Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свій позов обґрунтовує тим, що 21.03.2007 року між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір № 7167-30-07-2, відповідно якого позивач надав відповідачу кредит на споживчі цілі у розмірі 30 000 грн., а відповідач зобовязалась відповідно строків встановлених графіком погашення сплачувати кредит та відсотки за користування кредитом з остаточним його погашенням не пізніше 21.03.2010 року. Проте в порушення вказаного договору відповідач свої зобовязання в частині повернення кредиту та сплати процентів не виконала, що зумовило виникнення заборгованості, розмір якої станом на 13.01.2010 року склав 54 552 грн. 98 коп. У звязку з цим, представник позивача звернувся до суду та просить стягнути з відповідача вказану заборгованість за кредитним договором, судовий збір та витрати на інформаційно- технічне забезпечення розгляду справи в суді. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити, не заперечувала стосовно винесення судом заочного рішення. Відповідач в судові засідання не зявлялась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, причини неявок невідомі. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, повно і всебічно зясувавши обставини в справі, обєктивно дослідивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, знаходить позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. В ході розгляду справи судом встановлено, що 21.03.2007 року між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір № 7167-30-07-2, відповідно якого позивач надав відповідачу споживчий кредит в сумі 30 000 грн. 00 коп. з кінцевим строком погашення 21.03.2010року, а відповідач зобовязалась повернути кредит в повному обсязі в терміни та в розмірах, встановлених договором, сплачувати відсотки за користування кредитом згідно Графіку погашення. Згідно п. 1.4. вказаного кредитного договору за використання кредитних коштів у межах встановленого строку кредитування встановлена процентна ставка в розмірі 26 % річних. Відповідно п.п.3.3., 3.4. вищевказаного кредитного договору у випадку порушення строків повернення кредиту, вказаних цим договором, кредитодавець має право вимагати від позичальника сплати штрафу в розмірі 25% від суми простроченого кредиту за кожен випадок прострочення, у випадку порушення строків погашення відсотків за користування кредитом кредитодавець має право вимагати від позичальника сплати штрафу в розмірі 25% від суми прострочених відсотків за кожен випадок прострочення. Як вбачається з матеріалів справи 14 квітня 2008 року відповідно заяви на видачу готівки позивачем видано відповідачу кредитні кошти в сумі 30 000 грн. 00 коп., що підтверджується випискою з особового рахунку, яка знаходиться в матеріалах справи. Пункт 3.1 вищезазначеного кредитного договору передбачає право позивача вимагати дострокового повернення від відповідача всієї наданої йому суми кредиту у випадках в тому числі істотного порушення умов цього договору, утворення простроченої заборгованості за кредитом та/або відсотками щонайменше на один календарний місяць. В ході розгляду справи судом встановлено, що внаслідок неналежного виконання відповідачем взятих на себе зобовязань за вищевказаним кредитним договором, а саме відповідачем з моменту укладення договору сплачено відсотки 10.12.2007 року в сумі 2 115 грн. 25 коп., крім вказаної суми відповідач протягом всього терміну дії кредитного договору взагалі не вносила грошові кошти в рахунок погашення суми кредиту та відсотків, тому станом на 13.01.2010року утворилась заборгованість відповідача перед позивачем в сумі 54 552 грн. 98 коп. з яких: 30 000 грн. 00 коп. - основна заборгованість, 20 179 грн. 81 коп. - нараховані відсотки, 2 499 грн. 00 коп. - штраф за прострочення погашення кредиту по графіку, 1 874 грн. 17 коп. - штраф за прострочення сплати відсотків. Відповідно до ч.І ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами ( з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики що залишилась та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. Також ч.І.ст 530 ЦК України зазначає, що якщо в зобовязанні встановлений строк ( термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк( термін). Згідно ст.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Стаття 610 ЦК України порушенням зобовязання визначає його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання ( неналежне виконання). Таким чином, враховуючи неналежне виконання відповідачем своїх зобовязань за кредитним договором № 7167-30-07-2 від 21 березня 2007 року, суд вважає, що позов Акціонерного банку «Київська Русь» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором є обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Згідно ст. 88 ч.І ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею судові витрати.

Outcome: approved