Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що він працював з початку 2002 року в ДП «Агросервіс» фірми «Житомирінвест» ВАТ, останнім часом на посаді завідувача холодокомбінату. Позивача не влаштовувало ставлення адміністрації до працівників. Тому ним було прийнято рішення подати заяву про звільнення за власним бажанням. Такі заяви подавалися неодноразово, але всі вони були проігноровані керівництвом. Остання така заява була подана 16 березня 2009 року, про що свідчить відмітка на її копії. Однак і вона була залишена без уваги. Коли позивач звернувся до прокуратури, адміністрація підприємства видала [PERSON] 17 грудня 2009 року, трудову книжку та розрахунок в сумі 1194 грн. 23 коп. Як зясувалася [PERSON] було звільнено за власним бажанням з 16 лютого 2009 року згідно наказу №139 від 16 лютого 2009 року. Оплата при розрахунку була проведена лише за жовтень 2008 року, хоча працював позивач згідно наказу про звільнення по 16 лютого 2009 року. Зазначив, що на його думку відповідач заборгував йому заробітну плату за листопад-грудень 2008 року січень та половину лютого 2009 року в сумі 2660 грн. вважає, що такими неправомірними діями відповідача йому заподіяно моральну шкоду в розмірі 10000 гривень. В судовому засіданні позивач позов підтримав з зазначених в позові підстав. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала, пояснила, що відповідача було звільнено з підприємства відповідно до поданої ним заяви 16.02.2009 року, про що свідчить наказ по підприєсмтву. З ним було проведено повний розрахунок по заробітній платі та виплачено компенсацію за невикористану відпустку. В січні-лютому 2009 року позивачу взагалі не нараховувалась та не виплачувалась заробітна плата оскільки відповідно до наказів по підприємству він перебував у відпустці без збереження заробітної плати. Щодо посилань позивача про несвоєчасне отримання трудової книжки та несвоєчасного розрахунку, пояснила, що працівники відділу кадрів неодноразово повідомляли позивача про необхідність звернення до підприємства для отримання остаточного розрахунку та отримання трудової книжки. Вважала, що позивач навмисно зволікав з отриманням трудової книжки та останнім розрахунком. Просила в задоволенні позову відмовити в повному об»ємі за безпідставністю. Суд, заслухавши позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали перевірки прокуратури Андрушівського району по скарзі [PERSON] дослідивши матеріали справи прийшов до висновку що позов підлягає до часткового задоволення. Судом встановлено, що [PERSON] працював з початку 2002 року в ДП «Агросервіс» фірми «Житомирінвест» ВАТ, останнім часом на посаді завідувача холодокомбінату. 16 лютого 2009 року позивачем було подано заяву про звільнення за власним бажанням, він і був звільнений з займаної посади згідно наказу №139 від 16 лютого 2009 року. 25.02.2009 року позивачу направлялося повідомлення про отримання трудової книжки та розрахунку при звільненні (а.с. 8 наглядового провадження по скарзі [PERSON]І.) 17 грудня 2009 року після особистого звернення позивача до адміністрації підприємства йому було виплачено розрахункові кошти в сумі 1194,23 грн. та видано трудову книжку. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що працює головним бухгалтером ДП «Агросервіс» фірми «Житомирінвест» ВАТ. 17.12.2009 року було проведено остаточний розрахунок та виплачено кошти [PERSON] після звільнення його з роботи. Нарахування при звільненні [PERSON] було проведено ще в лютому 2009 року, оскільки позивач до підприємства не звертався щодо отримання коштів то вони зберігалися на окремому рахунку і були йому виплачені при зверненні. В суму, яку отримав [PERSON] увійшла невиплачена заробітна плата за 2008 рік та компенсація за невикористану відпустку. Заробітна плата за період з 01.01.2009 року по 16.02.2009 року позивачу не нараховувалась та не виплачувалась, оскільки підприємство не працювало, працівники перебували у відпустці без збереження заробітної плати., Твердження представника відповідача про те що позивач в січні лютому 2009 року перебував у відпустці без збереження заробітної плати, не знайшли свого підтвердження, оскільки накази про надання йому даних відпусток і були представленні суду, але не було надано жодної заяви позивача, з якими він звертався до підприємства про надання йому таких відпусток. Суд задовольняє позовні вимоги в цій частині, стягує з відповідача на користь позивача невиплачене заробітну плату за період з 01.01.2009 року по 16.02.2009 року ( 682,28-середньомісячний заробіток+363,84 грн. - заробітна плата за лютий 2009) всього 1046,12 грн. Суд вважає, що ДП «Агросервіс» фірми «Житомирінвест» ВАТ допустило порушення, щодо виплати заробітної плати позивачу за період його роботи на підприємстві в 2009 році, а тому позивач поніс певні моральні страждання неправомірними діями відповідача. Заподіяну позивачу моральну шкоду суд оцінює в 500 грн., які стягує з відповідача на користь позивача. В решті позовних вимог відмовляє за безпідставністю. Задовольняючи позов суд, в порядку ст.88 ЦПК України, пропорційно до задоволених вимог, стягує з відповідача судові витрати : судовий збір в сумі 67 грн. та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Outcome: partial