overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-26 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення на її користь аліментів, посилаючись на те, що з відповідачем по справі вона перебувала у зареєстрованому шлюбі, вели спільне господарство. Мають спільну дитину - сина [PERSON], [INFO]. Спільне проживання та ведення господарства з відповідачем припинили. Шлюб було розірвано. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча працює і має таку можливість. Просила стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів її заробітку щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка у судовому засіданні на позові наполягала. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча про день і час розгляду справи був повідомлений завчасно належним чином. Суд визнав за можливе розглянути справу без участі сторін відповідно до ст.ст. 224-225 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню із слідуючих підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі до 05.07.2006 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с. 4). Від шлюбу мають неповнолітню дитину -сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 5). Відповідно до довідки Тягинської сільської ради Бериславського району Херсонської області № 555 від 18.06.2010 року, дитина знаходиться на утриманні матері, з якою вона проживає (а.с. 6). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Вирішуючи спосіб виконання відповідачем обов'язку утримувати дитину та визначаючи розмір аліментів, суд, у відповідності до ст. 182 СК України, враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, який працює і має постійний заробіток, відсутність у нього інших дітей, та інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи вищезазначені обставини, а також те, що відповідач аліменти іншим стягувачам не платить, суд вважає, згідно ст. 184 СК України, доцільним стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача щомісячно, починаючи з 29.06.2010 року і до досягнення дитиною повноліття. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу між нею та [PERSON], посилаючись на те, що з 16.08.2003 року знаходяться у зареєстрованому шлюбі. Подружнього життя не склалося, через подружню зраду чоловіка. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між сторонами припиненні з серпня 2008 року. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу не можливі. Спору про поділ майна, що є спільною власністю не має. Позивачка в судовому засіданні на позові наполягала, судові витрати просила покласти на відповідача. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча про день і час розгляду справи був повідомлений завчасно належним чином. Суд визнав за можливе розглянути справу зі згоди позивачки, без участі відповідача, в порядку заочного розгляду, відповідно до ст.ст. 224-225 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони вступили в шлюб 16 серпня 2003 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с. 5). Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину: доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с. 6). Дитина проживає з матір'ю. Спільного життя між сторонами не склалося, через подружню зраду. Сторони припинили шлюбні стосунки. Сім'я розпалась, шлюб існує формально. Тому в силу ст.ст. 110, 112 СК України шлюб підлягає розірванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-26 00:00:00

05.07.2010 року громадянка [PERSON] звернулась до суду з позовом до громадянина [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Заявлений позов обґрунтовує тим, що 07.05.2008 року уклала шлюб з відповідачем [PERSON]. Шлюб зареєстрований виконкомом Білозерської міської ради, м. Добропілля, Донецької області, актовий запис № 18. Від шлюбу сторони мають дітей: [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO]. Відповідач добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання дітей відмовляється, хоча може її надавати, оскільки працює на шахті „Новодонецька". На відкритому судовому засіданні позивачка просить стягнути з відповідача на її користь аліменти, на утримання дітей [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Відповідач на судовому засіданні був відсутній але повідомлений своєчасно та належним чином про це свідчить поштове повідомлення, причини неявки суду не відомі. Вислухав пояснення, вивчивши надані документи, суд вважає позов обґрунтованим, та таким, що підлягає задоволенню. Суд встановив, що сторони від сумісного шлюбу мають неповнолітніх дітей: : [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження. Батьком дітей записаний відповідач [PERSON]Л Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України передбачає, що кошти на утримання дитини ( аліменти ) присуджуються зокрема у частці від доходу батька /матері/ за рішенням суду. Визначаючи час, з якого присуджуються аліменти, суд виходить із положень ст. 191 СК Украши, якою визнається такий час від дня пред'явлення позову. Визначаючи розмір аліментів, що підлягають стягненню, суд враховує, що відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також той факт, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу, тому вважає за можливе стягнути щомісяця з відповідача на користь позивача аліменти на дітей: [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-26 00:00:00

Позивач ВАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» звернувся з позовом до суду до відповідача [PERSON] про стягнення суми боргу за кредитним договором. Представник позивача у судове засідання не з'явився, направив до суду листа в якому просить справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] позов визнала та пояснила, що грошове зобов'язання нею своєчасно не виконувалось через те, що у неї склалося тяжке матеріальне становищеу зв'язку з втратою роботи, через що не могла проводити платежі за користування кредитними коштами. Судом установлено: 12.06.2008 року між позивачем ВАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 121/2ф (а.с. 5-11), за яким відповідачеві були надані кошти в сумі 15000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 24 % річних з остаточним погашенням кредиту 11.06.2010 року. З 23.04.2010 року по даний час відповідачем щомісячні внески згідно договору кредитування не проводяться, а тому заборгованість станом на 23.04.2010 року становить 26160 грн. 33 коп. у тому числі: заборгованість по сплаті за користування кредитом - 14004 грн. 14 коп., заборгованість по відсотках - 5703 грн. 61 коп., заборгованість з комісії за обслуговування кредиту - 3000 грн., плата за пропуск платежів - 3452 грн. 58 коп. Викладене, крім позовних вимог позивача та пояснень відповідача підтверджується також: -показаннями свідків [PERSON] та [PERSON], які пояснили суду, що дійсно [PERSON] укладала кредитний договір з ВАТ «Всеукраїнський акціонерний банк», за яким їй було надано кошти у сумі 15000 грн. -копією кредитного договору від 12.06.2008 року № 121/2ф (а.с. 5-12); -копією заяви про отримання кредиту (а.с. 18-21); -іншими матеріалами справи. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно кредитного договору № 121/2 ф позичальник зобов'язувався проводити погашення кредиту та відсотків по ньому щомісячно, шляхом внесення готівки до каси банку, але відповідачем були порушені дані зобов'язання. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 548 ЦК України, виконання зобов'язання забезпечується, якщо це встановлено договором або законом, а згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. У відповідності до ст. 88 ЦГЖ України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення відповідача, свідків суд приходить до висновку, що вимоги позивача ВАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-26 00:00:00

Свалявський РЦЗ звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 25.05.2008 року [PERSON] згідно поданої заяви про те, що вона не зареєстрована як суб"єкт підприємницької діяльності, трудовою діяльністю не займається, пенсію не отримує, не має права на пенсію за віком, їй було надано статус безробітної та призначено допомогу по безробіттю. 21.05.2008 року Свалявським РЦЗ було направлено відповідачу за її заявою на навчання в Хустський технічний коледж за спеціальністю "Перукар", на яке були витрачені кошти Свалявського РЦЗ. 17.11.2008 року відповідачці припинено виплату допомоги по безробіттю у зв"язку з закінченням строку її виплат. 08.04.2010 нами отримано листа в якому зазначено, що [PERSON] перебувала на обліку Мукачівського РЦЗ з 06.11.2007 року по 03.04.2008 року. Таким чином відомості, які надала відповідачка є недостовірними, і на отримання допоги по безробіттю вона не мала права. В судове засідання представник позивача не з'явився, надавши до початку судового засідання заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, вимоги викладені в позовній заяві підтримує повністю. Відповідачка в судове засідання не зявилися, по невідомим суду причинам, хоча була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, суд розглядає справу на підставі наявних у справі матеріалів у відсутності відповідача. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який був належним чином повідомлений, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до повного задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні належними доказами встановлено, що за заявою [PERSON] від 20.05.2008 року (а.с.5) згідно персональної картки №070910107110600001 їй було надано статус безробітної з виплатою допомоги по безробіттю ( а.с. 16). За заявою відповідачки від 19.05.2008 року ( а.с. 6), її було направлено Свалявським РЦЗ на навчання до Хустського технічного коледжу ТСОУ, відповідно до корінця направлення на навчання №0712/21/05/0801 від 21.05.2008 року, згідно якого вона була зарахована 21.05.2008 року та відповідно до свідоцтва №188344 серії 12 СВ від15.10.2008р. закінчили навчання 15.10.2008 року (а.с.9,100). На навчання [PERSON] були затрачені кошти Свалявського РЦС в сумі 253,54 ( двісті п"ятдесят три гривні 54 коп.) (а.с.15). Підсумовуючи вищевикладене позов є обгрунтованим. За правилами ст. 88 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-26 00:00:00

29.04.2010 р. до суду звернувся позивач з даним позовом. Вимоги мотивував тим, що відповідачі є споживачами теплової енергії. Внаслідок порушення відповідачами визначених законом зобовязань за ними утворилася заборгованість з поточних платежів за період з квітня 2009 року по березень 2010 року на суму 1637,78 грн. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив суд стягнути з відповідачів в солідарному порядку указану заборгованість за теплопостачання. В судовому засіданні представник позивача підтримав зменшені позовні вимоги на суму 1272,87 грн., суду повідомив, що відповідачі добровільно відшкодували позивачеві судові витрати по справі. Відповідачі в судове засідання не прибули, про причини неявки не повідомили, хоча, будучи належним чином сповіщеними про розгляд справи судом, про що в справі маються докази, вимоги суду проігнорували. За наведених обставин, зважаючи на клопотання представника позивача, яке задоволене, суд дійшов висновку про розгляд справи за правилами глави 8 ЦПК України у відсутність відповідачів на підставі наявних в справі доказів. Суд проаналізував матеріали справи, дослідив письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки для цього маються передбачені ст.ст. 64, 66, 68 Житлового Кодексу України підстави. Суд визнав достатніми в справі докази про права, обовязки та правовідносини сторін, вимоги позивача по даній справі - такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі на суму 1272,87 грн. шляхом стягнення боргу в солідарному порядку, оскільки вимоги ґрунтуються на законі і підтверджуються дослідженими судом доказами: розрахунком заборгованості, рішеннями про затвердження тарифів на теплопостачання, довідкою про склад сім»ї відповідачів. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-26 00:00:00

21.06.2010 року позивачка звернулася до суду з даним позовом. Свої вимоги мотивувала тим, що від шлюбу з відповідачем має доньку [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що відповідач не надає утримання дитині, хоча працює, позивачка просила суд стягнути на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1\\4 частини від усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивачка вимоги підтримала. Відповідач в судовому засіданні пояснив, що працює водієм в Охтирському УТТ, де постійно отримує заробітну плату близько 1300,00 грн., з якої згоден сплачувати аліменти на утримання спільної з позивачкою доньки. Суд, вивчивши надані сторонами докази та інші матеріали справи, вислухавши їх пояснення, дійшов висновку про виникнення між сторонами спору з обумовленого ст. 180 СК України обовязку батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні встановлено, що сторони є батьками дитини [PERSON], 01.06.2005 року. Сторони не заперечували, що проживають нарізно, дитина проживає з позивачкою і перебуває на її утриманні. Виходячи з вимог ст.ст. 57-60 ЦПК України позивачка довела свої вимоги на стягнення аліментів на утримання спільної з відповідачем неповнолітньої дитини, оскільки відповідач не надав доказів, які б спростовували висновок суду, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Питання про судові витрати по справі підлягає вирішенню відповідно до вимог ст.. 79, 81, 88 ЦПК України На підставі ст. 367 ЦПК України суд визнає за обовязок допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежів за один місяць з часу звернення позивачки до суду з даним позовом. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-26 00:00:00

13.05..2010 р. до суду звернувся позивач з даним позовом. Вимоги мотивував тим, що відповідач є споживачем теплової енергії. Внаслідок порушення відповідачем визначених законом зобовязань за ними утворилася заборгованість з поточних платежів за період з жовтня 2009 року по квітень 2010 року на суму 1899,25 грн. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив суд стягнути з відповідача в солідарному порядку указану заборгованість за теплопостачання. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги повністю. Відповідач в судове засідання не прибув, про причини неявки не повідомив, хоча, будучи належним чином сповіщеними про розгляд справи судом, про що в справі маються докази, вимоги суду проігнорував. За наведених обставин, зважаючи на клопотання представника позивача, яке задоволене, суд дійшов висновку про розгляд справи за правилами глави 8 ЦПК України у відсутність відповідача на підставі наявних в справі доказів. Суд проаналізував матеріали справи, дослідив письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки для цього маються передбачені ст.ст. 64, 66, 68 Житлового Кодексу України підстави. Суд визнав достатніми в справі докази про права, обовязки та правовідносини сторін, вимоги позивача по даній справі - такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі на суму 1899,25 грн. шляхом стягнення боргу, оскільки вимоги ґрунтуються на законі і підтверджуються дослідженими судом доказами: розрахунком заборгованості, рішеннями про затвердження тарифів на теплопостачання, довідкою про склад сім»ї відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] посилаючись на те, що 19.10.2007 р. він зареєстрував шлюб з відповідачкою. У шлюбі сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Подружжя припинило шлюбно-сімейні стосунки місяць потому, оскільки в сім»ї виникали сварки. У судовому засіданні позивач та його представник підтримали заявлені позовні вимоги. Відповідач позов визнала. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 19 жовтня 2007 року сторони зареєстрували шлюб, про що у книзі реєстрації актів про одруження ВРАЦС по м.Харкову № 1 Харківського міського управління юстиції вчинено актовий запис № 2707. У шлюбі сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки у травні 2010 року, оскільки мали різні характери, втратили почуття любові один до одного, оскільки в сім»ї виникали сварки. Враховуючи наведене суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] заявлені обґрунтовано, знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, оскільки сімя існує формально і не може бути відновлена. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Дитину [PERSON], [INFO] слід залишити на виховання матері [PERSON] На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-26 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути аліменти на свою користь на утримання сина [PERSON], [INFO] аліменти в розмірі 500 гривень, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня подання заяви і до досягнення дитиною повноліття, мотивуючи тим, що він в змозі і зобов'язаний надавати допомогу. В судове засідання позивачка не зявилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, зменшила позовні вимоги та просить стягнути з відповідача аліменти в сумі 150 гривень. Відповідач в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, згоден сплачувати аліменти в сумі 150 гривень. Дослідивши зібрані по справі докази, суд находить позов, який підлягає задоволенню. Встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження відповідач є батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO] і на підставі ст.180 Сімейного Кодексу України зобов'язаний надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини та аліменти на утримання відповідачки до досягнення дитиною трирічного віку, аліменти на утримання яких суд стягує.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-26 00:00:00

Позивач ПАТ „Полтавський турбомеханічний завод 26 квітня 2010 року звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням в гуртожитку по вул. Рєпіна, 14 в місті Полтаві, який належить ПАТ „ПТМЗ. Позивач посилався на те, що відповідач зареєстрований, але протягом останніх 24 місяців в гуртожитку не проживає без поважних причин. Просив суд визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням в гуртожитку за даною адресою. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Вважає, що відповідач без поважних причин відсутній в жилому приміщенні, втратив право на користування житлом. Відповідач в судове засідання за викликом суду не зявився, будучи повідомлений про час та місце розгляду справи, клопотань до суду не подавав. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Суд, враховуючи згоду представника позивача, вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що гуртожиток по вулиці Рєпіна,14 в місті Полтаві знаходиться на балансі ПАТ „ПТМЗ. Відповідач [PERSON] знаходиться в гуртожитку на реєстраційному обліку, але не проживає протягом 24 місяців, тобто, понад встановлені стоки. Відповідно до ст.ст. 71, 72 ЖК України наймач або член його сімї може бути визнаний таким, що втратив право користування жилим приміщенням, зокрема, за умови, що не проживає в ньому без поважних причин понад шість місяців. Умовою визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням є відсутність особи без поважних на те причин. Дослідженими по справі доказами поважність причин відсутності відповідачів за даною адресою не знайшла підтверджень, тому суд вважає за необхідне визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: м. Полтава, вул. Рєпіна,14. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача також підлягає до стягнення на користь позивача сплачені витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 37 грн. 50 коп. та сплачене державне мито в сумі 8 грн.50 коп.

Outcome: approved