Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-02 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з зазначеним позовом, з уточненими вимогами, посилаючись на те ,що з відповідачем був зареєстрований брак 29.06.1979року, який рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя від 30 березня 2007року був розірваний. У період сумісного життя подружжя придбали автомобіль «Форд», який потім відповідачем після розірвання шлюбних відносин був проданий за 60 000гривень. Вважає, що так як автомобіль «Форд» був придбаний на сумісні гроші подружжя, в період шлюбних відносин , то на підставі ст.. 60-61,69 СК України підлягають розділу отримані відповідачем грошові кошти, від продажу автомобіля «Форд», а саме 60\~000гривень. Просила суд винести рішення , яким розділи сумісне майно подружжя - грошові кошти від продажу автомобіля «Форд», та стягнути з відповідача половину вартості спірного автомобіля 30\~000гривень, та судові витрати розмір яких вона не зазначила. Представник позивачки адвокат [PERSON], в обґрунтування вимог вказаних в позовній заяві суду пояснив. Між позивачкою та відповідачем був зареєстрований шлюб 29.06.1979 року, який був розірваний рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя 30 березня 2007року. За період сумісного життя, подружжя придбали автомобіль «Форд», який був зареєстрований на імя відповідача. 15 березня 2006року, відповідач без відома позивачки зняв з реєстрації спірний автомобіль, та продав його. Гроші були потрачені не на нужди сімї. У судовому засіданні від 09.11.2007року, відповідач пояснив, що спірний автомобіль був проданий за 60\~000гривень. Вважає, що відповідач у своїх поясненнях підтвердив за яку вартість був проданий спірний автомобіль, і тому на підставі вимог ст..60-61, 69 Сімейного кодексу України майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності, на яке вони мають право на розподіл. Просив позов задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача адвокат [PERSON] позов не визнав . Підтвердив факт придбання сумісно подружжям [PERSON] автомобілю «Форд», але відповідач вже не помятає за яку вартість був придбаний цей автомобіль, та за яку вартість був цей автомобіль проданий. Гроші він витратив на дітей. Вважає, що позовні вимоги [PERSON] базуються на припущеннях, є надуманими. Суд заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи доказами, якими вони обґрунтовують свої вимоги та доводи, вважає, що у позові [PERSON] необхідно відмовити в повному обсязі з таких підстав. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На порушення своїх обовязків, передбаченого ст. 10 ЦПК України, позивачка [PERSON] та її представник адвокат [PERSON], щодо доведення підстави свого позову, не довели тих обставин, за яку вартість був придбаний спірний автомобіль «Форд» та за яку вартість був цей автомобіль проданий. Сторона не заявляла клопотання про проведення заочної автотоварознавчої експертизи автомобіля «Форд». Судом встановлено, що відповідно до довідки 2 відділення РЕР м. Маріуполя при УДАЇ ГУМВС України в Донецькій області №9/5 -2440 від 14.112008року - 15 березня 2006року відповідач зняв з реєстрації автомобіль «Форд Транзит» (а.с. 115) Відповідно до розяснень постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» п.30- рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є обєктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч.1 ст. 63, ч.1 ст. 65 СК України. У випадках коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого подружжя і не в інтересах сімї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі. П.22 вищевказаної постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007року , передбачено, що поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст.. 372 ЦК України. Вартість майна , що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди виходячи з дійсної її вартості на час розгляду справи. Посилання представника позивачки на пояснення відповідача у судовому засіданні від 09.11.2007року,не можуть бути прийняті судом як докази того, що відповідач продав спірне майно за 60\~000гривень. Відповідно до ст.. 57 ЦПК України - доказами є будь які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин,що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків , показань свідків, письмових доказів, речових доказів, висновків експертів. Ст.. 58 ЦПК України передбачує, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування - ст. 59 ЦПК України) Відповідач [PERSON], давав пояснення у судовому засіданні як сторона по справі - відповідач , а ні як свідок, а тому його пояснення не можуть бути прийняті судом як докази по справі. Позивачка не довела суду доказів дійсної вартості спірного майна, та доказів ,що саме за 60\~000гривень відповідач продав спірне майно , а гроші витратив не в інтересах сімї .

Outcome: dismissed