Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], 3-я особа ВРЕР №10 ГУ МВСУ в Харківській області про визнання договору купівлі-продажу дійсним, визнання права власності на цей автомобіль та зобов'язання ВРЕР №10 ТУ МВСУ в Харківській області зареєструвати за [PERSON] право власності на автомобіль. Позивач посилається на те, що він уклав 22.04.2007 року з відповідачем договір купівлі-продажу вантажного бортового автомобілю [NUMBER], 1999 року випуску, д/н [NUMBER]. Договір був укладений у простій письмовій формі з умовою його подальшого нотаріального посвідчення. При цьому відповідач отримав від [PERSON] гроші в сумі 25000 грн. про що вказав у виданій позивачу розписці. На теперішній час відповідач не заперечує і не відмовляється від їх домовленості, але ухиляється від нотаріального посвідчення угоди, мотивуючи браком часу. За таких умов позивач просить суд визнати дійсним договір купівлі-продажу вантажного бортового автомобілю [NUMBER], 1999 року випуску, д/н [NUMBER] між ним та [PERSON] та визнати за ним право власності на вказаний автомобіль, зобов'язати ВРЕР №10 ГУ МВСУ в Харківській області зареєструвати за [PERSON] право власності на автомобіль. У судовому засіданні позивач та його представник підтримали свої позовні вимоги в повному обсязі, відповідач [PERSON] допитаний за місцем проживання Марийським районним судом Донецької області позов визнав в повному обсязі. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до Довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу [PERSON] 09.02.2007 року, [PERSON] уповноважила [PERSON] здійснювати від її імені правочини, пов'язані з розпорядженням та експлуатацією автомобіля [NUMBER], 1999 року випуску, д/н [NUMBER]. Відповідно до Довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Макіївського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON] 22.04.2007 року, [PERSON] уповноважив [PERSON] та [PERSON] користуватися та розпоряджатися, зняти з обліку та поставити на облік, продати, укладати договір позички, здати в оренду, страхувати, тощо належний [PERSON] автомобіль [NUMBER], 1999 року випуску, д/н [NUMBER]. В суд наданий договір купівлі-продажу автомобіля від 22.04.2007 року, складений у простій письмовій формі, згідно якого [PERSON] передав [PERSON] гроші в сумі 25000 грн., а [PERSON], в свою чергу, передав [PERSON] вантажний бортовий автомобіль [NUMBER], 1999 року випуску, д/н [NUMBER]. В суд також надана розписка датована 22.04.2007 р. згідно якої [PERSON] отримав від [PERSON] 25000 грн. за вантажний бортовий автомобіль [NUMBER], 1999 року випуску, д/н [NUMBER] та зобов'язався в 30-денний термін оформити нотаріально цей договір купівлі-продажу. Як вбачається з матеріалів справи, позивач просить визнати договір купівлі-продажу автомобіля, укладений між ним та відповідачем, дійсним з підстав, передбачених ч.2 ст. 219, ч.2 ст. 220 ЦК України. Однак, згідно із зазначеними нормами ЦК суд може визнати дійсною лише угоду, яка за законом підлягає нотаріальному посвідченню, але сторони уклали її без додержання цієї форми, і одна зі сторін виконала її повністю або частково, а друга ухиляється від нотаріального оформлення укладеної нею угоди. Для угод про купівлю-продаж автомобілів таке оформлення не є обов'язковим. Крім того, допитаний в якості свідка [PERSON] пояснив суду, що власником вищевказаного автомобіля є саме він та надав суду Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу САА 117723 від 15.09.2009 р. виданого на підставі Біржової угоди 11- 1507 від 12.06.2009 р. У вказаному свідоцтві марка, модель, рік випуску, номер кузову Y7F3302130X00076 та номер шассі 330200X0023932 збігається з номерами кузова та шасі автомобіля про який йдеться в позовній заяві [PERSON] Також [PERSON] пояснив, що з 22.04.2007 року вищевказаний автомобіль знаходився у нього і користувався ним саме він. Таким чином, судом встановлено, що право власності на вантажний бортовий автомобіль [NUMBER], 1999 року випуску, д/н [NUMBER] належить [PERSON] Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У суду немає підстав вважати, що [PERSON] набув право власності на автомобіль [NUMBER], 1999 року випуску, д/н [NUMBER] незаконно. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. З цих підстав суд не може задовольнити вимоги позивача про зобов'язання ВРЕР №10 ГУ МВСУ в Харківській області зареєструвати за [PERSON] право власності на цей автомобіль. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed