Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-25 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до суду в якому просить стягнути із відповідача в його користь заборгованості як підвищення до пенсії, за період з 09.07.2007 р. по 31.12.2007р., з 22.05.2008р.по 31.12.2008р., з 01.01.2009р. по 31.12.2009р. та з 01.01.2010р. по 31.05.2010р.з подальшим щомісячним нарахуванням та виплатою надбавки в розмірі 30% мінімального розміру пенсії за віком права на яке надане ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з врахуванням змін до цієї статті Закону від 28.05.2007 р. та з врахуванням уже виплачених сум. Судові витрати просить віднести на відповідача. В позові зазначив, що він як пенсіонер відповідно до ст.1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» має статус «дитина війни». Відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний статус дітей війни» йому відповідач зобовязаний нараховувати та виплачувати разом із основною сумою пенсії також і надбавку в розмірі 30% мінімального розміру пенсії за віком. Але починаючи із 03.01.2006 року коли вступив у дію Закон України «Про соціальний статус дітей війни» і до цього часу така надбавка йому не нараховується і не виплачується. Фактично виплата проводилась з 01.01.2008 р. і по 31.12.2008р.у розмірі 10%, а не 30% мінімального розміру пенсії за віком. Проте рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року №6-рп/2007 положення, що призупиняли дію ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», були визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними ) та втратили свою чинність з дня ухвалення. Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року №10-рп /2008 відповідну норму Закону про бюджет на 2008 рік, якою аналогічно ущемлялись права осіб які мають статус «дитина війни», теж визнано такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційною). Всупереч вказаним рішенням і ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», відповідач 3 січня 2006 року по травень 2010 року не виплатив надбавку згідно ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» тобто в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. З 01.01.2008 року по 31.05.2010 року йому виплачено щомісячну надбавку в розмірі 10% від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Таким чином з 01.07.2007 року по 31.05.2010 року відповідач не доплатив йому підвищення до пенсії в розмірі 3607.72 грн. Хоча відповідач зобовязаний був здійснити йому перерахунок пенсії зі збільшенням на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком за періоди 20007, 2008, 2009 роки. У звязку із цим він звернувся до відповідача із зверненням щодо перерахунку йому пенсії. В розмірі 30 відсотків від мінімальної пенсії за віком за відповідний період 2007-2009 роки та забезпечити йому виплату в дальнійшому. Проте відповідач не відреагував, а тому просить у відповідності до Закону вирішити його вимоги та зобовязати відповідача провести перерахунок за вказаний період. В судове засідання позивач не зявився до суду направив заяву у якій просить справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача [PERSON] позовні вимоги не визнала. Суду пояснила, що в законі «Про державний бюджет України» в зазначені роки не передбачено виплату підвищення до пенсії як дитині війни в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за вказані періоди, а тому не має підстав проводити перерахунок пенсії за вказані періоди. Також пояснила, що згідно п.8 Постанови Кабінету Міністрів України №530 від 28.05.2008 року, встановлено, що дітям війни, крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та «Про жертви нацистських переслідувань» до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірах з 01 жовтня 49.80 грн., в такому ж розмірі виплачується підвищення до пенсії дітям війни з 01.01.2009 року, на підставі Постанови Кабінету Міністрів України №530 від 28.05.2008 року, що відповідає ч.2 ст.54 Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік. Рішення Конституційного Суду України №10-рп від 22.05.2008 року стосувалося положень Закону України «Про Державний бюджет на 2008 рік», а положення постанови Кабінету Міністрів України №530 від 28.05.2008 року не визнавалися неконституційними, тому дана постанова є діючою і правомірно використовується управлінням Пенсійного фонду при виплаті підвищень до пенсії відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за вказані періоди. Тому при виплаті підвищення до пенсії позивачу як дитині війни управління Пенсійного фонду не має правових підстав для сплати підвищення до пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком. Рішенням Конституційного Суду від 09.07.2007 №6-рп/2007 року визнано неконституційними пункт 12 статті 71, яким зупинено на 2007 рік дію статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з урахуванням статті 111 цього Закону. Однак нарахування підвищення дітям війни, законодавчо врегульовано не було. З 01.01.2008 року відповідно до п. 41 розділу ІІ Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» підвищення дітям війни було встановлено у розмірі надбавки, визначеної для учасників війни, тобто 10% від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Статтею 7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» передбачено, що фінансування виплат по даному Закону проводиться із державного бюджету України. Пунктом 9 Положення «Про Пенсійний фонд України» передбачено вичерпний перелік напрямів використання коштів ПФУ, які використовуються виключно за призначенням і вилученню не підлягають. Вимоги позивача щодо проведення перерахунку пенсії відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» при обчисленні підвищення у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком виходячи із ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» є помилковими та не обґрунтованими. Одночасно заявила клопотання щодо звільнення від компенсації судових витрат відповідача при позитивному вирішенні справи, оскільки пенсійний фонд України являється державною бюджетною організацією. Дії працівників відділу з призначення пенсій, щодо відмови в підвищенні пенсії на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком - вважає правомірними. Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши та оцінивши докази по справі суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, виходячи із таких підстав: судом встановлено, що позивач [PERSON], [INFO], відповідно до ст. 1 Закону України Про соціальний захист дітей війни», як особа, що є громадянином України, якому на час закінчення (2 вересня 1945 року) Другої світової війни не було 18 років і він наділений статусом дитини війни, що стверджено пенсійним посвідченням. Статтею 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18.11.2004 р., який набрав чинності з 1 січня 2006 р. передбачено, що дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Однак п.12ст.71 Закону України «Про державний бюджет на 2007 рік» дія ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» зупинена. Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року №6-рп/2007 визнано неконституційним і окремі положення Закону України «Про Державний бюджет України, зокрема п.12 ст.71 та ст.11 якими було зупинено і обмежено право на отримання спірних виплат. Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року визнано не конституційними окремі положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік, зокрема пунктів 36-100 розділу 11 «Внесення змін до деяких законодавчих актів України» та п.3 розділу 111 «Прикінцеві положення» Закону України «Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів», якими було зупинено і обмежено право на отримання спірних виплат. Дане рішення Конституційного Суду мають преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у звязку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними. Відповідно до ч.2ст.152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, якщо визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про неконституційність. Таким чином п.12 ст.71 Закону України «Про Державний бюджет на 2007 рік» припинив свою чинність з 9 липня 2007 року та пункти 36-100 розділу 11 «Внесення змін до деяких законодавчих актів України» та п.3 розділу 111 «Прикінцеві положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» припинили свою чинність з 22 травня 2008 року. Враховуючи вище наведене, суд вважає, що позивач має право на одержання пенсії, підвищеної на 30 % мінімальної пенсії за віком, з 9 липня по 31 грудня 2007 року, тобто з дня ухвалення рішення Конституційного суду України №6-рп/2007 від 09.07.2007 року та з 22 травня по 31 грудня 2008 року , тобто з дня ухвалення рішення Конституційного Суду України №10-рп/2008 від 22.05.2008 року. Одночасно беручи до уваги те, що зазначені рішення чинні і на 2009р. та 2010 р. позивач теж має право і на одержання підвищеної пенсії з 01.01.2009р. по 31.12.2009р. та з 01.01.2010р. по. 31.05.2010р. Рішення Конституційного Суду України від 09.07.2007 року №6-рп/2007 та рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 р. №10-рп/2008 набрали чинності з дня їх ухвалення і не мають зворотної дії в часі. Протягом 2009 року підвищення дитині війни виплачують у розмірі 49.80 грн., передбаченому постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року №530 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» всупереч ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», хоча закон має вищу юридичну силу, ніж постанова Кабінету Міністрів, тому в 2009 році підвищення до пенсії позивачу мало бути виплачено відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Таким чином суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року та за період з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року та з 01.012009 року по 31.12.2009 р. та з 01.01.2010р. по 31.05.2010р. Суд не приймає посилання відповідача на те, що мінімальний розмір за віком встановлений абзацом першим ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, з огляду на те, що положення ч.3 ст. 28 Закону «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» не є перешкодою для застосування даної величини (мінімального розміру пенсії за віком) до обрахування інших пенсій чи доплат повязаних з мінімальною пенсією за віком, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого передбаченого частиною 1 цієї статті мінімального розміру пенсії за віком. Щодо вирішення питання виплачувати щомісячно нарахування та виплати надбавки в розмірі 30% мінімального розміру пенсії в подальшому не підлягає до задоволення. Оскільки в межах ст.3 ЦПК України вирішенню підлягає порушене право позивача. Проте в подальшому здійснювати доплату без зазначеного терміну є безпідставним, оскільки встановлюється вимоги на майбутнє без врахування змін до чинного законодавства, які можуть мати місце та без наявності спірних правовідносин. Представник відповідача наполягає на клопотанні про звільнення від сплати судових витрат відповідачем в користь позивача при позитивному вирішенні позовних вимог щодо стягнення їх в користь позивача. Однак, відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд стороні на користь якої ухвалено рішення, присуджує з другої сторони понесені ним і документально підтвердженні судові витрати. Тому суд вважає, що з відповідача слід стягнути в користь позивача 171 грн. судових витрат Виходячи із наведеного, на підставі: ст.ст.22, 152 Конституції України, ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 року. Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року №6-рп/2007 та Рішення Конституційного Суду України №10-рп/2008 від 22 травня 2008 року та

Outcome: partial