Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом в якому зазначила, що вона отримала в дарунок Уг частину квартиру [ADDRESS]. Іншим співвласником квартири є [PERSON] Квартира знаходиться в нежилому стані з вини відповідача. Через незадовільний стан квартири, вона вимушена знімати інше помешкання для проживання. В період з квітня 2008 року по березень 2009 року вона понесла витрати повязані з орендою житла в сумі 10140 грн. Вважає, що дані витрати вона понесла з вини відповідача і вважає дану суму шкодою яку їй завдав відповідач. Крім того, відповідач завдав їй моральних страждань через те, що вона позбавлена можливості користуватися своєю власністю та вимушена захищати свої інтереси в різних установах. Розмір моральної шкоди оцінила в 3000 грн. Також, вона понесла судові витрати, які складаються з судового збору в сумі 101,40 грн., витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн., 1500 грн. за надання правової допомоги та витрат за проведення експертизи в сумі 1200 грн. Позивача просила визначити порядок користування квартирою між співвласниками, виділити їй окремий рахунок на сплату комунальних послуг, стягнути з відповідача на її користь 10140 грн. матеріальної шкоди, 3000 грн. - моральної шкоди, та судові витрати. Ухвалою суду від 27.07.2010 року позов в частині виділення окремого рахунку на сплату комунальних послуг, за заявою позивачки, було залишено без розгляду. В судовому засіданні позивачка та її представник позов підтримали та просили вимоги задовольнити. Визначити порядок користування квартирою згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи. З урахуванням того, що на утриманні позивачки знаходиться малолітня дитина, яка проживає разом з нею, вона просила виділити їй кімнату більшої площі та балкон. В іншій частині позовні вимоги підтримали з підстав зазначених в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, вважав, що квартиру ділити не можна. В останнє судове засідання не зявився, хоча був належним чином повідомлений. Про причини своєї неявки суд не повідомив. Заслухавши осіб, які беруть участь у розгляді справи та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі договору дарування від 03.04.2008 року належить Уі частина квартири № 7 по вул.. Лавреньова в м. Херсоні. Власником іншої Уі частини квартири являється [PERSON], про що свідчить свідоцтво про право власності від 22.12.1994 року та рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 29.05.2007 року. Відповідно до ч. 2 ст. 355 ЦК України майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільні частковій власності, про що зазначено в ч. 1 ст. 364 ЦК України. Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України „Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок якщо виділ частки будинку в натурі неможливий, суд вправі за заявленим про це позовом встановити порядок користування відособленими приміщеннями (квартирами, кімнатами) такого будинку. У цьому разі окремі підсобні приміщення (кухня, коридор тощо) можуть бути залишені в загальному користуванні учасників спільної часткової власності. Порядок користування жилим будинком може бути встановлено також і між учасниками спільної сумісної власності. Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи за № 38 від 31.03.2010 року, виділ частки позивачки з спірної квартири є неможливий. На розгляд суду експерт запропонував один варіант визначення порядку користування квартирою між співвласниками, згідно якого одному із співвласників пропонується виділити жилу кімнату площею 17,3 кв.м. та балкон площею 0,9 кв.м., загальною площею 18,2 кв.м.; другому співвласнику жилу кімнату площею 12,0 кв.м. та кладову площею 0,4 кв.м., загальною площею 12,4 кв.м. В спільне користування співвласників пропонується виділити: коридор площею 7,6 кв.м., ванну площею 2,6 кв.м., вбиральню площею 1,0 кв.м., кухню площею 6,6 кв.м., загальною площею 17,8 кв.м. При визначені порядку користування квартирою суд приймає до уваги склад сімей співвласників. Так, згідно особового рахунку виданого ТОВ «Україна» від 21.08.2008 року в зазначеній квартирі зареєстрований лише [PERSON] Даних про те, що до складу його сімї входять інші особи у суду не має. Сімя [PERSON] складається з двох осіб - це сама позивачка та її малолітня донька [PERSON], [INFO]. Даних про те, що між співвласниками склався певний порядок користування квартирою у суду не має. На теперішній час в квартирі ніхто не проживає, оскільки квартира має не задовільний технічний стан для проживання. Тому з урахуванням того, що між співвласниками відсутні домовленості щодо порядку користування квартирою та те, що сімя позивачки складається з двох осіб, суд вважає, що їй підлягає виділу частина квартири, яка має більшу площу, а саме жила кімната площею 17,3 кв.м. та балкон площею 0,9 кв.м., загальною площею 18,2 кв.м. Суд вважає безпідставними вимоги позивачки в частині стягнення матеріальної та моральної шкоди, оскільки дії або бездіяльність відповідача не містять ознак завдання позивачці шкоди. Так позивачка вважає, що через відповідача вона несе витрати повязані з наймом іншого помешкання для проживання її сімї. В той же час, на момент придбання позивачкою даної квартири, вона вже перебувала в непридатному для проживання стані. Тому [PERSON] мала б передбачати відсутність можливості використовувати її для проживання. Даних про те, що [PERSON] якимось чином чинив перешкоди в користуванні позивачкою її власністю у суду не має. Матеріали справи містять дані, які навпаки свідчать, що відповідач таких перешкод не чинив. Про дані факти свідчать: рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 09.02.2009 року яким було вирішено спір за позовом [PERSON] до [PERSON] про вселення. З тексту рішення вбачається, що відповідач в судовому засіданні не заперечував проти вселення позивачки. Також непрямими доказами є акт обстеження квартири від 17.04.2009 року та висновок вищезазначеної судової будівельно-технічної експертизи. Ці документи свідчать, що працівники ТОВ «Україна» та експерт мали можливість обстежити квартиру. Як в судовому засіданні зазначила позивачка, саме вона допустила комісію ТОВ «Україна» та експерта до квартири. Суду не було надано доказів того, що в результаті спору між сторонами по справі, позивачка зазнала моральних страждань. Та обставина, що позивачка вимушена звернутися до суду за захистом своїх інтересів, не свідчить про наявність у неї моральних страждань і що ці страждання викликані протиправною бездіяльністю відповідача. Відповідач наділений правом, як власник частини квартири, заперечувати проти запропонованих йому варіантів визначення порядку користування квартирою. Тому позов в частині стягнення матеріальної та моральної шкоди задоволенню не підлягає в повному обсязі. Відповідно до ст.. 79 ЦПК України витрати на правову допомогу віднесені до судових витрат. Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею судові витрати, про що зазначено в ч. 1 ст. 88 ЦПК України. З урахуванням вимог постанови КМ України від 27.04.2006 року «Про граничні розміри компенсації витрат, повязаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави», суд вважає, що витрати на правову допомогу в сумі 1500 грн., які підтверджуються квитанціями, підлягають стягненню частково. Так згідно зазначеної постанови КМ України компенсація не повинна перевищувати суми, що обчислюється виходячи з того, що особі виплачується 40% розміру мінімальної заробітної плати за годину її роботи. Згідно квитанції від 10.11.2009 гору позивачка за послуги адвоката [PERSON] сплатила 1500 грн. Суд вважає, що даним адвокатом було витрачено близько 2 годин на надання правової допомоги - це 1 год. на складання позовної заяви та 1 год. на судове засідання за його участю. Станом на 10.11.2009 року мінімальна заробітна плата становила 744 грн. Від вказаної заробітної плати 40 % помножених на 2 год. роботи становить 595,2 грн. Дана сума і підлягає стягненню з відповідача. Крім того, оскільки даний спір стосується прав та інтересів обох сторін, то відшкодуванню з відповідача підлягають половина понесених позивачкою витрат, згідно принципу пропорційності, а саме: 50,70 грн. - судового збору, 60 грн. - витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, 600 грн. - % частина витрат за проведення судової будівельно-технічної експертизи. На підставі викладеного та

Outcome: partial