Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді та просив : - Визнати дії відповідача по відмові у здійсненні перерахунку призначеної йому пенсії по інвалідності та додаткової пенсії у розмірі нижчому, ніж встановленому ст.ст. 50, 54, 67 „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильної катастрофи неправомірними, - Зобовязати відповідача здійснити перерахунок призначеної йому пенсії по інвалідності і додаткової пенсії, призначити та здійснювати виплати пенсії у розмірах, визначених ст.ст. 50, 54, 67 „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильної катастрофи із застосуванням розрахунків мінімальної пенсії за віком, визначеної ст. 28 ЗУ „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування з 01 жовтня 2009 року. Під час розгляду справи позов підтримав в повному обсязі. В обґрунтуванні заявлених вимог посилався на те, що з 1999 року безстроково має 2-гу групу інвалідності внаслідок захворювання, яке повязане з ліквідацією наслідків на ЧАЕС та віднесений до 1 категорії постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи. Відповідно до ст.50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» позивач має право на отримання пенсії в розмірі не нижче 8 мінімальних пенсій за віком та право на додаткову щомісячну пенсію за шкоду заподіяну здоровю у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком. Між тим, позивач отримує пенсію в значно менших розмірах, ніж визначено законом. \~ 08.10.2009року позивач письмово звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії, відповідно до ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», проте відповіддю від 05.11.2009року ПФУ м. Кіровограда у такому перерахунку було відмовлено. Відповідача проти позову письмово заперечив, просив справу розглядати без участі представника УПФУ м. Кіровограда. Зазначаючи, що Управління по даній справі не є розпорядником бюджетних коштів та розмір виплат позивачу відповідає постанові КМУ від 16.07.2008року № 654 „Про підвищення пенсійного забезпечення громадян, просив у позові відмовити також і з підстав пропуску строку позовної давності. Заслухавши пояснення позивача, що передували подачі заяви про подальшій розгляд справи за його відсутності, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Встановлено, що згідно наданих сторонами доказів, [PERSON] є постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії. З 1999року йому встановлена інвалідність 2 групи безстроково. Інвалідність повязана з ліквідацією аварії на ЧАЕС. Позивач перебуває на обліку Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді та отримує пенсію по інвалідності внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, як інвалід 2-ої групи. Відповідно до статті 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі Закон), пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію. Відповідно до статті 50 Закону в редакції від 06.06.1996, інвалідам 2 групи, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, в розмірі75 процентів мінімальної пенсії за віком. Відповідно до частини 4 статті 54 цього ж Закону в редакції від 06.06.1996, розмір пенсії для інвалідів 2 групи щодо яких встановлений звязок з Чорнобильською катастрофою не може бути нижчим 8 мінімальних пенсій за віком. На час розгляду справи зміни до статей 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» не вносились. Відповідно до частини 7 статті 8 ЦПК України, в разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону). Стаття 62 ЗУ „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи уповноважує КМУ приймати виключно розяснення порядку застосування Закону, а не визначати новий розмір виплат основної та додаткової пенсії даній категорії осіб. Відповідно до частини 3 статті 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до статті 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4, розмір щомісячної компенсації сім'ям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму. Аналіз зазначеної норми свідчить, що підставою для перерахунку пенсії є встановлення нового розміру прожиткового мінімуму, і цей перерахунок здійснюється з дня встановлення цього мінімуму. Оскільки позивачеві слід визначати пенсію виходячи з мінімальної пенсії за віком, яка встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, то в разі збільшення розміру цього прожиткового мінімуму перерахунок пенсії позивачеві повинен проводитись виходячи з нового розміру мінімальної пенсії за віком. Таким чином, при визначені розміру пенсії, суд зобовязує Управління Пенсійного фонду застосовувати розмір мінімальної пенсії за віком, який дорівнює прожитковому мінімуму для осіб, які втратили працездатність, відповідно до статті 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», оскільки чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими частиною першою статті 28 даного закону, іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає. Суд не приймає доводи відповідача щодо пропуску позивачем процесуальних строків звернення до суду, оскільки такі доводи не відповідають дійсності, так як вимоги заявлені в межах річного строку. На підставі викладеного суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити, що буде відповідати вище переліченим нормам закону та в повній мірі захистить інтереси позивача, як особи, що втратила 80% здоровя приймаючи участь у ліквідації техногенної катастрофи, а від так суд визнає дії відповідача, які повязані з відмовою у призначенні позивачу пенсії менш ніж 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоровю в розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії за віком протиправними, та зобовязує Управління здійснити перерахунок та виплату цих коштів за мінусом фактично отриманої пенсії. На підставі ч.2 ст.19, ч.1 ст.46, ст.152 Конституції України, ст.48, ст.49, 50, 54, 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" , ч.1, 3 ст.28 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування", та

Outcome: approved