Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-12 00:00:00

08 червня 2010 року Банк звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що 25.07.2008 р. між ним та [PERSON] укладено кредитний договір № 469-069, відповідно до якого відповідачу надано кредит в сумі 10 000 грн з процентною ставкою 24,0 % річних та сплатою комісії 50 грн щомісячно на строк 24 місяці, тобто до 23.07.2010 р. Відповідач зобовязана була щомісячно здійснювати погашення кредиту згідно графіку. Однак з 01.02.2009 р. відповідач свої зобовязання не виконує і станом на 02.06.2010 р. у відповідача виникла прострочена заборгованість в сумі 12\~844,58 грн, яка складається: із залишку заборгованості за кредитом в сумі 8 135,56 грн; заборгованості за відсотками в сумі 2 259,49 грн та штрафу розмірі \~1 400 грн; пені 249,54 грн і 800 грн за несплачену щомісячну комісію. З посиланням на статті 525-527, 530, 536, 549, 550, 599, 625, 651, 1048, 1049, 1054 ЦК України, просили достроково стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором у вказаній сумі, а також судові витрати по справі. В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач заявлені вимоги визнала та не заперечувала проти їх задоволення. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши обставини справи і перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, а в силу ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Зі змісту положень ст. 1054 ЦК випливає, що банк зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених кредитним договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Як вбачається з матеріалів справи, 25 липня 2008 р. між Банком та [PERSON] укладено кредитний договір № 469-069, відповідно до якого відповідачу надано кредит в сумі 10 000 грн з процентною ставкою 24,0 % річних та сплатою комісії 50 грн щомісячно на строк 24 місяці, тобто до 23.07.2010 р. Відповідач зобовязана була щомісячно здійснювати погашення кредиту згідно графіку. Згідно пункту 3.7.1 Договору [PERSON] зобовязана була до 10 числа кожного місяця погашати кредит. В день укладення договору боржником була отримана вказана сума кредиту готівкою. Судом встановлено, що з 01 лютого 2009 р. відповідач свої зобовязання не виконує і станом на 02.06.2010 р. у відповідача виникла прострочена заборгованість в сумі 12\~844,58 грн, яка складається: із залишку заборгованості за кредитом в сумі 8 135,56 грн; заборгованості за відсотками в сумі 2 259,49 грн та штрафу розмірі \~1 400 грн; пені 249,54 грн і 800 грн за несплачену щомісячну комісію. За правилами ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. В силу ч. 1 ст. 1048 ЦК позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. За таких обставин суд дійшов висновку про наявність правових підстав щодо безспірного стягнення з боржника відповідно до ст. 625 ЦК України на користь Кредитору грошових сум за кредитним договором.

Outcome: approved