Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-05 00:00:00

До суду звернувся позивач [PERSON] з вищевказаним позовом до відповідачів [PERSON] сільської ради Новоград-Волинського району та [PERSON] районної державної адміністрації. Свої вимоги обґрунтовує тим, що він є власником нерухомого майна, що знаходиться за адресою: вул. Шепетівське шосе, буд 106 с. Майстрів Новоград-Волинського району. Земельна ділянка на якій знаходиться будинок, попередніми власниками у власність оформлена не була, державний акт на право власності не видавався. Після оформлення права власності на нерухоме майно, звернувся до органів місцевого самоврядування, а саме до відповідачів по справі для виділення йому землі для обслуговування будинку. Відповідачами йому було відмовлено в звязку з відсутністю коштів в бюджеті. Тому звернувся до суду з позовом та просить суд визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 0,25 га. для обслуговування житлового будинку, розташованого за адресою: Новоград-Волинський район с. Майстрів вул. Шепетівське шосе, 106, та зобовязати [PERSON] сільську раду видати Державний акт на земельну ділянку, площею 0,25 га розташовану за вказаною адресою. В судовому засіданні позивач уточнив свої позовні вимоги, просить суд визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 0,25 га для обслуговування житлового будинку, розташованого за адресою: Новоград-Волинський район с. Майстрів вул. Шепетівське шосе, 106. Представник відповідача [PERSON] райдержадміністрації позов визнав та просив його задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради в судове засідання не зявився, клопотань про слухання чи відкладення слухання справи суду не надав, а тому враховуючи думку учасників процесу суд ухвалив проводити розгляд справи без участі відповідача. Представник третьої особи позов підтримала та також просила його за задовольнити. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Підстави та порядок одержання земельних ділянок у власність громадянами визначено нормами Земельного Кодексу України, а саме нормами ст.,ст.116,118 цього Кодексу. За ст.116 Земельного Кодексу України громадяни набувають право власності на земельну ділянку за рішенням органів виконавчої влади, зокрема шляхом одержання земельних ділянок в межах норм безплатної приватизації, визначених цим Кодексом. За ст.118 ЗК України громадянин, зацікавлений в одержанні безплатно у власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд у межах норм безплатної приватизації подає заяву до відповідної районної державної адміністрації, яка розглядає заяву і в разі згоди на передачу земельної ділянки у власність надає дозвіл на розробку проекту її відведення, який у свою чергу погоджується з органом по земельних ресурсів, природоохоронним і санітарно-епідеміологічним органами, органом архітектури та повертається на розгляд відповідної місцевої державної адміністрації, якою і приймається остаточне рішення про передачу земельної ділянки у власність. У разі відмови органу виконавчої влади у передачі земельної ділянки у власність це питання вирішується у судовому порядку. З матеріалів справи вбачається, що на час реєстрації договорів купівлі-продажу [PERSON] квартир №1, 2 житлового будинку №106 км по вул. Шепетівське шосе, Новоград-Волинського району, Житомирської області, 30.04.2009 року /а.с.18,22/, у останнього виникло право на одержання земельної ділянки у приватну власність в межах норм безоплатної приватизації, визначених Земельним Кодексом України для будівництва і обслуговування цього жилого будинку та господарських будівель де розташовані ці квартири і який складається саме з цих двох квартир, яке не будо визнано [PERSON] районною державною адміністрацією та [PERSON] сільською радою Новоград-Волинського району за зверненням [PERSON] і тому це право підлягає визнанню у судовому порядку. При вирішенні питання про передачу у власність земельної ділянки особам, які придбали житловий будинок, будівлю або споруду, у разі, коли розмір земельної ділянки договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди не визначено, необхідно дотримуватися ст. 120 ЗК України та ст. 377 Цивільного кодексу України, відповідно до яких до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка необхідна для їх обслуговування, і не може за рішенням суду переходити у розмірах, що перевищують необхідні для їх обслуговування. Причому право власності на таку земельну ділянку переходить без зміни цільового призначення. Згідно ст. 121 ЗК України, громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для обслуговування жилого будинку в розмірі 0,25 га. Таким чином, аналізуючи вищезазначені норми Закону, враховуючи, що позивач є власником двох квартир, а тому і власником всього будинку, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved