Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-05 00:00:00

Заявниця звернулась до суду з даною заявою і просить встановити факт батьківства [PERSON], [INFO], уродженця [INFO] відносно її доньки [PERSON], яка народилась 21 січня 2003 року в м. Новограді-Волинському Житомирської області. В обгрунтування заяви посилається на те, що з 2001 по 2005 роки проживала однією сім'єю з [PERSON]. 21 січня 2003 року народилась донька [PERSON], яку вона зареєстрували відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Встановлення даного факту заявниці необхідно для прийняття в інтересах дитини спадщини. В судовому засіданні заявниця свою заяву підтримала та просила її задовольнити. Представник заінтересованої особи також просила заяву задовольнити. Суд, вислухавши заявника, представника заявника, представника заінтересованої особи свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню. Згідно ст. 125 СК України, якщо мати і батько не знаходилися в шлюбі між собою, походження дитини від батька може бути визначене, у тому числі і за рішенням суду. Згідно ст. 130 СК України, у разі смерті чоловіка, що не знаходився в шлюбі з матір'ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень був здійснений відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, яка свідчить про те, що за відсутності сумісної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, по прізвищу матері, а ім'я і по батькові батька дитини - по її вказівці. Згідно п. 2 ст. 128 СК України, підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Судом встановлено, що [PERSON] перебуваючи в незареєстрованих шлюбних відносинах з [PERSON] народила 21 січня 2003 року доньку [PERSON]. Оскільки з батьком дитини вона в шлюбі не перебувала, сумісну заяву від батьків в РАЦС подано не було, запис в Книзі реєстрації про народження дитини, а також в свідоцтві про народження була здійснена із слів матері і по її прізвищу, на підставі ч. 1 ст. 135 СК України. Той факт, що батьком [PERSON] був [PERSON] підтверджується поясненнями свідків [PERSON], [PERSON] та [PERSON] які підтвердили, що [PERSON] та заявник проживали разом з 2001 по 2005 роки, вели спільне господарство за адресою: вул. Юнишева, 14-а в м. Новограді-Волинському, бажали та очікували народження дитини, разом її виховували. Після народження доньки [PERSON] називав її своєю донькою, а вона його батьком. В 2005 році заявниця з [PERSON] розійшлись, оскільки останній зловживав спиртними напоями. 05 липня 2005 року [PERSON] помер. Також факт, що [PERSON] був батьком [PERSON] підтверджується лікарняною книжкою, де у відомостях про батьків зазначено: мати [PERSON], [INFO] ; батько [PERSON], [INFO]. Таким чином, суд приходить до висновку, що факт батьківства [PERSON] відносно [PERSON] підтверджений матеріалами справи, а також поясненнями допитаних в судовому засіданні свідків, не вірити яким у суду немає підстав. Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України, до компетенції суду належить встановлення фактів, що мають юридичне значення, тобто таких, які призводять до виникнення, зміни або припинення прав та обов'язків. Батьківство є тим фактом, що приводить до виникнення прав та обов'язків. Згідно ст. 134 СК України, на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни в Книгу реєстрації народжень і видає нове Свідоцтво про народження. При таких обставинах суд вважає, що представлених доказів, що були перевірені і досліджені судом у повному обсязі, досить для встановлення факту батьківства [PERSON] відносно [PERSON], [INFO]. На підставі викладеного,

Outcome: approved