Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-02 00:00:00

Позивачі звернулись до суду 25 лютого 2010 року з даним позовом до відповідачів посилаючись на те, що вони є співвласниками квартири № 27 у будинку № 16 на мікрорайоні № 5 в м. Лозова Харківської області яка належить їм на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Лозівською міською радою Харківської області від 12 січня 2001 року. Квартира має три кімнати, загальною площею 66,0 кв.м.. Позивачка [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] Даний шлюб було розірвано у 2009 році. Позивачі [PERSON] та [PERSON] < доньками позивачки [PERSON] та відповідача [PERSON] Відповідач [PERSON] має батька -[PERSON]. який так як і всі перераховані особи зареєстрований у квартирі № 27 будинку № 16 на мікрорайоні № 5 в м. Лозова Харківської області. З вересня 2009 року і по теперішній час позивачі у вказаній квартирі не проживають, оскільки відповідач [PERSON] створив неможливі умови для сумісного проживання, а саме: він зловжива» спиртними напоями, вчиняє сварки, постійно конфліктує з позивачами в квартирі, погрожує розправою, застосовує фізичне насильство до позивачів, що негативно вплива< на стан здоров'я позивачів та на їх психологічний стан взагалі. 19 вересня 2009 рок\\ відповідач [PERSON] вчинив чергову сварку з позивачами, в ході якої наніс легкі тілесні ушкодження та вигнав з квартири позивачку [PERSON] З приводу такої поведінки відповідача, позивачі неодноразово звертались до Лозівського МВ ГУМВС України в Харківській області з заявами про притягнення його до кримінальної відповідальності. Через вказані неправомірні дії відповідача, позивачі були вимушені виїхати зі свого помешкання. Крім того, у вказаній квартирі зареєстрована малолітня дитина - [PERSON] [INFO] - син позивачки [PERSON] Я [PERSON], описані вище, мають на дитину, яка є інвалідом дитинства негативний вплив, а саме: дитина нервує, переживас ці конфлікти, не має спокою, оскільки його виганяють так само, як і дорослих власників житла. Це наносить негативний відбиток на його психічному стані, що істотно впливає на нервову систему дитини. На даний час позивачі вимушені проживати на винайманій квартирі, що призводить до додаткових витрат та великих незручностей, оскільки маючи свою квартиру і можливість спокійно жити, не мають змоги користуватись нею, адже не мають ключем від квартири. Відповідачі по справі проживають у вказаній квартирі, проте мають ключем від квартири. Відповідачі по справі проживають у вказаній квартирі, проте комунальні послуги не сплачують. Позивачі вважають, що їх право на проживання у вказаній квартирі порушене і бажають проживати у власній квартирі, де знаходяться їх речі, де вони зареєстровані, тобто належним чином реалізувати право на володіння своїм майном, у тому числі і квартирою. У зв'язку з вище викладеним, позивачі звернулися до суду з даним позовом і прохають поновити їх порушене право на проживання та вселити у квартиру № 27 у будинку № 16 на мікрорайоні № 5 в м. Лозова Харківської області яка належить їм на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Лозівською міською радою Харківської області від 12 січня 2001 року. У судовому засіданні позивач [PERSON]. підтримала позов та прохала задовольнити позовні вимоги в повному обсязі зазначивши, що всі ті обставини, які викладені в позові, повністю відповідають дійсності, що підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи та свідченнями свідків. Позивач [PERSON], в судове засідання не з«явилася, про те подала заяву про слухання справи за її відсутності, оскільки вона не може бути присутньою в суді, так як в неї на утриманні дитина інвалід, яку не має можливості залишити із сторонніми особами. У попередніх судових засіданнях, позивач [PERSON], в казала, що це був єдиний вихід захистити через суд, як свої права так і права матері, сестри та своєї дитини від того що робить відповідач по справі [PERSON], який не тільки застосовував до них фізичне насилля, про що є відповідні матеріли у відмові в порушенні кримінальних справ, про що зафіксовані тілесні ушкодження в матеріалах експертизи, вчиняв постійні сварки, унеможливлюючи сумісне проживання в квартирі, яка належить їм на праві приватної власності, айв загалі, вигнав їх з дому з матір»ю, малолітньою дитиною га змінив як замки на дверях так і поставив нові металеві двері, не давши їм ключів, тому, вони змушені, знімати у своїх знайомих квартиру однокімнатну, проживати в ній в трьох, нести не передбачувані витрати на оплату за комунальні послуги і це при тому, що вона не може піти на роботу, гак як має дитину інваліда, якого не можна залишати, бо він потребує постійної турботи. Позивач [PERSON], також не з»явилася в судове засідання, однак у минулому судовому засіданні, в присутності відповідача [PERSON], вказала, що прохає захистити права позивачів, при цьому зазначила, що вона на даний час, мешкає у місті Харків, хоча залишається зареєстрованою в квартирі, де жила раніше з відповідачем та іншими позивачами. У вересні 2009 року мати - [PERSON], зателефонувала їй вранці і повідомила, що відповідач [PERSON], вигнав їх з дому, раніше побив [PERSON], позивача по справі, і вони вимушені були в ночі тікати з дому, тому що батько був просто не контрольований і вони переживали за своє жигтя та здоров»я. пішли без будь яких речей, забравши маленьку дитину. На запитання головуючого судовим засіданням позивач [PERSON], вказала, що відповідач [PERSON], і раніше був дуже жорстоким, бив їх більше в сього по обличчю, тобто, постійно застосовував фізичне насилля і це при тому що він був співробітником міліції. Позивач також вказана, що вони дійсно є власниками квартири, до якої їх відповідач не пускає, ключів ні в кого з них не має, і коли вона приїздить із міста Харкова до Лозової, то не може зайти до своєї квартири, бо батько - відповідач постави там нові метатеві двері і поміняв замки, ключі вони прохати, апе їм їх ні хто не дав. Позивач вказаза. що відповідач вживає алкогольні напої; в квартирі вчинив самовільно перепланування, зробивши на території кухні - ванну кімнату, а там де була ванна кімната зробив кухню. Представник третьої особи Відділу опіки та піклування Виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області у судове засідання не з»явилася, про те у минулих засіданнях інтереси їх представляла [PERSON], яка вказата, що права дитини не можуть порушуватися, тому їх треба захистити. Третьою особою сектором громадянства і реєстрації фізичних осіб Поліського МВ ГУМВС України в Харківській області не забезпечено явку свого представника і не повідомлено суд про причини неявки га не подано заяв про слухання справи за їх відсутності, тоді як про день, час та місце слухання справи повідомлені своєчасно та Належним чином, про що свідчать на явні матеріали в справі. Ухвалою суду, [PERSON], був виключений із складу відповідачів, оскільки, в судовому засіданні, як зі слів позивачів та к і відповідача і матеріалів справи, судом встановлено, що позов подано не до належного відповідача, так як він не чинив перешкод позивачам в проживанні в квартирі, а навпаки, добре до них відносився, він за своїм фізичним станом самопочуття не може самостійно пересуватися і потребує постійного догляду. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з»явився. про причини своєї неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не подав, тоді як про день, час та місце слухання справи судом повідомлявся своєчасно та належним чином, про що свідчать розписки про вручення йому судових повісток. Однак, у попередньому судовому засіданні, відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому він вказав, що позов позивачів визнає і згоден передати їм ключі від квартири, оскільки дійсно встановив нові металеві двері та замінив замки. На запитання головуючого судовим засіданням відповідач вказав, що дійсно в них виникають сварки як з донькою так і колишньою дружиною, які його просто не розуміють, адже він намагається зробити їх життя кращім, дав їм освіту, взяв кредити та робить ремонт, хоча і без дозволів відповідних повноважних організацій і провів перепланування квартири. Дійсно вони сваряться, і його дійсно викликали до міліції і допитували з приводу заяв як доньки, яку він при сваркі схвагив за руки і залишилися після цього синці, а вона зробила експертизу і там це експерт вказав. Що стосується онука, то він його любить, гуляв з ним, та піклувався про нього і дитина його любить. Згідно до положення ч.2 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Виходячи з викладеного, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. У судовому засіданні встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом з»ясовано, що позивачі є співвласниками квартири № 27 у будинку № 16 на мікрорайоні № 5 в м. Лозова Харківської області яка належить їм на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Лозівською міською радою Харківської області від 12 січня 2001 року. Квартира має три кімнати, загальною площею 66.0 кв.м. Згідно до статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Позивач [PERSON], перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON]А, про те. даний шлюб було розірвано у 2009 році. Позивачі [PERSON] та [PERSON] с доньками позивача [PERSON] та відповідача [PERSON]. про що свідчать свідоцтва про їх народження, які також зареєстровані у квартирі № 27 будинку № 16 на мікрорайоні № 5 в м. Лозова Харківської області, що підтверджується довідкою з місця реєстрації та особовим рахунком. На утриманні у позивача [PERSON] є малолітній син, який згідно до медичної довідки є дитиною інвалідом і також зареєстрований із позивачем у спірному помешканні. Отже, відповідно до ст.39 ЦПК України, [PERSON], є законним представником своєї малолітньої дитини, оскільки права, свободи та інтереси малолітніх осіб віком до 14 років, захищають у суді їх батьки. З приводу посилань позивачів на те. що у зв»язку з неправомірними діями відповідача [PERSON], вони позбавлені права користуватися своєю власністю та вимушені знімати помешкання і нести при цьому непередбачувані витрати на його утримання, судом було з»ясовано із пояснень самого відповідача, що дійсно із за очередної сварки, позивачі покинули своє житло, забрали дитину і до цього часу не проживають там. хоча і продовжують бути зареєстрованими і на них нараховуються комунальні послуги. Дан\\ обставину підтвердили і самі позивачі. Крім того, це підтвердили і свідки [PERSON], так і [PERSON], сусіди як позивачів так і відповідача, які вказали, що вони знають сторін, бо мешкають поблизу. Позивачів можуть охарактеризувати з позитивної сторони, і вони дійсно вже досить довго не проживають у своїй квартирі із за сварки з відповідачем. Відносно відповідача можуть зауважити, що він є досить різкою за характером людиною, вживає алкогольні напої і у зв»язку з цим вже не один раз затоплював помешкання жителів що мешкають на нижніх поверхах, пояснюючи це тим, що п»яний заснув і забув закрити кран з водою. Крім того, відповідач постійно сварився із своєю колишньою дружиною та донькою [PERSON], про те із внуком гуляв на вулиці, тай начебто дитина до нього добре відноситься. Відповідач вже раз уходив з дому у квартиру, що розташована поверхом вище, забирав свої речі від позивачів, однак там постійно збирав досить сумнівні компанії, чинили шум. Через деякий час, він. повернувся додому. На даний час, дійсно відповідач встановив нові металеві двері. Даючи оцінку свідченням свідків, у сулу не має ставити їх свідчення під сумнів чи недовіряти їм, оскільки дані свідки принесли присягу свідка, попереджені про кримінальну відповідальність за відмову від давання свідчень та за дачу завідомо неправдивих свідчень. Крім того, допитані в присутності відповідача та позивача; їх свідчення ні ним не спростовані та відповідають матеріалам справи. У судовому засідлані було в якості свідка допитано і [PERSON], яка принісши присягу свідка пояснила, що [PERSON], це її невістка і їй як свекрусі досить добре відомо те що відбувається у сім»ї позивачів та відповідача, те що відповідач їх дійсно вигнав з дому і права те. що вони зараз змушені знімати житло, нести при цьому відповідні витрати, замість того, щоб витрачати ці гроші на дитини - яка є інвалідом. Свідок [PERSON], вказала, що вона пропонувала відповідачу зустрітися, переговорити, щоб він помирився з позивачами, тай жили б однією сім»єю, однак, останній не йде на зустріч. Свідок також вказала, що позивачів дійсно не має ключів від своєї квартири, оскільки, вона сама бачила, що в квартиру відмикає особисто відповідача, або його батько, і го, попередньо треба з ним домовитися про день, час коли вони можуть прийти та взяти якісь речі як для себе гак і для дитини. Відповідач дійсно в квартирі влаштував якийсь зовсім незрозумілий ремонт, самовільно без будь-яких дозволів, що зовсім суперечить здоровому глузду. Також, у якості свідка було допитано [PERSON] яка вказала, що вона є власником житлової квартири, що розташована за адресою: Харківська область, місто Лозова, мк-н-2, буд.-ІЗ. кв.88, яка на даний час з вересня місяця 2009 року, винаймають позивач [PERSON] та [PERSON]. і з своїм малолітнім сином інв&підом. оскільки відповідач [PERSON] не пускає їх додому. Свідок також вказала, що як такої плати за квартиру, вона з позивачів не бере, про те останні, сплачують за комунальні послуги, оскільки живуть у цій квартирі. Свідок також вказала, що прохає суд оглянути право установчі документи на її квартиру, як підтвердженням того, що вона є власником даної кварти. У судовому засіданні, в присутності відповідача [PERSON], в якості свідка було допитано [PERSON], дільничого інспектора Лозівського ГРОМ ГУМВС України в Харківській області, який вказав, що він розглядав матеріали за зверненнями позивачів за захистом своїх прав, він знає і ті пояснення, які відповідач надав при його допитах, знає і про результати експертизи, які були проведені відносно [PERSON], що до спричинення їй тілесних ушкоджень відповідачем, і оскільки там були легкі тілесні ушкодження то було прийнято рішення про відмову в порушенні кримінальної справи. Отже, із пояснень. Позивачів, відповідача, свідків, та вивчених матеріалів справи, у тому числі і досліджених двох відмовних матеріалів щодо відмови в порушенні кримінальних справи відносно відповідача [PERSON], судом з»ясовано, що діями відповідача чинитися перешкода позивачам в проживанні, володінні, належним їм на паві приватної власності квартирі, що розташована за адресою: Харківська область, місто Лозова мк-н-5, буд.в.27, отже, відповідно до ст.ст. 15 та 16 ЦК України вони має право на звернення до суду, оскільки - кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. В даному випадку має місце порушення права власності, яке захищається законом. Так відповідно до ст.316 ІДК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно до ст.319 ЦК України - власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови у здійсненні своїх прав. Крім того, статтею 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ні хто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно до ст.386 ЦК України власник, який має підстави передбачити можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду у з вимогою про заборону вчинення нею дій. які можуть порушити його право або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. В статті 391 ЦК України визначено, що власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Отже, на підставі викладеного, з урахуванням вивчених матеріалів справи, які ґрунтуються на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують заявлені вимоги позивача, суд знаходить підстави для часткового задоволення позовних вимог позивача. Згідно до п. 6 ч.і ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. Статтею 79 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат пов'язаних з розглядом справи. Частиною 5 Розділу 11 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного Процесуального Кодексу України встановлено, що до набрання чинності законом, який регулює порядок сплати і розміри судового збору, судовий збір при зверненні до суду сплачується у порядку і розмірах, встановлених законодавством для державного мита. Відповідно до ст.88 ЦПК України, суд стягує на користь позивачів з відповідача судові витрати у вигляді су довгот збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи.

Outcome: partial