Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-12 00:00:00

В квітні 2010 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Управління ПФУ у Волочиському районі про визнання відмови про призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до п. б ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення незаконною та визнання за нею права на отримання пенсії згідно вимог наведеного Закону за Списком № 2 виробництв, цехів, професій і посад з важкими умовами праці (далі - Список № 2). Просила зобов'язати відповідача призначити їй пенсію за зазначеним Списком № 2, починаючи з 18.02.2010 року - дня звернення її з такими вимогами до управління ПФУ у Волочиському районі. На обгрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що з 22 листопада 1982 року по 3 вересня 1983 року та з 6 квітня 1984 року по 30 червня 1988 року вона працювала на посаді телефоністки міжнародного зв'язку у військових частинах п/п 44431 та п/п 22555, тобто має п'ять років стажу на роботі із шкідоивими і важкими умовами праці за Списком № 2, а тому має право на пенсію з 18.02.2010 року - після виповнення їй 17.02.2010 року 53 років. У зв'язку з припиненням СРСР та Південної групи військ, де знаходилися військові частини, в яких вона працювала, можливості надати уточнюючу довідку про пільговий характер роботи немає. В судовому засіданні позивачка просить задовольнити її позовні вимоги. Представник управління Пенсійного фонду України у Волочиському районі проти позову заперечує, пояснивши, що згідно поданих документів, підстав для призначення позивачці пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 виробництв, цехів, професій і посад з важкими умовами праці немає, оскільки позивачкою не представлено довідку про уточнюючий характер її роботи на посаді телефоністки міжгороднього зв'язку за період з 22 листопада 1982 року по 3 вересня 1983 року та з 6 квітня 1984 року по 30 червня 1988 року у військових частинах. Заслухавши пояснення позивачки, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 9 ч.1 п. б Закону СРСР Про державні пенсії від 14.07.1956 року, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком робітники і службовці на інших роботах з важкими умовами праці - за списком виробництв, цехів, професій і посад, затвердженому Радою Міністрів СРСР: жінки - при досягненні 50 років при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на роботах з важкими умовами праці. В діючому на той час Списку № 2 виробництв, цехів, професій і посад з важкими умовами праці, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року № 1173 (розділ ХXXI) зазначено: телефоністи міжгородних телефонних станцій, переговорних пунктів з цілодобовою дією і міських телефонних станцій місткістю від 300 номерів і більше. Відповідно до п. б ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення від 05.11.1991 року, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших\~ роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, жінкам - на 1 рік за кожні і 2 роки такої роботи. Встановлено, що позивачка працювала телефоністкою МТЗ у військових частинах п/п 44431 та п/п 22555 в періоди з 22 листопада 1982 року по 3 вересня 1983 року та з 6 квітня 1984 року по 30 червня 1988 року, тобто має 5 років роботи на даній посаді. 17 лютого 2010 року їй виповнилося 53 роки і її загальний трудовий стаж становить більше 20 років. Дана обставина підтверджується записами у трудовій книжці позивачки, запитом Волочиського районного військового комісара від 14.10.1981 року, згідно якого чоловік позивачки [PERSON] як військовозобов'язаний був призваний на надстрокову службу. Відповідно до ст. 62 Закону України Про пенсійне забезпечення основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. Оскільки позивачка надала управлінню Пенсійного фонду України у Волочиському районі трудову книжку, в якій наявні записи у відповідності до вимог ст. 48 КзпП України та Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, його вимога про надання довідки про уточнюючий характер є безпідставною, оскільки наведені записи у трудовій книжці є доказом зайнятості позивачки на роботі телефоністки міжгородних телефонних станцій повний робочий день. При цьому суд враховує також те, що в силу об'єктивних обставин - припинення військових частин, де працювала позивачка, вона не має можливості надати уточнюючу довідку про характер її роботи. Оскільки позивачка досягла 53 років і має загальний трудовий стаж більше 20 років, з яких 5 років працювала на посаді телефоністки МТЗ, що відноситься до Списку № 2, суд вважає, що її вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved