Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-16 00:00:00

25 січня 2010 року філія „Запорізьке обласне управління ВАТ „Державний ощадний банк України звернувся до суду з позовом, в якому зазначає, що 17 березня 2004 року, між ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі Оріхівського відділення (позивач, або Банк) та [PERSON] (надалі відповідач 1, або позичальник) було укладено кредитний договір № 555. Згідно умов кредитного договору, позичальник отримав кредит в сумі 24915,00 (двадцять чотири тисячі девятсот пять) гривень на споживчі цілі, строком на 60 місяців, терміном остаточного погашення Кредиту не пізніше 17 березня 2009 р. За користування кредитом, згідно умов договору, було встановлено плату в розмірі 13 (тринадцять) % річних, які повинні сплачуватися щомісячно до 28 числа місяця, п. 1.6.1.3 Договору. Фактично отримав Позичальник із каси Банку 49530 грн., що підтверджується касовими ордерами: від 17.03.2004 р. на суму 18000 грн., від 01.04.2004 р. на суму 8000 грн., від 22.04.2004 р. на суму 1000 грн., від 28.04.2004 р. на суму 4000 грн., від 30.04.2004 р. на суму 6000 грн., від 11.05.2004 р. на суму 10000 грн., від 11.06.2004 р. на суму 200 грн., від 21.06.2004 р. на суму 30 грн., від 21.07.2004 р. на суму 1300 грн., від 25.08.2004 р. на суму 1000 грн. В забезпечення виконання зобовязань було укладено договір поруки: Договір поруки № 1 від 17 березня 2004 року укладений між [PERSON] (надалі відповідач 2, або поручитель), Банком та [PERSON]. Свої зобовязання за кредитним договором № 555 від 17 березня 2004 року позичальник не виконав, а саме частково погасив суму основного боргу та частково сплатив відсотки по кредиту, чим порушив п.п. 1.4 та 1.6.1.1 кредитного договору. Станом на 25 січня 2010 року у позичальника за кредитним договором існує заборгованість по кредиту в розмірі 8626 грн. 96 коп., заборгованість по несплаченим відсоткам 108 грн. 94 коп., пеня по простроченим відсоткам 19 грн. 64 коп., пеня по простроченому кредиту 1615 грн. 61 коп. Загальна сума заборгованості розрахована з урахуванням відсотків і пені та складає 10371 грн. 14 коп. Відповідно до п.п. 1.1. Договору поруки, поручитель зобовязується перед Кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання Боржником [PERSON] за Кредитним договором. На підставі п.п. 8.1. цей договір набуває чинності з моменту його підписання та діє до повного виконання Сторонами взятих на себе зобовязань по цьому Договору. Крім зазначеного вище, [PERSON] було отримано в касі Оріхівського відділення № [NUMBER] «Ощадбанк» грошові кошти за видатковим касовим ордерами: від 10.01.2004 р. на суму 2000 грн.; від 04.10.2004 р. на суму 1000 грн.; від 27.10.2004 р. на суму 1500 грн. всього на суму 4500 грн., які по сьогоднішній день Банку не повернуті. Відповідно до ст. 525 ЦК України Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України [PERSON] має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 553 ЦК України 1. За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. 2. Порукою може забезпечуватися виконання зобовязання частково або у повному обсязі. 3. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. Таким чином, своїми неправомірними діями, відповідачі створюють ситуацію, яка повинна розрішитися тільки судовим шляхом. В судовому засіданні Представник позивача на своїх позовних вимогах настоює, прохає позов задовільнити повністю, тобто стягнути в солідарному порядку з відповідачів заборгованість за кредитним договором у розмірі 14871,14 грн. Відповідач 1 в судове засідання не зявилася, хоча про час та місце судового засідання була повідомлена про дату, час та місце судового розгляду справи шляхом опублікування оголошення в пресі у встановлений законодавством спосіб, про причини неявки в судове засідання суд не повідомила, заяву про розгляд справи за її відсутності або про відкладення розгляду справи до суду не надала. Представник відповідача 2 в судовому засіданні проти позову заперечила, вказавши, що банком не було предявлено вимоги по погашенню кредиту до її довірителя, по якому він виступив поручителем, у строки визначені договором, тобто було пропущено строк для предявлення вимоги. Суд, заслухавши Представника позивача, Представника відповідача 2 та вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ксерокопії кредитного договору № 555, який укладено 17.03.2004 р. в письмовій формі у відповідності до ст. 1055 ЦК України, Позивач надає Відповідачу 1 кредит у сумі 24915 грн. строком від 17 березня 2004 року по 17 березня 2009 року під 13 % річних. Звертаючи увагу на п. 1.2. Договору № 555 від 17.03.2004 р., а саме строк дії Договору встановлюється з дня його укладання і до 17.03.2009 року, тому суд вважає, що Позивачем не пропущено строк для звернення до суду за захистом порушених прав. У відповідності до ст.ст. 1054, 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики (кредитного договору) та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. На підтвердження передання Відповідачеві грошових коштів, згідно ст. 60 ЦПК України, Позивачем суду було надано видаткові касові ордери: від 17.03.2004 р. на суму 18000 грн., від 01.04.2004 р. на суму 8000 грн., від 22.04.2004 р. на суму 1000 грн., від 28.04.2004 р. на суму 4000 грн., від 30.04.2004 р. на суму 6000 грн., від 11.05.2004 р. на суму 10000 грн., від 11.06.2004 р. на суму 200 грн., від 21.06.2004 р. на суму 30 грн., від 21.07.2004 р. на суму 1300 грн., від 25.08.2004 р. на суму 1000 грн. про отримання Відповідачем грошових коштів у розмірі 49530 грн. У відповідності до ст. 509 ЦК України, зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК і є право відношення, в якому одна сторона зобовязана вчинити на користь другої сторони певні послуги, а інша сплатити вартість отриманих послуг. Крім того, згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином. У відповідності до ст. 599 ЦК України, зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно представленого розрахунку відповідач [PERSON] частково не сплатила обовязкові платежі за кредитним договором, а саме у розмірі 10371,14 грн., чим порушила взяті на себе вимоги за кредитним договором. В цілях забезпечення виконання кредитних зобовязань, у письмовій формі згідно правил ст. 553 ЦК України, Відповідач 2 уклав договір поруки № 1 від 17 березня 2004 року з Позивачем і Відповідачем 1. Відповідач 2, згідно п. 1. та п. 3 цього Договору поруки зобовязаний сплатити борг, відсотки за кредитом, комісії, суми неустойки і нанесених збитків та інші платежі Відповідача 1 Позивачу відповідно до умов Кредитного договору. Згідно правила ст. 554 ЦК України, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Однак, у відповідності до п. 5.6. Договору поруки № 1 від 17 березня 2004 року, порука припиняється, якщо Банк протягом трьох місяців з дня настання строку виконання зобовязання не предявить позову до поручителя. Таким чином, строк виконання зобовязання становить 17 березня 2009 року і термін протягом якого Позичальник мав право предявити позов до поручителя закінчується 17 червня 2009 року, а позов був предявлений 25 січня 2010 року, таким чином порука припинилася, а тому не можуть бути предявлені до поручителя вимоги про погашення кредиту. Також, в позовній заяві Позивач ставив вимогу по стягненню грошової суми у розмірі 4500 грн., що була взята Відповідачем із каси Оріхівського відділення № [NUMBER] «Державний ощадний банк України», що на думку суду підлягає задоволенню з наступних підстав. Як зазначає сам Позивач і вбачається з наданих суду касових ордерів від 10.01.2004 р. на суму 2000 грн.; від 04.10.2004 р. на суму 1000 грн.; від 27.10.2004 р. на суму 1500 грн. всього на суму 4500 грн., то останній строк позовної давності по стягненню грошової суми сплинув 27 жовтня 2007 року, у звязку з чим, у відповідності до положення ст. 267 ЦК України, до винесення рішення ні одна із сторін не заявила про застосування судом позовної давності. Статтею 257 ЦК України, загальний строк позовної давності встановлено у три роки, а згідно правила ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. При таких обставинах, суд вважає, що позов підлягає частковому.

Outcome: partial