Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до управління ПФУ в Томаківському районі про зобовязання нарахувати йому та виплатити у повному обсязі недоплачене щомісяця підвищення до пенсії у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, у відповідності до ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни, починаючи з 01 січня 2006 року і по 31 грудня 2009 року загальною сумою 5117 гривень 10 копійок, з урахуванням індексу інфляції. У позовній заяві позивач зазначив, що він відноситься до категорії осіб, яким Законом України „Про соціальний захист дітей війни встановлено статус дитини війни. Згідно зі ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни №2195-IV (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 відсотків від мінімальної пенсії за віком. Положенням ст. ст. 77, 110 Закону України „Про Державний бюджет України на 2006 рік від 20 грудня 2005 року №3235-ІV, п. 12 ст. 71 Закону України „Про Державний бюджет України на 2007 рік від 19 грудня 2006 року №489-V було зупинено дію ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни №2195-IV. Проте рішенням Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року №6-рп/2007 положення п. 12 ст. 71 Закону України „Про Державний бюджет України на 2007 рік від 19 грудня 2006 року №489-V визнано неконституційним. У відповідності до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» державні соціальні гарантії дітям війни, встановлені цим Законом, не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно-правовими актами. Статтею 22 Конституції України передбачено, що при прийнятті інших або нових законів, або внесення змін до чинних законів, не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав та свобод. Мінімальна пенсія за віком, відповідно до ст. 28 Закону України „Про загальнообовязкове Державне пенсійне страхування встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Відповідно до Закону України „Про Державний бюджет України на 2006 рік, прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність становив: з 01 січня 350 гривень; з 01 квітня 359 гривень; з 01 жовтня 336 гривень. Відповідно до Закону України „Про Державний бюджет України на 2007 рік прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність становить: з 01 січня 380 гривень; з 01 квітня 406 гривень; з 01 жовтня 411 гривень. Невиплачена за 2006 рік та 2007 рік соціальна допомога становить 2733 гривні 30 копійок, виходячи із слідуючого розрахунку: (350х3)+ (359х6)х(366х3) = 4302 гривень мінімальних пенсій за 2006 рік; (380х3) + (406х6)+(411х3) = 4809 гривень мінімальних пенсій за 2007 рік; (4302+4809)х30/100 = 2733 гривень 30 копійок. Відповідно до Закону України „Про Державн6ий бюджет України на 2008 рік прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, становить: з 01 січня-470 гривень; з 01 квітня 481 гривня; з 01 липня 482 гривні; з 01 жовтня 498 гривень. Відповідно до Закону України „Про Державн6ий бюджет України на 2009 рік прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, становить: з 01 січня-498 гривень; з 01 листопада 573 гривні. З січня 2008 року щомісячна соціальна допомога виплачувалася лише у розмірі 10% від мінімальної пенсії за віком, тому сума недоотриманої соціальної допомоги за 2008 та 2009 роки становить 2383 гривень 80 копійок виходячи з наступного розрахунку: сума мінімальних пенсій за 2008 рік становить (470х3)+(481х4)+(482х4)+(498х3)= 5793 гривні; сума мінімальних пенсій за 2009 рік становить (498х10)+(573х2)= 6126 гривень; (6126+5793)х20/100=2383 гривні 80 копійок. В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги. Представник управління ПФУ в Томаківському районі Дніпропетровської області в судове засідання не зявився, у своєму клопотанні просив суд розглянути справу без його присутності. Крім того, у своїй заяві відповідач проти позову заперечує посилаючись на те, що позивач дійсно перебуває на обліку в управлінні ПФУ у Томаківському районі та отримує пенсію за віком з 17 липня 2001 року, перераховану відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Підвищення позивачу призначено згідно зі ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни (в редакції від 28 грудня 2007 року) та виплачувалося з 01 січня 2008 року в сумі 47 гривень, з 01 квітня 2008 року 48 гривень 10 копійок, з 01 липня 2008 року 48 гривень 20 копійок, а з 01 жовтня 2008 року в сумі 49 гривень 80 копійок, що дорівнює розміру надбавки встановленої для учасників війни. Відповідно до ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни (в редакції від 01 січня 2008 року) підвищення до пенсії передбачено у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком без визначення величини мінімальної пенсії за віком. Однак, у вказаному нормативно-правовому акті не було визначено величини мінімальної пенсії за віком для здійснення розрахунку відповідного підвищення особам, які мають статус діти війни. Мінімальний розмір пенсії за віком визначено ст.. 28 Закону України «Про загальнообовязкове держане пенсійне страхування» і застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, які призначаються виключно цим законом. Згідно зі ст. 7 Закону України „Про соціальний захист дітей війни фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України, розпорядником яких є Державне казначейство України. Бюджет ПФУ щорічно затверджується КМУ, а реалізація нормативних приписів пенсійних програм здійснюється за рахунок чітко визначених прибутковою частиною бюджету ПФУ джерел, відповідно до конкретних напрямів витратної частини бюджету ПФУ. Тому управління ПФУ у Томаківському районі в частині виплати зобовязань підвищення до пенсії згідно ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни не є належним відповідачем. Вивчивши матеріали справи, заслухавши сторони, суд дійшов наступного висновку. [PERSON] перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України у Томаківському районі і з 17 липня 2001 року отримує пенсію за віком і має статус «діти війни». Згідно ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни №2195-IV (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 відсотків від мінімальної пенсії за віком. Пунктом 17 ст. 77 Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік» від 20 грудня 2005 року з метою приведення окремих норм законів у відповідність із цим Законом було зупинено на 2006 рік дію ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Однак, Законом України від 19 січня 2006 року №3367-IV «Про внесення змін до Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік» п. 17 ст. 77 виключено та ст. 110 (викладеною цим Законом у новій редакції) установлено, що ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» у 2006 році запроваджується поетапно, за результатами виконання бюджету у першому півріччі, у порядку визначеному Кабінетом Міністрів України за погодженням із комітетом Верховної Ради України з питань бюджету. Кабінетом Міністрів України протягом 2006 року рішення на виконання вимог ст. 110 Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік» не приймалися. Таким чином, враховуючи те, що встановлені законодавством умови підвищення до пенсії дітям війни у 2006 році не настали, у задоволенні вимог, щодо нарахування та зобовязанні відповідача виплатити підвищення до пенсії позивачці за цей період часу необхідно відмовити. Законом України від 19 грудня 2006 року №489 V «Про Державний бюджет України на 2007 рік», зокрема п. 12 ст. 71, було зупинено на 2007 рік дію ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та ст. 111 установлено, що у 2007 році підвищення до пенсії, відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» виплачуєтсья особам, які є інвалідами (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), у розмірі 50 відсотків від розміру надбавки, встановленої для учасників війни. Однак Рішенням Контитуційного Суду України від 09 липня 2007 року №6-рп/2007 визнанні неконституційними положення п. 12 ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет на 2007 рік» щодо зупинення дії на 2007 рік ст.. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність. Водночас згідно з вимогами ч. 2 ст. 19 Основного Закону органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Таким чином, із 01 січня по 09 липня 2007 року до спірних правовідносин застосуванню підлягали приписи ст. 111 Закону України від 19 грудня 2006 року №489-V «Про Державний бюджет України на 2007 рік». Після прийняття Конституційним Судом України вказаного Рішення знову почали діяти положення ст.. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», тобто з часу прийняття цього Рішення відновлено право на підвищення пенсії на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Законом України від 28 грудня 2007 року №107-VI «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» внесено зміни до Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та ст. 6 цього Закону передбачено, що дітям війни до пенсії виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року №10-рп/2008 зміни щодо розміру пенсії дітям війни визнано такими, що не відповідають Конституції України. Таким чином, із 01 січня по 22 травня 2008 року застосуванню до спірних правовідносин підлягали приписи Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», а з 22 травня 2008 року положення ст.. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», у редакції цього Закону від 18 листопада 2004 року №2195-VI, поновило свою дію. Статтею 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» Кабінету Міністрів України надано право у 2009 році встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, а в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами. Відповідно її дія не поширюється на спірні відносини, оскільки розмір зазначених соціальних виплат згідно із Законом України «Про соціальний захист дітей війни» залежить від розміру мінімальної пенсії за віком. Мінімальний розмір пенсії, відповідно до ст. 28 Закону України „Про загальнообовязкове Державне пенсійне страхування від 09 липня 2003 року N 1058-IV, встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. Управління ПФУ у Томаківському районів як орган, якому делеговано повноваження щодо призначення і виплати пенсії та доплат до них, повинно було діяти відповідно до вимог ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни №2195-IV і здійснити позивачу відповідні нарахування (за той період часу, коли дія цієї норми не була зупинена), але на порушення зазначеної статті таких нарахувань не проводило, чим і допустило протиправну бездіяльність. Доводи відповідача щодо правомірності своїх дій з посиланням на відсутність бюджетних коштів для повної реалізації програми з доплат дітям війни, суд вважає не приймати до уваги, оскільки питання фінансування цих видатків не є предметом спору, що розглядається. Законом України „Про Державний бюджет України на 2007 рік прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність встановлено за липень 2007 року в сумі 406 гривень, а з жовтня 2007 року в сумі 411 гривень. Відповідно позивач повинен був отримувати доплату до пенсії у розмірі 30 відсотків від прожиткового мінімуму з 09 липня по грудень включно 2007 року. Прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, Законом України „Про Державн6ий бюджет України на 2009 рік встановлений з 01 січня у розмірі 498 гривень, а з 01 листопада у розмірі 573 гривні. Положенням п. 2 Порядку індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17 липня 2003 року, пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, державної допомоги та компенсаційних виплат, крім тих, які зазначені у пункті 3 цього Порядку), щомісячне довічне грошове утримання, що виплачується замість пенсії підлягають індексації. Слідуючи пп. 4 п. 6 цього Положення індексація пенсій та інших видів соціальної допомоги провадиться відповідно за рахунок Пенсійного фонду, фондів загальнообовязкового державного соціального страхування та коштів державного бюджету. Враховуючи викладене та

Outcome: partial