Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-24 00:00:00

15 березня 2010 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Балаклійської районної державної адміністрації, в якому згідно уточнених позовних вимог просив визнати дії відповідача щодо не нарахування та невиплати щорічної грошової допомоги на оздоровлення у розмірі 4-х мінімальних заробітних плат та щорічної разової грошової допомоги до 5-го травня у розмірі 7-ми мінімальних пенсій за віком виключно з законодавчо встановлених розмірів мінімальної пенсії за віком та мінімальної заробітної плати та відмову в проведенні відповідного перерахунку та виплати такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства; зобов»язати відповідача провести перерахунок та виплату щорічної грошової допомоги на оздоровлення за 2009 рік у розмірі 4-х мінімальних заробітних плат згідно ч. 4 ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та щорічної разової грошової допомоги до 5го травня за 2009 та 2010 роки у розмірі 7-ми мінімальних пенсій за віком згідно ч. 5 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що він є учасником ліквідації аварії на ЧАЕС першої категорії, інвалідом ІІІ групи. Відповідно до ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» має право на отримання щорічної грошової допомоги на оздоровлення у розмірі 4-х мінімальних заробітних плат як інваліду ІІІ групи та учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС І категорії та відповідно ч. 5 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» має право на отримання щорічної грошової допомоги до 5го травня у розмірі 7-и мінімальних пенсій за віком як інваліду ІІІ групи. Разом з тим він отримав вказані допомоги не в повному обсязі. В судове засідання позивач не зявився, але в позовній заяві просив розглянути справу без його участі. Представник відповідача в судове засідання не зявився, але до його початку надав заяву, в якій просить розглянути справу без участі представника. УПСЗН Балаклійської РДА в своїх письмових запереченнях просило відмовити [PERSON] у задоволенні позову з посиланням на те, що дійсно управління проводить нарахування та виплату позивачу щорічної допомоги на оздоровлення як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС I категорії та щорічної разової допомоги як інваліду війни; вважають, що їх дії при виплаті вказаних видів допомоги є цілком законними, оскільки вони проводили нарахування та виплату допомоги в межах бюджетних асигнувань на ці цілі, передбачених законами України про державні бюджети на відповідні роки, Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Постановою КМУ №836 від 26.07.1996 року «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Постановою КМУ № 562 від 12 липня 2005 року «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Постановою КМУ №211 «Про розміри разової грошової допомоги, що виплачується в 2009 році» та «Про жертви нацистських переслідувань» від 18.03.2009 року, Постановою КМУ №299 від 07.04.2010 року «Про розміри разової грошової допомоги, що виплачується в 2010 році відповідно до Законів України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та «Про жертви нацистських переслідувань». Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, зважаючи на наступне: В ході судового розгляду було встановлено, що [PERSON] має статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи першої категорії, що підтверджується копією посвідчення серії А № 012193 від 08.01.1993 року, копією вкладки № 005178 до вказаного посвідчення, інвалідом війни 3-ї групи, що підтверджується копією посвідчення серії Б № 399411 від 20.02.2001 року, довідками МСЕК серії 2-98 ХАР № 050570, серії 218-АА № 014074. Особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, і є інвалідом ІІІ групи, відповідно до ч.4 ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796-XІІ від 28.02.1991 року виплачується щорічна допомога на оздоровлення у розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат. Інвалідам війни ІІІ групи, відповідно до ч. 5 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» № 3551-ХІІ від 22.10.1993 року щороку до 5 травня виплачується грошова допомога в розмірі семи мінімальних пенсій за віком. Матеріали справи свідчать про те, що 19 лютого 2010 року позивач звертався до Управління праці та соціального захисту населення Балаклійської районної державної адміністрації Харківської області із заявою про перерахунок і виплату йому щорічної допомоги на оздоровлення у розмірі 4-х мінімальних заробітних плат як інваліду ІІІ групи та щорічної разової грошової допомоги до 5-го травня у розмірі 7-ми мінімальних пенсій за віком як інваліду ІІІ групи за період з 2007 по 2009 роки, у задоволенні якої управлінням праці та соціального захисту населення Балаклійської районної державної адміністрації йому було відмовлено (а.с.10). Стосовно позовних вимог щодо здійснення позивачу перерахунку та виплати Управлінням праці та соціального захисту населення Балаклійської районної державної адміністрації Харківської області щорічної допомоги на оздоровлення та щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2009 рік, суд вважає їх підлягаючими задоволенню, з таких підстав. Статтею 71 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2009 рік» Кабінету Міністрів України надане право у 2009 році встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами. Постановою КМУ від 18.03.2009 року №211 Про розміри разової грошової допомоги, що виплачується в 2009 році відповідно до законів України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту та Про жертви нацистських переслідувань передбачено, що інвалідам війни ІІІ групи у 2009 році виплата разової грошової допомоги здійснюється у розмірі 380 гривень. Але слід зазначити, що ч.5 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» встановлює розмір щорічної допомоги з розміру, кратному мінімальній пенсії, а не мінімальної заробітної плати, як це передбачено ст. 71 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2009 рік». Таким чином постанова КМУ від 18.03.2009 року №211 Про розміри разової грошової допомоги, що виплачується в 2009 році відповідно до законів України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту та Про жертви нацистських переслідувань не може бути застосована для визначення розміру щорічної разової допомоги до 5 травня. Що стосується посилання відповідача на постанову КМУ від 12.07.05р. № 562, вони також не можуть бути прийняті до уваги, оскільки на виконання ст. 71 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2009 рік» у 2009 році Кабінетом Міністрів України не було встановлено розміру допомоги, виходячи з розміру мінімальної заробітної плати. Діючими ж є норми законів, які чітко встановлюють розмір допомог. Відповідно до ч.4 ст. 9 ЦПК України у разі невідповідності нормативно-правового акта закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу. За таких обставин суд вважає, що відповідають Закону «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», вимоги позивача щодо нарахування і виплати йому щорічної допомоги на оздоровлення у розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат, і Закону Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту вимоги щодо нарахування і виплати йому щорічної разової грошової допомоги до 5 травня у розмірі семи мінімальних пенсій. Наявність такого права у позивача є визначальною для вирішення вказаного спору. Крім того, це право гарантується ч.2 ст. 46 Конституцією України. Отже, за конституційними нормами, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, суд вважає, що при визначенні розміру належних позивачеві соціальних виплат застосуванню підлягають ч.4 ст. 48 Закону «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та ч.5 ст. 13 Закону Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту , а не положення постанов КМУ від 12.07.2005 року за №562 та від 18.03.2009 року за №211, які істотно звужують обсяг встановлених законом прав. За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими статтею 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає. Розмір мінімальної заробітної плати встановлений Законами України про Державний бюджет на відповідний рік. Таким чином позовні вимоги в частині перерахунку та виплати щорічної разової грошової допомоги (498х7-380=3106) та щорічної допомоги на оздоровлення (605х4-90=2330) за 2009 рік підлягають задоволенню. Що стосується позовних вимог щодо здійснення позивачу перерахунку разової грошової допомоги за 2010 рік, то суд вважає її підлягаючою задоволенню. Постановою КМУ №299 від 07 квітня 2010 року «Про розміри разової грошової допомоги, що виплачується в 2010 році відповідно до Законів України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та «Про жертви нацистських переслідувань» встановлено, що у 2010 році виплата разової грошової допомоги особам, на яких поширюється чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», а саме інвалідам ІІІ групи виплачується у розмірі 420 грн. З заперечень відповідача вбачається, що щорічна разова грошова допомога за 2010 рік була виплачена [PERSON] в квітні 2010 року в розмірі 420 грн. згідно вищевказаної постанови. Статтею 70 Закону України «Про Державний бюджет України на 2010 рік» надано право Кабінету Міністрів України в 2010 році встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами. Але слід зазначити, що ч.5 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» встановлює розмір щорічної допомоги з розміру, кратному мінімальній пенсії, а не мінімальної заробітної плати, як це передбачено ст. 70 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2009 рік» У 2010 році Кабінетом Міністрів України не було встановлено розміру допомоги, виходячи з розміру мінімальної пенсії. Діючими ж є норми законів, які чітко встановлюють розмір допоміг. Відповідно до ч.4 ст. 9 ЦПК України у разі невідповідності нормативно-правового акта закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу. У зв»язку з вищевикладеним, суд вважає, що відповідають Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту позовні вимоги щодо нарахування і виплати позивачу щорічної разової грошової допомоги до 5 травня у розмірі семи мінімальних пенсій. Наявність такого права у позивача є визначальною для вирішення вказаного спору, що також гарантується ч.2 ст. 46 Конституцією України. Виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, суд приходить до висновку, що при визначенні розміру належних позивачеві соціальних виплат застосуванню підлягають саме ч.5 ст. 13 Закону Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту , а не положення постанови КМУ від 07.04.2010 року за №299, які істотно звужують обсяг встановлених законом прав. Як вже було зазначено вище розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими статтею 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», у зв»язку з чим позовні вимоги в частині перерахунку та виплати щорічної разової грошової допомоги за 2010 рік (706х7-420= 4522) підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 4 Закону України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України. Згідно з ч.2 ст. ЦК України до майнових відносин, заснованих на адміністративному чи іншому владному підпорядкуванні однієї сторони другій стороні, цивільне законодавство не застосовується, якщо інше не встановлено законом. Враховуючи наявність спеціальних законодавчих актів, які підлягають застосуванню у справах із соціальних правовідносин, що носять публічно-правовий характер, суд вважає необхідним задовольнити вимогу позивача щодо визнання протиправною бездіяльності УПСЗН Балаклійської РДА по не виконанню приписів ч.4 ст. 48 Закону «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та ч. 5 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», яка призвела до порушення прав позивача на своєчасне нарахування та отримання щорічної допомоги на оздоровлення 2009 рік, щорічної разової грошової допомоги за 2009 та 2010 роки. Суд визнає безпідставним посилання відповідача на те, що розпорядники бюджетних коштів проводять видатки тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених затвердженими кошторисами. Суд звертає увагу на те, що реалізація особою права, що пов ' язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актів національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань. На підставі викладеного,

Outcome: approved