Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-15 00:00:00

13.05.2010 року до Кузнецовського міського суду звернулась [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] з вимогою стягнути з нього аліменти на її користь на утримання їх сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до повноліття дитини. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 24.10.2004 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від спільного сімейного життя у них є син [PERSON], [INFO], який проживає з нею. Відповідач не бажає добровільно матеріально утримувати сина, який потребує матеріальної допомоги. З відповідача по виконавчих листах ніяких стягнень не проводиться. У судовому засіданні відповідач [PERSON] подав заперечення проти позову. Вважає вимоги позивачки необґрунтованими, оскільки весь час належним чином виконував батьківські обовязки, утримував сина. Син є доглянутим, забезпечений всім необхідним для нормального розвитку. Жодного доказу про те, що він ухиляється від утримання сина суду не надано. Під час шлюбу сторонами придбана квартира. За договором про іпотечний кредит сторонам надано кредит в сумі 75750 грн. строком до 21.08.2017 року. Боргові зобовязання по договору покладені на нього і тому він несе додаткові витрати по сплаті кредиту у розміні 1087 грн. в місяць та комунальні послуги по утриманню цієї квартири. Його середня заробітна плата становить 4300 грн. Вказує на те, якщо з нього будуть стягнуті аліменти в розмірі 1/3 частини доходу, він буде отримувати зарплату, яка не зможе забезпечити його належними умовами проживання. Просить задовольнити позовні вимоги [PERSON] частково, а саме стягнути з нього на користь позивача аліменти на утримання сина у розмірі 1/6 частки від заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до повноліття дитини. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала повністю, у поясненнях послалась на обставини, якими обґрунтовувала позов та додала, що син [PERSON] знаходиться на обліку у лікарів з діагнозом вітіліго. Даний лікарями діагноз був встановлений лише у 2010 році, проте її син хворіє вже давно. У лікарню раніше не зверталась, оскільки разом з чоловіком витрачала кошти на ремонт квартири. На даний час вона зрозуміла, що дитина потребує першочергового піклування. На утримання дитини у місяць витрачає близько 1500-2000 грн. Відповідач [PERSON] здорова людина, на утриманні інших дітей не має. Представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі, у своїх поясненнях суду послався на обставини, яким обґрунтовував позов, вказав на необхідність витрат повязаних з діагностикою та лікуванням дитини. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частково, а саме погодився на стягнення з нього аліментів у розмірі 1/6 частки від його заробітку, у поясненнях послався на обставини викладені у запереченнях на позов. Повідомив, що у сина [PERSON] давно були виявлені симптоми вітіліго, однак він з позивачем до лікарів не звертались. Такі ж симптоми є і у позивача. Вважає, що [PERSON] звернулась до лікарні для обстеження сина, щоб збільшити розмір аліментів. На поставлені запитання відповів, що є здоровою людиною, на утриманні інших осіб не має. Його заробітна плата становить близько 4000 грн. З них він виплачує кредит за квартиру у сумі близько 1086 грн. щомісяця, сплачує комунальні послуги за цю квартиру, а також дає близько 200 грн. своїм батькам як плату за квартиру і на харчування. Після розірвання шлюбу з позивачем на сина витрачає близько 400 грн. щомісяця. Представник відповідача [PERSON] позовні вимоги не визнав, підтримав позицію відповідача. Допитаний як свідок [PERSON], показав, що його син [PERSON] завжди зароблені кошти витрачав на сімю. [PERSON] вважає здоровою дитиною. Позивач ніколи раніше не лікувала внука [PERSON] і ніколи не зверталась за грошовою допомогою на його лікування. Його син на даний час проживає з ним. Останній участі в оплаті комунальних послуг не бере. Суд, вислухавши пояснення сторін, допитавши свідка, дослідивши наявні в справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується дослідженою у судовому засіданні копією свідоцтва про народження серії 1-ГЮ № 020022, виданого 15.11.2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Кузнецовського міського управління юстиції Рівненської області. [PERSON] працює електромонтером з обслуговування електроустаткування електростанцій на ВП РАЕС ЕЦ № 19415, має середньомісячний заробіток у сумі 6456 грн., що підтверджується копією довідки № 5188 від 11.05.2010 року про заробітну плату, видану ВП «РАЕС» ДП НАЕК «Енергоатом». Беручи до уваги дану обставину, суд вважає, що він може надавати матеріальну допомогу сину [PERSON], проте її не надає. Посилання відповідача на те, що він надає матеріальну допомогу сину у сумі близько 400 грн. щомісяця у судовому засіданні іншими доказами не підтверджено. Згідно з довідкою Житлово-експлуатаційної дільниці № 2 м. Кузнецовська № 617 від 06.05.2010 року, [PERSON] проживає разом з матірю [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У разі ухилення від цього обовязку кошти на утримання стягуються в судовому порядку. Відповідно до ст.183 Сімейного Кодексу України, частка від заробітку (доходу) відповідача, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів, суд у відповідності до ст.182 Сімейного Кодексу України враховує обставини, зокрема, матеріальне становище та стан здоровя платника аліментів та дитини. Так, суд враховує, що відповідно до рішення ЛКК № 501 від 08.06.2010 року [PERSON], [INFO], має діагноз вітіліго та знаходиться на облуку у лікаря дерматолога. Потребує консультації та обстеження у центрі «Вітіліго» у м.Києві. Проте суд зважає на те, що до цього часу дитина не лікувалась, курс лікування лікарями не встановлено, сторонами не надано суду інформації про тяжкість хвороби та відповідно до ст. 185 СК України, витрати на дитину повязані з її хворобою відносяться до додаткових витрат на дитину і не відносяться до аліментів. Суд зважає на посилання відповідача на те, що він несе витрати за зобовязаннями до договору кредиту № Ф1-07/55831-92 від 22.08.07, укладеного відповідачем філією «Північно-Західне РУ» АТ «Банк «Фінанси та Кредит», відділення № 17. За умовами договору відповідач зобовязався прийняти, належним чином використати та повернути кредит у сумі 75750 грн., а також сплатити відсотки за користування кредитом у розмірі 12% річних до 21.08.2017 року. Згідно з довідкою АТ «Банк «Фінанси та Кредит» № 101/17 від 11.05.10, станом на 11.05.10 заборгованість по цьому договору [PERSON] становить 63\~403,59 грн. Проте суд, не враховує дану обставину, як таку, що має істотне значення. Суд виходить з того, що відповідно до ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. А тому, при покладанні на себе додаткових грошових зобовязань батьки повинні враховувати дану обставину і не допускати випадків порушення прав та інтересів їхніх дітей. Враховуючи викладене, суд рахує за доцільне стягнення аліментів проводити в розмірі 1/4 заробітку (доходу) відповідача. Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України, сума стягнення аліментів на користь позивача підлягає до негайного виконання На підставі викладеного,

Outcome: partial