Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-06 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з цим позовом, вказуючи, що 29 вересня 2009 року позичила відповідачу на строк до 30 вересня 2009 року 2300 грн. грошові кошти у розмірі 2300 грн.. На підтвердження укладеного договору позики відповідач видав їй письмову розписку. У встановлений договором строк відповідач борг не повернув. Від зустрічі ухиляється. Тому вона змушена звернутись до суду з цим позовом. Крім цього своїми неправомірними діями відповідач завдав їй моральної шкоди, оскільки своїми неправомірними діями призвів до душевних хвилювань та переживань, що негативно відобразилось на стан її здоров`я. Грошовий розмір відшкодування моральної шкоди вона визначила у 1000 грн. Тому просила стягнути з відповідача на її користь грошовий борг у сумі -2300 грн. з урахування інфляції, -3% річних за час затримки боргу, -1000 грн., в порядку грошової компенсації за завдану моральну шкоду та понесені судові витрати у справі. В ході розгляду справи в суді позивачка підтримала заявлений позов, уточнивши його щодо розрахунку річних відсотків та відмовилась від нарахування інфляції. Тому з урахуванням зазначеного просила постановити рішення суду, яким стягнути з відповідача на її користь грошовий борг у сумі -2300 грн., -3% річних за час затримки боргу у 10 місяців у сумі - 57 грн. 50 коп., -1000 грн., в порядку грошової компенсації за завдану моральну шкоду, та понесені судові витрати у справі Відповідач поти позову не заперечував. Причину неповернення позики пояснював безгрошів`ям. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову. Згідно ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо сума не менш як у десять разів перевищує встановлений розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а у випадках коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. За умовами положення ч.2 ст.218 ЦК України недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсності, крім випадків встановлених законом. Заперечення однією із сторін факту вчинення правочину або оспорювання його частин може доводиться письмовими доказами, засобами ауді- відеозапису та іншими доказами. Рішення суду не може ґрунтуватись на свідченнях свідків. Встановлено, що 29 вересня 2009 року між позивачкою та відповідачем було укладено договір позики, відповідно до якого позивачка надала відповідачу грошову позику у розмірі 2300 грн. з терміном повернення до 30 вересня 2009 року. Ця обставина підтверджується наявністю письмової розписки відповідача від 29 вересня 2009 року про отримання від позивачки позики в цих розмірах та свого зобов`язання вернути борг в термін до 30.09.2009 року. Згідно ст.1049 ч.1 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлюється договором. Згідно ст.ст.525 і 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Тому оскільки відповідач добровільно не повернув грошову позику у сумі 2300 грн., з нього слід стягнути цей борг на користь позивачки в судовому порядку. Крім цього згідно ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити інфляцію та 3% річних за час прострочки. Що стосується вимоги позивача про стягнення з відповідачки відсотків за користування позикою, то ця вимога підлягає задоволенню за час затримки повернення грошового боргу за 8 місяців (жовтень2009р.-травень2010р.),. Тому з відповідача на вимогу позивачки слід стягнути суму боргу з урахуванням відсотків за час прострочки за 8 місяців, що складає - 46 грн. (2300:12х8х3%). Всього в загальній сумі підлягає стягненню 2346 грн. (2300+46). В іншому слід відмовити. Що стосується вимоги щодо відшкодування моральної шкоди то ця вимога не підтверджена належними доказами у справі, а тому задоволенню не підлягає. Згідно ст.88 ч.1 ЦПК України на відповідачку слід покласти понесенні позивачем судові витрати у справі у вигляді судового збору у розмірі 51 грн., 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у суді та 50 грн. витрат на правову допомогу.

Outcome: partial