Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в сумі 11 786 гривень 60 копійок. Позивач в обґрунтування своїх вимог за позовом зазначив, що 18.08.2009 року о 00 год. 10 хвил. на перехресті пр.-ту Маршала Жукова та пр.-ту Московському в м. Харкові, сталось дорожньо-транспортна пригода, тобто [PERSON] керуючи автомобілем марки «ВАЗ 21093», державний номерний знак [NUMBER], не вибрав безпечної дистанції з автомобілем марки «Міттсубіши Лансер», державний номерний знак [NUMBER] під його керуванням [PERSON]. Внаслідок чого [PERSON] допустив зіткнення з вищевказаним автомобілем,чим завдано технічні пошкодження і спричинено майнову шкоду. Постановою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 09.09.2009року [PERSON] визнано винним у скоєнні даної дорожньо-транспортної пригоди та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КпАП України. В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «Мітсубісі Ланцер» отримав механічні пошкодження, у разі чого завдана позивачу майнова шкода у сумі 11786,60 грн. У судове засідання позивача [PERSON] не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, надав суду заяву у якої просив розглядати справу у його відсутності в порядку заочного розгляду. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд за згодою позивача вважає можливим ухвалити заочне рішення. Враховуючи, що судовий розгляд справи відбувся у відсутність позивача та відповідача, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши докази у їх сукупності, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 18.08.2009 року о 00 годин 10 хвилин на перехресті пр.-ту Маршала Жукова та пр.-ту Московському в м. Харкові, сталась дорожньо-транспортна пригода, тобто [PERSON] керуючи автомобілем марки «ВАЗ 21093», державний номерний знак [NUMBER], не вибрав безпечної дистанції з автомобілем марки «Міттсубіши Лансер», державний номерний знак [NUMBER] під його керуванням [PERSON]. Внаслідок чого [PERSON] допустив зіткнення з вищевказаним автомобілем Як вбачається з постанови Фрунзенського районного суду м. Харкова від 09.09.2009року відповідача [PERSON] визнано винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди , що сталась 18.08.2009 року, та притягнуто до адміністративної відповідальності- за ст. 124 КпАП України, - накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави сумі 340 гривень. Вищезазначена постанова суду у передбаченому Кодексом України про адміністративні правопорушення порядку оскаржена або опротестована не була. Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені з вони цією особою. Згідно акту виконаних робот № 102435 від 21.08.209 року за технічний огляд транспортного засобу, а саме автомобіля марки «Мітсубіши Лансер» позивачем [PERSON] було сплачено - 360,00 грн. Згідно акту виконаних робіт № 12\\12 від 12.12.2009 року , зробленого ЧП «[PERSON]Г.» , розмір майнової шкоди,спричиненої автомобілю [NUMBER], власником якого є [PERSON], становить 31 210 гривень 00 копійок. Як вбачається з листа ДВ «СК «Провіта» ( відповідь на заяву [PERSON]І.) від 19.02.2010року , що автомобіль [NUMBER] застрахований у ТДВ «Страхова Компанія «Провіта» відповідно до договору страхування наземного транспорту № 23/02-5636438 від 02.09.2008 року. В листі також зазначено, що з метою визначення розміру збитків, було складено Звіт про оцінку матеріальних збитків № 809/08/09 від 31.08.2009 року вартість відповідного ремонту зазначеного автомобіля склала 31035,50 грн. Згідно п. 12.5 Договору страхування, якщо страхувальник не надав страховику документальне підтвердження сплати податку на додану вартість, страховик має право вирахувати з розміру збитків суму податку на додану вартість, розмір матеріального збитку без урахування податку на додану вартість становить - 25862,92 грн. Виходячи з положень Договору добровільного страхування наземного транспорту № 23\\02-5636438від 02.09.2008 року ТДВ «СК «Провіта» , - страхове відшкодування виплачується в тій частці, в якій співвідносяться 79071,99\\103693,42 = 07050. Далі 25862,92 хО,762555 = 19721,90 грн. З вищевикладеного СК «Провіта» вбачається, що розмір належного до виплати страхового відшкодування по факту ДТП , що сталось 18 серпня 2009 року з застрахованим автомобілем [NUMBER], становить 19 721 .90 грн. Судовим розглядом встановлено, що позивачу було сплачено за рахунок ТДВ «Страхова Компанія «Провіта» суму у рахунок відшкодування майнової шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 19 721 гривень 90 копійок. Стосовно подальшої виплати суми у рахунок відшкодування майнової шкоди позивачу з боку ТДВ «Страхова Компанія «Провіта» було відмовлено з урахуванням обставин викладених вище. Тобто розмір недоплаченої суми майнової шкоди становить 31035 гривень 50 копійок - 19721 гривень 90 копійок =11 313 гривень 60 копійок. Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних виплат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. З урахуванням наведеного позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] на сою користь суму у рахунок відшкодування майнової шкоди завданої внаслідок ДТП у сумі 11 313 гривень 60 копійок, а також витрати понесені при звернені до суду у сумі 113 гривень та витрати понесені позивачем на роботи, пов,язані із складанням експертного висновку в сумі 300 гривень. Виходячи з положень ст.61 ЦПК України, яка передбачає постанову суду у справі про адміністративне правопорушення як підставу звільнення від доказування, суд вважає встановленим, що шкоду майну позивача внаслідок дорожньо-транспортної пригоди 18.08.2009року завдано з вини відповідача [PERSON]. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. П. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується одній особі, якій завдано шкоду з вини іншої особи, винною особою. Таким чином суд вважає, що відповідач має відшкодувати позивачу шкоду, завдану йому внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Згідно платіжних доручень позивачем були сплачені витрати на інформаційно- технічне забезпечення розгляду цивільної справи та судовий збір у сумі 113 гривень 00 копійок, крім того позивачем сплачені витрати на роботи, пов'язані із складанням експертного висновку у розмірі 300 гривень 00 копійок Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, а саме з відповідача на користь позивача стягуються витрати по оплаті судового збору у сумі 113 гривень та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 21 грудня 2005 p. N 1258 з відповідними змінами та доповненнями - 120 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved