overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-11 00:00:00

В травні 2010 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюб\ Сторони перебувають в зареєстрованому, шлюбі з 5 червня 1999 року. Шлюб зареєстровано відділом РАГС Арбузинського району Миколаївської області, актовий запис 22. Позивач в позовній заяві просить розірвати шлюб, оскільки сімя їх розпалася, разом не проживають, шлюбні відносини фактично носять формальний характер. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, пояснивши суду, що з відповідачем за час сумісного проживання постійно виникали сварки, шлюбні стосунки фактично носять формальний характер, а тому просила суд шлюб, зареєстрований з [PERSON] розірвати. Від відповідача до судового засідання надійшла заява, згідно якої відповідач визнає позовні вимоги та просить суд слухання справи провести за його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що сімя розпалася, примирення та подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому, що це суперечить інтересам позивача. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Судові витрати підлягають розподілу згідно з ст. 88 ЦПК України. При таких встановлених судом обставинах, згідно ст. 104, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України, позов слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-11 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 26.11.2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 687, мотивуючи тим, що вони з серпня 2009 року не проживають разом та спільне господарство не ведуть з тих підстав, що кожен має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Вважає примирення неможливим. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі та наполягала на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав суду заяву, в якій позовні вимоги та обставини позову визнав, просив справу розглянути у попередньому судовому засіданні в його відсутність. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можна постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч.4 ст. 130 ЦПК України, ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення проводиться в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Вислухавши позивачку, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі з 26.11.2008 року, від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Сторони з серпня 2009 року не проживають разом та спільне господарство не ведуть з тих підстав, що кожен має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Спору щодо розподілу спільного майна немає. [PERSON] залишається проживати з матірю, аліменти на її утримання відповідач сплачує в добровільному порядку. Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Оскільки сторони однією сімєю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивачки, а також відповідач позов визнав, наслідки визнання позову відповідачу відомі відповідно до вимог ч.2 ст.174 ЦПК України, суд вважає за можливе шлюб розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-11 00:00:00

[PERSON] (дошлюбне Семенюк) Л.Л. звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 06.09.1997 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Ізмаїльської міської ради Одеської області, актовий запис № 362, мотивуючи тим, що з січня 2010 року вони припинили шлюбно-сімейні стосунки, хоча проживали в одній квартирі, але в різних кімнатах, а з травня 2010 року не проживають разом та спільне господарство не ведуть з тих підстав, що відповідач не бажав підтримувати нормальні сімейні відносини, вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Вважає примирення неможливим. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі та наполягала на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] позовні вимоги та обставини позову визнав, просив розглянути справу у попередньому судовому засіданні. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можна постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч.4 ст. 130 ЦПК України, ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення проводиться в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Вислухавши сторін, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі з 06.09.1997 року, шлюб у обох перший, від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Сторони з січня 2010 року припинили шлюбно-сімейні стосунки, хоча проживали в одній квартирі, але в різних кімнатах, а з травня 2010 року не проживають разом та спільне господарство не ведуть з тих підстав, що відповідач не бажав підтримувати нормальні сімейні відносини, вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Спору щодо розподілу спільного майна немає. Діти син [PERSON] та син [PERSON] залишаються проживати з матірю. Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Оскільки сторони однією сімєю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивачки, а також відповідач позов визнав, наслідки визнання позову відповідачу розяснено відповідно до вимог ч.2 ст.174 ЦПК України, суд вважає за можливе шлюб розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-11 00:00:00

[PERSON] (дошлюбне Пельтек) Г.І. звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 11.09.2005 року виконкомом Камянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, актовий запис № 19, мотивуючи тим, що вони з липня 2007 року не проживають разом та спільне господарство не ведуть з тих підстав, що між ними немає згоди і взаєморозуміння, відповідач зловживає спиртними напоями та грубо ставиться до позивачки. Позивачка зазначає, що знаходиться на пятому місяці вагітності від іншого чоловіка та фактично має іншу сімю. Вважає примирення неможливим. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала заяву, в якій просила справу розглянути в її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав суду заяву, в якій позовні вимоги та обставини позову визнав, просив справу розглянути у попередньому судовому засіданні в його відсутність. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можна постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч.4 ст. 130 ЦПК України, ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення проводиться в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі з 11.09.2005 року, шлюб у обох перший, від шлюбу дітей не мають. Сторони з липня 2007 року не проживають разом та спільне господарство не ведуть з тих підстав, що між ними немає згоди і взаєморозуміння, відповідач зловживає спиртними напоями та грубо ставиться до позивачки. Позивачка у теперішній час вагітна від іншого чоловіка та фактично має іншу сімю. Спору щодо розподілу спільного майна немає. Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Оскільки сторони однією сімєю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивачки, а також відповідач позов визнав, наслідки визнання позову відповідачу відомі відповідно до вимог ч.2 ст.174 ЦПК України, суд вважає за можливе шлюб розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-11 00:00:00

Позивачка подала позов до суду про стягнення аліментів на утримання неповноліті дітей. Вимоги мотивуються тим, що відповідач являючись батьком неповнолітніх дітей добровільну матеріальну допомогу не надає, ухиляється від сплати допомоги. Позивачка просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей. В попередньому судовому засідайні позивачка настоює на позовних вимогах, просить суд в попередньому судовому засіданні постановити рішення. Відповідач в попередньому судовому засіданні позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення та винесення рішення в попередньому судовому засіданні. Заслухавши сторони, ознайомившись з матеріалами справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню і рішення за позовом необхідно винести при попередньому розгляді справи відповідно до ст. 174 ЦПК України, про що сторони не заперечують. В судовому засіданні встановлено, що згідно копій свідоцтва про народження дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] відповідач є їх батьком. На даний час діти знаходиться на утримай позивачки. [PERSON] та [PERSON] є неповнолітніми і потребують матеріальної допомоги, яку відповідач, як батько може надавати, однак ухиляється від цього, а тому з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання неповнолітніх дітей. Статтею 180 СК України передбачено що батьки зобов'язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини передбачені ст. 182 СК України і вважає за необхідне в порядку ч.З ст.181 цього Кодексу стягнути з відповідача аліменти у частці від доходу. Судові витрати по справі на підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-11 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із позовом про надання дозволу на оформлення проїзного документу та виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16-річного віку, тобто їх спільної з відповідачем доньки [PERSON], [INFO] без згоди та супроводу відповідача. Позов мотивований тим, що після розірвання шлюбу з відповідачем, з нею залишилась проживати їх спільна донька, яка по теперішній час проходить навчання у Гімназії міжнародних відносин № 323 в місті Києві. З метою проведення ознайомчих екскурсій, в складі групи учнів вказаної гімназії, остання, в період з 02 вересня 2010 року по 11 вересня 2010 року має перебувати на екскурсії в [PERSON] у супроводі директора гімназії [PERSON], заступника директора [PERSON], вчителів [PERSON] та [PERSON] Однак, оскільки, відповідно до чинного законодавства України, для виїзду неповнолітнього за кордон необхідний дозвіл обох з батьків, а відповідач жодних відносин із нею та спільною дитиною не підтримую, внаслідок чого вирішити питання по суті про отримання дозволу відповідача для виїзду неповнолітній [PERSON] для неї є неможливим, позивачка звернулась із відповідним позовом. В судовому засіданні представник позивачки підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Представник відповідача не заперечував проти задоволення позовних вимог. Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що відповідають інтересам дитини а тому, підлягають задоволенню в повному обсязі, за наступних підстав. Згідно свідоцтва про народження 1- ВЛ № 058691, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану м. Харкова 23.09. 1997 року, актовий запис № 3088, вбачається , що батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] Згідно довідки гімназії міжнародних відносин № 323 м. Києва від 08.06.2010 року вбачається, що [PERSON] дійсно є ученицею 8 а класу гімназії 323 Дарницького району м. Києва та з 02.09.2010 року по 11.09.2010 року [PERSON] буде перебувати з групою учнів гімназії на екскурсії в [PERSON]. Згідно ч. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Відповідно до п.п. 3 п. 2-2 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України N 57 від 27 січня 1995 року, виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, у супроводі одного з батьків або у супроводі осіб, які уповноважені одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, може здійснюватися у разі пред'явлення оригіналу або нотаріальної посвідченої копії рішення суду про надання дозволу на виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-11 00:00:00

18 лютого 2010 року [PERSON] звернулась в Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з [PERSON] на її користь на утримання неповнолітньої дитини небожа [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі % частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідачки, щомісячно, але не менш ніж ЗО % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду з позовною заявою і до досягнення дитиною віку повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що рішенням виконавчого комітету Баглійської районної ради м. Дніпродзержинська від 20 січня 2010 року № 15 вона призначена опікуном над неповнолітнім небожем [PERSON], [INFO], який проживає з нею та знаходиться на повному її утриманні. [PERSON] [PERSON] є інвалідом 2 групи і отримує щомісячну соціальну допомогу. Відповідачка в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання сина, тому [PERSON] вимушена була звернутись до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала позовні вимоги в повному обсязі, з підстав, наведених вище та просила їх задовольнити. Від відповідачки [PERSON] до суду надійшла письмова заява, в якій вона просить суд розглянути справу без її участі у звязку з тяжким станом здоров'я, зазначила, що позовні вимоги визнає в повному обсязі. Суд, вислухавши позивачку, взявши до уваги позицію відповідачки, вивчивши письмові докази по справі, вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що рішенням виконавчого комітету Баглійської районної ради м. Дніпродзержинська від 20 січня 2010 року № 15 (л.с. 10) позивачка [PERSON] призначена опікуном над неповнолітнім небожем [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з позивачкою, що підтверджується відповідною довідкою (л.с. 11) та знаходиться на повному її утриманні. [PERSON] [PERSON] є інвалідом 2 групи (л.с. 12), отримує щомісячну соціальну допомогу і відмовляється в добровільному порядку надавати матеріальну допомогу на утримання сина, тому [PERSON] звернулась до суду з даним позовом. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України обовязок з утримання неповнолітньої дитини покладається як на матір, так і на батька дитини, з письмової заяви відповідачки вбачається, що вона не заперечує проти стягнення з неї аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж ЗО % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18.02.2010 року і до досягнення дитиною віку повноліття, тому суд вважає необхідним позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала, просить шлюб розірвати, миритися не бажає, вважає подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливими. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, миритися не бажає, просить шлюб розірвати, вважає подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу неможливими. Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 14 червня 2008 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. За час спільного проживання між сторонами почали виникати сварки, що призвели до втрати почуттів любові один до одного. Сторони подружніх стосунків не підтримують. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб Грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі та суперечили б інтересам обох з подружжя. Тому, шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-11 00:00:00

[PERSON], в червні 2010 року звернулася в суд з даним позовом. В заяві послалася на те, що 04.05.1999 року на товарній біржі "Смарагд-Південь" було укладено угоду про обмін житловими будинками. Свій будинок який розташований по вулиці Леніна,20, в с.Євгенівка Снігурівського району Миколаївської області вона обміняла на будинок №30, по вулиці Молодіжній в селі Євгенівка Снігурівського району Миколаївської області, що належав відповідачам. З цього часу вона проживає в даному будинку, проводить ремонт, оплату за комунальні послуги. На теперішній час вона не може розпорядитися даним майном на власний розсуд, оскільки договір обміну нотаріально не посвідчений, а відповідачі ухиляються від його нотаріального посвідчення. Просить постановити рішення, яким визнати договір обміну дійсним, та визнати за нею право власності на дане майно. В судовому засіданні позивач позов підтримала, суду пояснила, що відповідачі ухиляються від нотаріального посвідчення угоди обміну житлового будинку, оскільки посилаються на відсутність коштів та проживанням за межами області, в зв'язку з чим вона як власник не може належним чином розпорядитися належним їй майном. Відповідачі в судове засідання не зявилися про день, час розгляду справи повідомленні належним чином та своєчасно, але надіслали заяву, просять справу розглядати у їх відсутність, проти задоволення позову не заперечують. 3-я особа в судове засідання не зявилася про день, час розгляду справи повідомлена належним чином та своєчасно, але надіслала заяву просить справу розглядати у відсутність їх представника. Дослідив докази, суд встановив слідуюче. Позивачка, відповідно до торгово-біржового контракту № 92-п 04.05.1999 року обміняла власний будинок №20, по вулиці Леніна в с. Євгенівка Снігурівського району Миколаївської області на житловий будинок №30, по вулиці Молодіжній в с. Євгеніка Снігурівського району Миколаївської області, що належить відповідачам [PERSON], [PERSON], [PERSON], В день підписання контракту позивачка передала документи та житловий будинок, ключі у власність відповідачам, а відповідачі передали позивачці документи будинок, ключі у власність, а отже всі умови контракту, тобто договору обміну будинками, сторонами виконано повністю. В даний час позивачка не може належним чином розпорядитися даним будинком, так як він нотаріально не посвідчений. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], проживають за межами області в м. Запоріжжя, та не мають достатніх коштів для нотаріального посвідчення договору обміну. Відповідно до ст.227 ЦК УРСР, який діяв на час виникнення спірних правовідносин, договір купівлі-продажу житла повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Враховуючи наведене, беручи до уваги те, що нотаріально посвідчити дану угоду не можливо так як відповідачі ухиляється від нотаріального посвідчення договору обміну, в зв'язку з відсутністю коштів, суд вважає що позов є обгрунтованим та підлягає до задоволення на підставі ст.47 ЦК УРСР.

Outcome: approved