Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-18 00:00:00

В червні 2010 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON]С та [PERSON], вимагаючи стягнути борг за договором позики від 23.12.2004 року у розмірі 1\~980\~400,00 грн. з [PERSON] та стягнути 3% річних за час прострочення повернення цього боргу з 05 по 08 червня 2010 року в сумі 488,50 грн. з [PERSON], посилаючись на невиконання відповідачами своїх зобовязань перед ним щодо повернення суми позики за вищевказаним договором позики від 23.12.2004 року, забезпеченим порукою [PERSON], про що 03.06.2010 року між ним і [PERSON] був укладений договір поруки. У попередньому судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позов, а представник відповідача [PERSON] [PERSON], який діє на підставі виданої на його імя [PERSON] довіреності від 01.04.2010 року, посвідченої приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] за р.№ 815, виданої [PERSON] у порядку передоручення на підставі виданої [PERSON] імя [PERSON] довіреності від 10.08.2007 року, посвідченої приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] за р.№ 3822, визнав позов в повному обсязі. Відповідач [PERSON] також визнав позов і просив розглянути справу за його відсутності, про що подав адресовану суду свою письмову заяву, яка приєднана судом до матеріалів справи. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Судом установлено, що 23.12.2004 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики, згідно умов якого [PERSON] передав [PERSON] грошові кошти в сумі 250\~000,00 дол.США, а [PERSON] зобовязалася повернути [PERSON]В таку ж суму грошових коштів не пізніше 23.12.2006 року. На підтвердження цього факту представник позивача надав суду оригінал договору позики від 23.12.2004 року між [PERSON] і [PERSON], який приєднаний судом до матеріалів справи. У відповідності до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Представник відповідача [PERSON] підтвердив в суді, що його довірителька отримала від [PERSON] грошові кошти в сумі 250\~000,00 дол.США за укладеним між ними 23.12.2004 року договором позики. Згідно ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. У відповідності до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Представник позивача стверджує, що починаючи з грудня 2004 року відповідач [PERSON] весь час запевнювала [PERSON] в тому, що виконає своє зобовязання щодо повернення йому грошових коштів в сумі 250\~000,00 дол.США за укладеним між ними договором позики від 23.12.2004 року, та впродовж останніх трьох років повернула позивачу частину позики за цим договором, а саме повернула грошові кошти в сумі 1\~000,00 грн., але дотепер ще не повернула [PERSON] решту частину суми позики, що в еквіваленті за курсом НБУ на 03.06.2010 року (1дол.США=7,9556грн.) складає 1\~980\~400,00 грн. Ці обставини повністю підтвердив в суді представник [PERSON] [PERSON] Укладений між [PERSON] і [PERSON] договір позики від 23.12.2004 року забезпечений порукою [PERSON], про що 03.06.2010 року між [PERSON] і [PERSON] був укладений договір поруки, оригінал якого приєднаний судом до матеріалів справи. Представник позивача стверджує, що 05.06.2010 року позивач звернувся до поручителя [PERSON] з вимогою щодо повернення в повному обсязі суми позики за укладеним між ним і [PERSON] договором позики від 23.12.2004 року, але поручитель [PERSON] безпідставно відмовився від цього, а тому представник позивача вважає, що останній має право вимагати від [PERSON] сплати 3% річних від суми позики за вказаним договором позики від 23.12.2004 року за час прострочення повернення цієї позики з 05 по 08 червня 2010 року, що складає 488,50 грн. Вирішуючи ці позовні вимоги позивача, суд виходить з наступного. Згідно п.1 вищевказаного договору поруки, предметом цього договору є виконання поручителем зобовязань по сплаті кредитору трьох процентів річних від несвоєчасно виплаченої суми, передбачених ст.625 ЦК України, по грошовому зобовязанню у сумі 250\~000,00 дол.США, що за курсом НБУ на день укладення цього договору складає 1\~981\~400,00 грн., отриманих від [PERSON] боржником [PERSON] за укладеним між ними договором позики від 23.12.2004 року. Пункт 2 цього договору поруки передбачає, що поручитель відповідає перед кредитором за виконання божником зобовязання, зазначено в п.1 цього договору, на суму, яка дорівнює 50,00 грн. У відповідності до ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ст.ст.553-554 ЦК України боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. При цьому поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Частина 2 статті 553 ЦК України встановлює, що порукою може забезпечуватися виконання зобовязання частково або у повному обсязі. Виходячи з умов вищевказаного договору поруки, суд вважає, що позивач має право вимагати від поручителя [PERSON] сплати 3% річних від суми боргу за укладеним між позивачем і відповідачем [PERSON] договором позики від 23.12.2004 року лише в межах суми у розмірі 50,00 грн. Частково задовольняючи позовні вимоги позивача, суд розподіляє між відповідачами понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати наступним чином : стягує з відповідача [PERSON] на користь позивача судові витрати, повязані зі сплатою ним судового збору в сумі 1\~649,00 грн., стягує з відповідача [PERSON] на користь позивача понесені ним судові витрати, повязані зі сплатою судового збору в сумі 51,00 грн., та стягує солідарно з [PERSON] і [PERSON] на користь позивача понесені ним судові витрати в сумі 120,00 грн., повязані з оплатою витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. На підставі викладеного і

Outcome: partial