Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-17 00:00:00

До Малинського районного суду надійшла позовна заява Кредитної спілки „[PERSON] Україна з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення солідарно заборгованості за договором кредиту в розмірі 25287 гривень 44 копійки. Представник позивача в судове засідання не зявився. Від позивача надійшла заява в якій позивач вказав, що позов підтримує в повному обсязі та просить розглядати справу без участі представника. Відповідачі в судове засідання не зявились, хоча належними чином повідомлені про час і місце розгляду справи. Про причини неявки суд не повідомили. У звязку з цим справа розглядається за правилами ст. ст. 224-233 ЦПК України. Суд, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, та дослідивши надані сторонами докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 27.12.2007 року між Кредитною спілкою „[PERSON] Україна та [PERSON] було укладено договір кредиту № 383-07к Ма/Жт (а.с. 5-7), відповідно до якого кредитна спілка зобовязувалась надати [PERSON] кредит в розмірі 10000 гривень із сплатою 0,1918% за кожен день користування кредитом. Згідно пункту 2.1. договору кредиту (а.с. 6) кредит надавався на 36 місяців. 27 грудня 2007 року вищевказана сума була надана [PERSON], що підтверджується видатковим касовим ордером (а.с. 9). Вказаний договір свідчить про те, що між сторонами склались договірні відносини з надання кредиту, які регулюються § 1 та §2 глави 71 Цивільного кодексу України. Згідно статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. В статтях 1049, 1050 Цивільного кодексу України зазначено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Крім того відповідно до статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Цій статті відповідає пункт 6.2. договору (а.с. 7) в якому зазначено, що за порушення терміну повернення отриманого кредиту та прострочення сплати суми процентів за користування кредитом більше як 30 календарних днів, позичальник сплачує спілці пеню в розмірі 1% від загальної суми неповернутого кредиту за кожен день прострочення. Згідно розрахунку (а.с. 10): - сума неповернутого кредиту становить 9420 гривень 58 копійок; - відсотки за користування кредитом становлять 8220 гривень 62 копійки; - пеня за несвоєчасне виконання зобовязання становить 7646 гривень 53 копійки. Суд вважає, що позивач, відповідно до статей 611, 1049, 1050 та 1054 Цивільного кодексу України і відповідно до умов укладеного договору має право на стягнення суми неповернутого кредиту, відсотків за користування кредитом та пені. Ці суми суд стягує солідарно з [PERSON] та [PERSON], оскільки останній поручився солідарно відповідати в повному обсязі за невиконання [PERSON] своїх зобовязань за договором кредиту. Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, суд керується ст. 88 ЦПК України і стягує з відповідачів на користь позивача понесені ним судові витрати. Враховуючи вищевказане,

Outcome: approved