Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-26 00:00:00

[PERSON] 24 липня 2010 року звернулася в суд з позовом до ВАТ «Полтавагаз» про скасування величини заборгованості, компенсацію понесених витрат. В поданій до суду позовній заяві посилалася та те, що 06.03.2009 року між позивачем та відповідачем було укладено договір про надання послуг з газопостачання за адресою м. Полтава, вул. Занасипна, 14. При цьому в договорі зазначено, що заборгованість становить 874,80 грн., з якою позивач не погодилася та письмово про це повідомила відповідача, в якій просила скасувати величину боргу. На час звернення до суду відповідач не задовольнив прохання позивача щодо скасування величини боргу. В поданій до суду позовній заяві [PERSON] просила суд зобовязати відповідача скасувати необґрунтовану величину боргу в сумі 902,79 грн. на особовому рахунку №105318 та стягнути з відповідача 150 грн. витрат на юридичні послуги. 16 жовтня 2009 року позивач доповнила свої позовні вимоги. Вказувала, що відповідач, не дочекавшись судового рішення, впровадив штрафні санкції, зокрема, надіслав попередження про припинення подачі газу по особовому рахунку № 105318 та по рахунку № 24033 у звязку з заборгованістю. Просила суд зобовязати відповідача повернути їй, з урахуванням індексу інфляції, вимушено сплачену величину необґрунтовано нарахованого боргу в сумі 1567 грн. та будь-яку суму боргу, що змушена буде сплатити відповідачу. 30 листопада 2009 року позивач подала доповнення до позовної заяви, в яких просила також суд зобовязати відповідача провести перерахунок оплати вартості використаного природного газу за 2008-2009 роки по особовим рахунках № 105318 (літня кухня) та № 24033 (житловий будинок) і відновити роздрібну ціну на природній газ таку, що діяла до необґрунтованого збільшення тарифу та нарахування необґрунтованого боргу по вказаних особових рахунках, тобто, на такому ж рівні як і для споживачів, для яких річний обсяг фактичного використання природного газу не перевищує 2500м3. Просила стягнути з відповідача 1567 грн. необґрунтовано нарахованого та вимушено сплаченого боргу, а також 150 грн. за юридичні послуги та судовий збір. В судове засідання позивач не зявилася, уповноваживши представляти її інтереси в суді [PERSON] Представник позивача повністю підтримав позовні вимоги, посилаючись на викладені в заяві обставини. Представник ВАТ «Полтавагаз» щодо задоволення позову заперечила. Вважає, що сукупне споживання позивачем природного газу по двом обєктам перевищує обєм використаного газу понад 2500 м3 в рік, тому нарахування здійснені обґрунтовано, відповідно до діючих тарифів. Позовні вимоги вважає безпідставними та такими, що не можуть бути задоволені. Суд, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що позивач [PERSON] згідно з свідоцтвом про право на спадщину за законом від 24 грудня 2008 року є власником житлового будинку з надвірними будівлями в місті Полтаві, вул. Занасипна, 14 та є споживачем послуг з газопостачання за адресою м. Полтава, вулиця Занасипна, 14. Домоволодіння складається в тому числі з житлового будинку та літньої кухні, до яких здійснено підключення газопостачання, маються окремі прилади обліку на кожному з обєктів. Між позивачем [PERSON] та відповідачем ВАТ «Полтавагаз» 06 березня 2009 року укладено договір про надання населенню послуг з газопостачання, особовий рахунок № 105318. Також між сторонами 03 лютого 2009 року було укладено договір про надання населенню послуг з газопостачання, особовий рахунок № 24032. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно з договорами про надання населенню послуг з газопостачання позивач [PERSON] взяла на себе зобовязання здійснювати плату за отримані від позивача послуги. Відносини між газопостачальними підприємствами, газорозподільними підприємствами та фізичними особами (населенням) - споживачами газу регулюються Правилами надання населенню послуг з газопостачання, затвердженимих Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.1999 року № 2246 з наступними змінами. Відповідно до п. 10 Правил надання послуг з газопостачання, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.1999 року № 2246, у разі розміщення за однією поштовою адресою кількох об'єктів, що належать споживачеві на правах власності або користування, загальний обсяг споживання природного газу для застосування роздрібних цін, диференційованих залежно від річних обсягів споживання, визначається як сума показників приладів обліку, встановлених на таких об'єктах. Як встановлено судом та не заперечувалося жодною із сторін по справі, послуги з газопостачання за договорами від 03 лютого 2009 року по рахунку № 24032 та від 06 березня 2009 року по рахунку № 105318 отримуються позивачем [PERSON] за однією адресою: м. Полтава, вул. Занасипна, 14. Перевищення сукупного обєму споживання природного газу понад 2500 м3 згідно показників приладів обліку за двома обєктами по вул. Занасипна, 14 встановлено дослідженими в судовому засіданні розрахунковими книжками по особовим рахункам № 105318 та № 24032 та карточками споживача. Сумування відповідачем ВАТ «Полтавагаз» показників приладів обліку по двох обєктах, що належать на праві власності [PERSON], як споживачеві природного газу, повністю відповідає вимогам п. 10 Правил надання послуг з газопостачання, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.1999 року № 2246. За таких обставин, суд приходить до висновку, що застосування відповідачем щодо позивача [PERSON] роздрібних цін на спожитий природний газ виходячи з обєму споживання понад 2500 м3 є правомірним. Укладення між сторонами двох, а не одного договору про надання послуг з газопостачання, як то передбачено п. 4 Правил надання населенню послуг з газопостачання, не спростовує правомірність дій відповідача в частині сумування обсягу спожитого природного газу за двома обєктами. Фактичне використання спожитого природного газу в літній кухні по рахунку № 105318 за адресою м. Полтава, вул. Занасипна, 14 іншими особами за усною домовленістю з позивачем, не звільняє [PERSON] від обовязку споживача природного газу сплачувати отримані послуги виходячи з загального обєму споживання за вказаною адресою. Тому суд приходить до висновку, що здійснені відповідачем позивачу нарахування за отримані послуги з газопостачання є обґрунтованими, здійснені в межах укладених між сторонами договорів та відповідно до вимог Правил надання населенню послуг з газопостачання. Тому вимоги [PERSON] про скасування нарахованої величини заборгованості по особовому рахунку № 105318 та особовому рахунку № 24033, проведення перерахунку оплати вартості використаного природного газу за 2008-2009 роки заявлені безпідставно та не підлягають задоволенню. Судом встановлено, що позивач [PERSON] суму коштів в розмірі 1567 грн. сплатила згідно з розрахунковими книжками як борг за використаний природний газ, про що надала до суду копії квитанцій, оригінали яких оглянуті судом. Звертаючись до суду з вимогами про стягнення 1567 грн. необґрунтовано нарахованого та вимушено сплаченого борг, а також з вимогами про зобовязання відповідача повернути вказану суму, позивач [PERSON] не наводить підстави вважати сплачену нею суму в розмірі 1567 грн. необґрунтовано нарахованою. Обставина вимушеної сплати вказаної суми позивачем на користь ВАТ «Полтавагаз» не встановлена. Тому позовні вимоги про стягнення суми 1567 грн. з урахуванням індексу інфляції, як вимушеного сплаченого боргу, є безпідставними та не підлягають задоволенню. Оплата позивачем коштів в сумі 1567 грн. на рахунок позивача оцінюється судом як виконання позивачем взятих на себе договором обовязків по оплаті за отримані послуги. Кошти в сумі 150 грн., сплачені позивачем приватному нотаріусу за посвідчення довіреності на представництво інтересів в суді не є судовими витратами в розумінні ст. 79 ЦПК України. Будь-які підстави для стягнення вказаної суми коштів з ВАТ «Полтавагаз» як витрат, проведених для відновлення порушеного права позивача в судовому засіданні не встановлені. Тому в цій частині вимоги заявлені безпідставно. Понесені позивачем судові витрати у звязку з відмовою в задоволенні позовних вимог відповідно до ст. 88 ЦПК України не підлягають відшкодуванню.

Outcome: dismissed