Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-22 00:00:00

Заступник прокурора Подільського району м. Києва діючи в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, у якій просив розірвати договір довічного утримання, який було укладено 08.10.2007 між [PERSON] до [PERSON] Позовні вимоги обгрунтовані посиланням на те, що відповідач з моменту підписання даного договору не виконує його умов, не надає позивачеві необхідної допомоги, не забезпечує продуктами харчування та медикаментами, не доглядає за нею, не сплачує за житлово-комунальні послуги. В судовому засіданні прокурор та [PERSON] підтримали позовну заяву з вище викладених підстав, просили позов задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував посилаючись на добросовісне виконання всіх умов договору довічного утримання [PERSON] Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду письмові пояснення та просив проводити розгляд справи за його відсутності. Суд, заслухавши пояснення осіб які брали участь у справі, допитавши свідка, з'ясувавши обставини справи та дослідивши докази прийшов до висновку про задоволення позову виходячи з наступного. 08.10.07 між [PERSON] до [PERSON] було укладено договір довічного утримання посвідчений приватним нотаріусом [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 2-4239 (а.с. 42-43, 44). Пунктом 6 Договору довічного утримання визначені обов'язки набувача - [PERSON] по забезпеченню відчужувача - [PERSON] довічним утриманням, доглядом і необхідною допомогою визначається у вигляді: забезпечення житлом, а саме їй надається квартира, яка вказана в - даному договорі, для довічного проживання; забезпечення її продуктами та медикаментами щомісячно на суму 300 грн., яка збільшується з індексом інфляції, який визначається уповноваженим державним органом; забезпечення необхідним доглядом у вигляді поточного прибирання квартири, миття посуду, у разі необхідності, зміни постільної і натільної білизни в пральню або прання білизни вдома, прасування її, приготування їжі, доставки медикаментів, супроводження до поліклініки, відвідування в лікарні; забезпечення оплатою по фактичній вартості: квартири, комунальних послуг та телефону (а.с. 43). Зазначені вище обставини визнаються сторонами, а тому на підставі ч. 1 ст. 61 ЦПК України доказуванню в судовому засіданні не підлягають. [PERSON] даючи свої пояснення за позовом зазначила проте, що [PERSON] взагалі не виконує взяті на себе зобов'язання за умовами Договору довічного утримання. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] зазначила про те, що вона є сусідкою » [PERSON] і не бачила, як [PERSON] забезпечувала її продуктами харчування, ліками, робила вологе прибирання, а також те, що взагалі [PERSON] не з'являється у [PERSON] Оплату за житлово-комунальні послуги [PERSON] здійснювала особисто. Причиною спору на думку [PERSON], стало неналежне виконання [PERSON] умов договору довічного утримання. Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Цивільного кодексу України та умовами договору довічного утримання. Відповідно до ст. 744 ЦК України за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов'язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно. Згідно ч. 1 ст. 745 ЦК України договір довічного утримання (догляду) укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню. Судом встановлено, що між сторонами виникли правовідносини на підставі договору довічного утримання, який за змістом та формою відповідає вимогам Закону. Відповідно до ст. 751 ЦК України матеріальне забезпечення, яке щомісячно має надаватися відчужувачу, підлягає грошовій оцінці. Така оцінка підлягає індексації у порядку, встановленому законом. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 755 ЦК України договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду на вимогу відчужувача або третьої сторони, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов'язків, незалежно від його вини. Згідно умов договору довічного утримання [PERSON] зобов'язалася повністю утримувати [PERSON], забезпечувати її харчуванням, доглядом, необхідною допомогою, оплачувати комунальні послуги. [PERSON] та допитана у судовому засіданні свідок зазначили про невиконання [PERSON] умов договору довічного утримання. Частиною 2 ст. 59 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. [PERSON] в порушення вимог ст. 60 ЦПК України не надала суду жодних доказів, які б свідчили про належне виконання своїх обов'язків за договором довічного утримання, щомісячного надання матеріального забезпечення. Встановлені у судовому засіданні обставини справи свідчать про неналежне виконання набувачем зобов'язань за договором довічного утримання, укладеного з [PERSON], що є підставою відповідно до ст.755 ЦК України для його розірвання. Враховуючи наведене, а також виходячи з принципу диспозитивності цивільного судочинства, оцінюючи зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що позов ґрунтується на вимогах чинного законодавства, об'єктивно знайшов доведення у судовому засіданні та підлягає задоволенню. У відповідності до ст.ст. 79, 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь держави 08 грн. 50 коп. - судового збору, 37 грн. 00 коп. - витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, всього - 45 грн. 50 коп. На підставі викладеного, ст.ст. З, 11, 13, 14, 16, 334, 744-749, 751, 755, 756 ЦК України та

Outcome: approved