Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-25 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулись до суду з позовом про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями по вул..Комсомольська в с.Іванчі Володимирецького району Рівненської області в порядку спадкування. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що за життя їх бабці [PERSON] належав житловий будинок, який був розташовано у межах гірничого відводу у вибухо-небезпечній зоні. У звязку з цим, в 1990 році будинок було знесено, і замість нього бабусі було надано інший житловий будинок, збудований ТзОВ «Луцькавтодор». Лише після смерті бабусі стало відомо, що даний будинок було безпідставно передано у власність Полицької сільської ради, а не безпосередньо [PERSON] взамін знесеного житлового будинку. Через вказану обставину в даний час вони позбавлені можливості оформити свої спадкові права в органах державного нотаріату та ОБТІ. Просили визнати недійсним акт приймання-передачі житлового будинку, визнати за ними право власності, оскільки підтвердити свої спадкові права не мають можливості, окрім як в судовому порядку. В судовому засіданні позивачі підтримали позовні вимоги, надали пояснення в межах позову. Представник відповідача заперечив проти позову, суду пояснив, що житловий будинок, на який претендують позивачі в 1995 році був переданий на баланс сільської ради ТзОВ «Луцькавтодор» і переданий для постійного проживання [PERSON] та членам її сімї. [PERSON] до 1990 року мала у власності житловий будинок, однак він був знесений у звязку з проведенням вибухових робіт. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши інші докази приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Так, у відповідності до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились у звязку з його смертю. Як вбачається зі змісту ст.177, 178 ЦК України, обєктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага. Об'єкти цивільних прав можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід'ємними від фізичної чи юридичної особи. З пояснень сторін та письмових доказів, зокрема довідок №37 від 27.01.2010 р., №45 від 25.01.2010 року, вбачається, що за життя [PERSON] належав житловий будинок в с.Іванчі Володимирецького району Рівненської області, побудований в 1951 році, на відведеній для цього земельній ділянці. Вказаний будинок набув статусу майна з часу завершення будівництва, оскільки цивільне законодавство, що діяло в той час, не передбачало обовязкової реєстрації речових прав на житловий будинок. У звязку з викладеним, [PERSON] правомірно набула право власності на вказаний будинок. У відповідності до ч.5 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до прийняття даного Закону, визнаються державою. Як вбачається зі ст.142 Цивільного Кодексу УРСР, що діяв в 1990 році, у разі знесення жилого будинку, належного громадянинові на праві особистої власності, в зв'язку з вилученням земельної ділянки для державних або громадських потреб власник, крім забезпечення його жилим приміщенням, одержує компенсацію відповідно до чинного законодавства. Таким чином, після знесення належного [PERSON] житлового будинку, остання отримала право на компенсацію, в т.ч. за рахунок новозбудованого житла. Разом з тим, така компенсація їй не була надана, а збудований взамін знесеного житловий будинок безпідставно переданий на баланс сільської ради. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що за життя [PERSON] мала право власності на житловий будинок по вул..Комсомольській в с.Іванчі Володимирецького району, у звязку з чим вказане майнове право ввійшло до складу спадщини, що відкрилась після смерті [PERSON], яка настала 25.03.2006 року. Вказана спадщина була у відповідності до ст.1268 ч.3 ЦК України прийнята синами померлої [PERSON] [PERSON] та [PERSON], які на час смерті матері проживали разом з нею, що підтверджується довідками №№45, 46 від 27.01.2010 року. Аналогічно, у відповідності до ст.1268 ч.3 ЦК України після смерті [PERSON] в березні 2008 року спадщину, що відкрилась, прийняв [PERSON]. Таким чином, на час своєї смерті 08.10.2009 року, [PERSON] у встановленому законом порядку успадкував право власності на житловий будинок інвентарний №40 по вул..Комсомольській в с.Іванчі Володимирецького району. В судовому засіданні письмовими доказами, в т.ч. довідкою Володимирецької ДНК, свідоцтвами про народження позивачів, свідоцтвом про одруження позивача [PERSON] встановлено, що позивачі є спадкоємцями вказаного майна за законом, відносяться до першої черги спадкоємців, прийняли спадщину в порядку, встановленому ч.1 ст.1268 ЦК України. У відповідності до ст.391 ЦК України власник вправі вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, хоча б ці перешкоди і не були повязані з позбавленням володіння. Власник також вправі предявити позов про визнання права власності, якщо це право не визнається іншими особами, як це передбачено ст.392 ЦК України. Враховуючи викладене,

Outcome: approved