Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-29 00:00:00

У липні 2010 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому зазначав, що 07 червня 2010 року державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області (далі Відділ ДВС) [PERSON] при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-2896, виданого 16 грудня 2009 року Броварським міськрайонним судом Київської області про стягнення із [PERSON] на користь [PERSON] грошових коштів у розмірі 40759 грн. 28 коп., був складений акт опису й арешту майна боржника за адресою: Київська область, Броварський район, село Красилівка, вулиця Басова, 32. При складанні цього акту опису й арешту майна боржника [PERSON] державним виконавцем Губською Ю.Г. було описано та накладено арешт на майно, власником якого є він, [PERSON], а саме: деревяні двері нові без коробок, без ручок, нефарбовані в кількості 11 шт., вартістю по 550 грн. кожні, всього на суму 6050 грн. та деревяні віконні блоки, нефарбовані в кількості 4 шт., вартістю по 400 грн. кожні, всього на суму 1600 грн., а всього на загальну суму 7560 грн. Перераховане майно 21 травня 2010 року він придбав у фізичної особи-підприємця [PERSON], що підтверджується товарним чеком № 37 від 21 травня 2010 року. Дане майно, яке придбане ним для подальшого використання у власних господарських цілях, він перевіз до нежитлової будівлі за адресою: Київська область, Броварський район, село Красилівка, вулиця Басова, 32, яка належить йому на праві спільної часткової власності на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна від 18 травня 2010 року. Співвласником цієї ж нежитлової будівлі є також відповідач [PERSON] та інші особи. У цій нежитловій будівлі за вказаною адресою знаходилося не лише майно відповідача [PERSON], а також і його майно та майно інших осіб, які мають право володіння та користування частиною будівлі. Під час проведення державним виконавцем 07 червня 2010 року опису й арешту майна, що належить боржникові [PERSON], останній серед свого майна, на яке може бути звернене стягнення, зазначив і майно, що належить на праві приватної власності йому, [PERSON] Таким чином, відповідач [PERSON] не визнає його право власності на зазначене майно: деревяні двері та деревяні віконні блоки, у звязку з чим майно вибуло з його фактичного володіння, воно описане й арештоване як майно відповідача. Оскільки він є власником вищевказаного майна, на нього не може бути звернене стягнення за зобовязаннями відповідача [PERSON] Включення цього майна, що належить йому на праві приватної власності, до акту опису й арешту майна є протиправним. Згідно із ч. 1 ст. 59 Закону України Про виконавче провадження особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення майна з-під арешту. Просить визнати за ним, [PERSON], право власності на деревяні двері нові без коробок, без ручок, нефарбовані в кількості 11 шт., вартістю по 550 грн. кожні, та деревяні віконні блоки, нефарбовані в кількості 4 шт., вартістю по 400 грн. кожні, всього на загальну суму 7560 грн., та виключити це майно з акту опису й арешту майна від 07 червня 2010 року. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримав. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав та пояснив, що перераховане у позовній заяві майно придбане позивачем [PERSON], це майно останній залишив на території належного йому, [PERSON], на праві власності столярного цеху у селі Красилівка Броварського району по вулиці Басова, 32. Представник третьої особи: державний виконавець Відділу ДВС [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення позову не заперечувала. Представник третьої особи: [PERSON] [PERSON] у судовому засіданні позов підтримав, не заперечував проти виключення з акту опису й арешту майна від 07 червня 2010 року вказаних у позовній заяві 11 деревяних дверей та 4 деревяних віконних блоків. Розяснивши особам, які беруть участь у справі, наслідки визнання позову, враховуючи, що визнання позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що 21 травня 2010 року позивач [PERSON] придбав у фізичної особи-підприємця [PERSON] двері деревяні в кількості 11 шт., вартістю по 550 грн. кожні, на суму 6050 грн. та деревяні віконні блоки в кількості 4 шт., вартістю по 400 грн. кожні, на суму 1600 грн., всього на загальну суму 7560 грн., що підтверджується товарним чеком № 37 від 21 травня 2010 року. Таким чином, дане майно є особистою власністю позивача [PERSON] З акту опису й арешту майна серії АА № 126578, складеного 07 червня 2010 року державним виконавцем Відділу ДВС [PERSON] при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-2896, виданого 16 грудня 2009 року Броварським міськрайонним судом Київської області про стягнення із [PERSON] на користь [PERSON] боргу в розмірі 40759 грн. 28 коп., видно, що державним виконавцем за адресою: Київська область, Броварський район, село Красилівка, вулиця Басова, 32, проведено опис та накладено арешт на таке майно, яке належить боржникові: деревяні двері нові, без коробок, без ручок, нефарбовані 28 шт.; деревяні віконні блоки, нові, нефарбовані 4 шт.; шліфувальна машинка в робочому стані, бувша в користуванні, 2 шт.; торцева пила, бувша в користуванні, 1 шт.; деревяна коробка нова, дверна, нефарбована 1 шт.; деревяні плінтуса, нові, нефарбовані 9 шт. При складанні цього акту опису й арешту майна були присутні стягувач [PERSON] та боржник [PERSON], який не повідомив державному виконавцю про те, що серед описаного майна є майно, яке йому не належить, а належить позивачу [PERSON], останній при складанні акту опису й арешту майна присутнім не був. Описане майно на відповідальне зберігання прийняв стягувач [PERSON] Згідно із ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. У ч. 1 ст. 50 Закону України Про виконавче провадження передбачено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті (опису), вилученні та примусовій реалізації. Згідно із ч. 1 ст. 59 Закону України Про виконавче провадження особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення майна з-під арешту. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що деревяні двері нові, без коробок, без ручок, нефарбовані в кількості 11 шт. та деревяні віконні блоки, нові, нефарбовані в кількості 4 шт., які включені до акту опису й арешту майна боржника [PERSON], придбані позивачем [PERSON] і належать йому на праві власності, тому вони підлягають виключенню з акту опису й арешту майна серії АА № 126578 від 07 червня 2010 року. Що стосується вимог щодо визнання за позивачем права власності на зазначене майно, то вони задоволенню не підлягають, оскільки у судовому засіданні встановлено, що власником цього майна є саме [PERSON] На підставі ст. ст. 328, 391 ЦК України, ст. ст. 50, 59 Закону України Про виконавче провадження,

Outcome: partial