overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-23 00:00:00

Комунальне підприємство „Управління житлово-комунального господарства подало до суду позовну заяву до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за комунальні послуги в сумі 1516,32 грн. В обґрунтування заявленого позову позивач посилався на те, що відповідачі проживають у [INFO]. Плата за комунальні послуги повинна провадитись відповідачами щомісячно грошовими засобами на розрахунковий рахунок підприємства. Однак відповідачі за комунальні послуги фактично комунальному підприємству „Управління житлово-комунального господарства не сплачували. В результаті чого станом на 01.03.2010 року утворилась заборгованість перед КП „УЖКГ в сумі 1516,32 грн. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги та просила суд винести рішення яким стягнути з відповідачів на користь КП „УЖКГ заборгованість за комунальні послуги в сумі 1516,32 грн. Відповідачі в судове засідання не зявилися, хоча були належним чином повідомлені про день та час слухання справи, причини неявки суду не відомі. Враховуючи думку представника позивача, про можливість розгляду справи на підставі наявних доказів по справі у відсутності відповідачів, суд на підставі ст. 225 ЦПК України, ухвалив розглядати справу заочно. Суд заслухавши думку представника позивача, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом по справі встановлено, що відповідачі проживають у квартирі № 60, буд. X? 30 по вул. Промислова в м. Павлограді. Плата за комунальні послуги повинна провадитись відповідачами щомісячно грошовими засобами на розрахунковий рахунок підприємства. Однак відповідачі за комунальні послуги фактично комунальному підприємству „Управління житлово-комунального господарства не сплачували. В результаті чого станом на 01.03.2010 року утворилась заборгованість перед КП „УЖКГ в сумі 1516,32 грн. Відповідно до ст. 64 ЖК України, члени сімї наймача, які проживають разом з ним, несуть усі обовязки що випливають з договору найму жилого приміщення. Відповідно до ст. 68 ЖК України, наймач зобовязаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Враховуючи те, що сума заборгованості відповідачами не погашена до теперішнього часу, суд вважає за необхідне стягнути солідарно з відповідачів вказану суму на користь Комунального підприємства „УЖКГ та суму витрат на інформаційно-технічне забезпечення сплачених позивачем при поданні позову до судових органів. Відповідно до ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-23 00:00:00

Комунальне підприємство „Управління житлово-комунального господарства подало до суду позовну заяву до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за комунальні послуги в сумі 1450 грн. В обґрунтування заявленого позову позивач посилався на те, що відповідачі проживають у [INFO]. Плата за комунальні послуги повинна провадитись відповідачами щомісячно грошовими засобами на розрахунковий рахунок підприємства. Однак відповідачі за комунальні послуги фактично комунальному підприємству „Управління житлово-комунального господарства не сплачували. В результаті чого станом на 01.03.20І0 року утворилась заборгованість перед КП „УЖКГ в сумі 1450 грн. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги та просила суд винести рішення яким стягнути з відповідачів на користь КП „УЖКГ заборгованість за комунальні послуги в сумі 1450 грн. Відповідачі в судове засідання не зявилися, хоча були належним чином повідомлені про день та час слухання справи, причини неявки суду не відомі. Враховуючи думку представника позивача, про можливість розгляду справи на підставі наявних доказів по справі у відсутності відповідачів, суд на підставі ст. 225 ЦПК України, ухвалив розглядати справу заочно. Суд заслухавши думку представника позивача, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом по справі встановлено, що відповідачі проживають у [INFO]. Плата за комунальні послуги повинна провадитись відповідачами щомісячно грошовими засобами на розрахунковий рахунок підприємства. Однак відповідачі за комунальні послуги фактично комунальному підприємству „Управління житлово-комунального господарства не сплачували. В результаті чого станом на 01.03.2010 року утворилась заборгованість перед КП „УЖКГ в сумі 1450 грн. Відповідно до ст. 64 ЖК України, члени сімї наймача, які проживають разом з ним, несуть усі обовязки що випливають з договору найму жилого приміщення. Відповідно до ст. 68 ЖК України, наймач зобовязаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. * Враховуючи те, що сума заборгованості відповідачами не погашена до теперішнього часу, суд вважає за необхідне стягнути солідарно з відповідачів вказану суму на користь Комунального підприємства „УЖКГ та суму витрат на інформаційно-технічне забезпечення сплачених позивачем при поданні позову до судових органів. Відповідно до ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-23 00:00:00

о У червні 2010 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просила ухвалити рішення, яким визнати причини пропуску строку позовної давності поважними та зобовязати відповідача здійснити перерахунок та виплатити їй надбавку до пенсії відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за період з 01 січня 2007 року по 31 грудня 2009 року. В обґрунтування заявленого позову позивач зазначила, що у відповідності до ст.1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18.11.2004 року, вона є дитиною війни. Відповідно до ст.6 вказаного Закону з 01.01.2006 року їй повинна виплачуватися щомісячна соціальна державна допомога в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. Розмір допомоги у відповідності до ст.6 Закону України складає 30% мінімальної пенсії за віком та згідно ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Позивач вважає дії відповідача такими, що не відповідають вимогам ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», порушують її конституційні права на гарантовані державою матеріальну підтримку дітям війни. Відповідач

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-23 00:00:00

Комунальне підприємство „Управління житлово-комунального господарства подало до суду позовну заяву до [PERSON] про стягнення заборгованості за комунальні послуги в сумі 892,44 грн. В обґрунтування заявленого позову позивач посилався на те, що відповідач проживає у [INFO]. Плата за комунальні послуги повинна провадитись відповідачем щомісячно грошовими засобами на розрахунковий рахунок підприємства. Однак відповідач за комунальні послуги фактично комунальному підприємству „Управління житлово-комунального господарства не сплачувала. В результаті чого станом на 01.03.2010 року утворилась заборгованість перед КП „УЖКГ в сумі 892,44 грн. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги та просила суд винести рішення яким стягнути з відповідачів на користь КП „УЖКГ заборгованість за комунальні послуги в сумі 892,44 грн. Відповідачка в судове засідання не зявилася, хоча була належним чином повідомленою про день та час слухання справи, причини неявки суду не відомі. Враховуючи думку представника позивача, про можливість розгляду справи на підставі наявних доказів по справі у відсутності відповідачів, суд на підставі ст. 225 ЦПК України, ухвалив розглядати справу заочно. Суд заслухавши думку представника позивача, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом по справі встановлено, що відповідач проживає у [INFO]. Плата за комунальні послуги повинна провадитись відповідачем щомісячно грошовими засобами на розрахунковий рахунок підприємства. Однак відповідач за комунальні послуги фактично комунальному підприємству „Управління житлово-комунального господарства не сплачувала. В результаті чого станом на 01.03.2010 року утворилась заборгованість перед КП „УЖКГ в сумі 892,44 грн. Відповідно до ст. 68 ЖК України, наймач зобовязаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Враховуючи те, що сума заборгованості відповідачем не погашена до теперішнього часу, суд вважає за необхідне стягнути неї вказану суму на користь Комунального підприємства „УЖКГ та суму витрат на інформаційно-технічне забезпечення сплачених позивачем при поданні позову до судових органів. Відповідно до ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-23 00:00:00

У червні 2010 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив шлюб з відповідачкою, зареєстрований 25 листопада 1995 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Павлоградської міської Ради народних депутатів Дніпропетровської області, актовий запис №1014 - розірвати. В обґрунтування позову він вказав на те, що від шлюбу у них народилися діти: син [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO] та донька [PERSON], [INFO], які після розірвання шлюбу будуть проживати з відповідачкою. Спільне життя з відповідачкою не склалося. Фактичні шлюбні відносини припинені. Причиною розпаду сім'ї є несумісність - характерів, різні погляди на життя і побут. Сторони втратили почуття любові та поваги. Позивач вважає, що сім'я розпалася остаточно і відновлена бути не може. У судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, посилаючись на підстави, зазначені в позовній заяві. Судові витрати просив покласти на нього. У судовому засіданні відповідачка позовні вимоги визнала, та не заперечувала проти задоволення позову, та розірвання шлюбу. Вислухавши позивача, відповідача, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що сторони 25 листопада 1995 року уклали шлюб. В обгрунтування позову він вказав на те, що від шлюбу у них народилися діти: син [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO] та донька [PERSON], [INFO], які після розірвання шлюбу будуть проживати з відповідачкою. Сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують та загальне господарство не ведуть, шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б .інтересам сторін. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-23 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом посилаючись на те, що відповідач є батьком її малолітньої дитини : доньки [PERSON], [INFO], яка знаходиться на утриманні у позивачки. Відповідач у добровільному порядку, матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Доходів позивачки в теперішній час не достатньо для самостійного утримання дитини. Тому, позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка у судове засідання не з'явилася надала на адресу суду заяву в якій просить суд розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання не з'явився надав суду заяву в якій просить суд розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України, при визнанні позову, судом ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені такі факти та відповідні їм сімейні правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що позивачка та відповідач є батьками малолітньої дитини : доньки [PERSON], [INFO], яка знаходиться на утриманні у позивачки. Матеріальну допомогу на утримання дитини [PERSON] не надає. Доходів позивачки в теперішній час не достатньо для самостійного утримання дитини. Дитина здорова, інших доходів немає. Відповідач здоровий, працює в ТОВ «Молочний Дім», отримує заробітну плату, яка дозволяє надавати допомогу на утримання дитини, інших утриманців не має, стягнень за виконавчим документом з нього не здійснюється. У відповідності до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку ... У відповідності до п.3 ст.88, ст.84 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір, та витрати з інформаційно- технічного забезпечення розгляду судової справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом у якому просить визнати за ним право власності на садовий будинок під літ."А", загальною площею 105,5 кв.м., сарай під літ. "Г", душову під літ. "Д", вбиральню під літ. "Е", навіс під літ. "Ж" за адресою: м.Одеса, вул.Крайня, буд.№7. При цьому позивач посилається на те, що він є користувачем земельної ділянки площею 251 кв.м., яка знаходиться за вищезазначеною адресою та власником зазначеного садового будинку, з метою поліпшення житлових умов позивачем була проведена реконструкція будинку без належного дозволу, але при цьому не порушивши права сусідів та з дотриманням санітарно-будівельних і державно- будівельних норм. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просить їх задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача - Одеської міської ради, представник виконкому Одеської міської ради у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, пояснив, що реконструкція садового будинку повинна була проводиться після отримання позивачем відповідних дозволів, а тому просив у задоволенні позову відмовити. Представник управління земельних ресурсів Одеської міської ради у судовому засіданні позовні вимоги не визнав та заперечував проти їх задоволення. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено в судовому засіданні, згідно свідоцтва про право власності на садові будівлі від 08 липня 2002 року №020210 [PERSON] є власником садового будинку під літ. "А", загальною площею 31,2 кв.м., літньої кухні під літ. "Б", навісу під літ. "В", сараю під літ.'Т", душа під літ."Д", вбиральні під літ."Е". Зазначений садовий будинок розташований на земельній ділянці площею 251 кв.м., користувачем якої є [PERSON], що підтверджується матеріалами справи. З метою поліпшення житлових умов позивачем були проведені роботи по реконструкції садового будинку та відповідно до висновків судової будівельно-технічної експертизи реконструйований садовий будинок під літ."А" та навіс під літ."Ж" розташовані за адресою: м.Одеса, вул.Крайня, №7 відповідають будівельним нормам та стандартам, вимогам техніки безпеки, санітарним нормам, правилам пожежної безпеки (нормам БНІП) та не порушує права інших осіб. Суміжні користувачі не заперечують проти вводу позивачем до експлуатації садового будинку та не мають претензій до меж земельної ділянки, що вбачається з їхніх письмових заяв. Згідно ст.376 ЦК України, на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Окрім того, відповідно до ст.331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. При таких обставинах, а також враховуючи, що позивач є належним користувачем земельної ділянки та садовий будинок реконструйований ним не порушує права та інтереси суміжних користувачів, суд вважає позовні вимоги [PERSON] такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-23 00:00:00

Фізична особа підприємець [PERSON] звернулася до Київського районного суду м. Одеси, в якому просить визнати розірваним трудовий договір від 1 липня 2002 року, укладений між нею та робітником [PERSON]. Позивачка посилається на те, що [PERSON] працювала у неї найманим працівником з 1 липня 2002 року по 1 жовтня 2003 року. Після звільнення [PERSON] повністю була розрахована по заробітній платі. Оскільки [PERSON] написала заяву про звільнення за власним бажанням, тому позивачка вважала, що трудовий договір розірвано з 1 жовтня 2003 року. На теперішній час [PERSON] не знята з обліку в Одеському міському центрі зайнятості, оскільки відхиляється від цього, в звязку з чим позивачка вимушена звернутися до суду. У судовому засіданні позивачка позов підтримала. Відповідачка у судове засідання не зявилася, про час і місце слухання справи була повідомлена належним чином, про причину неявки суд не сповістила, тому суд ухвалив про заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що позивачка [PERSON] є фізичною особою-підприємцем. З 1 липня 2002 року [PERSON] працювала продавцем реалізатором у ФОП [PERSON], відповідно до Трудового договору від 1 липня 2002 року, укладеного між сторонами по справі. Відповідно до заяви [PERSON] від 15 вересня 2003 року вона просить звільнити її з посади реалізатора за власним бажанням з 1 жовтня 2003 року. Згідно з ч.1 ст. 21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобовязується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобовязується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Відповідно до умов ст.ст. 38, 39 КЗпП України працівник має право розірвати трудовий договір, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. Стаття 36 КЗпП України передбачає підстави припинення трудового договору, а саме пункт четвертий частини першої цієї статті вказує на те, що однією із таких підстав є розірвання трудового договору з ініціативи працівника. Таким чином [PERSON] була звільнена з посади продавця реалізатора у ФОП [PERSON] за власним бажанням з 1 жовтня 2003 року. При викладених обставинах суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь ВАТ «Одесаобленерго» в особі Південного району електричних мереж суму збитків за порушення ПКЕЕН в розмірі 10 516,88 грн. та витрати повязані із зверненням до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, який надалі вточнив, про стягнення з відповідачів в солідарному порядку 368770 грн. 34 коп. та судових витрат, посилаючись на неналежне виконання відповідачами умов договору про іпотечний кредит № 1759/313 від 11 грудня 2007 року. Відповідачі до суду не з'явилися, про час та місце судового розгляду справи повідомлені належним чином, заперечень проти позову не надали. За наявності умов, передбачених частиною першою ст. 224 ЦПК України, та оскільки позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд вважає за можливе допустити заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 11 грудня 2007 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського міського відділення № [NUMBER] «Державний ощадний банк України» та [PERSON] був укладений договір про іпотечний кредит № 1759/313 для придбання квартири. Відповідно до умов кредитного договору позивач надав [PERSON] кредит в розмірі 274763 грн. строком до 11 грудня 2027 року, зі сплатою 14 % річних за користування кредитом. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Позивач виконав договірні умови, [PERSON] отримав готівкові кошти в сумі 274 763 грн. 11 грудня 2007 року ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського міського відділення № [NUMBER] «Ощадбанк» та [PERSON] уклали договір поруки до договору про іпотечний кредит № 1759/313 від 11 грудня 2007 року, за яким поручитель [PERSON] зобов'язався перед кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником [PERSON] зобов'язань за кредитним договором № 1759/313 від 11 грудня 2007 року. Згідно зі ст.553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. [PERSON] не виконує свої зобов'язання з повернення кредиту в обумовлені договором строки, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитом: за основним боргом - в сумі 268775 грн. 52 коп., прострочена заборгованість за кредитом - в сумі 5458 грн. 58 коп., прострочена заборгованість за відсотками - в сумі 76119 грн. 92 коп., пеня за відсотками - 17153 грн. 11 коп., пеня за кредитом - в сумі 368770 грн. 21 коп., усього в сумі 368770 грн. 34 коп. Вказана сума підлягає солідарному стягненню з відповідачів. Згідно з ч.І ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-23 00:00:00

У травні 2010 року позивач звернулась з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 24 квітня 2009 року вони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану по місту Павлограду Павлоградського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, за актовим записом № 154. Від даного шлюбу дітей вони не мають. Шлюбні відносини припинені, в звязку з тим, що вони втратили один до одного почуття любові та поваги, спільне господарство не ведеться, сімя розпалась остаточно, примирення неможливе. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не зявився, про день, час, місце слухання справи був повідомлений належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224'ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню на підставі ст. ст. 104, 105, 109, 112 СК України. У судовому засіданні встановлено, що сімя розпалась остаточно через відсутність взаємопорозуміння, сторони втратили один до одного почуття любові та поваги. Збереження сімї буде суттєво суперечити інтересам сторін. За таких обставин у суду є всі підстави для повного задоволення позову. Сплату судових витрат по справі слід покласти на відповідача. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved