Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] акціонерного товариства „Транспортні комунікації-, Страхової компанії „Універсальна, третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідачів [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої в результаті ДТП. В позовній заяві вказує, що 13.11.2006 р. приблизно о 18:30 годин по вул. Чорновола в м. Рівне із сторони вул. Мірющенка, біля будинку № 15 по вул. Чорновола, [PERSON] переходила по пішохідній доріжці проїзну частину, в цей момент на неї було здійснено наїзд автомобілем [NUMBER], яким керував водій ЗАТ «Транспортні комунікації» [PERSON]. В наслідок ДТП вона отримала тяжкі тілесні ушкодження, в наслідок чого була змушена стаціонарно лікуватися в лікарні, витрачати кошти. В результаті отриманих тілесних ушкоджень вона змушена була користуватися милицями, отримала третю групу інвалідності. Отримані травми та їх наслідки завдали їй сильних душевних страждань, фізичний біль. Заподіяну мені моральну шкоду оцінює в 51000 грн. [PERSON] в наслідок ДТП завдав їй матеріальну та моральну шкоду керуючи автомобілем [NUMBER], що належить ЗАТ «Транспортні комунікації» де він працював водієм. Крім того, даний автомобіль був застрахований в Страховій компанії „Універсальна, яка у випадку ДТП має нести відповідальність передбачену Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Просить стягнути з відповідачів солідарно суду матеріальної шкоди та заподіяну їй моральну шкоду. * В судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали та просять суд стягнути з [PERSON] акціонерного товариства „Транспортні комунікації, Страхової компанії „Універсальна солідарно на користь [PERSON] суму матеріальної шкоди заподіяної дорожньо - транспортною пригодою в розмірі 2249,24 грн. та моральну шкоду, яку позивач оцінила у 51000 гривень. Представники відповідача [PERSON] акціонерного товариства „Транспортні комунікації- та Страхової компанії „Універсальна в судове засідання не зявилися про час і місце судового засідання повідомлялися належним чином. Заперечення проти позову не подали. Повідомлення про причини неявки відповідачів у суд не надійшло. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Третя особа без самостійних вимог на стороні відповідачів [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він дійсно керуючи автомобілем [NUMBER] скоїв ДТП в якому постраждала [PERSON] Вироком Рівненського міського суду він був засуджений за злочин передбачений ч. 2 ст. 286 КК України і був звільнений від відбування покарання на підставі Закону України „Про амністію. На момент скоєння ДТП він був працівником [PERSON] акціонерного товариства „Транспортні комунікації', в даний час він звільнився з роботи. Просить відмовити у задоволенні позову. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представників позивача, третьої особи, оцінивши докази та всі обставини справи у їх сукупності на підставі чинного законодавства, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково. Судом встановлено, що вироком Рівненського міського суду від 28 липня 2008 року встановлено, що 13 листопада 2006 року, о 18 год. 30 хв., [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER], рухаючись зі швидкістю 80 км\\год. по вул. Чорновола в м. Рівне зі сторони вул. Мірющенка в напрямку вул. Приходька, неправильно оцінивши обстановку та всупереч вимогам п. 12.3, 12.4, 18.1 Правил дорожнього руху України, не доїжджаючи до буд.. № 51 по вул. Чорновола, допустив наїзд на пішохода [PERSON], яка переходила проїзну частину на нерегульованому пішохідному переході, внаслідок чого остання отримала тілесні ушкодження у вигляді: консолідованого перелому кісток лонного з'єднання, крижової кістки справа з помірним зміщенням уламків; помірної деформації тазового кільця з помірним порушенням функції таза та з больовим синдромом при фізнавантаженні; консолідуючого перелому правого надколінника і внутрішнього виростку правої велико\-гомілкової кістки з наявністю металевих шурупів, комбінованої контрактури правого колінного суглобу з вираженим порушенням статико-динамічної функції правої нижньої кінцівки, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень по критерію стійкої втрати загальної працездатності не менш як на одну третину. На момент скоєння ДТП [PERSON], з вини якого заподіяна шкода, перебував у трудових відносинах з ЗАТ "Транспортні комунікації". Автомобіль "ВАЗ 21099" державний номерний знак [NUMBER] знаходився в оперативному управлінні відповідача. Згідно довідки Рівненської філії ВАТ "Страхова компанія "Універсальна" № 133 від 25 березня 2009 року, страхова виплата згідно страхового акту № оцв 0014 від 2 березня 2009 року становить 587 грн. 25 коп. і виплачена [PERSON] в повному обсязі 25 березня 2009 року. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до п. 2, 5 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Матеріальна шкода завдана потерпілій [PERSON] полягає у її витратах на лікування, які підтверджуються дослідженими в судовому засіданні документами і становлять 1661 грн. 99 коп. В судовому засіданні було встановлено, що дорожньо-транспортна пригода сталася в наслідок винних дій водія, який керував на законних підставах автомобілем, що належав відповідачу, а отже позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню, шляхом стягнення даної суми з ЗАТ "Транспортні комунікації", оскільки Рівненська філія ВАТ "Страхова компанія "Універсальна" свої зобовязання по сплаті потерпілій матеріальної шкоди виконала. Стосовно позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, суд вважає їх частково доведеними, оскільки моральна шкода полягає душевних та фізичних стражданнях, яких зазнала [PERSON] у зв'язку із травмою та лікуванням. Дана подія завдала їй тяжку непоправну фізичну та психологічну травму. [PERSON] після ДТП стала інвалідом третьої групи. В наслідок травми малого тазу вона не змогла народити дитину природним способом і змушена була народжувати шляхом здійснення кесарського розтину. В даний час моральні та фізичні страждання позивача продовжуються, оскільки вона вагітна другою дитиною і змушена буде народжувати дитину шляхом здійснення кесарського розтину. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні. За змістом частини першої статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 р., моральна шкода - це втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних наслідків, заподіяних фізичній або юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Згідно ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Зважаючи на ті докази, які були представлені позивачем при розгляді справи та зважаючи на те, що відповідач не відшкодував заподіяні ним збитки, суд оцінює моральну шкоду завдану [PERSON] в сумі 25000 гривень, що на думку суду є достатнім і справедливим. Крім того суд враховує, те, що 7 лютого 2006 року відповідач у справі - ЗАТ «Транспортні комунікації» уклало із страховою компанією «Універсальна» договір № 31-21/15/010 «Про погодження умов обов'язкового страхування цивільно-правової від повідальності власників наземних транспортних засобів» строком до 7 лютого 2007 року. Пунктом п. 2.1. укладеного ними страхового договору визначено, що об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності за цим договором є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно- правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоровлю, майну третіх осіб, що виникла внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Як встановлено судом, позивачка була травмована працівником ЗАТ «Транспортні комунікації» 13 листопада 2006 року, тобто в період дії договору страхування № 31-21/15/010 від 7 лютого 2006 року. Статтею 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо- транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Потерпілому відшкодовується також моральна шкода, передбачена пунктами 1, 2 частини другої статті 23 Цивільного кодексу України. Така шкода відшкодовується у встановленому судом розмірі відповідно до вимог статті 23 Цивільного кодексу України. При цьому страховик відшкодовує не більше ніж 5 відсотків ліміту, визначеного у пункті 9.3 статті 9 цього Закону. Різницю між сумою відшкодування, визначеною судом, та сумою, яка має бути відшкодована страховиком, сплачує особа, яку визнано винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригодиразі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). За таких обставин суд вважає за можливе стягнути з Страхової компанії „Універсальна на користь [PERSON] суму моральної шкоди в розмірі 2550 (дві тисячі пятсот пятдесят) гривень, що становить 5 % ліміту, визначеного у пункті 9.3 статті 9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Решту суми моральної шкоди стягнути з [PERSON] акціонерного товариства „Транспортні комунікації- на користь [PERSON] 22450 (двадцять дві тисячі чотириста пятдесят) гривень та суму матеріальної шкоди в розмірі 1661,99 гривень. Згідно зі ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Судовий збір в сумі 224,5 грн., витрати на ІТЗ судового процесу в сумі 30 гривень, підлягає стягненню на користь держави та судової адміністрації відповідно. На підставі викладеного, у відповідності до ст. ст. 1166, 1167, 1168, 1187 Цивільного Кодексу України, ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,

Outcome: approved