Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-08 00:00:00

У квітні 2010 року ПАТ "ОТП Банк" звернулось в суд до відповідача з зазначеним позовом. Посилається на те, що 24 травня 2006 року між АКБ «Райффайзенбанк Україна», правонаступником якого є ЗАТ «ОТП Банк», відповідно правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № РL3-006/975/2006, відповідно до якого відповідач отримав кошти в сумі 13 900,00 грн., зі сплатою фіксованої відсоткової ставки за користування кредитом у розмірі 22% річних. Відповідно до умов укладеного договору Відповідач зобовязався своєчасно та повністю сплатити кредит, проценти за користування ним. Відповідно до п.3.1.1 частини №2 Кредитного договору за прострочення боргових зобовязань Позичальник зобовязаний сплатити банку пеню в розмірі 1,5% від суми несвоєчасно виконаних боргових зобовязань за кожний день прострочки. Відповідно до п.1.11.1 частини №2 Кредитного договору Позичальник зобовязаний здійснювати повернення суми кредиту та сплачувати відсотки у валюті, що відповідає валюті кредиту. Станом на 10 березня 2010 року заборгованість відповідача становить 22028,07 грн., яка складається з :наступного: - 12962,15 грн. заборгованість по кредиту; - 8864,09 грн. заборгованість по відсотках; - 126,83 грн. пеня за прострочення виконання зобовязань; - 75,00 грн. штрафні санкції; У судовому засіданні представник позивача заявлений позов підтримав, та просив також стягнути на користь Позивача державне мито в розмірі 220,28 грн., 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи судом сповіщався. Суд за згодою представника позивача дійшов висновку про можливість ухвалення по справі заочного рішення відповідно до вимог ч. 4 ст. 169 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 24 травня 2006 року між АКБ «Райффайзенбанк Україна», правонаступником якого є ЗАТ «ОТП Банк», відповідно правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № РL3-006/975/2006, відповідно до якого відповідач отримав кошти в сумі 13900,00 грн., зі сплатою фіксованої відсоткової ставки за користування кредитом у розмірі 22% річних. Відповідно до умов укладеного договору Відповідач зобовязався своєчасно та повністю сплатити кредит, проценти за користування ним. Відповідно до п.3.1.1 частини №2 Кредитного договору за прострочення боргових зобовязань Позичальник зобовязаний сплатити банку пеню в розмірі 1,5% від суми несвоєчасно виконаних боргових зобовязань за кожний день прострочки. Відповідно до п.1.11.1 частини №2 Кредитного договору Позичальник зобовязаний здійснювати повернення суми кредиту та сплачувати відсотки у валюті, що відповідає валюті кредиту. Відповідно до п.1.9.3 у випадку невиконання Позичальником боргових зобовязань понад 38 днів Банк має право в односторонньому порядку розірвати цей Договір. В порушення норм закону та умов договору відповідач свої зобовязання не виконує та станом на 10 березня 2010 року заборгованість відповідача становить 22028,07 грн., яка складається з :наступного: - 12962,15 грн. заборгованість по кредиту; - 8864,09 грн. заборгованість по відсотках; - 126,83 грн. пеня за прострочення виконання зобовязань; - 75,00 грн. штрафні санкції; З огляду на наведе суд вважає, що вимоги позивача ґрунтуються на законі. Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Судом встановлено, що кредитний договір сторонами укладено в письмовій формі, зазначено його розмір та умови надання кредиту. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Частиною 2 ст. 651 ЦК України передбачено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Сплата заборгованості по відсотках, також підлягає стягненню, оскільки відповідач своєчасно не погасив суму кредиту та відсотки за користування ним. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Розрахунок загальної суми заборгованості [PERSON] по Кредитному договору № РL3-006/975/2006 від 24 травня 2006 року станом на 10 березня 2010 року наданий суду і відповідає вимогам закону. З урахуванням задоволення позову, стягненню з відповідача в також підлягають судові витрати в розмірі 220,28 грн. державного мита, 120 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи.

Outcome: approved