Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-16 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення суми, в якому вказує, що 05.09.2006 р. між ним та відповідачем був укладений договір купівлі-продажу нежилого приміщення V літ. А-9 (магазин "Колібрі"), який посвідчено приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] При зміні власника для подальшої роботи магазину необхідно було переукласти договір постачання електроенергії. 05.09.2006 р.,при укладанні договору купівлі-продажу , відповідач не додала йому оговорену суму за продаж магазину, а залишила у себе 500 доларів США, що еквівалентно 4500 грн., як гарантію переоформлення договору про постачання електроенергії у вказане нежиле приміщення, про що написала розписку. Своєю розпискою від 05.09.2006 р. [PERSON] зобовязалась повернути вказані грошові кошти після переукладення вказаного договору на постачання електроенергії.. Крім того, посилається на те, що згідно вказаної розписки він був зобовязаний контролювати переоформлення вказаного договору, а не займатися його переоформленням. 28.03.2007 р. договір про постачання електричної енергії був переоформлений на ім`я [PERSON] Разом з тим, свої зобовязання по поверненню грошових коштів в сумі 500 доларів США [PERSON] не виконала, вказану суму йому не повернула. Вважає, що відповідач безпідставно набула зазначені кошти та просить стягнути з неї 4500 грн., що еквівалентно 500 доларів США , а також судові витрати та витрати на юридичну допомогу в сумі 1050 грн. Відповідачка заперечує проти позову, суду пояснила, що 05.09.2006 р. між нею та позивачем було укладено до говір купівлі-продажу нежилого приміщення V літ. А-9 в будинку 17-А по вул. Ладозькій в м. Запоріжжі. Для використання вказаного нежилого приміщення у якості магазину, їй потрібно було переоформити ряд документів, в тому числі договору на постачання електроенергії. На час переоформлення договору на постачання електроенергії, вона не повністю розрахувалася з позивачем за договором купівлі-продажу та залишила у себе грошові кошти в розмірі 500 доларів США та зобовязалась повернути їх після переоформлення вказаного договору, про що написала розписку від 05.09.2006 р. Разом з тим, позивач відмовився від виконання взятих на себе зобовязань з переоформлення договору на постачання електроенергії, не надав їй необхідну проектну документацію, у звязку з чим вона сама була змушена прокладати в приміщенні нові мережі, сплачувати за новий проект енергопостачання, у звязку чим понесла витрати в більшому розмірі, ніж сума, яку вона залишила. Таким чином, вимоги позивача вважає неправомірними, просить в позові відмовити. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, оцінивши всі представлені докази в сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до ст.. 692 ЦК України покупець зобовязаний сплатити за товар його повну вартість. Судом встановлено, що 05.09.2006 р. між позивачем та відповідачем був укладений договір купівлі-продажу нежилого приміщення V літ. А-9 (магазин "Колібрі"), який посвідчено приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] Право власності на вказаний обєкт нерухомості було зареєстровано відповідачем [PERSON] в ОП ЗМБТІ. При зміні власника для подальшої роботи магазину відповідачу необхідно було переукладення договору постачання електроенергії. 05.09.2006 р.,при укладанні договору купівлі-продажу, відповідач залишила у себе 500 доларів США, як гарантію переоформлення на своє ім.»я договору про постачання електроенергії у вказане нежиле приміщення, що підтверджено її розпискою та відповідач підтвердила в с удовому засіданні. Крім того, своєю розпискою від 05.09.2006 р. [PERSON] зобовязалась повернути вказані грошові кошти при переукладенні вказаного договору. Згідно вказаної розписки, позивач зобовязався контролювати переоформлення договору про постачання електричної енергії. Доводи відповідача про те, що позивач повинен був передати їй ряд документів - проект електромереж на поставку електроенергії, інші дозвільні документи для роботи магазину, що з його вини магазин було відключено від енергопостачання, безпідставні та нічим не підтверджені, не були обумовлені між сторонами умовами договору. Умовами договору купівлі-продажу нежитлового приміщення / магазину «Колібрі»/ не було передбачено з боку продавця передача проектної документації та дозвільних документів на торгівлю. Згідно листа ВАТ «Запоріжжяобленерго» крамниця була відключена від електроживлення тільки 17.01.07р. в звязку з продажем. Після звернення відповідача до них 1.02.07р. про укладення договору, він був укладений 28.03.07р. Відповідно до ст..60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини на які вона посилається як на підстави своїх заперечень. 28.03.2007 р. договір про постачання електричної енергії був переоформлений на ім`я [PERSON] Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання повинні виконуватись належним чином та відповідно до умов договору чи закону. Таким чином, [PERSON] фактично виконав свої зобовязання, однак відповідач безпідставно відмовляється виконувати своє зобовязання по поверненню йому вказаних грошових коштів,я кА залишала у себе до настання вказаної події. В даному випадку повинні застосовуватися положення Глави 83 ЦК України, а саме набуття майна без достатньої правової підстави. Відповідно до ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно без достатньої правової підстави, зобовязана повернути потерпілому це майно. Відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншім правовим актом чи правочином. Ці положення застосовуються до всіх вимог про повернення безпідставного збагачення незалежно від підстав їх виникнення. Таким чином, судом встановлено, що відповідач залишивши у себе частину грошей від договору купівлі-продажу до настання події та не повернувши їх після переукладення договору на постачання електроенергії, відповідач набула їх без достатньої правової підстави, та відповідно до вимог ст.. 1213 ЦК України зобовязана повернути. Таким чином, з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню грошова сума в розмірі 4500 грн., що еквівалентно 500 доларам США, а також витрати по оплаті держмита в сумі 51 грн. та інформаційно-технічного забезпечення в сумі 30 грн., а всього 4581 грн. Вимоги позивача в частині стягнення з відповідача на його користь витрат за надання юридичної допомоги в сумі 1050 грн. не підлягають задоволенню, оскільки не представлений розрахунок у відповідності з вимогами Постанови КМ України №590 від 27.04.06 р. «Про граничні розміри компенсаційних витрат, пов'язаних з розглядом цивільних і адміністративних справ», На підставі викладеного,

Outcome: partial