overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом , посилаючись на те, що 15.09.2009 року померла його тітка, [PERSON], яка проживала та була зареєстрована в [INFO], яка все своє майно заповіла йому. Після її смерті залишилось спадкове майно, до якого входить домоволодіння за вказаною адресою, грошові вклади в Ощадбанку та приватизована земельна ділянка. Єдиним спадкоємцем померлої за заповітом є він. Спадщину після смерті тітки він прийняв, але нотаріус відмовляє йому у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове домоволодіння з-за відсутності правоустановчого документу на це спадкове майно. Оскільки його право на спадкове майно не визнається, він звернувся з позовом до суду та просив визнати за ним право власності на спадкове нерухоме майно. В судовому засіданні позивач [PERSON]. свої позовні вимоги підтримав. Представник відповідача - Липівської сільської ради- в судове засідання не прибув, просив справу слухати в його відсутності, позовні вимоги визнав. Представник третьої особи- КП КОР «Макарівське БТІ»- в судове засідання не прибув, причини неявки суду не повідомив, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином.. Визнання відповідачем позову не суперечить закону і суд його приймає. Судом встановлено, що 15.09.2009 року померла гр-ка [PERSON], яка проживала та була зареєстрована в сЛипівка Макарівського району Київської області,вул.Щорса,6 та яка все своє майно заповіла йому. Після її смерті залишилось спадкове майно, до якого також входить домоволодіння за вказаною адресою. Спадкоємцем померлої за заповітом є позивач, інші спадкоємці відсутні. Спадщину після смерті померлої позивач прийняв, але нотаріус відмовляє йому у видачі свідоцтва про право на спадщину з-за відсутності правоустановчого документу на спадкове домоволодіння, яке належало померлій [PERSON]. на підставі запису №25 в погосподарській книзі Липівської сільської ради за 2006-2010 р.р.. А тому право власності на дане нерухоме майно може бути визнане за позивачем. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за опалення, посилаючись на те, що відповідач мешкає в будинку №1 в кв.134 по вул.Заводській в м.Тростянець Сумської області. Будинок, в якому проживає відповідач, знаходиться на обслуговуванні КП Тростянецької міської ради «Тростянецьке ЖЕУ». За період з листопада 2009 року по лютий 2010 року відповідач має заборгованість за надані послуги з опалення в сумі 221 грн.16 коп. Про наявність заборгованості відповідач був повідомлений, але заборгованість не погашена. Тому КП «Тростянецьке ЖЕУ» було вимушене звернутися з даним позовом до суду, в якому просило стягнути з [PERSON] заборгованість за опалення в сумі 221 грн. 16 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн. В судовому засіданні представник позивача вимоги підтримав та просив задовольнити позов. Відповідач в судове засідання не зявилася, хоч була належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, про що свідчить рекомендоване повідомлення, яке знаходиться в матеріалах справи. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Було встановлено, що відповідач мешкає в будинку №1 в кв.134 по вул.Заводській в м.Тростянець Сумської області. Будинок, в якому проживає відповідач, знаходиться на обслуговуванні КП Тростянецької міської ради «Тростянецьке ЖЕУ». Відповідно до ст.68 ЖК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Як вбачається з розрахунку КП «Тростянецьке ЖЕУ» відповідач має заборгованість за надані послуги з опалення в сумі 221 грн.16 коп. (а.с.3). При таких обставинах справи, враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] заборгованість за опалення в сумі 221 грн. 16 коп., а також стягнути з неї витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн., понесені позивачем в звязку з подачею позову до суду. Окрім цього, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] судовий збір в сумі 51 грн. в доход держави, та як позивач, згідно рішення Тростянецької міської ради №722 від 22.12.2009 року звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-14 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з нього аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини зі всіх видів його заробітку (доходу), але не менше одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян щомісячно, до повноліття дитини, починаючи з дня подання заяви до суду. При цьому позивачка вказує на те, що з 26.09.2002 року по 13.10.2009 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від спільного життя вони мають сина [PERSON], [INFO], який находиться на її утриманні. Відповідач надає матеріальну допомогу на утримання сина, але недостатньо, оскільки її розмір істотно менший ніж це передбачено законодавством. Посилаючись на викладені обставини, позивач просить задовольнити її вимоги. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] позов визнав частково. При цьому пояснив, що він згоден сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку, так як розмір аліментів, вказаний позивачем завишений. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач і відповідач перебували в зареєстрованому шлюбі з 26.09.2002 року по 13.10.2009 року (а.с.3, 20). Від спільного життя сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.3). На теперішній час позивач бажає отримувати від відповідача, як батька неповнолітньої дитини, матеріальну допомогу у вигляді аліментів в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку відповідача, щомісяця, до її повноліття. Суд вважає, що вимоги позивачки про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини є обгрунтованими, оскільки відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини надає нерегулярно, про що не заперечував в судовому засіданні. Що стосується розміру аліментів, які стягуються з відповідача на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини, то, згідно вимог ст. ст.182, 183 Сімейного Кодексу України, суд враховує стан здоровя та матеріальне становище сина [PERSON], [INFO], який потребує матеріальної допомоги з боку обох батьків, а також платоспроможність відповідача, який за віком є працездатним, працює. Враховуючи викладені обставини, суд вважає можливим стягнути з [PERSON] на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, і до повноліття дитини. Крім того, згідно ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-14 00:00:00

В червні 2010 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним. Свої вимоги обгрунтовує тим, що 08.07.1998 року між нею, та відповідачем [PERSON] було укладено договір № 2433 купівлі - продажу квартири [ADDRESS]. В даний час позивачка не може розпорядитися своїм майном, оскільки договір купівлі-продажу не був посвідчений нотаріально. Посилаючись на вказані обставини, позивачка просила визнати договір купівлі-продажу дійсним. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, та просила про їх задоволення. Відповідач в судове засідання не зявився, надав заяву про можливість розгляду справи за його відсутності, позов визнав. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, про час й місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. 08.07.1998 року між [PERSON] - з одної сторони, та [PERSON] - з другої сторони, був укладений договір № 2433 купівлі-продажу квартири [ADDRESS]. Вказаний договір був укладений на Товарній біржі «Нерухомість Південь» та зареєстрований 15.07.1998 року Миколаївським МЕТІ за № 17704. Всі істотні умови угоди виконані, а тому суд вважає за можливе визнати договір купівлі-продажу дійсним на підставі ст. 220 ЦК України. Якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджуються письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним (ч.2 ст. 220 ЦК України). Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача про визнання угоди дійсною підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-14 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду 27.04.2010 року із позовом, в якому зазначила, що перебуває у шлюбі з [PERSON]В , який був укладений 24.04.1999 року Від шлюбу у них, 11.06.1999 року народилась донька [PERSON], яка проживає разом із нею та знаходиться на її утриманні. Оскільки відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, вона змушена звернутись із вказаною позовною заявою до суду Позивач не зявилась на судове засідання, надала суду заяву, в якій зазначила, що підтримує позов та просить розглянути справу без й участі Відповідач не зявився на судове засідання, про час і місце його проведення був повідомлений судом належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення йому поштового відправлення, причину своєї неявки суду не повідомив Дослідивши докази наявні у справі, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню з наступних підстав В судовому засіданні встановлено, що батьком [PERSON], [INFO] є відповідач по справі - [PERSON] (а с 4) Згідно ч.2 ст.51 Конституції України, батьки зобовязані утримувати дітей до їх повноліття Відповідно до вимог ст 180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Згідно із ст.183 цього ж Кодексу розмір аліментів на утримання дітей визначається судом 3 урахуванням обставин справи, стану здоровя та матеріального становища дітей, стану здоровя та матеріального становище платника аліментів, наявності у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інших обставин, що мають істотне значення, судом визначається розмір аліментів у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісяця на утримання дитини, до досягнення нею повноліття, але не менше 30% від прожиткового рівня на дитину такого віку Відповідно до ч.3 ст 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог Отже, відповідно до вимог Декрету Кабінету Міністрів України від 21.01.1993 року № 7-93 (із змінами і доповненнями) «Про державне мито» та постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку оплати витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільних справ та їх розмірів» від 21.12. 05 № 1258 (із змінами і доповненнями) не надано квитанцій про сплату судового збору та витрат, повязаних з інформаційно-технічним забезпеченням розгляду цивільної справи з відповідача у дохід держави належить стягнути судові витрати у розмірі 171 гри , які складаються з судового збору у розмірі 51 грн та витрат повязаних з інформаційно-технічним забезпеченням розгляду цивільної справи у розмірі 120 грн На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-14 00:00:00

27.04.2010 року [PERSON] звернулась до суду з позовом, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що вона з 2000 року перебувала з відповідачем у фактичних шлюбних відносинах. Від спільного проживання мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з нею, знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги їй не надає, не приймає участі у витратах на утримання сина, не виконує покладених на нього законом обов'язків, тому вона просить стягнути з нього аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частина від заробітку, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У судове засідання сторони не з'явилися, до суду надали заяви про розгляд справи у їх відсутність: [PERSON] на позові наполягала, [PERSON] проти лозову не заперечував ( а.с. 10-11 -заяви). Дослідивши матеріали справи, суд вважає що позов підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони з 2000 року перебували у фактичних шлюбних відносинах. В період спільного проживання, 16.01.2001 року у них народився син - [PERSON] ( а.с. З - копія свідоцтва про народження). Дитина проживає разом з матір'ю. Відповідач [PERSON] добровільно матеріальну допомогу на утримання сина не надає. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягненням ними повноліття. Відповідно до ст. 183 СК України розмір аліментів на утримання дитини визначається судом. Враховуючи, що відповідач [PERSON]ІІ. не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, погодився з розміром аліментів, що просить стягнути позивач, суд вважає необхідним позов задовольнити. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб, який був зареєстрований між сторонами 05.11.1988 року (актовий запис № 1503) Ленінським відділом РАЦС ММУЮ. В судове засіданні позивач вимоги позову підтримав та просив їх задовольнити. Відповідачка вимоги позову не визнала. Вислухавши пояснення учасників процесу, вивчивши доводи позову, дослідивши письмові докази, судом встановлено наступне. Як вбачається із матеріалів справи, сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 05.11.1988 року (актовий запис № 1503) Ленінським відділом РАЦС ММУЮ. Від шлюбу неповнолітніх дітей не має. Як пояснив позивач та визнала відповідачка, з грудня 2008 року сторони подружні відносини сторони не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. При цьому позивач вказував, що з січня 2009 року проживає як чоловік та дружина без шлюбу з іншою жінкою. При цьому суд не приймає до уваги доводи відповідачки про можливість примирення сторін, оскілки з часу звернення позивача з даним позовом до суду - 15.02.2010 року по теперішній час подружні відносини між сторонами не поновлялись, крім того, як пояснив позивач та підтвердила відповідачка, за цей час ні одна із сторін не вжила жодного заходу для примирення. На підставі вищевикладеного, у відповідності до вимог ст.ст. 110, 112 СК України, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, у звязку з чим вимоги позову обґрунтовані та підлягають задоволенню. Тому шлюб зареєстрований 05.11.1988 року (актовий запис № 1503) Ленінським відділом РАЦС ММУЮ між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. При цьому суд вважає за необхідне покласти на позивача витрати, які повязані з отриманням свідоцтва про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу з тих підстав, що між ними відсутнє взаєморозуміння, на цьому грунті часто відбуваються сварки. У судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву, в якій вимоги позову підтримала та просила розглянути за її відсутністю. Відповідач також у судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій вимоги позову визнав та просив розглянути справу за його відсутністю. Ухвалою суду справа розглянута за відсутністю сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи, сторони знаходяться у шлюбі з 9.1 1.2002року, від шлюбу мають неповнолітню дитину Данііла, 2004року народження. Подружні відносини і ведення сумісного господарства між ними припинені з вересня 2009року. У сім'ї склалися ненормальні взаємини, внаслідок чого подружні відносини припинені і не підтримуються по теперішній час. Сторони миритися не бажають, загальне господарство не ведуть, проживають окремо. Неповнолітня дитина залишилася на проживання сумісно з позивачем, знаходиться на її утриманні і вихованні. На підставі вищевикладеного, згідно зі ст. ст. 104, 110, 112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї сталі неможливі і суперечать інтересам сторін, зокрема інтересам позивача, які мають істотне значення, у зв'язку з чим заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню. Згідно зі ст. 88 ЦПК України судовий збір слід стягнути з позивача згідно заяв сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу з тих підстав, що між ними відсутнє взаєморозуміння, на цьому грунті часто відбуваються сварки. У судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву, в якій вимоги позову підтримала та просила розглянути за її відсутністю. Відповідач також у судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій вимоги позову визнав та просив розглянути справу за його відсутністю. Ухвалою суду справа розглянута за відсутністю сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи, сторони знаходяться у шлюбі з 2.10.2004року, від шлюбу мають неповнолітню дитину Данила, 2007року народження. Подружні відносини і ведення сумісного господарства між ними припинені з 8.1 1.2008року. У сімї склалися ненормальні взаємини, внаслідок чого подружні відносини припинені і не підтримуються по теперішній час. Сторони миритися не бажають, загальне господарство не ведуть, проживають окремо. Неповнолітня дитина залишилася на проживання сумісно з позивачем, знаходиться на її утриманні і вихованні. На підставі вищевикладеного, згідно зі ст. ст. 104, 110, 112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї сталі неможливі і суперечать інтересам сторін, зокрема інтересам позивача, які мають істотне значення, у зв'язку з чим заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню. Згідно зі ст. 88 ЦПК України судовий збір слід стягнути з відповідача згідно заяв сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-14 00:00:00

ВАТ Укртелеком звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення з неї заборгованості по оплаті телекомунікаційних послуг у розмірі 1007 грн. 26 коп. В судовому засіданні представник позивача вимоги позову підтримав, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, згоден на заочний розгляд справи. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце судового засідання неодноразово сповіщався належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надав. Ухвалою суду справу розглянуто за відсутності відповідача в порядку заочного провадження, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову, дослідивши письмові докази, суд встановив наступне. Як вбачається з договору № 1462/58 від 22.06.2006 року позивач надав [PERSON] послуги електрозв'язку. З цього часу відповідач є абонентом ВАТ Укртелеком, користується телефоном № 47-50- 60, абонемент на який було відкрито за адресою: м. Миколаїв, вул. Лягіна, 26а. кв. 14. Станом на 23.03.2010 року заборгованість відповідача по міжміським та міжнародним розмовам склала 845 грн. 01 коп. Крім того, заборгованість відповідача по абонентській платі становить 95 грн. 88 коп. Таким чином, заборгованість по наданим телекомунікаційним послугам складала 940 грн. 89 коп., яка [PERSON] своєчасно не сплачена. Також, на підставі ст. 625 ЦК України, позивач, посилаючись на прострочення виконання грошового зобов'язання відповідачем просив сплатити на свою користь збитки від інфляції в розмірі 56 грн. 37 коп. та 3 % річних в розмірі 10 грн. 00 коп. Стаття 625 ЦК України визначає загальні правила відповідальності за порушення грошовою зобов'язання, але з суті відносин сторін у справі випливає відсутність права у позивача на вимогу сплати відповідачем суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми. На підставі викладеного, у відповідності зі ст.ст. 525, 526, 625 ЦК України, ст.ст. 33. 36 Закону України Про телекомунікації". Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, суд дійшов висновку, що вимоги позову є обгрунтованим, але підлягають задоволенню частково. Тому з відповідача слід стягнути на користь позивача суму заборгованості по оплаті телекомунікаційних послуг у розмірі 940 грн. 89 коп. У відповідності зі ст.ст. 81, 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати у розмірі 171.00 грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-14 00:00:00

ВАТ Укртелеком звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення з неї заборгованості по оплаті телекомунікаційних послуг у розмірі 497 грн. 19 коп. В судовому засіданні представник позивача вимоги позову підтримав, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, згоден на заочний розгляд справи. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце судового засідання неодноразово сповіщався належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надав. Ухвалою суду справу розглянуто за відсутності відповідача в порядку заочного провадження, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову, дослідивши письмові докази, суд встановив наступне. Як вбачається з договору № 225/53 від 16.06.2009 року позивач надав [PERSON] послуги електрозвязку. З цього часу відповідач є абонентом ВАТ Укртелеком, користується телефоном № 55-33-10, абонемент на який було відкрито за адресою: [ADDRESS]. Станом на 23.030.2010 року заборгованість відповідача по абонентській платі становить 85 грн. 39 коп., та за послуги Інтернет - 390 грн. 60 коп. Таким чином, заборгованість по наданим телекомунікаційним послугам складала 475 грн. 99 коп., яка [PERSON] своєчасно не сплачена. Також, на підставі ст. 625 ЦК України, позивач, посилаючись на прострочення виконання грошового зобовязання відповідачем просив сплатити на свою користь збитки від інфляції в розмірі 18 грн. 55 коп. та 3 % річних в розмірі 2 грн. 65 коп. Стаття 625 ЦК України визначає загальні правила відповідальності за порушення грошового зобовязання, але з суті відносин сторін у справі випливає відсутність права у позивача на вимогу сплати відповідачем суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми, тому в цій частині позовних вимог позивачу слід відмовити. На підставі викладеного, у відповідності зі ст.ст. 525, 526, 625 ЦК України, ст.ст. 33, 36 Закону України Про телекомунікації-, Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, суд дійшов висновку, що вимоги позову є обґрунтованим, але підлягають задоволенню частково. Тому з відповідача слід стягнути на користь позивача суму заборгованості по оплаті телекомунікаційних послуг у розмірі 475 грн. 99 коп. У відповідності зі ст.ст. 81, 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати у розмірі 171,00 грн.

Outcome: partial