Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-09 00:00:00

29.04.2010 року Краснопільська районна державна адміністрація Сумської області як органа опіки та піклування в інтересах неповнолітніх [PERSON], [PERSON] звернулася до суду\~ з вказаним позовом, просить позбавити батьківських прав [PERSON] та стягнути з нього аліменти на дітей. В обґрунтування позову посилається на те, що відповідно до свідоцтв про народження [PERSON] народився 24.07.1997 року, [PERSON] 07.07.2000 року, їх батьками є [PERSON] та Степченко / Піддубна/ [PERSON], яка хворіла на туберкульоз і померла у 2009 році /ас. 6-7/. Неповнолітні діти з 15.11.2007 року проживають та навчаються в Конотопській загальноосвітній санаторній школі інтернаті 1-11 ступенів Сумської області, сімя [PERSON] знаходиться на обліку служби у справах дітей як така, що опинилася у надзвичайно складних життєвих умовах через зловживання батьком спиртних напоїв /ас. 8-9/. Відповідач [PERSON] зареєстрований та мешкає в с. Миропілля по вул. Шевченка,92 Краснопільського району Сумської області, власного житла не має, умов для проживання дітей не створено, зловживає спиртними напоями, веде аморальний спосіб життя, фактично свідомо самоухилився від виконання батьківських обовязків по відношенню до своїх синів, проявив байдужість до їх долі, що підтверджується довідкою характеристикою Миропільської сільської ради Краснопільського району Сумської області № 49 від 07.04.2010р., актом обстеження матеріально побутових умов [PERSON] від 07.04.2010 року /ас. 3-4/. За інформацією Конотопської загальноосвітньої санаторної школи інтернату 1-11 ступенів Сумської області [PERSON] не провідує своїх дітей, не надає матеріальної допомоги. Крім того, з неповнолітніми [PERSON] та [PERSON] у присутності соціального педагога проведена бесіда і вони згодні щоб їх батька [PERSON] позбавили батьківських прав /ас.5/. Відповідно до висновку служби у справах дітей Краснопільської районної державної адміністрації Сумської області № 10 від 27.04.2010 року служба у справах дітей вважає доцільно позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], щодо його неповнолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які знаходяться на утриманні та вихованні у Конотопській загальноосвітній санаторній школі інтернаті 1-11 ступенів Сумської області, що дасть їм право на повне державне забезпечення та отримання пільг передбачених чинним законодавством /ас.14/. На попереднє судове засідання сторони не прибули, від них надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності. При цьому, позивач вказав, що доводи позовних вимог підтримує у повному обсязі, відповідач вказав, що позовні вимоги визнає у повному обсязі, тривалий час ніде не працює, а тому не має можливості утримувати дітей /ас.16 - 17/. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем рішення по справі може бути ухвалено судом у попередньому судовому засіданні у порядку ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно ст. 150 Сімейного Кодексу України, батьки зобоязані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обовязку батьківського піклування щодо неї. Згідно ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини. Згідно ст. 165 Сімейного Кодексу України право звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, орган опіки та піклування, та інші. Відповідно до ст.166 Сімейного Кодексу України особа, позбавлена батьківських прав не звільняється від обовязку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Ст.ст. 180 - 183 Сімейного Кодексу України передбачено зобовязання батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття, способи виконання батьками цього обовязку та розмір стягуваних аліментів. Відповідно до ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, коли аліменти визначаються в твердій грошовій сумі. Статтею 184 Сімейного Кодексу України визначено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, за заявою одержувача суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 191 Сімейного Кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Згідно ст. 192 Сімейного Кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них. Відповідно до ст. 52 Закону України Про Державний бюджет України на 2010 рік прожитковий мінімум для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення - дітей віком від 6 до 18 років в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня - 901 гривні, з 1 квітня - 917 гривень, з 1 липня - 921 гривні, з 1 жовтня - 941 гривні, з 1 грудня - 957 гривень. Відповідач як платник аліментів не надав суду доказів щодо його стану здоровя та матеріального становища, наявності інших дітей, які враховуються при визначенні розміру аліментів. За таких обставин суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі, оскільки в судовому засіданні доведено факт ухилення відповідача [PERSON] від виконання своїх обовязків по вихованню неповнолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що мало місце у відсутності піклування про фізичний і духовний розвиток дітей, у відсутності спілкування з дітьми в обсязі, необхідному для їх морального самоусвідомлення, не виявляв інтересу до їх внутрішнього світу, не надавав матеріальної допомоги, не здійснював медичний догляд. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, розцінюється судом з винної поведінки батька, як свідоме нехтування своїми обовязками. Відповідно до ст. 367 ЦПК допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Питання про судові витрати суд вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі ст. ст. 150,164,165,166, 180 - 184, 191-192 Сімейного Кодексу України, Закону України Про Державний бюджет України на 2010 рік , врахувавши обставини, передбачені ч.1 ст. 182 СК України,

Outcome: approved