Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-21 00:00:00

У грудні 2009 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до ЗАТ Страхова компанія «ВУСО» про стягнення страхового відшкодування, посилаючись на те, що між ним та відповідачем 18 вересня 2008 року укладено договір добровільного страхування наземного транспорту. 30 серпня 2009 року з вини [PERSON] сталася ДТП, унаслідок якої було пошкоджено належний йому автомобіль. Відповідно до висновку автотоварознавчого дослідження від 28 вересня 2009 року №55, матеріальна шкода, завдана унаслідок пошкодження автомобіля становить 106374 грн. 72 коп., а згідно листа страхової компанії сума страхового відшкодування складає 72700 грн. 98 коп. Між тим, відповідач страхове відшкодування не виплатив, у виплаті страхового відшкодування відмовив. Відмову позивач вважає безпідставною, й просить стягнути з відповідача страхове відшкодування в сумі 72700 грн. 98 коп., пеню за несвоєчасне виконання зобовязань в сумі 612 грн. 48 коп. В ході судового розгляду позивач позовні вимоги неодноразово уточнював, останніми уточненнями позовні вимоги в частині стягнення пені збільшив до 8003 грн. 08 коп. В судовому засіданні позивач вимоги позову підтримав просив про його задоволення. Представник третьої особи позов [PERSON] підтримав, суду пояснив, що за Договором добровільного страхування наземного транспорту укладеного між позивачем та ВАТ СК «ВУСО» банк є вигодонабувачем, в рамках укладеного між Банком та [PERSON] кредитним договором, відповідач у виплаті страхового відшкодування на користь Банку відмовив, вважає відмову незаконною, а позов [PERSON] обґрунтованим та таким що підлягає задоволенню. Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав. Суду пояснив, що [PERSON] відмовлено у виплаті страхових виплат з огляду на те, що позивач порушив Правила дорожнього руху та не виконав умови Договору добровільного страхування наземного транспорту, а саме: після настання ДТП з невідомих причин залишив місце пригоди, не пройшов в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного спяніння, Крім того позивач проігнорував умови визначення сум страхового відшкодування при повній загибелі транспортного засобу, не визначив вартість залишків, придатних для подальшого використання, що позбавляє можливість визначити суму страхового відшкодування при повній загибелі транспортного засобу. З цих підстав просив у задоволенні позову [PERSON] відмовити у повному обсязі. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши обставини справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Судом установлено, що 19 вересня 2008 року між позивачем та ЗАТ Перший Український Міжнародний банк (надалі Банк) було укладено кредитний договір №6899153, в забезпечення виконання якого автомобіль марки Nissan Almera, 2008 року випуску, належний позивачу на праві власності передано у заставу. 18 вересня 2008р. між [PERSON] та ЗАТ Страхова компанія «ВУСО» укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту №035214-02-15-01, (далі Договір страхування) за яким транспортний засіб марки Nissan Aimera, 2008 року випуску, номерний знак [NUMBER] був застрахований. 30 серпня 2009 року о 6-00 год. під час дії Договору страхування автомобіль марки Nissi Aimera, 2008 року випуску, власником та під управлінням якого був [PERSON] став учасником дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої автомобіль позивача отримав механічні ушкодження. На виконання 10.1 договору страхування [PERSON] 31.08.2009 року письмово повідомив представництво ЗАТ Страхова компанія «ВУСО» в м. Миколаєві про настання страхового випадку (а. с. 9-10). 01 грудня 2009 року ЗАТ Страхова компанія «ВУСО» листом вих. № 5925 повідомило [PERSON] про відмову у виплаті страхового відшкодування, оскільки не було виконано обов'язків, передбачених пунктами 8.1.2, 8.1.4 договору страхування, страхувальник покинув місце дорожньо-транспортної пригоди, та порушив порядок проходження медичного огляду для визначення стану алкогольного спяніння, у підтвердження поважності причин невиконання вимог Договору страхувальник не представив (а. с. 62). Статтею 991 ЦК України та ст. 26 Закону України "Про страхування" визначені підстави для відмови в здійсненні страхової виплати та вказано, що договором страхування можуть буя передбачені також інші підстави для відмови здійснити страхову виплату, якщо це не суперечить закону. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ст. 638 ЦК України). Відповідно до п. 11.7. договору страхування страховик має право у разі невиконання Страхувальником умов договору відмовити у виплаті страхового відшкодування або зменшити його розмір. Як вбачається з матеріалів справи дорожньо-транспортна пригода сталася на дорозі Одеса - Мелітополь на території Комінтернівського району. З пояснень позивача він рухався в цьому напрямку з с. Коблево, Березанського району Миколаївської області до батьків. Після зіткнення автомобілів [PERSON] органи ДАІ на місце події не викликав, місце дорожньо-транспортної пригоди покинув з власної ініціативи, самостійно, без виклику швидкої медичної допомоги добрався до м. Миколаєва та звернувся по медичну допомогу. Згідно з вимогами п.п..8.1.2., 8.1.4 договору страхування Страхувальник при настанні страхового випадку повинен не пізніше 2-х годин повідомити органи ГАЇ про страховий випадок, та до зміни обставин ДТП протягом 2-х годин з часу ДТП пройти медичний огляд; визначення стану алкогольного, наркотичного чи токсичного спяніння. Згідно довідки Миколаївської міської лікарні швидкої медичної допомоги 26.11.2009р. позивач знаходився на стаціонарному лікуванні у нейрохірургічному відділені з 9-00 години 30 серпня 2009 року по 10 вересня 2009 року з діагнозом «ушиб головного мозга ступени, обширные ушибы и кровоподтек лобной области, рук и ног, ушиб грудной клетки». Забір крові для проведення хіміко - токсилогічного дослідження проведено о 10-00 год., тобто через чотири години після дорожньо - транспортної пригоди, за результатами і етиловий спирт в крові [PERSON] не виявлено. Вина [PERSON]М - другого учасника ДТП, була встановлена постановою Комінтернівського районного суду Одеської області від 16 листопада 2009 року. Між Постановою Апеляційного суду Одеської області від 28.12.2009 року вищезазначена постанова Комінтернівського районного суду Одеської області скасована, провадження у справі закрито. У зв'язку з викладеним, суд вважає, що укладаючи з відповідачем договір добровільного страхування транспортного засобу позивач по справі був ознайомлений з його умовами порушення умов вищезазначеного договору не повідомив про страховий випадок органи ДАЇ, залишив місце пригоди, не своєчасно пройшов медичний огляд для визначення стану алкогольного спяніння, та не надав доказів, які б підтверджували неможливість своєчасно це зробити з поважних причин. Крім цього, [PERSON]С в заперечення доводів відповідача, основаних на поясненнях другого учасника ДТП [PERSON] щодо знаходження [PERSON] під час ДТП у стані алкогольного спяніння, про що свідчив характерний запах спиртного, поведінка, характер рухів, не були надані документи, які б підтверджували, що на момент ДТП він не знаходився у стані алкогольного сп'яніння або у наркотичному стані, не пояснив причину залишення місця пригоди, та звернення до медичного закладу аж до м. Миколаєва, тоді як відстань до найближчого медичного закладу у с. Візирка, Одеської області складала 1 км, від місця пригоди, а до м. Одеса - 40 км. Одночасно позивач звертаючи увагу суду на те, що внаслідок ДТП відбулося повна загибель автомобілю, проігнорував умови визначення сум страхового відшкодування при повній загибелі транспортного засобу, не визначив вартість залишків, придатних для подальшого використання, відмовився у судовому засіданні від проведення судової авто товарознавчої експертизи, що позбавляє можливість визначити суму страхового відшкодування при повній загибелі транспортного засобу, та унеможливлює виплату страхового відшкодування відповідачем. Згідно п.5 ч.І ст.991 ЦК України страховик має право відмовитися від здійснення страхової виплати у разі несвоєчасного повідомлення страхувальником без поважних на те причин про настання страхового випадку або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків. Своїми діями [PERSON] порушив не тільки обов'язки, передбачені ЦК України, а й договором з причин, що не можуть бути визнані судом поважними. Тому відмова відповідача від здійснення страхової виплати відповідає вимогам ст.99І ЦК України, умовам укладеного між сторонами договору добровільного страхування транспортного засобу. В силу ст.. 88 ЦПК України з позивача на користь Держави слід стягнути несплачений судовий збір в сумі 807 гри.04 коп.

Outcome: approved