overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-08 00:00:00

Львівське комунальне підприємство Львівелектротранс звернулось до суду з позовом про стягнення з відповідачів, які проживають в кімнаті №413 гуртожитку для проживання сімей по вул. П.Тичини, 21 в м. Львові заборгованості за квартплату та комунальні послуги за період з грудня 2007 року по жовтень 2009 року в сумі 1004,60 грн. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав, зіславшись на обставини, викладені в позовній заяві, просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, хоч про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, згідно вимог ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, зясувавши дійсні обставини справи, права та обовязки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні в кімнаті №413 гуртожитку для проживання сімей по вул. П.Тичини, 21 в м. Львові проживає відповідач по справі. Дана обставина стверджується довідкою з ЛКП. Відповідач допустив заборгованість в сумі 1004,60 грн. за період з грудня 2007 року по жовтень 2009 року, що підтверджується представленими суду розрахунками. Згідно ст. 67 ЖК України - плата за комунальні послуги береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно ст. 68 ЖК України - наймач зобовязаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Даного обовязку наймач не виконує. Він проводить оплату цих послуг епізодично і не в повному розмірі. Позивачем направлялась відповідачу претензія-розрахунок з вимогою погасити заборгованість, однак заборгованість так і не погашена. Таким чином, оскільки відповідач не сплачував повністю надані йому комунальні послуги та квартплату, допустив заборгованість в сумі 1004,60 грн., то всю суму заборгованості слід стягнути з нього в користь ЛКП Львівелектротранс. З відповідача підлягають стягненню витрати пов"язані зі сплатою державного мита і витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-08 00:00:00

В червні 2010 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON]І про розірвання шлюбу. Позивач вказує на те, що вона з відповідачем знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 28 грудня 1995 року. Від шлюбу мають спільну неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою. Сімейне життя між ними не склалося через втрату почуття любові та взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя. Шлюбні відносини між ними припинені з 2002 року, спільне господарство не ведуть, спору стосовно спільного майна не мають. Посилаючись на вказані обставини, позивачка просить суд розірвати укладений з відповідачем шлюб. У судовому засіданні позивачка підтримала позов. Просила про його задоволення. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про час і місце судового засідання повідомлявся судом належним чином. У відповідності до ст.ст.224, 225 ЦПК України судом ухвалено про проведення заочного розгляду справи. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 28 грудня 1995 року, який зареєстровано Новоодеським відділом реєстрації актів цивільного стану Новоодеського районного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 144. Від шлюбу мають неповнолітнью доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою. Сімейне життя між сторонами не склалося через втрату почуття любові та взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя. Шлюбні відносини між ними припинені з 2002 року, спільне господарство не ведуть та не проживають разом протягом восьми років. Спору стосовно спільного майна не мають. На підставі викладеного та у відповідності до ч.2 ст.112 СК України суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожного з них, а тому позов підлягає задоволенню. Після розірвання шлюбу позивачка бажає залишити прізвище - [PERSON]. Державне мито у розмірі 17 грн., що підлягає стягненню в дохід держави за реєстрацію розірвання шлюбу, суд вважає за необхідне покласти на позивачку. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-08 00:00:00

Позивач просить розірвати шлюб з відповідачем з тих підстав, що шлюбно-сімейні відносини припинені між подружжям припинились рік назад. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дочки. Позивач в судове зявилась, позовні вимоги підтримала. Відповідач визнав позовні вимоги та підтвердив підстави позову, заявлені позивачем. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши докази, надані сторонами, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Як встановлено в судовому засіданні, сторони зареєстрували шлюб 02.04.2005р. у відділі реєстрації актів цивільного стану Московського районного управління юстиції м. Харкова, актовий запис № 287. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. На даний час сторони не проживають разом, між ними припинені шлюбно-сімейні відносини і збереження сімї стало неможливим. Сторони не допускають можливість примирення. Спори майнового характеру між сторонами на даний час відсутній. Між батьками є згода щодо місця проживання дитини, вона залишається проживати разом із матірю. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Суд вважає, що за тих обставин, які встановлені в судовому засіданні, позовні вимоги підлягають задоволенню, і подальше перебування сторін в шлюбі стало неможливим та суперечить їх інтересам, та з відповідача належить стягувати аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітків та доходів, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 08.12.2009 року і до повноліття дитини. На підставі вищезазначеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-08 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що з причин відсутності взаєморозуміння сторони часто сварилися, що привело до неможливості спільного проживання. З 2010 року сторони разом не проживають. В цьому звязку позивачка просила шлюб розірвати. Позивачка позов підтримала. Суд, заслухавши пояснення позивачки, дослідивши надані сторонами докази, прийшов до наступного. Матеріалами справи встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 9 лютого 2008 року. Згідно зі ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони подружніх стосунків не підтримують, проживають окремо, не мають спільного бюджету, не ведуть спільне господарство, сімя існує формально, взаєморозуміння між сторонами відсутнє, намагання суду примирити подружжя успіху не мали, а тому зберегти сімю не вбачається можливим. Суд вважає необхідним при оформленні розірвання шлюбу витрати покласти на відповідача. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки на підставі ст. 88 ЦПК України. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з відповідачкою було зареєстровано шлюб 25.3.1994 року, актовий запис № 493. Від шлюбу мають двох доньок: Ярославу, [INFO] та Олену, [INFO]. Спільне життя з відповідачкою не склалось. Шлюбні відносини припинили своє існування з 2008 року, спільне господарство не ведеться. Між ними втрачено почуття поваги та взаєморозуміння. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. В попередньому судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримав, до викладених в позовній заяві пояснень доповнив, що наполягає на розірванні шлюбу, вказав, що примирення між ними не можливе. Просив витрати за розірвання шлюбу покласти на нього. Відповідачка в попередньому судовому засіданні позовні вимоги визнала і суду пояснила, що дійсно шлюбні відносини припинили своє існування. Проти розірвання шлюбу у попередньому судовому засіданні не заперечувала. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, що зареєстрований 25.03.1994 року, Відділом реєстрації актів громадянського стану Чернігівського міськвиконкому, Україна, актовий запис № 493. Суд, приймаючи до уваги обставини життя подружжя, прийшов до висновку, що шлюб на підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України належить розірвати, оскільки між сторонами втрачені почуття взаємопорозуміння і поваги, шлюбні стосунки фактично припинились і перебування їх у шлюбі носить формальний характер, примирення між подружжям неможливо і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, що має істотне значення у даній справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на наступне. Перебуваючи у шлюбі з відповідачем, позивачка 15 січня 2001 року народила дочку [PERSON] а 15 липня 2003 року дочку [PERSON], які проживають з нею та перебувають на утриманні. Відповідач в добровільному порядку допомоги на утримання дитини не надає. В цьому звязку позивачка просила стягнути аліменти з відповідача на свою користь на утримання неповнолітніх дітей по 20 грн. щомісяця. Відповідач позов визнав, що вбачається з поданої заяви. Позивачка, будучи належним чином повідомлена про час та місце слухання справи, до суду не зявилася, подала заяву про слухання справи у її відсутність, просила позов задовольнити. Відповідач проти позову не заперечує, що вбачається з заяви. Суд, дослідивши надані сторонами докази, прийшов до наступного. Матеріалами справи встановлено, що Перебуваючи у шлюбі з відповідачем, позивачка 15 січня 2001 року народила дочку [PERSON] а 15 липня 2003 року дочку [PERSON], які проживають з нею та перебувають на утриманні. Відповідач в добровільному порядку допомоги на утримання дитини не надає. Згідно зі ст. 180 Сімейного Кодексу України , батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 184 Сімейного Кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Приймаючи до уваги матеріальне становище та стан здоровя дитини та відповідача, суд вважає необхідним стягнути з останнього на користь позивачки аліменти в розмірі по 20 грн. щомісяця на утримання неповнолітніх дітей. Таким чином , визнання предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи і інтереси інших осіб. На підставі наведенного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-08 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає на необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-08 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів з Букатого.О.М., мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем від сумісного проживання мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Відповідач з позивачем та дитиною не проживає, добровільної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Позивач просить стягнути з [PERSON], [INFO], аліменти на її користь на утримання дитини - доньки [PERSON], [INFO], в розмірі !4 частини заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Стягнення розпочати з дня звернення до суду та допустити негайному виконанню. Позивач в попередньому судовому засіданні заявила клопотання та надала суду заяву про зменшення позовних вимог, в якій просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини - доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для відповідного віку дитини до досягнення донькою повноліття. Відповідач в попередньому судовому засіданні позовні вимоги про стягнення з нього аліментів в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) щомісячно визнав у повному обсязі. Оскільки відповідач позовні вимоги визнав в повному обсязі, суд вважає відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України, що рішення по справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Вислухавши позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що згідно наданої копії свідоцтва про народження сторони мають спільну дитину - доньку [PERSON], [INFO] (а.с.2). Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття і відповідач, як батько повинен утримувати неповнолітню дитину але добровільно матеріальної допомоги на її утримання не надає. Згідно ст.182 Сімейного Кодексу України судом враховується стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, те, що він є інвалідом II групи, те що наявні аліментні зобов'язання по відношенню до [PERSON], [INFO] і приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню і визнає необхідним застосувати п.1 ч.І ст. 367 ЦПК України і негайно виконати рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Як встановлено в судовому засіданні відповідач є інвалідом II групи загального захворювання, безтерміново, тому у відповідності до ст. 4 Декрету КМ „Про державне мито" підлягає звільненню від сплати судового збору, тому судові витрати компенсуються за рахунок держави. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн. 00 коп. на користь ГУДКУ в Чернігівській області.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-08 00:00:00

Відповідач по справі, [PERSON], у попереднє судове засідання зявився, надав до суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Позивач по справі, [PERSON], у попереднє судове засідання зявилась, надала до суду заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. В ході розгляду справи судом були досліджені наступні докази: - копія свідоцтва про народження серії ІV-ЖД № 048688 видане 18 лютого 1992 року, де вказано, що 03.10.1991 року народилась [PERSON], про що в книзі реєстрації актів про народження 1991р. жовтні місяці 15 числа зроблено запис № 290, батьками якої вказані: батьком [PERSON], матірю [PERSON]; - довідка № 486 від 29.04.2010 р. видана [PERSON]; - довідка № 073 від 16 вересня 2009 р. видана [PERSON] про те, що вона є студенткою 2 курсу Ізмаїльського державного гуманітарного університету; - заява № 5623 від 02.08.2010 р. [PERSON]; - заява № 5622 від 02.08.2010 р. [PERSON] Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 251,70 грн. щомісячно, на період навчання, до досягнення нею двадцяти трьох років, пояснивши, що з 1990 р. вона спільно проживала із [PERSON], від якого народилась донька [PERSON], 03.10. 1991 р. н. Вказує, що [PERSON] проживає з нею та перебуває на її утриманні. Вказує, що [PERSON] навчається в Ізмаїльському державному гуманітарному університеті на другому курсі денної форми навчання. В звязку із цим, що [PERSON] знімає кімнату, так як їй не надають у гуртожитку кімнату, вони з донькою залишилися у скрутному матеріальному становищі, тому донька потребує матеріальної допомоги. Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, обґрунтовані і підлягають задоволенню. Згідно ст. 199 СК України «якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу». Відповідно до положень сімейного законодавства України, визначаючи розмір аліментів, суд повинен враховувати стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність непрацездатних членів сім`ї, інші істоті обставини. На підставі вищенаведеного, суд враховуючи обставини справи, матеріальне положення сторін і інтереси повнолітньої доньки, задовольняє позовні вимоги позивачки в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить розірвати укладений 19 жовтня 2004 року шлюб з [PERSON], посилаючись на те, що від шлюбу вони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], а спільне життя з відповідачкою не склалося із за несумісності їх характерів та різних поглядів на сімейні обовязки, що призводить до постійних сварок. На даний час вони з відповідачем разом не проживають. Сімя їх фактично розпалася і збереження її неможливо. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Позивач в судовому засіданні підтримав позов за вищевикладених обставин., пояснивши, що в травні 2010 року припинили спільне проживання з відповідачкою і він співмешкає з іншою жінкою, а вона з іншим чоловіком, тому примирення між ними неможливо. Відповідачка в судовому засіданні визнала позов, не спростувавши пояснення позивача. Заслухавши сторони та дослідивши усі докази по справі, суд відповідно до ст.130 ЦПК України з*ясував можливість врегулювання спору і вважає за необхідне задовольнити позов відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, яка передбачає, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про його задоволення. Законними підставами для розірвання шлюбу є ст.ст.105, 110, 112 Сімейного кодексу України. Суд з*ясував фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, тому їх формально існуючий шлюб необхідно розірвати, поклавши судові витрати по сплаті судового збору на сторони в різних частках. Визнання відповідачкою позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON], [PERSON], [PERSON], третя особа група громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Іванівського РВ ГУМВС України в Одеській області про усунення перешкод у здійсненні права власності, зняття з реєстрації місця проживання. До суду з позовними вимогами звернувся [PERSON], який у позові зазначив, що він є власником житлового будинку з при будинковими прибудовами та присадибною земельною ділянкою за адресою: Одеська область, Іванівський район, с. Конопляне, вул. 30 років Перемоги, 61, На даний час позивач вирішив згаданий будинок продати, для чого звернувся до Коноплянської сільської ради іванівського району за необхідними довідками. При отриманні довідок позивач дізнався що в його будинку, без його відома та дозволу, зареєстровані відповідачі. Позивач просить суд усунути перешкоди у здійсненні права власності на житловий будинок №61 по вул. 30 років Перемоги в с. Конопляне Іванівського районну Одеської області, та зобов'язати групу громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Іванівського РВ ГУМВС України в Одеській області зняття з реєстраційного обліку [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] з будинку №61 по вул. 30 років Перемоги в с. Конопляне Іванівського районну Одеської області. Позивач до суду не зявився, надав до суду заяву з проханням розглядати справу у його відсутність. Відповідачі до судового засідання надали письмові заяви в яких пояснили, що позов визнають в повному обсязі, та просили суд слухати справу у їх відсутність. Від третьої особи також надійшло клопотання в якому просили цивільну справу розглядати без участі їхнього представника. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши і проаналізувавши представлені суду докази, встановив наступне. Як вбачається з витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 01.11.2007 року номер витягу 16494301, житловий будинок, який розташований за адресою: Одеська область, Іванівський район, с. Конопляне, вул. 30 років Перемоги, 61, належить [PERSON], на підставі рішення суду від 30.05.2007 року яке було винесено Іванівським районним судом Одеської області. Правовідносини, які виникли між сторонами регулюються статтею 391 ЦК України «Захист права власності від порушень, не пов'язаних із позбавленням володіння», якою визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до положень частини 1 статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання позову відповідачами не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Оцінивши вищенаведені зібрані докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved