Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-21 00:00:00

У червні 2009 року позивачі звернулись до суду з вищезазначеним позовом посилаючись на те, що їм згідно рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 04.11.2008 року належить підвальне приміщення площею 65,4 кв.м., яке розташоване в жилому будинку літ. «А3» за адресою м. Херсон вул. Леніна, 23. Однак, відповідач своїми діями чинить перешкоди позивачам у користуванні приміщенням, а саме завалила своїми речами сходи, які ведуть до підвалу та поставила ворота. 02.06.2009 року з цього приводу позивачі викликали міліцію. Просять суд усунути їм вказані перешкоди, які чиняться відповідачем шляхом зобов»язання відповідача звільнити сходи та прибрати ворота. Окрім того, в наслідок протиправних дій відповідача позивачам було завдано моральну шкоду, яку вони оцінили у п»ять тисяч гривень та яку просили стягнути на свою користь з відповідача, а також усі судові витрати. В судовому засіданні [PERSON] підтримала позовні вимоги у повному обсягу просили позов задовольнити. [PERSON] надала до суду письмову заву про розгляд справи за її відсутністю. Представник позивачів в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсягу просила їх задовольнити, додатково пояснила, що діями відповідача безпідставно чиняться перешкоди у користуванні власністю, крім того такими діями позивачам та членам їх сімей завдано моральної шкоди, оскільки доступу до приміщення не має у підвалі збирається волога і переходить до квартири позивачів, що в свою чергу негативно впливає на стан здоров»я позивачів та дітей, які неодноразово звертались до лікарів з різними захворюваннями дихательних шляхів. Зазначила, що оскільки відповідач не бажає надати вільний доступ позивачам до підвалу або ключі від металевих гратів необхідно зобов»язати відповідача саме прибрати самовільно встановлені ворота. Просила суд позов задовольнити у повному обсягу. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та пояснила, що підвал знаходиться під квартирами позивачів, а будинки у яких розташовані квартири сторін є окремими, в наслідок чого сходи належать саме її, а позивачам необхідно здійснити улаштування входу до підвалу з іншого боку. Крім того, зазначила, що грати нею були встановлені для безпеки, оскільки раніше були спроби невідомих осіб пограбувати її помешкання. Просила відмовити у задоволенні позову у повному обсягу. В судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги не визнав, зазначив, що грати потрібні для безпеки відповідача, а вона в свою чергу як власник квартири є власником допоміжних приміщень у даному випадку сходин, які розташовані біля її квартири. Відповідно до позовних вимог щодо завдання моральної шкоди пояснив, що стороною позивача не надано належних доказів її спричинення, а посилання на хвороби дітей є не обґрунтованими. Дослідивши матеріали справи, вислухавши обґрунтування сторін суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню частково. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 24.02.1995 року належить квартира [ADDRESS], а також на підставі рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 04.11.2008 року, залишеного без змін ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 19.03.2009 року, на праві спільної часткової власності належить по ? частині підвальне приміщення площею 65,4 кв.м., яке розташоване в жилому будинку літ. «А3» за адресою м. Херсон вул. Леніна, 23, що також підтверджується технічним паспортом на майно Херсонського БТІ. [PERSON], [PERSON], [PERSON], відповідно до свідоцтва про право власності на житло № 674 від 22.04.1998 року, належить квартира [ADDRESS]. В судовому засіданні сторони підтвердили, що саме [PERSON] встановила металеві грати та зайняла сходи до підвалу своїми речами, що в свою чергу у судовому засіданні також підтвердили свідки [PERSON] та [PERSON] При цьому [PERSON] не заперечувала проти факту встановлення нею гратів з власної ініціативи, без належного погодження будь з ким, мотивуючи це необхідністю захисту помешкання від пограбування. Згідно дослідженої у судовому засіданні інвентарної справи та пояснень спеціаліста Херсонського державного БТІ [PERSON], спірне домоволодіння складається з окремих будинків. Так, квартира позивачів розташована у будинку літ. «А3», а квартира відповідача у будинку літ. «А2». Однак, вхід до підвалу позивачів облаштований у будинку де на першому поверсі розташована квартира відповідача і при цьому сходи проходять біля вхідної двері відповідача та мають спільну площадку. Влаштувати будь-який інший прохід до підвалу, з урахуванням розташування будівель та проїжджої частини не має змоги, експлуатація можлива лише за використанням існуючого входу до підвалу. Відповідно до листа ХМУ ГУ МНС України в Херсонській області 3 79/3267/р-32 від 22.07.2009 року спірна металева решітка встановлена з порушенням вимог пожежної безпеки. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Крім того, згідно з ч.3 ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Суд не приймає посилання відповідача, що сходи належать їй, як допоміжні приміщення, оскільки вона є власником квартири у будинку літ. «А2» і вважає, що у даному випадку, з урахуванням технічних особливостей розташування будівель, приміщень, проїжджої частини тощо, сходи не є допоміжними приміщеннями, а є об»єктом цільового призначення, а саме забезпечення вільного входу та виходу з підвального приміщення і є його невід»ємною частиною, в наслідок чого вони не можуть бути окремим нерухомим об»єктом, рівно як і бути у власності будь-якої іншої особи. Однак зважаючи, що сходи примикають до площадки до якої також примикає вхід до квартири відповідача суд вважає, що саме сторонам належить право спільного вільного користування площадкою, як особам, яким належать об»єкти нерухомого майна, використання яких без даної площадки неможливе і вважає, що в свою чергу сторони не можуть вчиняти дії, які обмежують можливість вільного використання одне одному самої площадки та належного їм нерухомого майна. Суд відхиляє посилання відповідача на встановлення нею решітки за для безпеки житла, оскільки при виїзному судовому засіданні було встановлено, що решітка не несе захисної функції від проникнення третіх осіб, оскільки потрапити до спільної площадки можливо через чисельні арочні отвори, що знаходяться у стіні з боку решітки, а захисну функцію несуть безпосередньо вхідні металеві двері до квартири відповідача, які в свою чергу не є предметом даного спору. Таким чином суд приходить до висновку, що діями відповідача [PERSON] безпідставно чиняться перешкоди позивачам у користуванні їхньою приватною власністю, оскільки нею самовільно, без відповідних погоджень, а також з порушенням інтересів інших осіб у даному випадку позивачів було встановлено металеву решітку перед входом до спільної площадки де існує єдиний прохід до підвалу та крім того, який нею зайнятий під свої речі. Зважаючи на відмову відповідача надати можливість вільного доступу позивачам до належного їм підвального приміщення, шляхом надання ключів чи за іншою домовленістю сторін, суд вважає необхідним зобов»язати відповідача усунути перешкоди шляхом встановленим позивачами, а саме демонтажу решітки. Позовні вимоги щодо відшкодування моральної шкоди суд вважає такими, що задоволенню не підлягають, оскільки достатніх та належних доказів про завдання такої шкоди позивачам чи іншим членам родини, які мешкають у квартирі з вини саме відповідача суду не надано. Окрім того, згідно із ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь [PERSON] підлягають стягненню понесені нею та документально підтверджені судові витрати в розмірі 301 грн., які складаються з 250 гривень витрат на ІТЗ розгляду справи та 51 грн. судового збору, інші понесені витрати [PERSON] в розмірі 8,50грн. за сплату судового збору підлягають поверненню її, як такі, що було зайво сплачені при подачі позовної заяви. На підставі викладеного та

Outcome: partial