвищення тарифних ставок) за умови його роботи протягом повного календарного місяця або у перерахунку на повний календарний місяць роботи. Відповідно до вимог п. 39 «Правил...» одноразова допомога виплачується потерпілому у місячний термін з дня визначення МСЕК стійкої втрати професійної працездатності, а у разі смерті потерпілого з дня його смерті особам, які мають на це право. Враховуючи вищевикладене, оскільки ДП Красноармійськвугілля ВП «шахта ім. О.Г.Стаханова» надано дві довідки про середню заробітну плату за 12 або З останні повні календарні місяці роботи, що передували каліцтву, середній заробіток за 12 місяців становить - 25 618,27 крб., а за 3 місяці - 41 192,28 крб. то для розрахунку повинно брати середній заробіток 41 192,28 крб. Враховуючи вимоги пунктом 22. «Правил...» та довідку ДП Красноармійськвугілля ВП «Шахта «Стаханова» про розмір коефіцієнтів підвищення тарифних ставок гірничого робітника 3 го розряду мій середній заробіток становить - 5 494,69 грн. 41192,28крб. х 1,51096 = 62239,88 крб. 62239,88крб. х 1,4825 = 92270,62 крб. 92270,62крб. х 2,89855 = 267451,00 крб. 267451,00крб. х 3,0837 = 824738,65 крб. 824738,65крб. х 2 = 1649477,3 крб. 1649477,3крб. х 2 = 3298954,6 крб. 3298954,6крб. х 3,184357 = 10505049,17 крб. 10505049,17крб. х 1,491666 = 15670024,67 крб. 15670024,67крб. х 2,38 = 37294658,71 крб. У звязку з проведеннням грошової реформи карбованці переводяться у гривні: 37294658,71крб. /100 000 = 372,94 грн. 372,94грн. х 1,1458 = 427,31 грн. 427,31грн. х 1,1 = 470,04 грн. 4692,31грн. х 1,171 = 550,42 грн-. Розмір одноразової допомоги підлягающий стягненю становить 550,42 грн. х 60 = 33 025,20 грн. На підставі вище викладенного,

Outcome: partial