Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-19 00:00:00

В лютому 2010 року позивач звернувся до суду з позовом про визнання за лею і неповнолітніми дітьми права користування житловим приміщенням в квартирі [ADDRESS], посилаючись на те, що вона тривалий час була у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON], з 2005 року жила в його квартирі, народила від нього сина. 08 грудня 2007 року [PERSON] раптово помер. Відповідач не визнає за нею і дітьми право користування квартирою, посилаючись на відсутність реєстрації. В судовому засіданні позивач пояснила, що вона була у шлюбі з іншим чоловіком, і коли народила дитину, не сказала чоловікові, хто отець, дитина була записана не на [PERSON] в 2005 році вона остаточно покинула чоловіка і з дітьми переїхала жити в квартиру [PERSON] , жила з ним однією сім'єю, разом виховувала дітей. Вона розірвала шлюб і мала намір побратися з [PERSON], ате він раптово захворів і помер, вона поховала його. Але після смерті [PERSON]ГІ. до квартири зявилися громадяни, які повідомили, що квартиру надали ним, тому що господар помер. Вона зверталася до виконкому, але там не визнають її право на житло. Представник позивача [PERSON] підтримала позовні вимоги. Прокурор Чубко М.М. просила задовольнити позов. Представник відповідача [PERSON] позов не визнав і пояснив, що позивач не зареєстрована в квартирі, якщо б [PERSON] вважав її членом сімї, він би зареєстрував позивача. Судом досліджені докази, надані сторонами, допитані свідки. Суд приходить до наступного: [PERSON] був єдиним квартиронаймачем квартири [ADDRESS]. 8 грудня 2007 року [PERSON] помер у віці 23 років. [PERSON] була зареєстрована в [INFO] разом з неповнолітніми дітьми, що підтверджується довідкою квартального, але за цією довідкою вона з дітьми з моменту реєстрації за місцем реєстрації не проживає. В судовому засіданні встановлено, що в квартиру в листопаді 2005 року вселилися позивач, її донька від першого шлюбу [PERSON], [INFO], та їхній син з [PERSON] - [PERSON], [INFO], який на момент вселення носив приз віще [PERSON]. З наймачем вони вели спільне господарство. Факт проживання в [INFO] підтверджується : актами про проживання від 21.05.2008 року та 10.02,2010 року, довідкою дитячої поліклініки про те, [PERSON], [INFO] знаходиться під наглядом дільничного педіатра з листопада 2005 року в квартирі [ADDRESS]. У суді були допитані свідки, які підтвердили, що позивач з дітьми проживала однією сім'єю з [PERSON]ГІ. Так, свідок [PERSON] пояснила, що вона бувала у [PERSON] у квартирі, діти звали [PERSON] батьком, вони разом робили покупки, ремонтували дачу. [PERSON] пояснив, що працював з [PERSON]. той говорив, що живе з [PERSON], вони жили разом до смерті [PERSON]. [PERSON] пояснила, шо позивач з дітьми вселилася в квартиру приблизно в 2005 році, вони вели спільне господарство з [PERSON]. той казав, що коли буде розірвано шлюб [PERSON], вони підуть до РАГСу. він також казав, шо [PERSON] його син. В березні 2007 року [PERSON] звернувся до позивача з позовом про розірванння шлюбу. Адреса [PERSON] зазначена вул..Паркова-24-l. [PERSON] в серпні 2007 року звертався в суд з позовом про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житлом в його будинку по вулю зоря,50. тому що в 2005 році вони переїхала жити до свого коханця. Виконання обовязків по оплаті за квартиру також взяла на себе позивач, що підтверджується відповідними квитанціями. Позивач пояснила, що деякі затримки по оплаті останнім часом викликані тим, що виконком передав спірну квартиру новому наймачу [PERSON] В суді встановлено, що рішення про визнання спірної квартири службовим житлом про надання квартирі [PERSON] відмінено рішенням від 27 травня 2008 року № 320. За ст. 65 Житлового кодекс) України особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім'ї наймача набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування жилим приміщенням. Згідно роз'яснення Пленума Верховного Суду України в п. 15 постанови від 1 листопаду 1996 року 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» наявність чи відсутність прописки сама по собі не може бути підставою дтя визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сімї наймача приміщення, або ж для відмови їй у цьому. Суд вважає прийнятними пояснення позивача, що вони мали намір жити, вони поступово вирішували питання про розірвання її шлюбу, її реєстрації, і ніхто не чекав, що у солодову віці [PERSON] раптово помре. Відсутність реєстрації не може бути підставою для відмови в позові. Суд на підставі ст..64 ч.2 ЖК України може віднести позивача до членів сімї наймача квартири. Наймач квартири скористалася правами, наданими ч.І ст.65 ЖК про вселення членів сімї в квартиру. Тому на підставі ч.2 зазначеної статті позивач з дітьми набули право користування житловим приміщенням.

Outcome: approved