Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-29 00:00:00

В листопаді 2009 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] та Старокостянтинівської міської ради і просила визнати незаконним рішення сесії Старокостянтинівської міської ради від 03.11.2006 року за № 32 п.15 про передачу [PERSON] земельної ділянки площею 579 кв.м. та визнання недійсним Державного акта на право власності на земельну ділянку, виданого на імя [PERSON] на підставі вищевказаного рішення. В обґрунтування заявлених позовних вимог [PERSON] вказувала, що їй на праві власності відповідно до Державного акту про право приватної власності на землю від 04.07.2002 року належить земельна ділянка площею 0,0600 га., яка знаходиться за адресою: м. Старокостянтинів, провулок 9-го Березня, 6/1. Відповідачка [PERSON] є власником суміжної земельної ділянки, яка приватизована у 2006 році і внаслідок помилки при обмірах при приватизації у Державному акті останньої невірно вказаний розмір земельної ділянки. Рішенням сесії Старокостянтинівської міської ради від 03.11.2006 року за № 32 п.15 незаконно передали [PERSON] 79 кв.м. землі, яка була уже приватизована [PERSON] Тому просила захистити її порушене право власності на землю у судовому порядку. В судовому засіданні позивач та її представник заявлені позовні вимоги підтримали у повному обсязі. Представник Старокостянтинівської міської ради позов визнала і пояснила, що при приватизації земельної ділянки [PERSON] невірно проведені обміри та помилково у її Державному акті зазначена частина земельної ділянки [PERSON], яка була приватизована раніше і [PERSON] був підписаний акт погодження меж. Обміри не вірно провели у звязку із тим, що між городами сторін немає огорожі. Відповідач [PERSON], яка належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи в судове засідання не зявилася, суд вважає можливим провести розгляд справи у її відсутності. Заслухавши позивача, її представника та представника Старокостянтинівської міської ради, дослідивши подані докази, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 126 ЗК України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті. Судом встановлено, що на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, виданого Старокостянтинівською міською радою 04 липня 2002 року на підставі рішення Старокостянтинівської міської ради №15 п.1 від 14.06.2002 року [PERSON] належить земельна ділянка площею 0,0600 га. Однак, у відділі земельних ресурсів зясувалось, що частина її земельної ділянки площею 79 кв.м. належить [PERSON] на підставі Державного акта на право власності на землю, який видано їй 22 листопада 2006 року Старокостянтинівською міською радою на підставі рішення № 32 п.15 від 03.11.2006 року. Тобто на одну й ту саму частину земельної ділянки площею 79 кв.м. є два чинних Державних акта, які належать різним людям. Зазначені обставини підтверджуються Державним актом про право приватної власності на землю, зареєстрованого в Книзі записів державних актів № 87, від 04.07.2002 року, виданим на імя [PERSON], технічною документацією із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку [PERSON], Державним актом про право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 119567, виданим на імя [PERSON] Відповідно до п. г) ч.3 ст. 152 ЗК України захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Згідно ч.1 ст. 155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. З врахуванням цих положень закону, позиції представника Старокостянтинівської міської ради, який не заперечує проти заявлених позовних вимог, а також того, що Державний акт на право власності на землю на імя [PERSON] виданий раніше ніж [PERSON], і на час видачі їй Державного акта попередній Державний акт на імя [PERSON] був чинним, суд прийшов до висновку, що передача Старокостянтинівською міською радою у власність [PERSON] земельної ділянки площею 579 кв.м., що розташована в м. Старокостянтинів, вул. Пугачова, 19 є незаконною, а тому Державний акт, виданий на цю земельну ділянку на імя [PERSON] слід визнати недійсним.

Outcome: approved