Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-19 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, у якому просила визнати неправомірними дії Управління праці та соціального захисту населення Куп'янської міськради Харківської області щодо невиплати їй допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі, визначеному ст. 43 [PERSON] України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням", та зобов'язати відповідача здійснити нарахування та виплату на її користь вказаної щомісячної допомоги виходячи з розмірів встановлених вищезазначеним законом за період з 09.07.2007р. по 31.12.2007р. таз 22.05.2008р. по 2 жовтня 2008р. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка посилається на те, що вона має на утриманні дитину - доньку [PERSON], 18.05.2006р. народження, та відповідно до вимог ст. 15 [PERSON] України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" отримувала державну допомогу на дитину до досягнення нею трьохрічного віку до 2 жовтня 2008р. Відповідно до вимог [PERSON] України "Про державний бюджет України на 2007 рік" було встановлено прожитковий мінімум : з 1 січня - 525 грн., з 1 квітня - 561 грн., з 1 жовтня - 568 грн. Натомість відповідачем, на думку позивачки, не нараховувалась та не сплачувалась їй зазначена допомога у належних сумах всупереч вимогам законодавства. Вона вважає дії відповідача неправомірними та такими, що порушують її права, оскільки нарахування допомоги проводилось відповідно до [PERSON] України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми", хоча вона працювала та на неї розповсюджується дія [PERSON] України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням". У судове засідання позивачка не зявилася, у письмовій заяві просила справу розглянути без її участі, позов підтримує у повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не зявився, надавши письмову заяву про розгляд справи у їх відсутність, проти позову заперечують, просить в задоволенні позову відмовити. В обґрунтування своїх доводів відповідачем були надані заперечення, у яких зазначено, що порядок призначення, розмір допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку урегульовано [PERSON] України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми". Згідно з пунктом З розділу VII вказаного закону, в редакції, яка діяла до його призупинення на 2007 рік, а також згідно із [PERSON] № 489-У від 19.12.2006 р. "Розмір державної допомоги сім'ям з дітьми, передбаченої ст. 15 цього [PERSON] визначається Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України на відповідний рік у відсотковому відношенні до прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з поступовим наближенням до прожиткового мінімуму". Відповідно до п. 5 ст. 51 Бюджетного кодексу України, розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобов'язання та проводять видатки тільки в межах бюджетних асигнувань, встановленими затвердженими кошторисами. Також, відповідач наполягав на відмові в задоволенні позову через іропущення позивачкою строку звернення до суду з адміністративним позовом, визначеного ст. 99 КАС України. Суд, вивчивши матеріали справи , дослідивши письмові докази у їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Позивачка має на утриманні малолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.9). Позивачка перебувала на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Куп'янського міськвиконкому Харківської області як отримувач допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 01.04.2007 року, що підтверджується довідкою Управління праці та соціального захисту населення ( а.с.8). Відповідно до довідки Управління праці та соціального захисту населення Куп'янської міської ради Харківської області № 887-18 від 18.03.2010 року допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку виплачувалась : з квітня 2007р. по липень 2007р. - по 129грн. 03коп. щомісяця; у серпні 2007р. - 132грн. 64коп.; у вересні 2007р. - 134грн. 45коп.; у жовтні 2007р. - 136грн. 13коп.; у листопаді 2007р. - 140грн. 05коп.; у грудні 2007р. - 144грн. 10коп.; з січня 2008р. по жовтень 2008р. - 144грн. 10коп. (а.с.8). Згідно Конституції України, [PERSON] України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» від 05.10.2000 року N 2017-ІП, позивачка наділена державою певним правовим статусом, який включає в себе й право на додаткові елементи соціального захисту, зокрема право на отримання допомоги по догляду за дитиною. Наділивши осіб зазначеною соціальною гарантією, держава таким чином взяла на себе публічне зобов'язання забезпечити належний матеріальний рівень осіб, які мають дітей віком до трьох років. Тобто, між [PERSON] і державою встановлено певний правовий зв'язок у визначеній сфері життєдіяльності, який характеризується наявністю зобов'язання держави забезпечити соціальний захист громадян України, в сім'ях яких виховуються та проживають неповнолітні діти. З 27.07.2006 року позивачка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, про що свідчить виписка з наказу Купянського міськрайонного суду Харківської області, робітником якого вона є і на час розгляду справи в суді (а.с.6). Відповідно до ст. 51 п.З [PERSON] України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» від 18.01.2001 р. № 2240-ІІІ підставою для призначення допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку є наказ (розпорядження) роботодавця про надання застрахованій особі, яка фактично здійснює догляд за дитиною, відпустки для догляду за дитиною. До надання позивачу відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, вона працювала. Щомісяця з її заробітної плати проводились відрахування до Фонду соціального страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, так як вона є застрахованою в системі загальнообов'язкового державного соціального страхування. До 01.01.2007 року з коштів Фонду соціального страхування вона отримувала допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку передбачену [PERSON] України „Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» від 18.01.2001 року № 2240-14, відповідно до якого: п.З ч. 1 ст. 29, застраховані особи мають право отримувати \\ разі настання страхового випадку матеріальне забезпечення та соціальні послуги, передбачені цим [PERSON]; п. 4 ч.І ст. 34, одним з видів матеріального забезпечення с допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку; ч.І ст. 42, право на допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку має застрахована особа (один з батьків дитини, усиновитель, баба, дід, інший родич або опікун), яка фактично здійснює догляд за дитиною. З 01.01.2007 року згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 16.01.2007р. N 32 «Питання виплати застрахованим особам допомоги при народженні дитини та по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку» та Наказу [PERSON] праці та соціальної політики від 06.12.2006 року N 453 «Про передачу функцій призначення та виплати, допомоги, при народженні дитини та по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку застрахованим особам від страхувальників та робочих органів виконавчої дирекції Фонду соціального к гання з тимчасової втрати працездатності та його відділень органам праці та соціального населення» повноваження робочих органів виконавчої дирекції Фонду соціального рвання з тимчасової втрати працездатності та його відділень з призначення та виплати і»; ги при народженні дитини та по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, згелбачені [PERSON] України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування в з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та ¦званням" передані органам праці та соціального захисту населення. Таким чином, Управління праці та соціального захисту населення з 01 січня 2007 року гоечує призначення допомоги при народженні дитини та по догляду за дитиною до ¦г-ення нею трирічного віку на підставі документів, визначених [PERSON] України „Про *г г -юобов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою ¦нездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням", у порядку, ювленому Кабінетом Міністрів України. [PERSON] також встановлено розмір :них видів допомоги. При цьому, Управління праці та соціального захисту населення, повинно своєчасно гувати заявки по коштах державного бюджету, необхідних на виплату застрахованим особам зги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, починаючи зі січня 2007 Однак, при нарахуванні допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного відповідач керувався не спеціальним [PERSON] України „Про загальнообов'язкове державне льне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими тженням та похованням» від 18.01.2001 року № 2240-14, який повинен застосовуватись у випадку до позивача по справі, як до застрахованої особи, а нарахування проводилось ст. 15 [PERSON] України „Про державну допомогу сім'ям з дітьми". Наразі в 2007-2008 роках виникла колізія норм права, відповідно до якої нарахування та а допомоги по догляду за дитиною для осіб, застрахованих в системі загальнообов'язкового вного соціального страхування, можна здійснювати як згідно [PERSON] України «Про огу сім'ям з дітьми», так і згідно ЗУ «Про загальнообов'язкове державне соціальне ування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими тженням та похованням». При вирішенні даної колізії слід взяти до уваги [PERSON] юстиції від 29.07.2008 :~-0-2-08-19 «Щодо практики застосування норм права у разі колізії». За цим листом дана я вирішується на користь [PERSON] України «Про загальнообов'язкове державне соціальне .'жування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими тженням та похованням». Оскільки саме цей закон для осіб, застрахованих в системі іьнообов'язкового державного соціального страхування, є спеціальним і повинен истовуватись УПСЗН при регулюванні питання нарахування і виплати допомоги по догляду ною до досягнення нею трирічного віку. Розмір допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, встановлений -ЗЗакону України від 08.01,2001р. №2240-111 «Про загальнообов'язкове державне страхування :з язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та гванням» допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається іхованій особі у розмірі, що встановлюється правлінням Фонду, але не менше розміру житкового мінімуму, встановленого законом. Управлінням праці та соціального захисту населення Купянської міськради Харківської і з 01.04.2007 р. позивачу була призначена щомісячна допомога по догляду за дитиною до гнення нею трирічного віку в розмірі вказаному в Довідці за № 887-18/05 від 18.03.2010 року В 2007-2008 роках в Закон України «Про загальнообов'язкове державне соціальне _хування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими ддженням та похованням» було внесено зміни [PERSON] України «Про Державний бюджет на " рік» та [PERSON] України «Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких онодавчих актів України» відповідно, що на думку суду є неприпустимим з огляду на «є-ституційність таких змін, про що неодноразово наголошується Конституційним судом оаїни. Конституційний Суд України неодноразово розглядав за зверненнями суб'єктів права на рнституційне подання справи і приймав рішення,, у яких визнавав окремі положення законів про ний бюджет України щодо зупинення або обмеження пільг, компенсацій і гарантій такими, відповідають Конституції України. Розглядаючи порушене питання. Конституційний Суд України виходить з правових й. висловлених ним, зокрема, у Рішенні від 9 липня 2007 року № 6-рп/2007 у справі про іьні гарантії громадян, та у Рішенні від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 у справі щодо ~а та змісту закону про Державний бюджет України. Ці позиції полягають у тому, що: про Державний бюджет України як правовий акт, чітко зумовлений поняттям бюджету як формування тавикористання фінансових ресурсів, має особливий предмет регулювання, ший від інших законів України - він стосується виключно встановлення доходів та видатків и на загальносуспільні потреби, зокрема і видатків на соціальний захист і соціальне чення, тому цим законом неможуть вноситися зміни, зупинятися дія чинних законів ни, а також встановлюватися інше (додаткове) правове регулювання відносин, що є етом інших законів України" (абзац шостийпункту 4 мотивувальної частини Рішення № 6- ІЮ7); „[PERSON] про Держбюджет не можна вносити зміни до інших законів, зупиняти їх дію скасовувати їх, оскільки з об'єктивних причин це створює протиріччя у законодавстві, і як юк - скасування та обмеження прав і свобод людини і громадянина. У разі необхідності ення дії законів, внесення до них змін і доповнень, визнання їх нечинними мають гристовуватися окремі закони" (абзаци третій, четвертий підпункту 5.4 пункту 5 мотивувальної зни Рішення № 10-рп/2008). Рішенням Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року N 6-рп/2007 (справа про ільні гарантії громадян) визнано неконституційним положення пункту 7 статті 71 в частині :нення на 2007 рік дії статей 41. 43 [PERSON] України "Про загальнообов'язкове державне ільне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими одженням та похованням" щодовстановлення розміру допомоги по догляду за дитиною до сягнення нею трирічного віку. Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року N 10-рп/2008 (справа до предмета та змісту закону про Державний бюджет України) визнано такими, що не овідають Конституції України (є неконституційними), положення пункту 25 розділу II сення змін до деяких законодавчих актів України [PERSON] України "Про Державний бюджет «раїни на 2008-рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України". Статтею 152 Конституції України встановлено, що закони, інші правові акти або їх окремі ложення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним дом України рішення про їх неконституційність. Таким чином, якщо будь-який закон був прийнятий з порушенням ч.З статті 22 нституції України, а саме - зменшив право людини на отримання яких-небудь виплат, пільг, мпенсації, тотакий закон не може застосовуватись, і повинен діяти первісний закон, який дав дині право на вказану виплату, пільгу чи компенсацію. Підтвердженням правильності такого висновку являється і п. 2 Пленуму Верховного Суду України від 01.01.96 № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», де зазначено, що «оскільки Конституція України, як зазначено в їїст.8, має найвищу юридичну силу, а її норми є нормами прямої дії, суди при розгляді конкретних справ мають оцінювати зміст будь- кого закону чи іншого нормативно-правового акта з точки зору його відповідності Конституції і в усіх необхідних випадках застосовувати Конституцію як акт прямої дії. Судові рішення мають грунтуватись на Конституції, а також на чинному законодавстві, яке не суперечить їй.» В Конституції України визнано, що найвищою соціальною цінністю в Україні є людина, її права та свободи та їх гарантії визначають зміст та направленість діяльності держави, а їх ствердження та забезпечення є головним обов'язком держави (ст.З), права та обов'язки людини -евідчужувані та нерушимі (ст.21), їх зміст та об'єм при прийнятті нових законів чи внесенні змін > діючі закони не може бути звужений (ст.22), конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені (ст.64). Статтею 46 Конституції встановлено, що «громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної,часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставинна також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.» Посилання відповідача про відмову у позові, оскільки позивачем пропущений строк звернення до суду, передбачений ст. 99 КАС України, є безпідставним, адже відповідно до ст. 15 ЦПК України спори з приводу призначення. Обчислення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообовязковим державним соціальним страхуванням та інших соціальних виплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг, речового майна пайків або грошової компенсації замість них розглядаються в порядку цивільного судочинства, позовна давність для якого встановлена 3 роки. Судові витрати по справі підлягають розподілу у відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved