Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-11 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом, яким просить стягнути з відповідачки суму боргу за договором позики у розмірі 74000,00 гривень, а також понесені судові витрати у сумі 2360,00 гривень. В обґрунтування своїх вимог позивачка посилалася на те, що 20.11.2007 року до неї звернулася відповідачка із прохання позичити гроші у сумі 28000 гривень для розширення свого бізнесу. Позивачка погодилася та передала у позику зазначену суму, про що відповідачкою була складена розписка. 20.12.2007 року відповідачка знову звернулася до [PERSON] із проханням позичити їй 46000 гривень, на що позивачка погодилася, передала зазначену суму, про що відповідачкою було складено розписку. Термін повернення позики за розписками 21 травня 2008 року. Після настання строку повернення позики, відповідачка зобовязання за розписками не виконала, посилаючись на те, що в неї немає грошей. У судовому засіданні позивачка та представник позивачки адвокат [PERSON] підтримали позовні вимог, просили позов задовольнити у поавному обсязі. Відповідачка у судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, надала письмові заперечення за позовом, якими вимоги визнає частково та зазначає наступне. Між сторонами була усна домовленість про те, що [PERSON] позичить [PERSON] гроші у сумі 40000 гривень, остання бере позику для передачі своїй знайомій [PERSON], при цьому позивачка поставила умову про виплату 3% в місяць за користування позикою. Сума позики разом із процентами складала 46000 гривень, але у звязку з тим, що у позивачки не було потрібної суми, 20.11.2007 року відповідачка взяла позику у сумі 28000 гривень, про що написала розписку. 20 грудня 2007 року позивачка передала [PERSON] решту обумовленої суми, а [PERSON] склала розписку про загальну суму позики, тобто 46000 гривень, будучи запевненою, що розписка від 20.11.2007 року буде позивачкою знищена. Таким чином, позика складала 46000 гривень, а не 74000 гривень, як стверджує позивачка. Крім того, [PERSON] посилається на те, що брала позику для своєї знайомої [PERSON], про що свідчить розписка останньої. [PERSON] не віддала позичені гроші у обумовлений строк, чим позбавила відповідачку можливості повернути позику [PERSON] Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно розписки від 20.11.2007 року [PERSON] у присутності свідків [PERSON] та [PERSON] позичила у [PERSON] 28000 гривень, що складає еквівалент 5600 доларів США, зобовязалась повернути зазначену суму до 21.05.2008 року. Згідно розписки від 20.12.2007 року, [PERSON] у присутності вищевказаних свідків позичила у [PERSON] 46000 гривень, що складає еквівалент 8900 доларів США, зобовязалась повернути борг до 21.05.2008 року. Відповідачка у ході судового розгляду не заперечувала, що нею власноруч були складені зазначені розписки. Суду не надано доказів на підтвердження доводів відповідачки про те, що остання, складаючи розписку від 20.12.2007 року мала на увазі загальну суму позики, оскільки була впевнена, що позивачка знищить розписку від 20.11.2007 року. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Таким чином, суд вважає, що договір позики був складений на загальну суму 74000 гривень. Як встановлено у ході судового розгляду та не заперечується сторонами по справі, у строк до 21 травня 2008 року відповідачка не повернула позичені кошти. Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Посилання відповідачки на те, що грошові кошти були нею отримані для подальшої передачі у позику [PERSON] не є підставною для звільнення [PERSON] від відповідальності за порушення грошового зобовязання. Відповідно до ст. 617 ЦК України, яка визначає підстави для звільнення від відповідальності за порушення зобовязання, особа, яка порушила зобовязання, звільняється від відповідальності за порушення зобовязання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обовязків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобовязання, відсутність у боржника необхідних коштів. При таких обставинах, сума боргу за договором позики, яка підлягає стягненню з відповідачки складає 74000 гривень. При предявленні позову до суду позивачкою були понесені судові витрати, а саме витрати по сплаті судового збору у сумі 740,00 гривень та витрат з інформаційно-технічного обслуговування у сумі 120,00 гривень (квитанції ВАТ «Ощадбанк» від 13.03.2010 року). Крім того, позивачкою були понесені витрати на правову допомогу у сумі 1500 гривень (квитанція ХОКА від 11.03.2010 року) Відповідно до ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи, а саме: з витрат на інформаційно-технічне забезпечення, правову допомогу. Питання про розподіл судових витрат вирішується судом відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, а саме понесені позивачкою судові витрати стягуються з відповідачки. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved