Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в Талалаївському районі Чернігівської області (далі - УПФУ в Талалаївському районі) в якому зазначила, що вона є дитиною війни, і відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» їй щомісячно повинно виплачуватися підвищення до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. Але розмір її пенсії відповідачем протиправно щомісячно не підвищувався на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. В зв'язку з цим просить визнати протиправною бездіяльність УПФУ в Талалаївському районі та зобов'язати відповідача провести перерахунок її пенсії з урахуванням підвищення її розміру на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком та забезпечити її виплату з 01 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року та з 01 січня 2010 року по день ухвалення судового рішення у даній справі. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, але надала заяву, в якій позов підтримує повністю та просить розглядати справу за її відсутності. Представник відповідача подав письмові заперечення на позов, в яких позов не визнає, просить в його задоволенні відмовити, а також просить розглянути справу без участі представника відповідача. Свої заперечення обґрунтовує тим, що відповідач діяв в межах повноважень, наданих йому Законами України та підзаконними нормативно-правовими актами. Відповідач зазначив, що Законом України «Про соціальний захист дітей війни» передбачено, що фінансування виплат по даному закону проводиться з державного бюджету України, який затверджує Верховна Рада України, а не з бюджету Пенсійного фонду України, який затверджує Кабінет Міністрів України. Крім того, частиною 3 статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини 1 цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом. З цього відповідач робить висновок, що зазначений мінімальний розмір пенсії за віком для перерахунків чи підвищення пенсії особам, які мають статус дитини війни, не застосовується. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Згідно статті 1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18.11.2004 року № 2195- IV (далі -Закон № 2195-ІУ) дитиною війни є особа, яка є громадянином України та якій на час закінчення (2 вересня 1945 року) Другої світової війни було менше 18 років. Позивачка [PERSON] народилася 21 березня 1941 року і є дитиною війни в розумінні Закону України «Про соціальний захист дітей війни», що підтверджується копією пенсійного посвідчення ( а.с.4), і цей факт не заперечується відповідачем -УПФУ в Талалаївському районі. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», редакція якої діяла до 1 січня 2008 року, дітям війни пенсія або щомісячне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також т старості та інших випадках передбачених законом. Таким чином, щомісячна доплата до пенсії для дітей війни є формою реалізаш конституційного права на соціальний захист громадян, які відповідно до соціального закон; дітьми війни. За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише ш правилами, передбаченими частиною 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове; державне пенсійне страхування», згідно якої мінімальний розмір пенсії встановлюєть; розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Іншого норматившк правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає. Суд не бере до уваги положення частини 3 статті 28 Закону України загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з якої вбачається, що мінімальний пенсії за віком, встановлений абзацом 1 частини 1 цієї статті, застосовується виключно визначення розмірів пенсії, призначених згідно з цим Законом, оскільки законодавством не встановлено іншого мінімального розміру пенсії за віком, передбаченого ч. 1 цієї статті. Відповідно до статті 7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» фінансове! забезпечення державних соціальних гарантій здійснюється за рахунок Державного бюджету України. Ст.. 72 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхувань» передбачено, що джерелами формування коштів Пенсійного Фонду України є також Державного бюджету, які спрямовуються на фінансування пенсійних програм. За уі відсутності у державному бюджеті коштів на виплату щомісячних надбавок дітям війни створює ситуацію правової невизначеності стосовно джерела коштів, з яких має виплачу! зазначена надбавка. Однак, в той же час, на думку суду, це не може бути підставою порушення прав громадян на соціальний захист, в тому числі й на отримання надбавки пенсії, яка прямо передбачена законом. Реалізація особою права, що пов'язане з отриманням бюджетних коштів, яке базу< на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-nj актах національного законодавства, не може бути постановлена у залежність від бю; асигнувань, тобто посилання органами державної влади на відсутність коштів, як на причину і виконання своїх зобов'язань, судом не приймається до уваги. Так, наприклад, у справі «1 проти України» Європейський суд з прав людини констатував, що не приймає аргумент У] щодо бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатись відсутність коштів як на причину не виконання своїх зобов'язань. Відповідно до статті 22 Конституції України конституційні права і сі гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змій чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Згідно ч. 2 ст. З Закону України «Про соціальний захист дітей війни» державні сов гарантії дітям війни, встановлені цим законом, не можуть бути обмежені або скасовані іі нормативно-правовими актами. Згідно пункту 12 статті 71 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» в метою приведення окремих норм законів у відповідність із цим законом, зупинено на 2007 рк дію статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з урахуванням статті 111 цього Закону. Рішенням Конституційного Суду України від 9 липня 2007 року, було визнано таким, пв» не відповідають Конституції України( є не конституційними), такі положення Закону Украпи «Про державний бюджет України на 2007 рік», яким зупинено на 2007 рік дію статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», з урахуванням статті 111 цього Закону. Пунктом 41 розділу II Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 року №107 текст статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» викладено в такій редакції (набрала чинності з 01 січня 2008 року): «Дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Ветеранам війни, які мають право на отримання підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, відповідно до цього Закону та Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» дане підвищення провадиться за їх вибором згідно з одним із законів». Рішенням Конституційного Суду України «У справі за конституційними поданнями Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень статті 65 розділу І, пунктів 61,62,63,66 розділу II, пункту 3 розділу III Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» і 101 народного депутата України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статті 67 розділу І, пунктів 1-4, 6-22, 24-100 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» (справа щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет України)» від 22.05.2008 р. №10-рп/2008 положення пункту 41 розділу II Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 р. №107 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними). Згідно частини 2 статті 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані не конституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним судом України рішення про їх не конституційність. Ураховуючи положення Конституції України щодо дії нормативно-правових актів у часі, положення ст. 6 Закону України « Про соціальний захист дітей війни» у редакції цього Закону від 18.11.2004 року № 2195- IV, поновили свою дію з 22 травня 2008 року і діяли також протягом 2009 року, та на даний час. З матеріалів справи вбачається, що управлінням Пенсійного фонду України в Талалаївському районі Чернігівської області було виплачено [PERSON] підвищення до пенсії, як дитині війни, за період з січня 2009 року по квітень 2010 року включно в розмірі надбавки, встановленої для учасників війни, - 10 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, щомісячний розмір якої в 2009 та 2010 роках складав 49 грн 80 коп, що підтверджується довідкою УПФУ в Талалаївському районі. Також згідно довідки УПФУ в Талалаївському районі від 07.05.2010 року [PERSON] нарахована надбавка, як дитині війни, в травні 2010 року в сумі 49 грн. 80 коп. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що УПФУ в Талалаївському районі, як орган, якому делеговані повноваження щодо призначення і виплати пенсій та доплат до них, повинно було діяти відповідно до вимог ст. 6 Закону № 2195-ІУ і здійснити позивачу відповідні нарахування, але на порушення зазначеної статті таких нарахувань не проводило, чим і допустило протиправну бездіяльність. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON], яка має статус дитини війни, має право на виплату підвищення до пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком за період з 01 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року та з 01 січня 2010 року по 11 травня 2010 року включно, в зв'язку з чим необхідно визнати протиправною бездіяльність управління Пенсійного фонду України в Талалаївському районі Чернігівської області щодо не перерахування [PERSON], яка має правовий статус дитини війни, підвищення до пенсії, передбаченого ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, за період з 01 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року та з 01 січня 2010 року по 11 травня 2010 року включно та зобов'язати відповідача позивачу за вищевказаний період. провести перерахунок пенсії та забезпечити її виплату урахуванням раніше проведених виплат.

Outcome: approved