Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-06 00:00:00

В березні 2009 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, подавши в квітні 2010 року заяву про зміну позовних вимог, відповідно до якої, зазначив, що 20 грудня 2007 року між [PERSON] та АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк» в особі начальника відділення № 284 Житомирської обласної філії АКБ «Укрсоцбанк» укладено договір про надання не відновлювальної кредитної лінії № 284/24-49, згідно якого позивачу надано грошові кошти в сумі 130 000,00 грн. зі сплатою 14,5 % річних щомісячно до 19 грудня 2022 року на споживчі цілі. Для забезпечення виконання зобов'язання за договором кредиту в цей же день між АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк» в особі начальника відділення № 284 Житомирської обласної філії АКБ «Укрсоцбанк», [PERSON] укладено іпотечний договір, згідно якого [PERSON] є майновим поручителем. Відповідно до п. 2.11 вищезазначеного кредитного договору у разі зміни процентних ставок на кредитному ринку України, в тому числі внаслідок прийняття компетентними державними органами України рішень, що прямо або опосередковано впливають на стан кредитного ринку України, а також за рішенням Правління, Комітету з питань Управління активами та пасивами, Кредитно-інвестиційного комітету, Тарифного комітету Кредитора. Кредитор має право ініціювати зміну розміру процентів, визначеного в п. 1.1.1. цього договору. Згідно п.п. 2.11.1, 2.11.2. договору - про намір змінити розмір процентів кредитор зобов'язаний повідомити позичальника не пізніше, ніж за десять робочих днів до дати початку їх застосуванняя а також надати для укладення відповідну додаткову угоду. У разі, якщо позичальник погодиться зі зміненим розміром процентів, він зобов'язаний протягом строк), зазначеного в п. 2.11.1 цього договору, підписати надану кредитором додаткову угоду про внесення змін до цього договору та повернути кредитору. 14 жовтня 2008 року відповідачем на ім'я [PERSON] було направлено повідомлення про підвищення розміру процентної ставки за кредитним договором до 22 % річних з 20 жовтня 2008 року в зв'язку з підвищенням облікової ставки НБУ, згідно постанови НБУ від 21.04.2008 року № 107, зростання вартості грошових ресурсів на міжбанківському кредитному ринку України і на підставі рішення Управляючого комітету роздрібного бізнесу АКБ «Укрсоцбанк» № 380 від 24.09.2008 р. 11.11.2008 року відповідач направив на його адресу вимогу про дострокове погашення заборгованості у зв'язку із не погодженням їм запропонованим банком розміром поцентної ставки. В листопаді місяці 2008 року між ним та відповідачем було укладено додаткову угоду № 1 від 31 жовтня 2008 року про внесення змін до договору невідновлюватьної кредитної лінії № 284/24-49 від 20.12.2007 року, відповідно до п. 1 даної додаткової угоди було зазначено, що у зв'язку із зміною умов кредитування за договором кредиту № 284 \\24- 49 від 20 грудня 2007 року, з 20.10.2008 року встановлена процентна ставка за користування кредитом на рівні 22.0 % річних. Оригінал цієї угоди ним був отриманий 25 жовтня 2008 року. У оспорюваній ним додатковій угоді йдеться про зміну процентної ставки, пр те в ній відсутнє дійсне обгрунтування підстав для укладання вказаної угоди, вона суперечить ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», згідно якої, якщо кредитодавень у позасудовому порядку або до судового провадження звертається з вимогою про повернення споживчого кредиту або погашення іншого боргового зобов'язання споживача, кредитодавець не може у будь-який спосіб вимагати будь-якої плати або винагороди від споживача на таке звернення. При цьому кредитодавцю забороняється надавати неправдиву інформацію про наслідки несплати споживчого кредиту; вимагати стягнення будь-яких сум, не за значених у договорі про надання споживчого кредиту. В зв"язку з вищевикладеним, умова договору щодо права банку, іншої фінансової установи змінювати розмір процентів в односторонньому порядку, на думку позивача, є нікчемною. На час виникнення спірних правовідносин між сторонами діяла постанова правління НБУ від 11 жовтня 2008 року №319 «Про додаткові заходи щодо діяльності банків» відповідно до п. 2.2. якої внесення до кредитного договору змін щодо вартості кредиту, що не відповідає змінам облікової ставки НБУ, кваліфікуватиметься як порушення вимог ст. 49 Закону України «Про банки і банківську діяльність" із неухильним застосуванням заходів впливу. При цьому, банком не було надано будь-якого економічного обґрунтування необхідності підвищення процентної ставки за даним договором, та відповідність його підвищення подіям, які мали безпосередній вплив на вартість кредитних ресурсів банку. На підставі викладеного позивач просить суд визнати несправедливими та скасувати підвищення розміру процентної ставки з 20 жовтня 2008 року до 22 % річних за договором невідновлювальної кредитної лінії № 284/24-49 від 20.12.2007 року та додатковою угодою № 1 від 31 жовтня 2008 року внесення змін до договору невідновлювальної кредитної лінії № 284/24-49 від 20.12.2007 року, що укладені між сторонами по справі, визнати недійсною додаткову угоду № 1 від 31 жовтня 2008 року внесення змін до договору невідновлювальної кредитної лінії № 284/24-49 від 20.12.2007 року та зобов'язати відповідача привести умови договору невідновлювальної кредитної лінії № 284/24-49 від 20.12.2007 року в початковий стан, шляхом здійснення перерахунку відсотків за ставкою 14,5 % річних, починаючи з 20.10.2008 року. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримати із вказаних підстав. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав з тих підстав, що п. 2.11. Договору кредиту було передбачено, що у разі зміни процентних ставок на кредитному ринку України, в тому числі внаслідок прийняття компетентними державними органами України рішень, що прямо або опосередковано впливають на стан кредитного ринку України, а також за рішенням Правління, Комітету з питань управління активами та пасивами. Кредитно-інвестиційного комітету, Тарифного комітету Кредитора. Кредитор має право ініціювати зміну розміру процентів, визначених п. 1.1.1. цього Договору Про намір змінити розмір процентів за надання Кредиту, відповідно до п. 2.11.1. Договору кредиту, Кредитор зобов'язаний повідомити Позичальника не пізніше ніж за десять робочих днів до дати початку їх застосування, а також надати для укладення відповідну додаткову угоду. Згідно з п. 2.11.2 Договору кредиту, у разі, якщо Позичальник погодиться зі зміненим розміром процентів за Кредитом, він зобов'язаний протягом строку, зазначеного в п. 2.11.1. цього Договору, підписати надану Кредитором додаткову угоду про внесення змін до цього Договору та повернути її Кредитору, що і було зроблено позивачем - підписано Додаткову угоду про зміну розміру процентів за надання кредиту. Третя особа в судовому засіданні просить суд задовольнити позов з підстав викладених позивачем. Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про обгрунтованість позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 20 грудня 2007 року між [PERSON] та АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк» в особі начальника відділення № 284 Житомирської обласної філії АКБ «Укрсоцбанк» укладено договір про надання не відновлювальної кредитної лінії № 284/24-49, згідно якого позивачу надано грошові кошти в сумі 130 000,00 грн. зі сплатою 14,5 % річних щомісячно до 19 грудня 2022 року на споживчі цілі. Для забезпечення виконання зобов'язання за договором кредиту в цей же день між АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк» в особі начальника відділення № 284 Житомирської обласної філії АКБ «Укрсоцбанк» та [PERSON] укладено іпотечний договір, згідно якого остання є майновим поручителем. Відповідно до п. 2.11 вищезазначеного кредитного договору у разі зміни процентних ставок на кредитному ринку України, в тому числі внаслідок прийняття компетентними державними органами України рішень, що прямо або опосередковано впливають на стан кредитного ринку України, а також за рішенням Правління, Комітету з питань управління активами та пасивами. Кредитно-інвестиційного комітету, Тарифного комітету Кредитора. Кредитор має право ініціювати зміну розміру процентів, визначеного в п. 1.1.1. цього договору. Згідно п.п. 2.11.1, 2.11.2. договору: про намір змінити розмір процентів кредитор зобов'язаний повідомити позичальника не пізніше, ніж за десять робочих днів до дати початку їх застосуванняя а також надати для укладення відповідну додаткову угоду. У разі, якщо позичальник погодиться зі зміненим розміром процентів, він зобов'язаний протягом строку, зазначеного в п. 2.11.1 цього договору, підписати надану кредитором додаткову угоду про внесення змін до цього договору та повернути кредитору. 14 жовтня 2008 року АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк» на ім - позивача було направлено повідомлення про підвищення розміру проиеь: н ставки за кредитним договором до 22 % річних з 20 жовтня 2008 року зв'язку з підвищенням облікової ставки НБУ (постанова НБУ від 21.04.2008 року № 107), зростання вартості грошових ресурсів на міжбанківському кредитному ринку України на підставі рішення Управляючого комітету роздрібного бізнесу АКБ «Укрсоцбанк» № 380 від 24.09.2008 р. 11.11.2008 року відповідач направив на його адресу вимогу про дострокове погашення заборгованості у зв'язку із не погодженням ним запропонованим банком розміром процентної ставки. В листопаді 2008 року між позивачем та відповідачем було укладено додаткову угоду № 1 від 31 жовтня 2008 року внесення змін до договору не відновлювальної кредитної лінії № 284/24-49 від 20.12.2007 року, відповіли до п. 1 якої визначено, що у зв'язку із зміною умов кредитування за договором кредиту № 284/24-49 від 20 грудня 2007 року, з 20.10.2008 року встановити процентну ставку за користування кредитом на рівні 22% річних. Судом приймається до уваги, як одна із підстав для задоволення позовних вимог те, що вищевказана угода датована 31.10.2007 року, а оригінал даної угоди був отриманий позивачем 25.10.2007 року, про що свідчить підпис позивача про її отримання (а.с. 15). Відповідно до змісту ч. 5 пункту 3.4 зазначених Правил : «Банки зобов'язані в кредитному договорі зазначити: правило, за яким змінюється процентна ставка за кредитом, якщо договором про надання кредиту передбачається можливість зміни процентної ставки за кредитом залежно від зміни облікової ставки НБУ або в інших випадках ». Однак всупереч наведеної норми в кредитному договорі та додатковій угоді таке правило не наведене ані у вигляді математичної формули, ані у вигляді текстового опису впливу можливих факторів. Згідно ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» якщо кредитодавець у позасудовому порядку або до судового провадження звертається з вимогою про повернення споживчого кредиту або погашення іншого боргового зобов'язання споживача, кредитодавець не може у будь- який спосіб вимагати будь-якої плати або винагороди від споживача на таке звернення. При цьому кредитодавцю забороняється: надавати неправдиву інформацію про наслідки несплати споживчого кредиту; вимагати стягнення будь-яких сум, не за значених у договорі про надання споживчого кредиту. Згідно ст. 5 Закону України «Про захист прав споживачів» захист прав споживачів покладений державою на спеціально уповноважений центральний орган виконавчої влади у сфері захисту прав споживачів та його територіальні органи. Відповідно до ст. 229 ЦК України якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Істотне значення має помилка щодо пригоди правочину, прав та обов'язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Помилка щодо мотивів правочину не має істотного начення, крім випадків встановлених законом. Згідно ст. 230 ЦК України, якщо одна із сторін правочину навмисн івела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення, акий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину або якщо вона замовчує їх існування. Відповідно до ч.І ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати, грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ри наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Встановлений договором розмір процентів не може бути збільшений банком, іншою фінансовою установою в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку, іншої фінансової установи змінювати розмір процентів в односторонньому порядку є нікчемною. На час виникнення спірних правовідносин між сторонами діяла постанова правління НБУ від 11 жовтня 2008 року №319 «Про додаткові заходи щодо діяльності банків» відповідно до п. 2.2. якої внесення до кредитного договору змін щодо вартості кредиту, що не відповідає змінах: облікової ставки НБУ, кваліфікуватиметься як порушення вимог ст. 49 Закону України «Про банки і банківську діяльність» із неухильних; застосуванням заходів впливу. Відповідно до роз'яснення НБУ про застосування постанови №319. дія підпункту 2.2 стосується кредитних договорів як в національній валюті, так і в іноземній валюті і поширюється на правовідносини, що виникають після набуття чинності цією постановою, тобто з 13 жовтня 2008 року. Зміни облікової ставки, які відбулися до ухвалення постанови №319, з моменту набуття нею чинності не можуть розглядатися як підстава для зміни вартості кредиту за діючими кредитними договорами. Зазначене стосується також тих випадків, коли ініціювання банками внесення змін до діючих кредитних договорів відбулося до набуття постановою №139 чинності, але відповідні зміни за станом на 13 жовтня 2008 року з будь-яких причин не були оформлені в установленому законодавством порядку (шляхом укладання додаткової угоди або в іншій передбачений законодавством спосіб). Зміна процентної ставки за кредитом має бути адекватною тим подіям (у тому числі і зміні облікової ставки НБУ), які мали безпосередній вплив на вартість кредитних ресурсів банку. При цьому, банком не було надано будь-якого економічного обґрунтування необхідності підвищення процентної ставки за даним договором, та відповідність його підвищення подіям, які мали безпосередній вплив на вартість кредитних ресурсів банку. Відповідно до п. З ч. З ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів несправедливими є умови договору про встановлення жорстких обов'язків споживача, тоді як надання послуги обумовлене лише власним розсудом виконавця. За змістом ч. 5 ст. 18 вищевказаного закону якщо положення договору визнано несправедливим, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. За таких обставин та на підставі вищевикладеного вважаю, що умови про підвищення процентної ставки за кредитним договором до 20 жовтня 2008 року є несправедливими, оскільки порушують його права як споживача, а тому є недійсними та підлягають скасуванню та існують всі законні підстави для визнання недійсною додаткову угоду № 1 від 31 жовтня 2008 року внесення змін до договору невідновлювальної кредитної лінії № 284/24-49 від 20.12.2007 року.

Outcome: approved