Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-20 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до приватного підприємства « Даніель авто», товариства з обмеженою відповідальністю « Торгово виробнича компанія « Сандра Голд», [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, 17.09.2007р. між ВАТ «Банк «Фінанси та кредит» в особі першого заступника керуючого Філії «Запорізьке РУ» ВАТ «Банк «Фінанси та кредит» як кредитодавцем та ПП «Даніель-Авто» як позичальником укладено кредитний договір №404-01-07, відповідно до умов якого, банк надав позичальнику кредит у розмірі 2026867 гривень, а позичальник зобов'язався повернути отримані грошові кошти до 17.09.2010 року та сплатити за користування кредитом відсотки у розмірі 16,5% річних (а за користування кредитом з моменту, вказаному в пп. «б», «в» п.3.1 договору, сплатити відсотки у підвищеному розмірі), (п.1.1 Договору). Проте, відповідач не виконав належним чином договірні зобов'язання щодо погашення заборгованості та повернення кредитного ресурсу в обумовлені сторонами та визначені договором строки. Пунктом 6.1 укладеної кредитної угоди, передбачено обов'язок позичальника достроково повернути кредитні ресурси та нараховані проценти, суму неустойки у випадку порушення договірних зобов'язань. Разом з тим, пунктом 7.1 кредитного договору встановлена відповідальність позичальника щодо прострочення виконання договірних зобов'язань, відповідно до якого, «за прострочення повернення кредитних ресурсів та/або сплати процентів, позичальник сплачує банку пеню з розрахунку подвійної ставки НБУ від простроченої суми за кожний день прострочення». Разом з тим, в забезпечення виконання основного зобов'язання за зазначеним кредитним договором, ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі першого заступника керуючого філією було укладено договір поруки №1 від 17.09.2007 р. з [PERSON], відповідно до умов якого, поручитель зобов'язався перед кредитором відповідати у повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобов'язань за кредитним договором №404-01-07 від 17.09.2007р., укладеного між кредитором та боржником, у відповідності до умов якого боржнику наданий кредит у розмірі 2026867 гривень з оплатою 16,5% річних до 17.09.2010 року. Підставою договору поруки є дійсна вимога кредитора до боржника, встановлена кредитним договором. З аналогічними умовами договору, ВАТ «Банк «Фінанси та кредит» в особі першого заступника керуючого філією з [PERSON] було укладено договір поруки №2 від 17.09.2007р., відповідно до умов якого, поручитель зобов'язався перед кредитором відповідати у повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником Відповідачем зобов'язань за кредитним договором №404-01-07 від 17.09.2007 року. Також, в забезпечення виконання позичальником основного зобов'язання за кредитним договором №404-01-07 від 17.09.2007 року, між кредитодавцем та ТОВ ТВК «Сандра Голд» 17.09.2007 року було укладено договір поруки №3 відповідно до умов якого, поручитель зобов'язався перед кредитором відповідати у повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобов'язань за кредитним договором №404-01-07 від 17.09.2007 року. Відповідно до умов зазначених Договорів поруки, «у випадку невиконання позичальником зобов'язання за кредитним договором, позичальник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що й позичальник, у т.ч. по основному боргу, сплаті щомісячних відсотків і підвищених процентів, сплаті комісійної винагороди, сплаті неустойки по основному боргу та процентам, а також по відшкодуванню всіх збитків» (пп.2.1, 2.2 Договору Поруки). Листами від 06.01.2010р. та від 02.02.2010р. банком було направлено на адресу відповідачів вимогу про дострокове повернення кредиту та нарахованих сум, які залишені без відповіді та задоволення. Станом на 01.03.2010 року заборгованість відповідачів становить 937977,78 гривень, яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 915503,00 гривень, заборгованості за процентами у розмірі 20427,26 гривень, заборгованості по пені у розмірі 2047,52 гривень. Просить суд стягнути солідарно з відповідачів зазначену заборгованість, а також судовий збір в розмірі 1 700 гривень та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав у повному обсязі, надав пояснення, щодо обґрунтованості підстав позову аналогічні, викладеним у позові. Відповідачі в судове засідання не зявилися, про час та день слухання справи були завчасно сповіщені, причину неявки суду не повідомили, тому, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню у звязку з наступним. Судом встановлено, що 17.09.2007р. між ВАТ «Банк «Фінанси та кредит» в особі першого заступника керуючого Філії «Запорізьке РУ» ВАТ «Банк «Фінанси та кредит» як кредитодавцем та ПП «Даніель-Авто» як позичальником укладено кредитний договір №404-01-07, відповідно до умов якого, банк надав позичальнику кредит у розмірі 2026867 гривень, а позичальник зобов'язався повернути отримані грошові кошти до 17.09.2010 року та сплатити за користування кредитом відсотки у розмірі 16,5% річних (а за користування кредитом з моменту, вказаному в пп. «б», «в» п.3.1 договору, сплатити відсотки у підвищеному розмірі), (п.1.1 Договору). Згідно п.4.1 Договору, позичальник зобов'язується використовувати кредитні кошти, отримані за договором на придбання автомобілів. Відповідно до п.2.2 Договору, позичальник зобов'язується повернути кредитні кошти банку згідно графіку погашення кредиту з остаточним строком погашення до 17.09.2010р. шляхом перерахування грошових коштів на позичковий рахунок. Проте, відповідач не виконав належним чином договірні зобов'язання щодо погашення заборгованості та повернення кредитного ресурсу в обумовлені сторонами та визначені договором строки, що суперечить приписам ст.526 ЦК України, якою встановлено, що «зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства», та відповідно до ст.610 ЦК України, є порушенням зобов'язання. Статтею 611 ЦК України встановлено, що «у разі порушення зобов 'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання, сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди», що кореспондується з положенням п.6.1 укладеної кредитної угоди, яким передбачений обов'язок позичальник достроково повернути кредитні ресурси та нараховані проценти, суму неустойки у випадку порушення договірних зобов'язань. Разом з тим, пунктом 7.1 Кредитного договору встановлена відповідальність позичальника щодо прострочення виконання договірних зобов'язань, відповідно до якого, «за прострочення повернення Кредитних ресурсів та/або сплати процентів, Позичальник сплачує банку пеню з розрахунку подвійної ставки НБУ від простроченої суми за кожний день прострочення». Разом з тим, в забезпечення виконання основного зобов'язання за зазначеним кредитним договором, ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі першого заступника керуючого філією було укладено договір поруки №1 від 17.09.2007 р. з [PERSON], відповідно до умов якого, поручитель зобов'язався перед кредитором відповідати у повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобов'язань за кредитним договором №404-01-07 від 17.09.2007р., укладеного між кредитором та боржником, у відповідності до умов якого боржнику наданий кредит у розмірі 2026867 гривень з оплатою 16,5% річних до 17.09.2010 року. Підставою договору поруки є дійсна вимога кредитора до боржника, встановлена кредитним договором. З аналогічними умовами договору, ВАТ «Банк «Фінанси та кредит» в особі першого заступника керуючого філією з [PERSON] було укладено договір поруки №2 від 17.09.2007р., відповідно до умов якого, поручитель зобов'язався перед кредитором відповідати у повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником Відповідачем зобов'язань за кредитним договором №404-01-07 від 17.09.2007 року. Також, в забезпечення виконання позичальником основного зобов'язання за кредитним договором №404-01-07 від 17.09.2007 року, між кредитодавцем та ТОВ ТВК «Сандра Голд» 17.09.2007 року було укладено договір поруки №3 відповідно до умов якого, поручитель зобов'язався перед кредитором відповідати у повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобов'язань за кредитним договором №404-01-07 від 17.09.2007 року. Відповідно до умов зазначених договорів поруки, «у випадку невиконання позичальником зобов'язання за кредитним договором, позичальник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що й позичальник, у т.ч. по основному боргу, сплаті щомісячних відсотків і підвищених процентів, сплаті комісійної винагороди, сплаті неустойки по основному боргу та процентам, а також по відшкодуванню всіх збитків» (пп.2.1, 2.2 Договору Поруки). Згідно зі ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. На підставі ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов'язку боржників кредитор має право вимагати виконання обов'язку в повному обсязі від усіх боржників разом. Листами від 06.01.2010р. та від 02.02.2010р. банком було направлено на адресу відповідачів вимогу про дострокове повернення кредиту та нарахованих сум, які залишені без відповіді та задоволення. Станом на 01.03.2010 року заборгованість відповідачів становить 937 977,78 гривень, яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 915503,00 гривень, заборгованості за процентами у розмірі 20427,26 гривень, заборгованості по пені у розмірі 2047,52 гривень, що підтверджується розрахунком та підлягає стягненню солідарно з відповідачів. Відповідно до платіжних доручень № 1,2 від 30.03.2010 року позивач сплатив судовий збір у розмір 1700 гривень на користь держави та оплатив витрати на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 гривень. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved