Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-03 00:00:00

Позивач в травні 2010 року звернувся до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування заявлених вимог послався на те, що відповідно до Закону України Про соціальний захист дітей війни має статус дитини війни, у звязку з чим згідно ст.6 того ж Закону має право на отримання щомісячної соціальної допомоги у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. Незважаючи на це у періоди з січня 2006 по 31 грудня 2009 роки така допомога йому не виплачувалася у належному розмірі, що позивач вважає неправомірним. На підставі викладеного просив суд: зобовязати відповідача здійснити перерахунок за період з 01 січня 2006 р. по 31 грудня 2009 року включно, і стягнути на його користь недоплачену щомісячну державну соціальну допомогу до пенсії за період з 01 січня 2006 р. по 31 грудня 2009 року включно, в сумі 5385,90 грн. Позивач у судовому засіданні позов підтримав, на його задоволенні наполягав. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав суду письмові заперечення в якому проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на те, що питання визначення величини мінімальної пенсії за віком, що застосовується для обчислення підвищення пенсії особам, яким встановлено статус „діти війни, не вирішено у законодавчому порядку. Розрахунок підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, яка виплачується замість пенсії, виходячи з розміру 30% мінімальної пенсії за віком, щодо виплати у відповідності до Закону України „Про соціальний захист дітей війни, діючим законодавством до 01.01.2008 року не передбачено. Починаючи з 01.01.2008 року позивачу вже виплачується надбавка як „дитині війни згідно зі ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни, ст. 14 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту та Закону України „Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України та постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року № 530 „Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач є дитиною війни, як це визначено ст.1 Закону України Про соціальний захист дітей війни, про що свідчить відмітка в пенсійному посвідченні дитина війни. За змістом ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Відповідно до вимог ст. 110 Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік» від 20 грудня 2005 року (із змінами внесеними 19 січня 2006 року) зазначене підвищення в 2006 році повинно було запроваджуватися поетапно за результатами виконання бюджету у першому півріччі згідно з порядком, який мав бути визначений Кабінетом Міністрів України та погоджений Комітетом Верховної Ради України з питань бюджету. \~ Оскільки Кабінет Міністрів України в 2006 році так і не визначив порядку виплати 30 % надбавки до пенсії «дітям війни», тому нарахування та \~виплата вказаної надбавки не проводилася, тому в частині перерахування пенсія за 2006 р. необхідно відмовити. З 01.01.2007 року набрав чинності Закон України Про державний бюджет України на 2007 рік, ст. ст. 71, 111 якого у 2007 році коло осіб, на яких поширюється чинність ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, було істотно звужене, для решти осіб дія згаданої норми була зупинена. Рішенням Конституційного Суду України від 9 липня 2007 року у справі за конституційним поданням 46 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статей 29, 36, частини другої статті 56, частини другої статті 62, частини першої статті 66, пунктів 7, 9, 12, 13, 14, 23, 29, 30, 39, 41, 43, 44, 45, 46 статті 71, статей 98, 101, 103, 111 Закону України Про Державний бюджет України на 2007 рік (справа про соціальні гарантії громадян) визнано такими, що не відповідають конституції (є неконституційними) положення п. 12 статті 71, ст. 111 Закону України Про Державний бюджет України на 2007 рік, якими встановлено, що на 2007 рік зупиняють дію положення ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни з урахуванням ст. 111 Закону України Про Державний бюджет України на 2007 рік, де зазначено, що у 2007 році підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, яка виплачується замість пенсії, відповідно до статті 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни виплачується особам, які є інвалідами (крім тих, на яких поширюється дія Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту), у розмірі 50 відсотків від розміру надбавки, встановленої для учасників війни. Конституційний Суд України у своєму рішенні від 09.07.2007 року дійшов висновку, що зупинення законом про Державний бюджет України дії інших законів України щодо надання пільг, компенсацій і гарантій, внесення змін до інших законів України, встановлення іншого (додаткового) правового регулювання відносин, ніж передбачено законами України, не відповідає статтям 1, 3, частині другій статті б, частині другій статті 8, частині другій статті 19, статтям 21, 22, пункту 1 частини другої статті 92, частинам першій, другій, третій статті 95 Конституції України. Відповідно до ст.152 Конституції України закони та інші правові акти, які за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність. Суд вважає, що позовні вимоги, заявлені щодо перерахунку соціальної допомоги за 2007 р. є частково обґрунтованими та підлягають задоволенню за період з 09.07.2007 р. до 31.12.2007 р. Відповідно до ст. 8 Конституції України, Конституція має найвищу юридичну силу, закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй, рішення Конституційного Суду України має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей відповідних законів, що визнані неконституційними, а також, що рішення Конституційного Суду України є обов'язковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене. Відповідно до ст. 22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Згідно з ч.2 ст. 3 Закону України Про соціальний захист дітей війни державні соціальні гарантії дітям війни, встановлені цим Законом, не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно-правовими актами. Відповідно до ст. 8 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. З 01.01.2008 року набрав чинності Закон України Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України , пп. 2 п. 41 розділу ІІ якого розмір підвищення пенсії був прирівняний до надбавки, встановленої для учасників війни. 22.05.2008 року Конституційним Судом України було ухвалене рішення у справі № 10-рп/2008, яким визнані неконституційними положення пп. 2 п. 41 розділу ІІ Закону України Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України. У звязку з цим законодавство, що регулює спірні питання, повернулося до стану, що існував до набрання чинності згаданим Законом України. У звязку з цим законодавство, що регулює спірні питання, повернулося до стану, що існував до набрання чинності згаданим Законом України. Оскільки згідно ст. 73 Закону України Про Конституційний Суд України акти, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення відповідного рішення, але не з часу їх прийняття, заявлені вимоги щодо перерахування соціальної допомоги за 2008 р. є частково обґрунтованими, та підлягає перерахуванню за період з 22.05.2008 р. до 31.12.2008 р. У 2009 році зміст статті 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни не змінювався, тому позовні вимоги, заявлені щодо перерахування соціальної допомоги за 2009 р. підлягають задоволенню, та підлягають перерахуванню за період з 01.01.2009 р. по з 31 грудня 2009р. Позивачем заявлено позовні вимоги щодо перерахунку та виплати пенсії. По суті спір відбувається навколо порядку нарахувань, а не безпосередньо виплати пенсії, хоча ця вимога є похідною від першої. З урахуванням зазначеного суд вважає, що виплата сум заборгованості за пенсією повинна бути здійснена в силу закону саме після перерахування пенсії. \~

Outcome: partial