Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-11 00:00:00

В червні 2009 року ЗАТ „Приват Банк, правонаступником якого є ПАТ „Приват Банк, звернувся до суду з вказаним позовом. В ході розгляду справи представники позивача [PERSON] та [PERSON] неодноразово уточнювали фактичні підстави та предмет предявленого позову: врешті-решт, ПАТ „Приват Банк просить в рахунок погашення боргу за кредитним договором №K3V3 GA15006567 від 23 серпня 2007 року у загальному розмірі 149674 доларів США 2 центів, що еквівалентно 1194148 гривням 73 копійкам, звернути стягнення на квартиру №98, що розташовується в багатоквартирному будинку в с. Чубинське Бориспільського району по вул. Погрібняка, 13. Крім того, ПАТ „Приват Банк просить суд ви-селити відповідачів з цієї квартири. Відповідачі та їх представник [PERSON] позов не визнають. Проти його задоволення заперечу-ють. Представник служби у справах дітей Бориспільської районної державної адміністрації [PERSON] позов не підтримує, проти його задоволення заперечує також. Заслухавши пояснення учасників судового процесу, які з'являлись у судові засідання, та дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах цивільної справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 23 серпня 2007 року [PERSON] та ЗАТ „Приват Банк уклали кредитний договір (а.с.6-11), за умовами якого ЗАТ „Приват Банк зобовязалось перерахувати [PERSON] гро-шові кошти у розмірі 111000 доларів США на споживчі цілі та 11144 долари США 76 центів на сплату страхових платежів. [PERSON] зобовязався щомісячно до 23 серпня 2017 року по часткам повертати кредит та сплачувати відсотки за користування ним у розмірі 0,92% на місяць на суму залишку заборгова-ності за кредитом, що становить 11,04% річних на суму залишку заборгованості. У разі зміни облікової ставки НБУ та зміни курсу долара США розмір відсотків за користування кредитом підлягав збільшенню до 13,08% річних на суму залишку заборгованості. Крім того, [PERSON] зобовязався щомісячно спла-чувати винагороду за надання фінансового інструменту у розмірі 0,20% від суми наданого кредиту. У разі несвоєчасного виконання вказаних грошових зобовязань [PERSON] зобовязався сплачу-вати пеню у розмірі 0,15% від суми простроченого платежу за кожен день прострочення, а також додат-кові відсотки за користування кредитом у розмірі 2,34% на місяць, розраховані на суму непогашеної в строк заборгованості за кредитом. Крім того, [PERSON] зобовязався сплатити штраф у розмірі 250 гривень, а також 5% від суми позову. 27 серпня 2007 року [PERSON] та ЗАТ „Приват Банк уклали договір іпотеки (а.с.12-17), у від-повідності до якого для забезпечення належного виконання кредитного договору [PERSON], як іпо-текодавець, передав ЗАТ „Приват Банк, як іпотекодержателю, власну квартиру №98 загальною площею 58,7 кв.м., житловою площею 33,7 кв.м., що знаходиться у багатоквартирному будинку в с. Чубинське Бориспільського району по вул. Погрібняка, 13. У відповідності до ч.1, ч.3 ст.33, ч.1 ст.39 Закону України „Про іпотеку у разі невиконання або не-належного виконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої ви-моги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду. У разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволення вимоги іпотекодержателя; та спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цьо-го Закону. Судом встановлено, що у виконання кредитного договору ЗАТ „Приват Банк передав [PERSON] грошові кошти у загальному розмірі 111000 доларів США на споживчі цілі та 1865 доларів США 83 центи на сплату страхових платежів. Достовірність цих обставин підтверджується копіями заяв на видачу готівки від 27 серпня 2007 року (а.с.53) та копіями меморіальних ордерів від 22 серпня 2008 року та 21 серпня 2009 року. Натомість, [PERSON] належним чином не виконує грошові зобовязання, у звязку з цим станом на час розгляду цивільної справи у нього виник борг по поверненню кредиту у розмірі 106759 доларів США 61 цента; борг по сплаті відсотків за користування кредитом у розмірі 23421 долара США 34 центів; борг по сплаті винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 3197 доларів США; борг по спла-ті пені у розмірі 9109 доларів США 7 центів; борг по сплаті штрафу у фіксованому розмірі 250 гривень та борг по сплаті штрафу у розмірі 7124 доларів США 35 центів. Загальний розмір боргу [PERSON] за кредитним договором становить 149611 доларів США 37 центів та 250 гривень. Достовірність цього роз-міру підтверджується письмовими розрахунками, приєднаними судом до матеріалів цивільної справи за клопотаннями представника позивача [PERSON] Станом на 12 травня 2010 року офіційний курс долара США становить 7,9259 долара США до 1 гри-вні. Тому борг [PERSON] в еквіваленті на національну валюту України становить 1186054 гривні 70 копійок (149611,37 * 7,9259 + 250). Відповідач [PERSON] не спроможний погасити цей борг, тому суд вважає, що є підстави для того, щоб допустити звернення стягнення на його квартиру шляхом проведення прилюдних торгів у ме-жах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України „Про виконавче провадження. Інший спосіб реалізації предмета іпотеки, а саме, шляхом застосування процедури продажу, встановленої ст.38 Закону України „Про іпотеку, суд вважає недоцільним. Крім того, у відповідності до ч.2 ст.39, ч.1, ч.2 ст.40 Закону України „Про іпотеку, ч.3 ст.109 ЖК України одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодер-жателя вправі винести рішення про виселення мешканців, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення. Разом з тим, виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Зокрема, після прийняття кредитором рішення про звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення всі громадяни, що мешкають у ньому, зобовязані на письмову вимогу кредитора або нового власника цього жилого при-міщення добровільно звільнити його протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо гро-мадяни не звільняють жиле приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добро-вільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Суд не вбачає доцільним одночасно з рішенням про звернення стягнення на квартиру допустити виселення з неї всіх мешканців, включаючи неповнолітньої [PERSON] [PERSON], у судовому засіданні судом перевірено та встановлено, що позивач не звертався до відповідачів з письмовою вимогою про добровільне виселення їх зі спірної квартири. З огляду на це, суд вважає, що ПАТ „Приват Банк належить відмовити у задоволенні вимоги про примусове виселення відповідачів з квартири та розяснити, що для цього позивачу належить виконати заходи, передбачені ч.2 ст.40 Закону України „Про іпотеку та ч.3 ст.109 ЖК України.

Outcome: partial