overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визначення ідеальних часток, посилаючись на те, що квартира [ADDRESS] згідно свідоцтва про право власності на житло від 11.04.1997 року на праві спільної сумісної власності належить [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. 17.10.2009 року [PERSON] померла, на належну їй частку у спільній сумісній власності вищезазначеної квартири відкрилась спадщина. Відповідно до заповіту від 31.10.1997 року мати позивача - [PERSON] належну їй частку у квартирі заповідала [PERSON] Оскільки частки співвласників квартири визначені не були, позивач не має можливості отримати спадщину. Просить визначити ідеальні частки на квартиру [ADDRESS] за [PERSON], [PERSON] та померлою [PERSON] по 1/3 частині за кожним. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявилися, надали суду заяви про розгляд справи без їх участі, позов визнають в повному обсязі та не заперечують проти його задоволення. Представник третьої особи - Приватного підприємства Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, при вирішенні справи покладається на розсуд суду. Суд, враховуючи наявність у справі достатніх матеріалів, вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності відповідачів та представника третьої особи, що не зявилися. Заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] згідно свідоцтва про право власності на житло від 11.04.1997 року на праві спільної сумісної власності належить [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с.8). 17.10.2009 року [PERSON] померла (а.с.6), на належну їй частку у спільній сумісній власності вищезазначеної квартири відкрилась спадщина. Відповідно до заповіту від 31.10.1997 року мати позивача - [PERSON] належну їй частку у квартирі заповідала [PERSON] (а.с.7). Так як частки кожного із співвласників визначені не були, позивач не має можливості прийняти спадщину після померлої [PERSON] Згідно ч.2 ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що зареєстрували шлюб з відповідачем 05 травня 1985 року. Шлюб у обох сторін перший. Від шлюбу мають дітей, які на даний момент досягли повноліття і проживають разом з нею. Причиною розпаду сімї стало постійні непорозуміння, відсутність спільної думки щодо вирішення звичайних побутових питань. Все це спонукало до повного розриву їх відносин. Вони проживають окремо з травня 2002 року. Їх сімя остаточно розпалася, а шлюб існує формально. Збереження шлюбу є неможливим та суперечить її інтересам. Просить шлюб укладений між нею та відповідачем [PERSON] розірвати. Позивач в судовому засіданні позовну заяву підтримала в повному обсязі, підтвердивши обставини викладені в ньому. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, при цьому пояснив, що дійсно їх сімя розпалась і він погоджується на розірвання шлюбу. Однак в майбутньому має намір звернутися до суду із позовом про поділ спільного майна подружжя, оскільки в добровільному порядку майновий спір між ними не вирішений. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 05 травня 1985 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб. Від сумісного життя у них народилося двоє дітей: син [PERSON] та донька Уляна, які на час розгляду справи в суді досягли повноліття. З травня 2002 року сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, не повязані спільним побутом, у них різні бюджети. Причиною розладу є сварки, що виникають на ґрунті різних характерів та поглядів на життя, відсутність взаєморозуміння. Враховуючи відсутність у сторін бажання зберегти сімю, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе і збереження сімї суперечить їх інтересам, а тому шлюб слід розірвати. Сплату державного мита при оформленні свідоцтва про розірвання шлюбу в органах РАГСу, слід покласти на позивача, оскільки вона бажає їх нести.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-16 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась в суд з позовом до виконавчого комітету Лубенської міської ради про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно. У позові вказала, що їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 17.01.1991 року належить домоволодіння, розташоване в м. Лубнах по вул. Парковій,48. На території вказаного домоволодіння вона самовільно, без дозволу побудувала сарай Д. Позивачка стверджує, що сарай побудований нею без порушень норм та правил забудови, тому прохає суд визнати за нею право власності на цю самочинно збудовану господарчу будівлю. У судовому засіданні позивачка вимоги своєї позовної заяви підтримала, прохає їх задовольнити. Представник відповідача - виконавчого комітету Лубенської міської ради щодо задоволення позовних вимог не заперечує. Представники третіх осіб управління містобудування та архітектури виконкому Лубенської міської ради, КП «Лубенське МБТІ» в судове засідання не з»явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені завчасно, направили до суду письмові заяви з проханням розглянути справу без їх участі. Заперечень щодо позову [PERSON] не мають. Суд вирішив можливим розглянути справу у відсутності представників третіх осіб, на підставі наявних у справі доказів. З'ясувавши обставини справи, заслухавши пояснення позивачки, представника відповідача, дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже забудоване нерухоме майно. Судом встановлено, що позивачці [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 17.01.1991 року належить домоволодіння, розташоване в м. Лубнах по вул. Парковій,48 (а.с.5). У звязку з виниклою необхідністю позивачка самочинно на території вказаного домоволодіння побудувала сарай Д, вартістю 5280 (а.с.7). Управлінням містобудування та архітектури виконавчого комітету Лубенської міської ради була складена справа на [PERSON] по оформленню права власності на прибудову до будинку, згідно якої підтверджено факт наявності самочинно збудованого сараю за адресою м. Лубни, вул. Паркова,48 (а.с.8-15). Згідно висновку начальника управління містобудування та архітектури, сарай побудований з незначними порушеннями норм та правил забудови, викопіровка погоджена з відповідними службами міста в установленому порядку без додаткових пропозицій та доповнень (а.с.10). Враховуючи вищевикладене, відсутність спору, суд вважає, що вимоги позивачки підлягають задоволенню. Оплату судових витрат взяла на себе позивачка і не прохає їх стягувати з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-16 00:00:00

28.05.2010 року, позивач звернувся до суду в вказаним позовом яким просить суд стягнути з відповідача заборгованість за надані послуги з теплопостачання у розмірі 2449,99 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що відповідач [PERSON] разом зі своєю сім»єю проживає у [INFO], площею 57,99 м.кв., та користується послугами з теплопостачання для опалення та гарячого водопостачання. Особовий рахунок оформлений на імя відповідача. Згідно до вимог ст.67 ЖК України, та п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими Постановою КМУ від 21.07.2005р., №630, відповідач зобовязаний щомісяця сплачувати за теплову енергію за тарифом, цей обовязок він не виконує. Вказаний обов»язок відповідач належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 01.04.2010р. у відповідача виникла заборгованість у розмірі 2449,99 грн., яку позивач і просить стягнути з відповідача, оскільки в добровільному порядку він це зробить відмовляється, та судові витрати у розмірі 30 грн., крім того слухати справу у відсутність їхнього представника. Відповідач, як на попередній розгляд справи, так і на судове засідання не зявився, письмових пояснень суду не надав, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. На підставі цього суд приходить до висновку про заочний розгляд справи відповідно до ст..224 ЦПК України. Суд, дослідив, оцінив, проаналізував всі зібрані по справі докази у їх сукупності і прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав, що дійсно відповідач повинен був сплатити 2449грн. 99коп. грн. на користь позивача за надані позивачем послуги, але добровільно цього не зробив. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і в строк згідно закону чи договору. Вищенаведене підтверджується письмовими матеріалами справи. Оскільки позов задовольняється, то з відповідача слід стягнути на користь БРПТМ «Райтепломережа» витрати, повязані зі сплатою інформаційно-технічних витрат. На підставі ст.ст. 11, 526 ЦК України, 64,67, ЖК України, ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004р.,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-16 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 18.02.2006 року. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дочок. На даний час позивачка просить розірвати шлюб, так як сворити дружню сім'ю за час спільного проживання в шлюбі не змогли, сімейне життя з відповідачем не склалося, фактично сім'я існує формально. Шлюбні стосунки припинені . У відповідача інша сімя. Спору про розподіл спільного майна немає . В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала і просила їх задовольнити Відповідач в судовому засідання позов визнав в повному обсязі та просив його задовольнити та зазначив, що вони разом давно не живуть шлюб існував тільки формально. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено і не заперечується сторонами, щосторони шлюбних відносин не підтримують та проживають окремо, спільного господарства не ведуть, сім'я фактично розпалася і збереження цієї сім'ї уже неможливо. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За таких підстав, суд вважає можливим розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] Витрати покласти на позивача звільнивши від витрат відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-16 00:00:00

Позивач [PERSON] 31 травня 2010 року звернулася до суду із позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання зеповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі, в розмірі 767 грн., щомісячно до досягнення ними повноліття. В обгрунтування вимог зазначала, що 25 квітня 2004 року між нею та відповідачем було укладено шлюб у відділі РАЦС Тернопільського міського -правління юстиції Тернопільської області, в якому в них народилися діти - [PERSON], 30.09.2004р. та [PERSON], 02 червня 2008 р. Відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дітей, вона знаходиться у відпустці по догляду за дітьми, ніде не працює та їй важко одній повністю утримувати двоє дітей, в звязку з чим вона змушена звернутися до суду. Просить ухвалити рішення, яким стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 767 грн., щомісячно до досягнення ними повноліття. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, зіславшись на обставини, викладені в позовній заяві. Просить позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково. Вказав, що він розуміє, що дітям потрібно допомагати і що це його обов»язок, він буде сплачувати аліменти коли в нього буде заробіток, оскілки в нього нерегулярний, мінливий заробіток. Заслухавши пояснення сторін, зясувавши дійсні обставини справи, права та обовязки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. Як вбачається із свідоцтв про народження [PERSON], 30.09.2004р.н., та [PERSON], 02 .06.2008 р. н. Батьками дітей є [PERSON] та [PERSON] - сторони по справі. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні було встановлено, що діти проживають разом з позивачем та знаходяться на її утриманні. Відповідач ухиляється від виконання даного обовязку, матеріальну допомогу на утримання дітей не надає. При визначенні розміру аліментів суд враховує розмір прожиткового мінімуму, матеріальне становище сторін, наявність на утриманні у відповідача інших неповнолітніх дітей, стан здоровя дітей, стан здоровя відповідача, та інші обставини, що мають істотне значення. В звязку з вищенаведеним суд приходить до висновку, що позов є підставним, підлягає до задоволення та з відповідача слід стягувати аліменти в користь позивачки [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] щомісячно в розмірі 350 грн. на кожну дитину, яка підлягає індексації відповідно г,цо закону, починаючи з 31 травня 2010 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до ст. 367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-16 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом про стягнення з відповідача, який проживає [INFO], заборгованості по оплаті за спожиту теплову енергію 1646, 46 грн. за період жовтня 2004 року-квітня 2005 року, жовтня 2003 року-квітня 2007 року. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала, пояснивши, що відповідачем порушені норми житлового законодавства, станом на квітень 2007 року за відповідачем рахується заборгованість за надані послуги з теплопостачання на вищевказану суму. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, хоча про час та місце судового засідання був належним чином повідомлений. Суд вважає, що наявних в матеріалах справи доказів достатньо для ухвалення заочного рішення у відсутності відповідача, який не зявився. З довідки відповідача б/н від 18 лютого 2010 року вбачається, що відповідач, який проживає [INFO], заборгував підприємству суму 1646 грн. 46 коп. за надані послуги з теплопостачання за період жовтня 2003 року - квітня 2007 року. В силу положень ст.ст. 257, 267 ЦК України загальна позовна давність тривалістю у три роки застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Відповідно до ст.68 ЖК України наймач зобовязаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позов є обґрунтованим, оскільки відповідач несплатою комунальних послуг порушив вимоги житлового законодавства, стягненню підлягає заявлена сума заборгованості. На підставі викладеного, ст.ст. 66, 68, 161 ,191 ЖК України, ст.ст. 257, 267 ЦК України

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-16 00:00:00

До суду звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати їх шлюб, посилаючись на те, що з відповідачем вони зареєстрували шлюб 20 грудня 2008 року у відділі РАГС по м.Харкову №2 Харківського міського управління юстиції. Від шлюбу мають неповнолітню доньку Ангеліну, [INFO] Сімейне життя не склалось, так як з часом сторони втратили почуття взаємної любові та поваги, почали сваритись, перестали розуміти одне одного. Шлюбно-сімейні відносини припинені з серпня 2009 року. Сторони не ведуть спільного господарства, мають окремий бюджет, проживають окремо. Майновий спір відсутній, дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати з позивачкою. У попередньому судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги. Відповідач проти розірвання шлюбу не заперечував. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Згідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення, у разі визнання позову, проводиться у порядку, встановленому ст.ст. 174-175 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 20 грудня 2008 року в відділі РАГС по м.Харкову Харківського міського управління юстиції м.Харкова, актовий запис №2056. Сторони не підтримують шлюбно - сімейні стосунки, не ведуть спільне господарство, мають окремий бюджет, проживають окремо. Сторони вважають, що зберегти сім′ю неможливо. Майновий спір відсутній, дитина залишиться проживати з позивачкою. Таким чином, визнання відповідачем пред′явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-16 00:00:00

27.04.2010 р. до суду заявлено цей позов. В судовому засіданні ухвалено про заочний розгляд справи. Позивачка вимоги позову підтримала повністю, просила розірвати шлюб через відсутність любові, поваги, взаєморозуміння, спільних життєвих інтересів; п'ять років вони разом не живуть, подружніх стосунків не підтримують, миритися позивачка не бажає, неповнолітня дитина проживатиме з нею, спірного майна немає. Відповідач на розгляд справи не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, про що свідчить розписка (а.с.17), клопотань про відкладення розгляду справи не заявляв. За таких обставин суд визнає, що сім`я сторін розпалася остаточно, а тому їх шлюб необхідно розірвати на підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, як такий, що суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-16 00:00:00

Первомайський міжрайонний прокурор звернувся з заявою в інтересах Первомайської міської ради та її виконавчого комітету Миколаївської області про визнання спадщини, що залишилась після смерті [PERSON], яка складається з незакінченого будівництвом житлового будинку, розташованого за адресою: м. Первомайськ, вул. Чернишевського, 2, відумерлою та передання вказаного нерухового майна територіальній громаді м. Первомайська. В обґрунтування позовних вимог прокурор зазначив, що перевіркою, проведеною Первомайською міжрайонною прокуратурою Миколаївської області у виконавчому комітеті Первомайської міської ради, встановлено, що 26 травня 2009 року померла [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина, яка складається з вищезазначеного нерухомого майна, яке належить спадкодавцю на підставі договору купівлі-продажу від 28.04.2006 р. № 895. Спадкове майно, що залишилось після смерті [PERSON], не було успадковане протягом встановленого законом строку жодною особою. Невизначеність правового статусу вищезазначеного майна на теперішній час веде до його руйнування, що суперечить державним інтересам. В судовому засіданні прокурор підтримав свої вимоги та просив визнати спадщину, що залишилась після [PERSON] та складається з незакінченого будівництвом житлового будинку, розташованого за адресою: м. Первомайськ, вул. Чернишевського, 2, відумерлою, та передати вказане нерухоме майно територіальній громаді м. Первомайська. Представник Первомайської міської ради також просила визнати спадщину, що залишилась після [PERSON] та складається з незакінченого будівництвом житлового будинку, розташованого за адресою: м. Первомайськ, вул. Чернишевського, 2, відумерлою, та передати вказане нерухоме майно територіальній громаді м. Первомайська. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1277 ЦК України спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. Згідно довідки Первомайського МБТІ № 75 від 18 травня 2010 р., обєкт нерухомого майна незавершений будівництвом житловий будинок по вул.. Чернишевського, 2 в м. Первомайську, числиться за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу обєкта незавершеного будівництва, посвідченого [PERSON], приватним нотаріусом Первомайського міського нотаріального округу від 28.04.2006 р., реєстр № 895 (а.с. 3; 8-9) Згідно копії свідоцтва про смерть, [PERSON] померла 26 травня 2009 р. (а.с. 5) Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або проголошення її померлою, а тому суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-16 00:00:00

Представник Житомирської психіатричної лікарні №1 просить суд госпіталізувати [PERSON], [INFO], у психіатричний стаціонар для лікування без згоди останнього у звязку із наявністю у нього тяжкого психіатричного розладу, який обумовлює його небезпеку для себе і оточуючих. Законний представник [PERSON], його мати, [PERSON] звернулася до суду із заявою про розгляд справи у його відсутності доставлений у медичний заклад каретою швидкої допомоги за направленням дільничного лікаря психіатра. Згідно із висновком психіатричною лікарсько - консультативною комісією № 707 від 15 червня 2010 року [PERSON] по психічному стану не може приймати участь у судовому засіданні. Суд вважає за можливе ухвалення рішення на підставі наявних справі доказів. Заслухавши пояснення учасників судового засідання, вивчивши матеріали даної та амбулаторних справ, судом з'ясовано, що [PERSON] в даний час знаходиться в стані тяжкого психічного розладу з ауто агресивними тенденціями, потребує примусової госпіталізації в умовах психіатричного стаціонару, так як становить небезпеку для себе і оточуючих. На підставі викладеного та

Outcome: approved