Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить передати в заклад [PERSON] Банку шляхом вилучення у відповідача [PERSON] належне йому на праві власності заставлене майно, а саме: автомобіль ВАЗ 21063, 1990 року випуску, тип ТЗ - седан легковий, номер кузова/ шасі - ЧТФ 210630М2471198, реєстраційний № [NUMBER], що належить йому на праві власності та в рахунок погашення заборгованості за договором № [NUMBER] від 24.04.2008 року, звернути стягнення на зазначений автомобіль, шляхом продажу його Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приват Банк» з укладенням від імені відповідача договору купівлі - продажу з іншою особою - покупцем, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України. Мотивуючи свої вимоги позивач вказує, що 24 квітня 2008 року між Публічним акціонерним товариством «Приват Банк» та [PERSON] укладено кредитно - заставний договір № НЕК\\УА [NUMBER]. Відповідно до умов якого [PERSON] зобовязався надати Відповідачу кредит у розмірі 10364, 90 грн. на термін до 24.04.2013 року. Відповідач, в свою чергу, зобовязувався повернути кредит та сплатити за користування кредитними коштами відсотки та інші платежі, щомісячними платежами. Однак, відповідач в порушення умов договору свої зобовязанння належним чином не виконав, в звязку з чим має заборгованість перед Банком, яка складає 15226,22. В забезпечення виконання зобов»язань за кредитним договором відповідач надав в заставу автомобіль автомобіль ВАЗ 21063, 1990 року випуску, тип ТЗ - седан легковий, номер кузова/ шасі - ЧТФ 210630М2471198, реєстраційний № [NUMBER], що належить йому на праві власності. Тому, відповідно до умов договору застави звернення стягнення на предмет застави за вибором заставодержателя може здійснювати шляхом продажу предмета застави із укладенням договору купівлі - продажу з іншою особою. Відповідач в судове засідання не з'явився, був належно повідомлений про час і місце судового засідання, причину неявки не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено, що 24 квітня 2008 року між Публічним акціонерним товариством « Приват Банк» та [PERSON] укладено кредитно - заставний договір № НЕК\\УА [NUMBER]. Відповідно до умов якого [PERSON] зобовязався надати Відповідачу кредит у розмірі 10364, 90 грн. на термін до 24.04.2013 року. Відповідач, в свою чергу, зобовязувався повернути кредит та сплатити за користування кредитними коштами відсотки та інші платежі, щомісячними платежами. Однак, відповідач в порушення умов договору свої зобовязання належним чином не виконав, в звязку з чим має заборгованість перед Банком, яка становить - 15226,22, що складається з заборгованості за кредитом в сумі 10223,39 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 1569,02 грн., заборгованості по комісії за користування кредитом в сумі 1402,18 грн., заборгованості за прострочену комісію в сумі 539, 25 грн., та пені за несвоєчасне виконання зобовязань за договором в сумі 3343,61 грн. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором відповідач надав в заставу автомобіль ВАЗ 21063, 1990 року випуску, тип ТЗ - седан легковий, номер кузова/ шасі - ЧТФ 210630М2471198, реєстраційний № [NUMBER], що належить йому на праві власності. Відповідно до умов договору застави звернення стягнення на предмет застави за вибором заставодержателя може здійснювати шляхом продажу предмета застави із укладенням договору купівлі - продажу з іншою особою. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокове повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів належних йому відповідно до ст. 1048 БЦС України. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобовязання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Згідно ст. 590 ЦК України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду. На підставі вищевикладеного суд, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Крім того, суд дійшов висновку, що відповідно до ч.І ст. 88 ЦПК України, якою передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені останнім судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved