overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в інтересах ВАТ «Херсонгаз» про стягнення з відповідача заборгованості по оплаті послуг з газопостачання, посилаючись на те, що позивач надає відповідачу вказані послуги, проте їх вартість він не оплачує, допустивши заборгованість в сумі 475 грн. 14 коп. Також просить стягнути з відповідача витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив. За відсутності сторін суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 224 - 233 ЦПК України. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електричну, теплову енергію та інші послуги) сплачується за затвердженими у встановленому порядку тарифами, а ст. 68 ЖК України передбачено, що наймач зобов'язаний своєчасно, щомісячно вносити плату за комунальні послуги. Судом встановлено, що відповідач зареєстрований за адресою: [INFO], є споживачем природного газу та користується послугами, які надає позивач з газопостачання проте вартість зазначених послуг оплачує не в повному обсязі, допустивши заборгованість відповідно до наданого суду розрахунку станом на 01.01.2010 року в сумі 475 грн. 14 коп. Згідно п. 17 «Правил надання населенню послуг з газопостачання», затверджених Постановою KM України від 09.12.1994 року № 2246, а також ст. 68 ЖК України, споживач зобов'язаний вносити плату за надані протягом розрахункового періоду послуги з газопостачання не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено інший строк. Згідно п. п. 10, 11 «Правил надання населенню послуг з газопостачання», розрахунки населення за надані послуги з газопостачання проводяться за діючими цінами на основі фактичних показань лічильників газу, а у разі їх відсутності плата за послуги з газопостачання розраховуються відповідно до споживання та цін на газ. Норми споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників затверджено Постановою КМ України № 619 від 08.06.1996 року. Оскільки позовні вимоги доведені в судовому засіданні та обґрунтовані наявними у матеріалах справи доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, а зазначена сума заборгованості - стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь держави підлягають судові витрати по оплаті судового збору в сумі 51,00 грн., та на користь позивача - витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільної справи в розмірі 30,00 грн. На підставі ст.ст. 64, 67, 68 Житлового кодексу України, п. п. 17, 34, 39 «Правил надання населенню послуг з газопостачання»,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що відповідно до кредитного договору № 010/82/0036/83462 від 09.10.2008 року позивач надав кредит [PERSON] в розмірі 9 000 грн. строком погашення до 09.10.2010 року зі сплатою 26,9% річних за користування кредитними коштами. Станом на 19.05.2010 р. заборгованість за зазначеним кредитним договором становить 12777,96 грн., просив стягнути достроково з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № 010/82/0036/83462 від 09.10.2008 року, а також сплачених позивачем 51 грн. судового збору та 120 грн. витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи. Представники позивачів в судовому засіданні позовні вимоги підтримали. Відповідач в судове засідання не з'явилась з невідомих суду причин, хоча про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Суд зі згоди позивача, ухвалює рішення в заочному порядку, що відповідає положенням ст. 224-226 ЦПК України. Заслухавши представників позивача, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. ст. 1049, 1050 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що між ВАТ «[PERSON] Аваль», правонаступником якого є ПАТ «[PERSON] Аваль» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 010/82/0036/83462 від 09.10.2008 року, згідно якому відповідачу було надано кредит у сумі 9 000 грн. Відповідно до п. 3.3. вказаного договору сторони погодили строки та р&зміри погашення кредиту та виплати процентів помісячно, які становили - повернення основної суми кредиту не менше 5 % від залишку заборгованості та процентів, нарахований за останній повний період. Згідно п. 3.1. кредитного договору, відповідач зобов'язувався сплачувати банку відсотки за користування кредитними коштами із розрахунку 26,9 % річних, і яш автоматично, в день нарахування, додаються до суми заборгованості за кредитом. З розрахунку заборгованості за кредитним договором № 010/82/0036/83462 від 09.10.2008 року вбачається, що станом на 19.05.2010 року заборгованість по кредиту становить 12 777, 96 грн. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі ст. ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що 29 січня 1998 року між ними зареєстровано шлюб. Протягом чотирьох років спільно не проживають, відповідач часто вживає спиртні напої, внаслідок чого в сімї постійні сварки, на даний момент позивач проживає з іншим чоловіком, перспектив для збереження сімї не має, шлюб існує формально. Від спільного проживання у них народився син [PERSON] [INFO], який на даний час проживає з позивачем. Позивач в судовому засіданні просить шлюб розірвати, мотивуючи тим що шлюб існує формально. Відповідач в судовому засіданні проти розірвання шлюбу не заперечує, вважає, що подальше спільне проживання є неможливим. Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши учасників процесу вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав: Судом встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано 29 січня 1998 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія І-БВ №008732, видане Вільховецькою сільською радою Новоушицького районну Хмельницької області 29 січня 1998 року, актовий запис № 1. Від шлюбу є неповнолітній син [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-БВ № 301880 виданого Вільховецькою сільською радою Новоушицького районну Хмельницької області 30 вересня 2000 року. Відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Сторони спільно не проживають, перспектив для збереження сімї не має, витрати в органах РАЦС покласти на позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до Червонозаводського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказавши на те, що шлюб з відповідачкою зареєстрований 26.01.2007 року, але на протязі останніх 2 років спільного життя сімейні стосунки погіршились, почались постійні сварки, з 2009 року сімейних стосунків не підтримують. В судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі, надав аналогічні пояснення. Відповідачка позов визнала і просила задовольнити, бо дійсно сімейні відносини з чоловіком вже не підтримує, ведуть окремо господарство та мають окремий бюджет. Заслухавши позивача та відповідачку, вивчивши матеріали справи, суд вважає позов підлягає задоволенню. На підставі ст..ст.130,174 ЦПК України суд ухвалює рішення в попередньому судовому засіданні у разі визнання позову. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 26.01.2007 року зареєстровано шлюб між [PERSON] і [PERSON], після реєстрації шлюбу дружина взяла прізвище Лемеш, що підтверджується свідоцтвом про одруження 1-ВЛ № 051456. 09.06.2007 року народилась донька [PERSON] (свідоцтво 1-ВЛ № 081218). В судовому засіданні встановлено, що причиною розірвання шлюбу стали постійні сварки між подружжям, сторони з 2009 року шлюбних відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, не піклуються один за одним, та не мають бажання зберегти сім'ю. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що сім"я Лемеш розпалася внаслідок небажання сторін по справі зберегти сім"ю, шлюб носить формальний характер.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-08 00:00:00

26 липня 2010 року заявниця звернулася до суду з вказаною заявою. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 27 березня 2009 року померла її мати [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на земельну ділянку для ведення сільськогосподарського виробництва в межах території Іванівської сільської ради Очаківського району Миколаївської області. Вона є спадкоємицею першої черги, однак оформити спадщину не може, оскільки в свідоцтві про її народження ім'я матері зазначено [PERSON], тоді як фактично ім'я матері було [PERSON], і вона не може підтвердити їх родинні відносини. У судовому засіданні заявниця заяву підтримала та просила її задовольнити. Представник зацікавленої особи, Очаківської райдержадміністрації, [PERSON] у судовому засіданні не заперечували проти задоволення даної заяви. Вислухавши пояснення заявниці, представника зацікавленої особи, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступного. У відповідності з п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд вправі встановити факт родинних відносин між фізичними особами, що має юридичне значення. Із свідоцтва про народження заявниці вбачається, що вона народилася 10 серпня 1964 року в с. Іванівка Очаківського району Миколаївської області та її матір'ю є [PERSON]. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні підтвердили, що спадкодавиця [PERSON], яка проживала [INFO] та померла 27 березня 2009 року, мала дочку - [PERSON], дошлюбне прізвище якої [PERSON]. Саме заявниця доглядала за матір'ю по день смерті та займалися її похованням. Про те, що матір'ю заявниці є [PERSON], також свідчать оглянуті в судовому засіданні сімейні фотокартки на яких дочка знята разом з матір'ю у різному віці. Встановлення даного факту має для [PERSON] юридичне значення, оскільки дозволяє їй реалізувати своє право на спадкове майно. Таким чином, суд дійшов висновку, що спадкодавиця є матір'ю заявниці, а тому її вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості з квартплати в розмірі 988-34 грн. за період з 01.08.2006 р. по 01.08.2009 р. та судових витрат. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав. Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи сповіщений, причин неявки не повідомив, про відкладення розгляду справи не звертався. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідач мешкає в квартирі [ADDRESS] та зобов'язаний своєчасно оплачувати квартплату, але не виконав в означений період в повному обсязі свої обов'язки, що призвело до виникнення заборгованості в сумі 988-34 грн., яку необхідно стягнути з відповідача на користь позивача. Також з відповідача належить стягнути судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, стверджуючи, що згідно з постановою Біляївського районного суду від 14.05.2010 р. з відповідача на користь її стягнуті аліменти на утримання дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку щомісячно, але не менш як 30% розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28.04.2010 р. і до повноліття дітей. Але цього її не вистачає для утримання дітей, тому вона просить змінити розмір аліментів та стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн., щомісяця, до досягнення ними повноліття Позивач у судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі, зазначивши, що коштів, які вона зараз отримає та її коштів, не вистачає для утримання дітей. Відповідач у судовому засіданні позов визнав, вказавши, що згоден з підставами зміни розміру аліментів, які позивач зазначила у своєму позові. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Як встановлено у судовому засіданні сторони мають дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають та знаходяться на утриманні [PERSON], згідно довідки Біляївської сільської ради №1180 від 25.06.2010 р. (а.с. 11). Постановою судді Біляївського районного суду від 14.05.2010 р. з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуті аліменти на утримання дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку щомісячно, але не менш як 30% розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28.04.2010 р. і до повноліття дітей (а.с. 8). Відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом збільшено за рішення суду за позовом одержувача аліментів у разі зміни його матеріального або сімейного стану, погіршення здоров'я. Приймаючи до уваги вище викладені обставини, а також те, що підстави позову визнані відповідачем і він не заперечує проти позову, суд вважає можливим ухвалити рішення про його задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-08 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до суду 02.07.2010 року та просила постановити рішення, згідно якого розірвати шлюб з відповідачем [PERSON] Свої вимоги мотивувала тим, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем з 24.04.2004 року. Від даного шлюбу народився син - [PERSON], [INFO], який на теперішній час проживає з позивачкою. Позивач просила шлюб розірвати, посилаючись на те, що на протязі спільного проживання, вони виявили, що у них різні характери та погляди на сімейне життя, через що між ними постійно траплялись сварки. Майнового спору між сторонами немає. Позивач у судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі, зазначивши, що в них різні характери та різни погляди на життя, шлюб носить формальний характер. Відповідач у судове засідання не зявився. Клопотань про відкладення слухання справи не надходило. Суд вважає, що [PERSON] був повідомлений належним чином про місце і час розгляду справи на 09.08.2010 р. у будівлі Біляївського районного суду Одеської області, тому як повістку отримав 24.07.2010 року. При викладених обставинах суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, сповіщеного про розгляд справи належним чином, від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, ухваливши заочне рішення у справі, зі згодою позивача, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача. Як вбачається зі свідоцтва про одруження виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Біляївського районного управління юстиції Одеської області від 24.04.2004 року, актовий запис № 24 ( а.с. 6), сторони уклали шлюб 24.04.2004 року. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що подальше спільне життя чоловіка й жінки й збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому що сторони подружні відносини припинили та спільного господарства не ведуть, а також той факт, що чоловік і жінка або обоє, мають право звернутися із заявою в суд про розірвання шлюбу й це право підлягає судовому захисту. При видачі свідоцтва про розірвання шлюбу витрати по оплаті державного мита слід покласти на відповідача [PERSON]. На підставі викладеного й

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-08 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з даним позовом який мотивувала тим, що 26.04.2009 року в с.Михайлівка Коростенського району померла її матір [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина за законом у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями, який розташований по вул.Вишняки №18 в с.Михайлівка Коростенського району. Зазначила, що її матір за життя не встигла належним чином оформити житловий будинок, але весь час в ньому проживала і земельна ділянка, на якій він розташований, була передана їй у приватну власність, згідно рішення виконкому Михайлівської сільради Коростенського району №7 від 09.03.1994 року. Вказала, що вона, як дочка померлої, бажає оформити спадщину однак не може цього зробити за відсутності правовстановлюючих документів. Просила визнати в судовому порядку право власності на вищевказаний житловий будинок за її померлою матір'ю. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилась, надіслала до суду заяву в якій просила справу розглянути у її відсутність. Вказала, що позов підтримує і просить його задовольнити (а.с.17). Відповідач також в судове засідання не з'явився, надіслав до суду заяву в якій вказує, що проти задоволення позову не заперечує і просить справу розглядати без нього (а.с.16). Вивчивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення даного позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON], що померла 26.04.2009 року, постійно проживала [INFO] і будинок №18 розташовано на земельній ділянці, яка згідно рішення виконкому Михайлівської сільради Коростенського району №7 від 09.03.1994 року була передана їй у приватну власність. Таким чином, є підстави вважати, що фактично власником будинку № 18 по вул.Вишняки в с.Михайлівка Коростенського району є [PERSON], хоча за життя вона не встигла належним чином оформити цей житловий будинок. Разом з тим, оскільки цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, як то визначено п.4 ст 25 ЦК України, то суд визнає за померлою не право власності, а факт належності будинку. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, мотивуючи свої вимоги тим, перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 02 жовтня 2006 року, від шлюбу мають доньку Єлизавету, [INFO]. Подружнє життя не склалося через несумісність характерів, розбіжності поглядів на сімейне життя, спільне господарство не ведеться. Вважає, що зареєстрований шлюб є формальним, сім'я фактично розпалася і не може бути збережена, шлюб просить розірвати. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, надіслала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні \~вимоги \~визнала, не заперечує щодо розірвання шлюбу. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що позов визнано відповідачем і дане визнання не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приймає визнання відповідачем позову. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, встановив, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 02 жовтня 2006 року, від шлюбу мають доньку Єлизавету, [INFO]. Подружні стосунки між ними припинено, зареєстрований шлюб є формальним, сім'я фактично розпалася і не може бути збережена за відсутності бажання сторін на її збереження. За цих обставин спільне життя подружжя неможливе і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача та відповідача, а тому позовна заява підлягає задоволенню. В силу ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-08 00:00:00

Прокурор звернувся до суду з даним позовом, в інтересах позивача і вказує,що останній працював у відповідача ЗІ983 року по 30 .10.2009 року , був звільнений з роботи за ст. 38 КЗПП України. Підприємство заборгувало йому нараховану заробітну плату та не виплатило розрахункові кошти. Позивач просить стягнути на його користь 2560.38 грн. боргу. Свої вимоги в суді позивач підтримав, подавши відповідну заяву. Прокурор просив розглянути справу без його участі. Відповідач - проти позову не заперечив і своїм правом на участь в розгляді справи не скористався, судом проведено розгляд справи за правилами ст. 224 ЦПК України. Вивчивши справу, суд визнає заявлений позов обгрунтованим. Судом встановлено, що між сторонами виникли правовідносини, повязані з виконанням умов трудового договору, які врегульовано ст. 116 КЗПП України. В судовому засіданні встановлено, що позивач працював у відповідача з 1983 року по 30.10.2009 року , був звільненим за власним бажанням. Підприємство заборгувало йому нараховану заробітну плату і не виплатила її своєчасно при звільненні позивача. З справи вбачається, що позивач має право отримати від відповідача суму 2560.38 грн., (л.с. 2). Цієї обставини відповідач не заперечує. ача суму 2560.38 грн., (л.с. 2). Цієї обставини відповідач не заперечує.

Outcome: approved