overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-01 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду до відповідача і просив розірвати їх шлюб, зареєстрований 11 серпня 2001 року в міському відділі реєстрації актів громадянського стану Харківського обласного управління юстиції, з посиланням на те, що сімя фактично розпалася. Суд, вислухавши позивача, який підтримав свої позовні вимоги вважає, що шлюб необхідно розірвати, так як з квітня 2010 року шлюбні стосунки між сторонами не підтримуються, спільне господарство не ведеться. Головною причиною в розпаді сімї є той факт, що сторони втратили один до одного почуття любові та довіри, в сімї виникали сварки з різних побутових причин, що привело до непорозуміння та не бажання підтримувати в подальшому сімейні відносини. Відповідач в судовому засіданні, проти розірвання шлюбу не заперечувала, посилалась на те, що між ним та позивачем шлюбні відносини припинено з причин не збіжності характерів, та не можливості в подальшому зберігання їх сімї. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу, за домовленістю сторін, залишається проживати з матірю [PERSON]. Спір про розподіл майна між сторонами відсутній. Так як подальше сумісне проживання сторін і збереження їх шлюбу буде суперечить інтересам сторін та їх неповнолітній дитині, суд вважає, що шлюб необхідно розірвати. З урахуванням матеріального становища сторін, та за згодою позивача подальші трати при отриманні свідоцтва про розірвання шлюбу суд покладає на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-01 00:00:00

У липні 2010 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Новосанжарської селищної ради, третя особа: колективне підприємство «Архітектор» про визнання права власності на самочинні забудови, посилаючись на те, що вона має на праві приватної власності житловий будинок з господарськими побудовами, які розташовані по провул. Базарний, 1 в с.м.т. [PERSON] Полтавської області. При реєстрації своїх прав на вищевказаний житловий будинок з господарськими побудовами в Полтавському бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» виявилося, що є самочинні побудови, а саме: тамбур, позначений на плані літ. «а1», сарай, позначений на плані літ. «Бб ГД», літня кухня, позначена на плані літ. «Б1б1», погріб, позначений на плані літ. «б'2». В даний час вона хоче мати правовстановлюючі документи на самочинні забудови, що і вимусило її звернутися до суду з даним позовом Позивач в судовому засіданні позов підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання не зявився, в матеріалах справи є лист № 02-16/578 від 02.08.2010 року в якій Новосанжарська селищна рада прохає справу розглянути без участі її представника, проти задоволення позову не заперечує. Представник третьої особи - колективне підприємство «Архітектор» в судове засідання не зявився, хоч у встановленому порядку повідомлений про час та місце розгляду справи. Третьою особою надано висновок № 43 / 2010 року про відповідність самочинного будівництва державним будівельним нормам і правилам. Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов необхідно задовольнити , виходячи з наступного. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом . Відповідно до ч.5 ст. 376 ЦК України на вимогу власника земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудовано на ній, якщо цене порушує права інших осіб. Відповідно до ч. З ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок, розташований за адресою: провул. Базарний, 1 в с.м.т. [PERSON] Полтавсько'1 області власником є [PERSON] (а.с. 6-9). Як вбачається із свідоцтва про смерть, серії І-КЕ № 122697 [PERSON] помер 29.01.2009 року (а.с. 11) Згідно свідоцтва про право на спадщину від 16.02.2010 року [PERSON] успадкувала після смерті свого чоловіка [PERSON]Г житловий будинок з господарськими побудовами, що знаходиться за вищевказаною адресою (а.с. 12). Згідно висновку КП „ Архітектор № 43/.2010 р. вбачається, що самовільно побудовані літню кухню, навіс, сараї, тамбур, погріб рекомендовано узаконити. Виходячи з наведеного та оцінивши всі обставини справи суд вважає, що можливо задовольнити вказаний позов. В звязку з тим, що позивачка являється пенсіонером, інших доходів, крім пенсії не має, суд вважає за необхідне звільнити позивачку частково, до 20 грн., від сплати витрат за інформаційно-технічна забезпечення розгляду справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-01 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] в якому просить суд надати дозвіл на виїзд за кордон малолітньої дитини без згоди відповідача. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала, та суду пояснила, що з відповідачем вона перебувала в шлюбі, який був зареєстрований 14.02.2006 року, проте 23.02.2010 року шлюб між ними був розірваний про, що в книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено актовий запис №11. Після розірвання шлюбу, позивачці було залишено прізвище [PERSON]. Від шлюбу в них є малолітній син [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою і перебуває на її утриманні. Відповідач вихованням дитини не займається і її долею взагалі не цікавиться. Вся відповідальність за виховання дитини покладена на [PERSON] [PERSON] та батько позивачки є громадянами [PERSON], які постійно там проживають. З огляду на це, [PERSON] має намір влітку 2010р. разом з сином відвідати своїх рідних в [PERSON] та відпочити. На думку позивачки така подорож матиме неабияке значення для духовного та фізичного розвитку її дитини, адже завдяки значній фінансовій допомозі, яку надають її батьки, вона матиме можливість оздоровити сина в морській кліматичній зоні, яка є надзвичайно сприятливою для дітей такого віку. Але незважаючи на це, чоловік позивачки [PERSON], безпідставно не надає згоди на виїзд дитини за межі України, при цьому жодних вагомих аргументів він не наводить. Відповідач [PERSON], в судове засідання повторно не зявилися, хоча належним чином повідомлявся про час, дату та місце розгляду справи, про причини неявки суду не повідомив. Відповідач [PERSON] про час і місце слухання справи повідомлений належним чином через оголошення в газеті. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали цивільної справи, суд знаходить, що позов підлягає до задоволення, виходячи із наступного: [PERSON] та [PERSON] перебували в шлюбі, який розірвано за рішенням Монастириського районного суду, відділом реєстрації актів цивільного стану Монастириського районного управління юстиції Тернопільської області 23.02.2010р., актовий запис №11, серія свідоцтва про розірвання шлюбу І-ИД №031807 від 23.02.2010 року. Від шлюбу народжена дитина, син [PERSON], [INFO], про свідчить свідоцтво про народження серії І-ИД №032634 від 10.10.2006 року. Згідно довідки виданої відділом ДВС Монастириського районного управління юстиції №34412 від 13.07.2010р. [PERSON] у період з 31.03.2010р. по 12.07.2010р. не отримувала аліменти з [PERSON] на утримання дитини. Відповідно до ч.2 ст.4 ЗУ «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» від 21.01.1994 року оформлення проїзного документа дитини та виїзд дитини за кордон проводиться на підставі нотаріально посвідченого клопотання батьків або законних представників. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Відповідач по справі [PERSON], батько неповнолітнього [PERSON], не дає відповідної згоди на виїзд тимчасово сина за кордон, дитина перебуває на утриманні та вихованні матері [PERSON], а тому суд вважає що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про стягнення 904.00 гривні і свої доводи мотивує тим, що відповідачка мешкає в будинку № 35 по вул. Фрунзе смт. Оленівка, Волноваського района, Донецької області, і при перевірці працівниками Докучаевського РЭМ було виявлене порушення правил користування эл.енергією, а саме пошкодження розрахункових засобів обліку електричної енергії. Відсутність пломб держповірки, про що було складено акт № 107004 від 11.12.2009 року і було зроблено розрахунок заподіяної шкоди яка складає 904.00 гривні, і просить стягнути з відповідачки причинену шкоду. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтвердив. Відповідачка у судове засідання не заявилася, про день і час розгляду справи була повідомлена належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням про отримання судової повістки, про причину неявки суд не інформувала, тому причину неявки відповідачки суд визнав неповажною. Суд, з*ясувавши думку представника позивача, який не заперечував проти заочного розгляду справи, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, по наступних підставах. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. У виконання Указу Президента України від 19.06.1995 року «Про забезпечення керування майном, що знаходиться в загальнодержавній власності», у процесі приватизації і на підставі постанови KM України від 03.06.1999 року № - 951 і протоколу передачі повноважень по керуванню державними корпоративними правами № - 6 від 18.08.1999 року Міністерству енергетики України передані суспільства, що входять до складу Міненерго в тому числі і ВАТ «Донецькобленерго», а на підставі завдання по керуванню державними корпоративними правами, затвердженими наказом Національного агенства по керуванню державними корпоративними правами від 17.08.1999 року № - 208 на Міністерство енергетики України покладені обовязки по забезпеченню зборів засобів по оплаті за спожиту електроенергію, тому позивач відповідно до вимог робить контроль і збір засобів по оплаті за спожиту електроенергію. З акту № 107004 від 11.12.2009 року випливає, що працівниками Докучаевського РЭМ виявлене порушення «Правил користування електроенергією», а саме пошкодження розрахункових засобів обліку електричної енергії. Відсутність пломб держповірки, відповідачка до суду з запереченням на позов не звернулася, що свідчить про те, що вона визнала установлені порушення, зроблений розрахунок збитків нанесених позивачеві, склав 904 гривні. З огляду на те, що відповідачка заподіяла позивачеві матеріальну шкоду, тому у відповідності зі ст. 1166 ЦК України підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача 904 гривні. Підлягає стягненню з відповідачки згідно зі ст. 88 ЦПК України на користь держави судовий збір в сумі 51 гривня і на ІТЗ 30 гривень на користь позивача. На підставі ст. 1166 ГК України і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-01 00:00:00

Позивач [PERSON] комунальне підприємство "Тепломережі" звернувся з позовом до суду і просить задовольнити позовні вимоги, посилаючись на наявність законних підстав. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги уточнив, викресливши зі списку відповідачів .В. та [PERSON] у зв'язку із тим, що останні не досягли повноліття, а [PERSON] як помилково продубльованого. Представник позивача суду пояснив, що відповідачі по даній цивільній зареєстровані та проживають в [INFO], б. 14, кв. 1, і є т комунального підприємства "Тепломережі". Споживачі зобов'язані оплачувати послуги, що їм поставляються, однак тривалий час послуги за опалення та гаряче водопостачання відповідачем не оплачувалися. Заборгованість за опалення та гаряче водопостачання перед підприємством станом 10 року складає 23332,45 грн. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, хоча й були належним чином сповіщені про день та час слухання справи. Заперечень проти позову та заяви про перенесення розгляду справи суду не надали. Суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані. Відповідачі по справі дійсно, згідно наданої довідки, зареєстрований по вищевказаній адресі, і є споживачем комунального підприємства "Тепломережі", про що було укладено з підприємством договір. Від цього, відповідачам надавалися послуги, якими вони користувалися, та зобов'язані оплачувати, але тривалий час не оплачували. Споживачі були неодноразово сповіщені про суму боргу, але добровільно сплатити його не побажали. Скарг і заяв на якість послуг від відповідачів до підприємства не надходило. Також абонент не скористався Законом України "Про реструктуризацію заборгованості по квартирній платі, платі за житлово-комунальні послуги, спожитий газ і електроенергію". У зв'язку з невиконанням своїх зобов'язань, заборгованість відповідача перед ПКП «Тепломережі", згідно довідки про заборгованість, станом на 1.05.2010 р. складає 23332,45 грн., яку просить стягнути. Позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. З відповідачів також необхідно на користь держави і витрати по сплаті держмита, тому що позивач звільнений від сплати цих і витрат на інформаційно-технічне забезпечення на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-01 00:00:00

У зв'язку зі складністю справи виникла необхідність відкласти виготовлення повного тексту рішення на 5 днів, а в даному судовому засіданні оголосити вступну та резолютивну його частини. На підставі викладеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, у якому просить суд розірвати шлюб зареєстрований між нею та відповідачем. В обґрунтування позову позивачка посилається на те, що 28 квітня 2001 року виконавчим комітетом Байдівської сільської ради Луганської області був зареєстрований шлюб між позивачкою та відповідачем за актовим записом № 9. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося по причині його пияцтва, таким чином сімейні відносини припинені. Майнового спору не мають. У попередньому судовому засіданні позивачка цілком підтримала свій позов, категорично наполягаючи на розірванні шлюбу, вважаючи збереження сімї неможливим. Відповідач у попередньому судовому засіданні позовні вимоги позивачки визнав в повному обсязі. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи, чи інтереси інших осіб. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивачки, відповідача, суд вважає позов обґрунтованим і підлеглим задоволенню по наступним підставах: Сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 28 квітня 2001 року, який зареєстрований виконавчим комітетом Байдівської сільської ради Луганської області за актовим записом № 9. При таких обставинах суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін і це має істотне значення, а тому суд на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України вважає за необхідним постановити рішення про розірвання шлюбу. Заходів до примирення подружжя суд не приймає, тому що це суперечить моральним засадам суспільства. На підставі ст.ст.105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, у якому просить суд розірвати шлюб зареєстрований між нею та відповідачем. В обґрунтування позову позивачка посилається на те, що 16 вересня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Старобільського районного управління юстиції Луганської області був зареєстрований шлюб між позивачкою та відповідачем за актовим записом № 198. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося по причині безпідставних образ її як матері та жінки. Сімейні відносини припинені з 23 січня 2009 року. Майнового спору не мають. У попередньому судовому засіданні позивачка цілком підтримала свій позов, категорично наполягаючи на розірванні шлюбу, вважаючи збереження сімї неможливим. Відповідач у попередньому судовому засіданні позовні вимоги позивачки визнав в повному обсязі. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи, чи інтереси інших осіб. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивачки, відповідача, суд вважає позов обґрунтованим і підлеглим задоволенню по наступним підставах: Сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 16 вересня 2006 року року, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Старобільського районного управління юстиції Луганської області за актовим записом № 198. При таких обставинах суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін і це має істотне значення, а тому суд на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України вважає за необхідним постановити рішення про розірвання шлюбу. Заходів до примирення подружжя суд не приймає, тому що це суперечить моральним засадам суспільства. На підставі ст.ст.105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-01 00:00:00

12.05.10 р. позивач звернувся до суду з заявою, в якій просив суд постановити рішення, яким стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 645150,00 грн. та судові витрати. Заяву мотивує тим, що 15.05.2008 року між ним та відповідачем - [PERSON] В.С. укладено письмовий договір позики, внаслідок укладення даного договору останній отримав грошову позику у сумі 500000,00 грн., яку зобовязувався повернути до 15.05.2009р., однак не повернув. Відповідно до п. 3.3 вищезгаданого договору, позичальник, у випадку прострочення повернення позики, повинен повернути позикодавцеві суму позики з урахуванням індексу інфляції за весь період прострочення та сплатити 20% річних від простроченої суми. Враховуючи вищенаведене просить суд позов задовольнити та стягнути з відповідача 547950,00 грн. позики та 97200,00 грн. річних за прострочення виконання зобовязання, а також судові витрати. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, покликаючись на викладені в позові мотиви, просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлявся про час та місце слухання справи, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без його присутності, позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ст.ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів. Заслухавши думку позивача, зясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 15.05.2008 року було укладено договір позики, на підставі якого позивач - [PERSON] надав [PERSON] позику у сумі 500000,00 грн., терміном до 15.05.2009 р., з правом дострокового погашення. Відповідно до п. 3.3 даного договору, позичальник, у випадку прострочення повернення позики, повинен повернути позикодавцеві суму позики з урахуванням індексу інфляції за весь період прострочення та сплатити 20% річних від простроченої суми Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач [PERSON] зобовязання за вказаними договором належним чином не виконав. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за договором позики відповідач має заборгованість перед позивачем, яка складає - 645150,00грн. (547950,00 грн. сума позики та 97200,00 грн. річних за прострочення виконання зобовязання) Згідно ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобовязання. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі. Крім того, в силу дії ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути в користь позивача судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-01 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача, в якому просить суд розірвати їх шлюб. Свої позовні вимоги він мотивував тим, що 03 квітня 2009 року сторони уклали шлюб, який було зареєстровано виконавчим комітетом Вищетарасівської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області. Актовий запис № 2. При вступі в шлюб відповідачка прийняла прізвище позивача, а дошлюбне її прізвище - Молчанова. Від даного шлюбу сторони дітей не мають. Одруження з відповідачем виявилося невдалим. Між сторонами протягом подружнього життя не склалися нормальні сімейні стосунки. Відсутність взаємо порозуміння між сторонами призводить до постійних конфліктів та сварок. Позивач прийшов до впевненого висновку про те, що їх сімя розпалась остаточно, поновлена бути не може, відповідач не живе інтересами сім`ї, не утримує сім`ю. У березні 2010 року позивач припинив шлюбні відносини з відповідачкою і перестав вести спільне господарство. Позивач підтримав свої позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує. Суд, розглянувши матеріали даної справи, заслухавши сторони, вважає, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню, так як сторони припинили шлюбні відносини, відновити їх не бажають. Згідно ст.. 112 СК України якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що мають істотне значення, шлюб може бути розірвано. На підставі викладеного та

Outcome: approved