Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-13 00:00:00

18 травня 2010 року позивач звернувся до суду з позовом, посилаючись у своїх вимогах на те, що він є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987 році, інвалідом 2 групи - захворювання повязане з виконанням обовязків військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Отримує пенсію відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року № 796-12. Згідно цього Закону розмір пенсії для інвалідів 2 групи повинен бути не нижчим 8 мінімальних пенсій за віком. Відповідач виплачував пенсію в меншому розмірі, в звязку з чим він звернувся до суду з позовом про відновлення порушеного права. Постановою Марківського районного суду від 26.10.2007 року відповідача зобовязано здійснити перерахунок пенсії, встановивши її на рівні 8 мінімальних пенсій за віком. Виконавши рішення суду, відповідач знову порушив його права, тому як не застосував положення п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 27.12.2005 року № 12.93, яким передбачено збільшення у 2,5 раза пенсії по інвалідності учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987-1990 роках. Оскільки вказана постанова прийнята значно пізніше ніж Закон № 796-12 , відповідач зобовязаний був, нарахувавши пенсію в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, збільшити її у 2,5 раза. 06.04.2010 року він звернувся до відповідача з письмовою заявою про проведення перерахунку пенсії, на що отримав відмову. Позивач вважає дії відповідача незаконними і просить суд зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Марківському районі провести з 01.04.2009 року перерахунок та виплату основної пенсії, призначеної згідно ст. 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, збільшивши її у 2,5 раза відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 1293 від 27.12.2005 року Про збільшення розмірів пенсії деяким категоріям громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Позивач у судове засідання не з'явився, просив справу розглянути за його відсутності. Відповідач просив справу розглянути за відсутності його представника, надавши письмове заперечення, в якому позовні вимоги не визнав, посилаючись на те, що Постанова М; 12 93 носила разовий характер і була виконана станом на 01.01.2006 року - позивачеві було збільшено розмір основної пенсії у 2,5 раза. дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обгрунтовані і підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач являється інвалідом 2 групи, захворювання повязане з виконанням обовязків військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській .АЕС у 1987 році, отримує пенсію відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року ЗА 796-12, що не заперечується відповідачем. Постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2005 року № 1293 Про збільшення розмірів пенсії деяким категоріям громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи , прийнятою з метою здійснення подальших заходів щодо диференциації розмірів пенсій, збільшено у 2,5 раза пенсії по інвалідності учасникам ліквідації наслідків -аварії на Чорнобильській АЕС у 1987-1990 роках, призначені відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року № 796-12. Відповідач провів таке збільшення пенсії з 01.01.2006 року, але ж до цього не привів її відповідність до ст. 54 Закону України № 796-12, тобто не встановив її в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком із розрахунку мінімальної пенсії за віком на рівні прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Зі змісту ст. 46 Конституції України, ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», ст. 2 Закону України «Про прожитковий мінімум» вбачається, що мінімальній розмір пенсії не може бути нижче прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Позивачу пенсія виплачувалась із розрахунку мінімальної заробітної плати, що була нижчою за встановлений розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. В звязку з цим постановою Марківського районного суду від 26.10.2007 року відповідача зобовязано здійснити перерахунок пенсії позивачу, встановивши її на рівні 8 мінімальних пенсій за віком. Постанова набрала законної сили і виконана. Таким чином, суд прийшов до висновку про незаконність дій відповідача, який зобовязаний був, нарахувавши пенсію позивачу в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, збільшити її у 2,5 раза. Оскільки суд не може виходити за межі позовних вимог, збільшення необхідно провести з 01.04.2010 року, як просить позивач. В звязку з тим, що сторони звільнені від оплати судового збору, ці витрати необхідно віднести на рахунок держави. Витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 37 гривень підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved