Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-17 00:00:00

У березні 2009р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до територіальної громади м. Бердянська в особі Бердянської міської ради [PERSON], треті особи [PERSON], [PERSON], про встановлення факту самовільного будівництва [PERSON] і [PERSON] літньої кухні «Н», літньої кухні «Г», входу до літньої кухні «В», про визнання часток рівними, визнання права власності на 1/8 частку самовільно збудованих будівель в порядку спадкування за законом. Самовільно збудовані будівлі збудовані з порушенням вимог ДБН 360-92*, а саме не дотримані норми розміщення будівель відносно сусіднього домоволодіння №24 по вул. Попова, у зв'язку з чим необхідна згода власників цього будинку. У зв'язку з відмовою позивача від позовних вимог про визнання часток рівними, визнання права власності на 1/8 частку самовільно збудованих будівель в порядку спадкування за законом, провадження у справі в цій частині було закрито, про що постановлена ухвала суду від 18.06.2009р. ( а.сю56-57). Згодом подала уточнені і доповнені позови ( а.с.50,111-113) до територіальної громади м. Бердянська в особі Бердянської міської ради, [PERSON], треті особи [PERSON], [PERSON] про встановлення факту перебудови [PERSON] літньої кухні та входу до літньої кухні літ. «Н,Г,В» у житловий будинок «Б», прибудову «б», тамбур «б1»; визнання житловими будівлі літ. «Б,б,б1», про визнання права власності на житловий будинок «Б», житлову прибудову «б», тамбур «б1»; В позові посилається на те, що вона відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 16.04.2008р. є власником 1/8 частки житлового будинку №22 по вул. Попова в м. Бердянську. Іншим співвласником будинку є її брат [PERSON] - 7/8 часток, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 30.03.2009р. Спадщина дісталася їй після смерті батька [PERSON], який помер 04.04.2004 року, а брату - після смерті матері [PERSON], яка померла 22.07.2008р. Ще при житті батьки самовільно збудували на території домоволодіння літню кухню літ.«Н», літню кухню літ. «Г», вхід до літньої кухні літ. «В». Оскільки ці будівлі є самовільно збудованими вони не увійшли до спадкового майна і свідоцтво про право на спадщину на них не видавалося. Зазначені самовільні будівлі вона за власні кошти переобладнала під житлові і використовує їх для проживання її сім'ї. Згідно з експертним висновком від 15.06.2009р. технічний стан самовільно збудованих будівель задовільний, вони визнані придатними для проживання і експлуатуються як одноквартирна житлова будівля. Тобто на даний час є можливість оформити їх як житловий будинок. Бердянським КПТІ був повторно виготовлений 03.12.2009р. технічний паспорт, в якому було змінено літеровку самовільних будівель, тепер вони зазначені як житловий будинок літ. «Б», прибудова літ. «б» і тамбур літ. «б1». Тому просить визнати факт того, що перебудова літніх кухонь у житловий будинок і житлову прибудову здійснені нею, визнати житловими будівлі літ. «Б,б,б1» і визнати за нею право власності на житловий будинок літ. «Б», прибудову літ. «б», тамбур літ. «б1». Позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали, просять їх задовольнити. Позивач додатково пояснила, що в цих будівлях вона та члени її сім'ї проживають давно. Будувалися вони батьками десь у 1982-1983 роках, нею та її чоловіком, але кошти на будівництво давала вона. Згодом за власні кошти у 2000 році вона здійснювала ремонт цих будівель: перекривала кришу, утеплювала стіни, штукатурила, білила, красила їх. Відповідач [PERSON] у квітні 2009р. подав зустрічний позов ( а.с.31-32) до територіальної громади м. Бердянська, [PERSON], треті особи [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на 7/8 часток самочинно самовільно збудованих літньої кухні «Н», літньої кухні «Г», входу до літньої кухні «В». В позові зазначив, що він не визнає первісні вимоги [PERSON] в частині встановлення факту будівництва самовільних будівель попередніми власниками, оскільки право власності може бути на сьогодні визнано тільки за співвласниками цього будинку, тобто за ним і [PERSON] у відповідних частках. Доповнені і уточнені позовні вимоги взагалі не визнає, посилаючись на те, що ці самовільні будівлі будувалися їх батьками за їх кошти. Позивач та її чоловік тільки допомагали будувати їх. Спочатку це були збудовані гаражі, згодом десь у 1987р. їх перебудували у літні кухні, пристосували їх для проживання і [PERSON] дійсно проживає в них. Просить відмовити у задоволенні уточнених і доповнених позовних вимог, і визнати за ним право власності на 7/8 часток самовільно збудованих будівель. Представник відповідача - територіальної громади м. Бердянська в особі Бердянської міської ради у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що у справи є повідомлення про вручення судової повістки. Причини неявки суду не повідомили, не подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, заперечень проти позову не надали. Третя особа [PERSON], співвласник будинку №24 по вул.. Попова в м. Бердянську, у попередньому судовому засіданні первісний позов визнала, проти задоволення позову не заперечувала, про що подала заяву. Згодом жодного разу у судове засідання не з'явилася. Третя особа [PERSON], співвласник сусіднього домоволодіння №24 по вул. Попова в м. Бердянську, жодного разу у судове засідання не з'явилася. Вислухавши пояснення учасників процесу, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Як видно з технічного паспорту, виготовленого Бердянським КПТІ 27.12.2007р. (а.с.11-13) спірні самовільні будівлі - літні кухні і вхід до літньої кухні літ. «Н,Г,В» були збудовані у 1983-1987 роках попередніми власниками будинку. Будівлі збудовані з порушенням вимог ДБН 360-92*, а саме не дотримані норми їх розміщення, що доводиться технічним висновком ( а.с.7-8). 03.12.2009р. Бердянським КПТІ виготовлений новий технічний паспорт, в якому ці самовільні будівлі були зазначені вже як житловий будинок літ. «Б», прибудова літ. «б», тамбур літ. «61». Однак роки будівництва їх зазначені ті ж самі. У відповідності до ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно /житлові будинки, споруди, будівлі, тощо/ виникає з моменту завершення будівництва та прийняття його в експлуатацію. Згідно з ч.ч. 1 і 5 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. У розумінні ст. 376 ЦК України будівлі «Н,Г,В» є самочинним будівництвом. Зазначеним самочинним будівництвом порушуються права та законні інтереси третіх осіб у справі, оскільки не дотримані норми розміщення цих будівель. Позивач та відповідач у справі набули право власності на будинок №22 по вул. Попова в м. Бердянську в порядку спадкування: позивач після смерті батька [PERSON], який помер 04.04.2004 року, а відповідач - після смерті матері [PERSON], яка померла 22.07.2008р., що підтверджується копіями свідоцтв про право на спадщину ( а.с. 5,33). Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] і [PERSON] суду показали, що літні кухні будували батьки позивача та відповідача, а вони їм допомагали. За чиї кошти здійснювалося будівництво вони не знають. Але з 1987 року [PERSON] проживала у цих будівлях зі своєю сім'єю. Таким чином, доводи позивача стосовно того, що спірні самовільні будівлі будувалися за її кошти і згодом перебудовувалися нею, свого підтвердження у судовому засіданні не знайшли. Позивачем не надано жодного доказу на підтвердження цього. В пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008р. зазначено, що якщо спадкодавцем було здійснене самочинне будівництво ( ст.376 ЦК України), до спадкоємців переходить право власності на будівельні матеріали, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва. Ні позивач, ні відповідач позовних вимог щодо визнання права власності на будівельні матеріали, які були використані при будівництві будівель, не заявляли. Таким чином судом встановлено, що самовільно збудовані будівлі «Н,Г,В», а зарає «Б,б,б1» були збудовані у 1983-1987 роках попередніми власниками будинку [PERSON] і [PERSON], які на час своєї смерті, право власності на самовільно збудовані будівлі не набули. Як слідство не може бути визнано право власності на них і за позивачем та відповідачем, які прийняли спадщину після їх смерті. Оцінюючі всі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог позивача в частині встановлення факту будівництва самовільних будівель літньої кухні «Н», літньої кухні «Г» у 1987, входу до літньої кухні «В» у 1983 році попередніми власниками будинку № 22 по вул.. Попова в м. Бердянську Шевчук [PERSON] і [PERSON]. В задоволенні іншої частини позовних вимог позивача, та у задоволені зустрічного позову відповідача необхідно відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: partial