Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-08 00:00:00

У квітні 2010р. [PERSON] звернувся до суду із позовом Управління пенсійного фонду України в м.Селидове про забов»язання відповідача призначити пенсію за віком на пільгових умовах. В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги і зазначив, що рішенням № 823 від 25.03.2010р. Управлінням ПФУ в м.Селидове йому було відмовлено в призначенні пенсії згідно ст.13 п. «а» Закону України «Про пенсійне забезпечення», мотивуючи своє рішення тим, що на момент звернення він не має необхідних 20 років страхового стажу для призначення пенсії, встановивши, що його страхових стаж складає 16 років 8 місяців та 26 днів, а стаж пільгової роботи за Списком № 1 затвердженим Постановою КМУ від 16.01.2003р. № 36, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах складає 13 років, 6 місяців та 7 днів. Але відповідачем не було зараховано до страхового стажу період з 28.09.1987р. по 22.12.1987р. - строк лікування від алкоголізму. Періоди з 01.01.2004р. по 31.12.2006р. та з 01.10.2009р. по 31.12.2009р. за які він добровільно сплачував страхові внески до УПФУ м.Селидове та на підставі ; говору про добровільну участь у системі загальнобов»язкового державного пенсійного страхування № 57 від 23.10.2009р. також не було зараховано до страхового стажу з посиланням на те, що це не передбачено ЗУ «Про пенсійне забезпечення». Вважає відмову відповідача необгрунтованою, та просив забов»язати Управління ПФУ в м.Селидове призначити йому пенсію за віком на пільгових умовах у відповідності до чинного законодавства. Представник відповідача позовні вимоги не визнав, проти заявленого позову заперечував, суду пояснив, що [PERSON] звернувся до УПФУ в м.Селидове із заявою від 26.02.2010р. № 198 за призначенням пенсії за віком відповідно до вимог ст..13 пункту «а» Закону № 1788. Рішенням № 823 від 25.03.2010р. йому було відмовлено через відсутність трудового стажу роботи, передбаченого п. «а» ст.. 13 Закону № 1788. Трудовий стаж становить 16 років 11 місяців та 20 днів, в тому числі роботи по списку №1-13 років 06 місяців 07 днів. Період лікування від алкоголізму з 28.09.1987р. зараховано до трудового стажу, оскільки в цей період заявник перебував у трудових відносинах з підприємством. До трудового стажу роботи не зараховано періоди добровільної сплати страхових внесків до ГІФУ з 01.01.2004р. по 31.12.2006р. та з 01.10.2009р. по 31.12.2009р. З 01.01.2004р. набув чинності Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003р. № 1058-ІУ (далі Закон № 1058). Згідно Прикінцевих положень цього Закону пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які лрацювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими овами праці та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. Відповідно до вимог пункту "а" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" право на пенсію мають чоловіки по досягненню 50 років та при стажу роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на роботах, що дають право на пенсію на пільгових умовах. Види трудової діяльності, які зараховуються до трудового стажу відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено статтею 56 вказаного Закону. Цією статтею не передбачено зарахування до трудового стажу періоду добровільної сплати страхових внесків до ПФУ. На підставі вищевикладеного, просила відмовити в задоволенні позову. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, (ст. 11 ЦПК України) суд установив наступне: [PERSON] сплачував страхові внески відповідно до ст.12 ЗУ «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» від.09.07.2003р. № 1058-IV. Відповідно до п.32 ст.1 ЗУ «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003р. № 1058-IV страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування та збір на обов»язкове державне пенсійне страхування, сплачені згідно з законодавством, що діяло раніше; кошти сплачені на загальнообов»язкове державне пенсійне страхування відповідно до цього закону. Таким чином, оцінивши представлені в силу ст. 60 ЦПК України докази, вивчивши матеріали справи, законодавство, що регулює дані правовідносини, дійшов до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Outcome: approved