Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-04 00:00:00

05.07.2010 р. позивачка звернулася з указаним позовом в суд, який вмотивувала наступним. 05.07.2009 р. помер чоловік позивачки [PERSON], [INFO]. Останнній за життя звернувся до суду із позовною заявою до УПФУ вМІжгірському районі про нарахування та виплату недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги як дитині війни, згідно ЗУ "Про соціальний захист дітей війни"(надалі Закон). Згідно постанови Міжгірського райсуду від 26.02.2009 року в справі № 2-а-218/2009 р. позовні вимоги [PERSON] задоволено частково і зобов'язано УПФУ в Міжгірському районі Закарпатської області провести нарахування та виплату з 09.07.2007 року по 31 грудня 2007 року включно і з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року включно підвищення пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком на підставі положень ст.6 ЗУ "Про соціальний захист дітей війни" та іншого чинного пенсійного законодавства. Зазначена постанова суду набрала законної сили 21.02.2009 року, після ухвалення Львівським адміністративним судом ухвали про залишення апеляційної скарги УПФУ в Міжгірському районі на постанову Міжгірського райсуду від 26.02.2009 р. в справі № 2-а-218/2009 р. без задоволення. Чоловік позивачки зазначені в постанові суду соціальні виплати за життя не одержав. Також, позивачка зазначила, що останній не одержав вищезазначену соціальну надбавку до пенсії в повному обсязі за 2008 рік та січень 2009 р., а тільки в розмірі 10 %. Відповідач добровільно відмовляється виплатити позивачці належні за життя її померлому чоловікові [PERSON] соціальні виплати у виді щомісячної надбавки до пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком на підставі положень ст.6 ЗУ "Про соціальний захист дітей війни". Позивачка в судове засідання не з'явилася подавши суду заяву в якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує та просить такі задоволити Відповідач позов заперечив повністю, подавши заяву про розгляд справи у відсутності представника та письмове заперечення з такою позицією. Згідно п.4 ч.2 ст.1219 ЦК України не входять до складу спадщини права та обов'язки, що нерозривно пов'язані з особою спадкодавця, зокрема права на пенсію, допомоги або інші виплати, встановлені законом. Пунктом 3 ст.37 ЗУ "Про виконавче провадження передбачено, що виконавче провадження підлягає закінченню у випадку смерті стягувача. У зв'язку з наведеним, відповідач вважає, шо позивачка не має права на отримання підвищення до пенсії, яке згідно постанови Міжгірського райсуду по справі № 2-а-203/2009 р. визнано саме за гр.[PERSON] ..С на підставі ЗУ "Про соціальний захист дітей війни" від 11.11.2004 р. №2195- IV. Оцінивши зміст позовних вимог, позицію позивачки та відповідача, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає до задовольнення, виходячи з такого. Згідно ст.1 ЗУ " Про соціальний захист дітей війни" померлий чоловік позивачки [PERSON]С, віднесений до категорії громадян України "діти війни". [PERSON]А помер 30.01.2009 р., що стверджено свідоцтвом про смерть доданим до позову. Відповідач не виплатив вищезазначену соціальну надбавку до пенсії в повному обсязі за життя померлому [PERSON] Згідно ст.1227 ЦК України, суми соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сімї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Відповідно до ст. 52 ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв'язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сімї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті. З довідки Тюшківської с/ради № 211 від 13.04.2010 року вбачається, що на день смерті [PERSON] разом з ним в будинку постійно проживала його дружина [PERSON] (позивачка). Згідно ч.2 ст.З СК України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Отже, позивачка, як дружина [PERSON] була єдиним членом сім'ї померлого [PERSON]. Дана обставина відповідачем не оспорюєгься. Отже, доводи представника відповідача, зазначені у запереченні, судом відхиляються як такі, що суперечать вимогам ст.1227 ЦК України та ст. 52 ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з вищевказаних мотивів, а тому суд вважає, що відповідач неправомірно відмовив позивачці у виплаті соціальних надбавок до пенсій, передбачених ст. 6 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» належних за життя її померлому чоловікові та не отримані ним за період з 09.07.2007 р. по 31.12.2007 р., 22.05.2008 р. по 31.12.2008 р. включно. Позивачка при подачі позову не оплачувала судовий збір у зв'язку з важким матеріальним становищем і просила сплату такого, на підставі ст. 82 ЦПК України, відстрочити до ухвалення судового рішення, а в разі задоволення позову покласти такі на відповідача. Отже, судові витрати у виді держмита слід віднести на рахунок держави, оскільки відповідач звільнений від сплати державного мита згідно Декрету КМУ "Про державне мито". Натомість, відповідно до ст.88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути у користь Держказначейства в Міжгірському районі судові витрати у виді витрат на ІТЗ розгляду справи в сумі 37 грн.

Outcome: partial