Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-25 00:00:00

Позивачка [PERSON] 0.0. звернулася до суду із позовом до [PERSON], в якому зазначила, що відповідач працював у неї з 01.10.2007 року, за період роботи відповідач неодноразово привласнював грошові кошти, відносно нього було порушено кримінальну справу за ст.. 191 ч. 1 КК України. Вироком Комінтернівського районного суду від 28.08.2008 року [PERSON] був визнаний винним у скоєнні злочину і призначено покарання у виді штрафу в розмірі 510 гривень без позбавлення права займати матеріально- відповідальні посади. Просила стягнути матеріальну шкоду 1366,52 гривні, моральну шкоду в розмірі ЗО 000 гривень, обґрунтовуючи останню тим, що вона докладала додаткові зусилля для організації життя, переживає і нервує з цього приводу, такі переживання існували і під час її вагітності і зараз, вимушена була звертатися до правоохоронних органів, за юридичною допомогою. В судовому засіданні представник позивачки підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити, в судове засідання 26.05.2010 року не з»явився просив справу розглянути в його відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих причин, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином та своєчасно, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, по наявним в матеріалах справи доказам, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з вироку по кримінальній справі за звинуваченням [PERSON] за ст.. 191 ч. 1 КК України від 28.08.2008 року [PERSON] був визнаний винним у скоєнні злочину і призначено покарання у виді штрафу в розмірі 510 гривень без позбавлення права займати матеріально-відповідальні посади. Цей вирок було скасовано за касаційною скаргою потерпілої по кримінальній справі - [PERSON] Постановою Комінтернівського районного суду від 02.03.2010 року, що набрала законної сили, кримінальна справа за звинуваченням [PERSON] за ст. 191 ч. 1 КК України провадженням закрита на підставі ст.ст. 6 п. 4, 282 КПК України, Закону України «Про амністію». Як вбачається із вказаної постанови, [PERSON] привласнив грошові кошти, що належали ФОП [PERSON] 0.0. на суму 1366 гривень 52 копійки, спричинивши матеріальну шкоду [PERSON] 0.0. на зазначену суму. Позов [PERSON] в кримінальній справі залишено без розгляду. Виходячи з того, що закриття кримінальної справи з нереабілітуючих підстав, а саме у зв»язку із застосуванням закону України «Про амністію», не є підставою для звільнення від цивільно-правової відповідальності, суд вважає позовні вимоги позивачки обгрунтованими і такими, що знайшли своє підтвердження в судовому засіданні. Вимоги щодо стягнення моральної шкоди підлягають частковому задоволенню, оскільки при визначенні її розміру суд виходить з конкретних обставин справи, а саме, що відносно позивачки було скоєно злочин, що безумовно супроводжується моральними стражданнями, з розміру спричиненої матеріальної шкоди, принципів розумності і виваженості, матеріального становища сторін. Тому суд вважає розмір моральної шкоди завищенним і, що стягненню на відшкодування спричиненої моральної шкоди підлягає сума 1000 гривень. Заперечення відповідача свого підтвердження в судовому засіданні не знайшли. На підставі викладеного,

Outcome: partial