overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-27 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу. Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що він перебуває з відповідачкою у першому шлюбі з 06.06.1964 р.. Сторони від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Останніх двадцять років подружжя проживає окремо і позивач має іншу сімю. Позивач вважає, що сімя розпалася з вини обох сторін і подальше збереження шлюбу є не можливе і не потрібне. Позивач просить розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не зявився, але направив суду заяву про підтримання позову і розгляд справи без нього. Належним чином повідомлена відповідачка в судове засідання не зявилася, але повідомила суд про визнання позову і про розгляд справи у її відсутності. Суд, вивчивши письмові докази та оцінивши досліджені докази в сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно записів у свідоцтві про шлюб (а.с.4), сторони перебувають у шлюбі з 06.06.1964 р.. Згідно записів у копії свідоцтва про народження (а.с.5), позивач є батьком [PERSON], [INFO], матірю якого є не відповідачка. Сторони протягом тривалого часу проживають окремо, позивач має іншу сімю, тому між сторонами склалися такі відносини, які виключають подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Тому шлюб слід розірвати. На підставі ст.ст.110-112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом,посилаючись на те, що 24.01.2004 року зареєстрував шлюб з відповідачкою,мають спільну дочку,[PERSON],[INFO] Спочатку вони жили добре, але згодом стосунки між ними різко змінилось, дружина зловживає спиртними напоями, веде аморальний спосіб життя, виховання дитини не займається, ночами не ночує дома. На цьому грунті між ними виникають сварки під час яких відповідач обзиває його різними непристойними словами, що принижують його чоловічу гідність. Після чергової сварки вона залишила його і дочку, проживає у знайомих , де зловживає спиртними напоями та спить з іншими чоловіками.. Між ними усі шлюбні відносини припинені. Він втомився від постійних сварок та приниження з боку відповідача. Подальше спільне проживання та збереження сім'ї з [PERSON] практично неможливе, сім'я фактично не існує. Тому просив суд позбавити батьківських прав відповідача відносно дочки [PERSON],яку залишити на його вихованні. В судовому засіданні позивач підтвердив наведене. Прокурор,представник Органу опіки та піклування Макарівської РДА, представляючи інтереси позивача, підтвердили наведене в позовній заяві та вимоги позивача. Відповідач в судове засідання не зявилася,повідомлена відповідно до вимог законодавства. Вислухавши пояснення позивача,думку прокурора,дослідивши письмові докази,суд встановив,що позивач та відповідачка відповідно до свідоцтва про народження є батьками [PERSON],26.01.2004 р.н.Сторони перебувають в шлюбі з 24.01.2004 р. Відповідач без поважних причин ухиляється від своїх обовязків по вихованню дитини,що підтверджується висновком служби у справах дітей Макарівської райдержадміністрації від 26.05.2010 року ,Актом обстеження матеріально-побутових умов сім»ї сторін,з якого вбачається,що відповідачка покинула сім»ю,місце її проживання невідоме. Між сторонами склалися стійкі неприязні стосунки,примирення за даних умов неможливе.Збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та дитини.. Тому на підставі ст..164,110-112 СК України позов підлягає задоволенню. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-27 00:00:00

В липні 2009 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчатися. Свої вимоги мотивувала тим, що вона з відповідачем знаходилася в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 28.07.1998 року. Від спільного проживання у них народилася дочка - [PERSON], [INFO]. В даний час дочка проживає з позивачем, навчається на першому курсі денного відділення Південнословянського інституту і не має змоги працювати та потребує матеріальної допомоги. Просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на навчання дочки в розмірі 500 грн. щомісячно до закінчення нею навчання. Відповідач в судове засідання не зявився, повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд ухвалив впровадити заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. Сторони знаходилися у шлюбі, який було розірвано 28.07.1998 року (а\\з №167), від спільного проживання народилася дочка - [PERSON]. [INFO] (а\\з №738), в свідоцтві про її народження батьком вказаний [PERSON]. Згідно довідки з місця навчання від 05.09.2008 року, [PERSON] навчається на першому курсі денного відділення Південнослов'янського інституту Київського славістичного університету, стипендію не отримує. Дочка, навчаючись на денному відділенні університету не має змоги працювати, вона проживає з матірю та знаходиться на її утриманні. Статтею 185 СК України передбачено, що той з батьків з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язанні брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини. її хворобою, каліцтвом тощо). Згідно ст.199 СК України якщо дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Таким чином, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню. У порядку ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у сумі 51,00 грн. та 120,00 грн. витрат на інформаційне-технічне забезпечення, у звязку з розглядом цивільної справи. На підставі ст.ст. 185.199, 200 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з нього на її користь аліменти у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) на утримання неповнолітньої доньки - Юлії, [INFO] до досягнення дитиною повноліття. Під час судового засідання позивач [PERSON] уточнила позовні вимоги до відповідача [PERSON] і просить суд стягнути з останнього на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки - Юлії, [INFO] у твердій грошовій сумі, у розмірі 300 грн. щомісячно до досягнення дитиною повнолітнього віку. В судовому засіданні позивач наполягала на змінених позовних вимогах, просила позов задовольнити. Відповідач з вимогами позивача згоден, не заперечує проти стягнення з нього аліментів у розмірі 300 грн на утримання неповнолітньої доньки - Юлії, [INFO] до досягнення дитиною повнолітнього віку. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про про розірвання шлюбу виданого 11.12.2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Новопсковського районного управління юстиції Луганської області, актовий запис № 115, сторони перебували в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу є неповнолітня донька - Юлія, [INFO], яка проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Позивач працює, але їй одній важко утримувати дитину, так як на її утриманні знаходиться донька від першого шлюбу. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Договору про добровільну сплату аліментів на утримання дитини між позивачем та відповідачем не укладено. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 ч.З Сімейного Кодексу України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька (матері) або у твердій грошовій сумі. З урахуванням вимог позивача, яка просить стягнути аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-27 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного тексту рішення, пов"язаного з потребою у обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити її вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до КС „Флагман про стягнення суми вкладу та процентів за ним в загальному розмірі 27200 грн. Позивач в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій вимоги позову підтримав, просив про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача в судове засідання не зявився, повідомлявся належним чином, про що свідчать в матеріалах справи розписки про одержання судової повістки- повідомлення, причини неявки суду не повідомив, надав суду заперечення, в яких просив відмовити позивачу в задоволенні його вимог. Ухвалою суду справу розглянуто за відсутності сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вислухавши пояснення позивача, вивчивши доводи позову, дослідивши письмові докази, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи 06 березня 2008 року між сторонами був укладений Договір по залученню внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок №924, відповідно до умов якого позивач розмістив у відповідача депозитний вклад в розмірі 20 000 грн. на вісімнадцять місяців строком з 06.03.2008 року до 06.09.2009 року зі сплатою за користування внеском 24 % річних від суми внеску.. На виконання даного договору позивачем 06.03.2008 року внесені на рахунок позивача грошові кошти в загальному розмірі 20 000 грн. Згідно вимог п. п. 3.1.1, 3.1.2 спілка зобовязана сплачувати вкладнику проценти за користування внеском щомісячно «6» числа на протязі строку дії внеску, за виключенням першого місяця, проценти за який виплачуються авансом в день укладення договору, та своєчасно повернути вкладнику внесок в повному обсязі. Після закінчення строку дії договору, на вимогу позивача відповідач відмовився повернути вклад позивачу та виплатити належні йому відсотки, чим порушив її право на отримання коштів на умовах Договору. На підставі вищевикладеного, у відповідності до вимог ст.ст. 525, 526, 625 ЦК України суд дійшов висновку про безпідставність відмови КС „Флагман в задоволенні вимог вкладника щодо повернення вкладу та виплати нарахованих процентів після закінчення строку дії договору, що привело до порушення його прав, які підлягають поновленню в судовому порядку. Тому з відповідача слід стягнути на користь позивача вклад в загальному розмірі 20 000 грн. та проценти за період з 06.03.2009 року по 06.09.2009 року із розрахунку 24 % річних від суми внеску в розмірі 2400 грн. 00 коп. Таким чином позов підлягає задоволенню частково, оскільки позивачем заявлені вимоги про стягнення процентів за користування вкладом у розмірі 7200 грн. 00 коп., а з матеріалів справи вбачається, що позивачем фактично доведена заборгованість у розмірі 2400 грн. 00 коп. У відповідності до ст. ст. 81, 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн., крім того з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі 224 грн. 00 коп.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до КС «Флагман» про повернення процентів за користування грошовим внеском. У судове засідання позивач не зявилась, згідно наданої заяви просила слухати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача у судове засідання не зявився, згідно наданої заяви просив слухати справу у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд встановив факти та відповідні їм правовідносини. 26.03.2009 р. між КС «Флагман» та членом КС [PERSON] було укладено договір про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок №742 на строк 4 місяці до 26.07.2009 р. зі сплатою 10 % річних. В звязку з порушенням відповідачем своїх зобовязань, [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до КС «Флагман» про розірвання договору та стягнення коштів. Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєві від 05.10.2009 р. позов задоволено, з відповідача на користь позивача стягнуто суму вкладу в розмірі 56 000 грн. 00 коп. Позивачка з дотриманням вимог п.3.3 договору, письмово повідомила відповідача про намір про повернення вкладу та відсотків. Але письмової відповіді до цього часу не отримала. Згідно особової картки члена кредитної спілки та розрахунку заборгованості по процентам за договором №742 від 26.03.2009 р. нараховано 1 871 грн. 78 коп.. але до цьоґо часу не виплачено. Відповідно до п.3.1.2 кредитна спілка зобовязана сплатити вкладнику проценти за користування внеском в кінці строку дії договору. Відповідно до ст.21 ч.1 п.З Закону України «Про кредитну спілку», кредитна спілка відповідно до статуту залучає на договірних умовах внески(вклади) своїх членів на депозитні рахунки, як у готівковій, так і у безготівковій формі. Згідно з правилами ст.11 ч.1 Закону України «Про кредитну спілку», член кредитної спілки має право одержувати від кредитної спілки кредити та користуватися іншими послугами, які надаються членам кредитної спілки, відповідно до її статуту. Із п.4.1. договору, вбачається, що сторони несуть відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору, згідно діючого законодавства України. За правилами ст.526 ЦК України, зобов'язаня повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов і порядку укладеного між сторонами договору, згідно з вимогами закону, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, шо звичайно ставляться. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідачем були порушені умови укладеного договору про залучення внеску(вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок №742 від 26.03.2009 р., а саме п.3.1.2 договору і тому позовні вимоги про повернення процентів є обґрунтованими та на підставі ст. ст.526,527, 610 ЦК України підлягають задоволенню, стягнувши з відповідача на користь позивача проценти за користування вкладом в розмірі 1871 грн. 78 коп. В силу ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 51 грн. 00 коп., на користь позивача витрати та інформаційно-технічне забезпечення у розмірі 30 грн. 00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-27 00:00:00

У вересні 2009 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання [PERSON] про розірвання договору найму житла та визнання таким, що втратив право користування квартирою 22 будинку 4-а по вул. О. Кошевого у м. Миколаєві. Свої вимоги мотивувала тим, що вона на підставі договору від 22.04.2008р. надала відповідачу право тимчасового користування зазначеним житлом, а саме строком на три роки, відповідно до якого останній повинен сплачувати плату за житло у сумі 200 грн. На теперішні час відповідач за вказаною адресує не проживає, не бере участі по утриманню житла, не сплачує комунальні послуги, хоча і зареєстрований у вказаній квартирі. Виходячи з вищевикладеного та в звязку з тим, що позивачка не має можливості зняти з реєстрації відповідача, просила суд, розірвання договору найму житла та визнати відповідача таким, що втратив право користування зазначеним житлом. В судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали. Відповідач в судове засідання не зявився, повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заперечень доводам позивачки ненадав. Згідно ухвали суду проводиться заочний розгляд справи. Вислухавши думку позивачки, представника позивачки, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] (на підставі Договору купівлі-продажу від 04.01.2002р.), в ньому крім власниці на підставі Договору № 20 від 22.04.2007р. зареєстрований - [PERSON], відповідач по справі (довідка форма 3 від 08.09.2009р.). У вищезгаданій квартирі, згідно Акту про не проживання ЖКВ «Зоря-Машпроект», [PERSON]А, не проживає більше одного року (з січня 2009 року) без поважної причини, його особистих речей в квартирі немає, комунальні послуги відповідач не сплачує. Таким чином, на підставі вищевикладеного, оцінюючи докази в сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивачки обґрунтовані і підлягають задоволенню. На підставі ст. 71,72 ЖК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-27 00:00:00

У квітні 2010 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до ВАТ "Тепловозоремонтний завод" про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, середнього заробітку час затримки розрахунку. В позовній заяві позивач просив стягнути з ВАТ "Тепловозоремонтний завод" на його користь нараховану, але не виплачену заробітну плату, середній заробіток за період затримки розрахунку з 11 березня 2009 року по 21 квітня 2010 року, моральну шкоду 5000,00 грн. В судовому засіданні позивач надав заяву про збільшення та уточнення позовних вимог, та просив суд винести рішення, яким стягнути на його користь нараховану, але не виплачену заробітну плату в сумі 3772 грн.45 коп., середній заробіток за період затримки розрахунку за період з 11 березня 2009 року по 17 травня 2010 року - 41895, 88 грн., моральну шкоду в розмірі - 5000,00 грн., а всього стягнути з відповідача на його користь - 50668, 33 грн. Представник відповідача позовні вимоги визнала частково. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що позов законний та обґрунтований, а тому підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що наказом №194 від 10.03.2009 року [PERSON] був звільнений з займаної посади за власним бажанням згідно ст. 38 КЗпП України. На день звільнення з роботи ВАТ „Тепловозоремонтний завод не виплатило йому заробітну плату в розмірі 3772,45 грн. Згідно довідки № 70-15/28 від 12 січня 2010 року наданої ВАТ „Тепловозоремонтний завод заборгованість з виплати заробітної плати станом на 12.01.2010 року складає 3772, 45 грн., а середня заробітна плата [PERSON] ( із розрахунку двох попередніх місяців перед звільненням) складає 2802,42 грн. На день попереднього розгляду позову сума середнього заробітку за час затримки розрахунку, який відповідач зобовязаний сплатити на користь [PERSON] становить 41895 грн. 88 коп., де 2802, 42 грн. (фактична заробітна плата за останні два місяці): 20 днів - кількість фактично відпрацьованих робочих днів за два останні місяці роботи = 140,12 грн. - розмір середньоденної заробітної плати * на 299 днів затримки. Враховуючи вимоги п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 року №13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» та вимоги співмірності розміру середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, суд вважає, що розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку має становити-15089, 80 грн., а всього до стягнення підлягає 18862 грн. 25 коп. Відповідно до ч.1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Згідно ч.1 ст. 117 КЗпП України у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у ст. 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з нього аліментів у розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходу) щомісяця на свою користь на утримання їхньої спільної малолітньої дитини. В своїй позовній заяві [PERSON] зазначає, що 24.04.1999 року між нею та [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Карлівського районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 26. Від даного шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO], який проживає разом з матірю та перебуває на її утриманні. В свідоцтві про народження дитини батьком записано відповідача. На даний час відповідач ухиляється від свого обовязку щодо утримання та виховання дитини. Договір про сплату аліментів на утримання дитини не укладався. На даний час [PERSON] не працює, але має можливість допомагати матеріально, оскільки його стан здоровя задовільний. Проте добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. В судовому засіданні позивач підтримала свій позов та просила суд його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю та погодився сплачувати аліменти. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд заслухавши позивача та відповідача приходить до висновку, що позов обгрунтований та підлягає повному задоволенню, оскільки відповідач добровільно не надає позивачу матеріальної допомоги, а у відповідності із ст. 180 СК України таку допомогу він зобов'язаний надавати. В матеріалах справи мається достатньо доказів для ухвалення рішення. Суд, у відповідності із ст. 183 СК України, вважає можливим стягувати з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь позивача на утримання сина [PERSON], [INFO], до досягнення ним повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-27 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 4 серпня 2000 року, який зареєстровано у відділі реєстрації актів громадського стану Центральної районної адміністрації виконкому Одеської міської ради, актовий запис № 268. Від шлюбу мають дитину сина [PERSON], [INFO]. Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що у нього та відповідачки різні погляди на подружнє життя і несумісні характери, відповідно взаємне непорозуміння. Примирення між ними не можливе, оскільки їх сімя розпалася остаточно та не може бути відновлена, з серпня 2009 року проживають окремо. Позивач у судове засідання не зявився, надав до суду заяву про слухання справи у його відсутність, просив позов задовольнити. Відповідачка у судове засідання не зявилась, надала до суду заяву про слухання справи у її відсутність, просила позов задовольнити. Розглянувши матеріалами справи, суд вважає, що позовна заява [PERSON] підлягає задоволенню. Дійсно, як встановлено у судовому засіданні, 4 серпня 2000 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Центральної районної адміністрації виконкому Одеської міської ради було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено актовий запис № 268. Між подружжям склалися складні відносини, подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе. Відповідно до ч. 1 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved