overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-07 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вимогою про стягнення з відповідача на її користь аліментів у розмірі 1/4 частини заробітку на утримання неповнолітньої дитини, [PERSON]. Позивачка в попереднє судове засідання не з»явилась, але до його початку надала заяву, в якій підтримала позовні вимоги у повному обсязі, просила розглянути справу за її відсутністю. Відповідач в попереднє судове засідання не з»явився, але до його початку також надав заяву,в якій позовні вимоги визнає у повному обсязі, просить розглянути справу за його відсутності. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, від якого мають дитину, [PERSON], [INFO]. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина, дитина знаходиться на утриманні позивачки. Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Свій обов»язок по утриманню неповнолітньої дитини відповідач не виконує, тому вимога позивачки про стягнення аліментів підлягає задоволенню. З матеріалів справи не вбачається, що відповідач має складне матеріальне становище, незадовільний стан здоров»я та інші стягнення за виконавчими листами, що суд враховує при визначенні розміру аліментів. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-07 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому просить стягнути з відповідача аліменти на своє утримання в розмірі ? частини заробітку до досягнення дитиною трирічного віку, посилаючись на те, що перебуває у відпустці по догляду за дитиною, а відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на її утримання. Позивачка в судове засідання не з»явилася, але до його початку надала заяву, в якій позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить розглянути справу за її відсутності. Відповідач в попереднє судове засідання не з»явився, але до його початку надав заяву, в якій не заперечує проти стягнення з нього аліментів в розмірі ? частини заробітку щомісячно, просить розглянути справу за його відсутності. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною 3 років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку ( доходу ) другого з подружжя і ( або ) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26 червня 2009 року ( а.с. 5 ). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину, [PERSON], [INFO]. Дитина знаходиться повністю на утриманні позивачки, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років. [PERSON] не виконує свій обов'язок по утриманню дружини, а значить вимога позивачки про стягнення аліментів на її утримання підлягає задоволенню. Таким чином, визнання відповідачем пред"явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд покладає на відповідача витрати, повязані зі сплатою судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-07 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений з [PERSON] 02 квітня 2004 року, посилаючись на формальний характер сімейних відносин. В попередньому судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та наполягала на розірванні шлюбу. Відповідач позов визнав і не заперечував проти його задоволення. Виходячи з викладеного, суд вважає можливим постановити рішення при проведенні попереднього судового засідання, оскільки відповідач визнав позов. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судовим розглядом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 02 квітня 2004 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину, Данила, [INFO]. Із пояснень сторін вбачається, що подружжя не створило міцної і дружної сім'ї, оскільки між ними склалися неприязні відносини, які привели до втрати почуттів поваги, розуміння і любові, в результаті чого шлюбно - сімейні відносини були припинені. Сторони мешкають окремо один від одного. Оцінюючи викладене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, бо суперечить інтересам сторін. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне покласти на відповідача витрати, пов'язані з реєстрацією розірвання шлюбу в органах РАЦС. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-07 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вимогою про стягнення з відповідача на її користь аліментів у розмірі 1/4 частини заробітку на утримання неповнолітньої дитини, [PERSON]. Позивачка в попереднє судове засідання не з»явилась, але до його початку надала заяву, в якій підтримала позовні вимоги у повному обсязі, просила розглянути справу за її відсутністю. Відповідач в попереднє судове засідання не з»явився, але до його початку також надав заяву,в якій позовні вимоги визнає у повному обсязі, просить розглянути справу за його відсутності. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, від якого мають дитину, [PERSON], [INFO]. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання доньки, дитина знаходиться на утриманні позивачки. Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Свій обов»язок по утриманню неповнолітньої дитини відповідач не виконує, тому вимога позивачки про стягнення аліментів підлягає задоволенню. З матеріалів справи не вбачається, що відповідач має скрутне матеріальне становище, незадовільний стан здоров»я та інші стягнення за виконавчими листами, що суд враховує при визначенні розміру аліментів. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-07 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду , повязаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. З урахуванням викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-07 00:00:00

Заявник звернувся до Великомихайлівського районного суду із позовом про встановлення факту родинних відносин. Мотивуючи заявлені вимоги тим, що 01 серпня 2005 року у смт. Цебрикове Великомихайлівського району Одеської області померла тітка заявника [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина. Заявник являється племінником померлої [PERSON]. Також заявник є спадкоємцем за законом. Встановлення факту родинних відносин заявнику необхідно для прийняття спадщини. Заявник звернувся до Великомихайлівської державної нотаріальної контори для оформлення права на спадщину, але йому було відмовлено у звязку з відсутністю документів, що підтверджують родинні відносини померлої [PERSON] та заявником, спадкоємцем за законом. Просить суд встановити факт родинних відносин. В судовому засіданні заявник [PERSON] заявлені вимоги підтримав повністю та просив заяву задовольнити. Вислухавши заявника, свідків, вивчивши і проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню. [PERSON] померла 01 серпня 2005 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЖД №019344, виданим 01.08.2005 року виконкомом Цебриківської селищної ради Великомихайлівського району Одеської області. Згідно свідоцтва про народження, серії ІІ-АВ №460852, виданим Цебриківським райбюро ЗАГС Одеської області, [PERSON] (до шлюбу прізвище Попович) [PERSON] являється матірю [PERSON]. Згідно довідки Цебриківської селищної ради №1205 від 08.07.2010 року, [PERSON] дійсно була рідною сестрою [PERSON]. У відповідності з п. 5 ч.2 ст. 234, п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суди розглядають справи про встановлення фактів родинних відносин між фізичними особами при неможливості відновлення втрачених документів. У судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], кожний окремо, пояснили суду, що заявник є племінником [PERSON], померлої 01 серпня 2005 року. У суду немає підстав ставити під сумнів показання свідків і таких доказів суду не надано.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-07 00:00:00

Заявниця [PERSON] , посилаючись на те, що вона з 17 травня 1985 року по 06 листопада 2009 року проживала у незареєстрованому шлюбі з [PERSON] в с. Мала Рача Радомишльського району Житомирської області , а в даний час виникла необхідність оформити спадщину після його смерті . просить встановити факт проживання однією сім»єю. В судовому засіданні заявниця підтримала свої вимоги, просить встановити спірний факт. Представник заінтересованої особи в засідання не з»явився. надіслав заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, проти вимог заявниці не заперечує. Вислухавши пояснення , перевіривши матеріали справи, оцінивши всі докази та обставини по справі, суд задовольняє вимоги, виходячи з таких підстав. Як встановлено судом заявниця народилася 20 травня 1941 року в селі Велика Рача Радомишльського району Житомирської області. 3 17 травня 1985 року стала проживати однією сімєю з [PERSON], не реєструючи шлюб в органах РАГС, проживали в одному будинку, вели спільне господарство, мали спільний сімейний бюджет. 06 листопада 2009 року в с. Мала Рача Радомишльського району Житомирської області у віці 74 років [PERSON] помер, про що виконкомом Великорацької сільської ради Радомишльського району Житомирської області зроблено запис за № 39 в Книзі реєстрації смертей. Після його смерті залишилось спадкове майно , до складу якого входить земельна ділянка площею 4.6694 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Великорацької сільської ради Радомишльського району Житомирської області. У відповідності до вимог ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб. З довідки сільської ради, показів свідків [PERSON] та [PERSON] видно, що заявниця проживала однією сімєю з 1985 року до дня смерті 06 листопада 2009 року з [PERSON] . А тому суд задовольняє вимоги. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-07 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача з вимогою про визнання права власності на спадкове майно померлої матері [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог позивачка вказує, що 02 січня 2008 року померла її мати [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть виданого відповідачем. Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина, яка складається з грошових вкладів та житлового будинку. У встановленому порядку позивачка прийняла спадщину подавши заяву про її прийняття до нотаріальної контори як спадкоємець першої черги. Інших осіб які б прийняли спадщину немає. Проте, позивачка не може оформити спадщину в нотаріальній конторі, оскільки на частину спадкового майна згідно довідки сільської ради відсутні правовстановлюючі документи, а саме житловий будинок по вул. Шевченка, 29 в с. Бужанка. За таких обставин позивачка звернулася до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивачка свій позов підтримала з підстав викладених у позовній заяві, а представник відповідача не заперечує проти позову, оскільки позивачка за законом має право на спадщину своєї матері, яку прийняла. Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Відповідно до свідоцтва про смерть від 05.01.2008 року, [PERSON] померла 02 січня 2008 року у віці 81 рік. З свідоцтва про народження позивачки вбачається, що позивачка є рідною донькою померлої [PERSON] Позивачка прийняла спадщину померлої матері, що стверджується витягом з спадкового реєстру від 10.06.2008 року. Згідно довідки сільської ради від 29.06.2010 №651 за померлою [PERSON] рахується житловий будинок в с. Бужанка вул. Шевченка 29 Лисянського району Черкаської області, на який відсутні правовстановлюючі документи. За таких обставин, позивачка є єдиним спадкоємцем майна померлої матері за законом на все спадкове майно, яка прийняла спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину, що передбачено ст. 1296 ЦК України. Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 вказаного кодексу, він не заявив про відмову від неї. Виходячи із змісту ст. 1218 ЦК України прийняття спадщини частинами не можливе, а тому позивачка обґрунтовано звернувся до суду з позовом про визнання за нею права власності на все спадкове майно, оскільки оформити його в нотаріальній конторі неможливо. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-07 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 31.03.2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Ірпінського міського управління юстиції Київської області, актовий запис № 76, мотивуючи тим, що з березня 2010 року вони не проживають разом та спільне господарство не ведуть з тих підстав, що у них різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, вони мають несумісні характери і втратили почуття любові та поваги один до одного. Вважає примирення неможливим. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та наполягала на їх задоволенні, просила справу розглянути в її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був сповіщений належним чином, про причину неявки суд не повідомив, заперечень на позов не надав, тому суд відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі з 31.03.2006 року, від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Сторони з березня 2010 року не проживають разом та спільне господарство не ведуть з тих підстав, що у них різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, вони мають несумісні характери і втратили почуття любові та поваги один до одного. Спору щодо розподілу спільного майна немає. Син [PERSON] залишається проживати з матірю. Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Оскільки сторони однією сімєю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивачки, суд вважає за можливе шлюб розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-07 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення на її користь аліментів на утримання дитини посилаючись на те, що з відповідачем по справі вона перебувала у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітнього дитину - сина [PERSON], [INFO]. Відповідач дітей від інших шлюбів не має. Аліменти в добровільному порядку не сплачує, участі у вихованні дитини не приймає, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча працює і має таку можливість. Просила стягнути аліменти в розмірі 1/4 але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Позивачка в судовому засіданні наполягала на задоволенні позовних вимог, посилаючись на викладене у позові. Відповідач у судовому засіданні позов визнав у повному обсязі. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню із слідуючих підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14.10.2006 року, згідно свідоцтва про шлюб (а.с. 3), від якого мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (ах. 4). Відповідно до довідки Бериславської ЖЕК-1, дитина знаходиться на утриманні матері, з якою вона проживає (а.с. 5). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Вирішуючи спосіб виконання відповідачем обов'язку утримувати дитину та визначаючи розмір аліментів, суд, у відповідності до ст. 182 СК України, враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, відсутність у нього інших дітей, та інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи вищезазначені обставини, аліменти іншим стягувачам не платить, суд вважає, згідно ст. 184 СК України, доцільним стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача щомісячно, починаючи з 29.06.2010 року і до досягнення дитиною повноліття. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-07 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її утримання, посилаючись на те, що з відповідачем по справі вона перебувала у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітнього дитину - сина [PERSON], [INFO]. В даний час позивачка знаходиться у відпустці з догляду за дитиною до досягнення трьох років, тому ніде не працює. Єдиний дохід позивачки - це матеріальна допомога на дитину в розмірі 130 грн. Інших джерел доходів вона не має. Відповідачс категорично відмовляється надавати кошти особисто для позивачки, а вона в зв'язку з захворюванням на гіпотеріоз потребує матеріальної допомоги, тому просила стягнути аліменти в розмірі 1/6 частки усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, починаючи від дня подання заяви до суду і до досягнення дитиною 3 років. Позивачка в судовому засіданні наполягала на задоволенні позовних вимог, посилаючись на викладене у позові. Відповідач у судовому засіданні позов визнав у повному обсязі. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню із слідуючих підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14.10.2006 року, згідно свідоцтва про шлюб (а.с. 3), від якого мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.4). Відповідно до довідки Бериславської ЖЕК-1, дитина знаходиться на утриманні матері, з якою вона проживає (а.с. 5). Відповідно до довідки про доходи [PERSON] на даний час знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років (а.с. 6). Згідно довідки Бериславської ЦРЛ позивачка хворіє на гіпотеріоз, через що повинна приймати громанальні препарати (а.с. 8). Відповідно до ч. 6 ст. 84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років та право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Враховуючи вищезазначені обставини, відповідач аліменти іншим стягувачам не платить, позивачка утримує дитину і потребує постійного лікування, суд вважає, доцільним стягнути аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку відповідача щомісячно, починаючи з 29.06.2010 року і до досягнення дитиною трьох років. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа: Комінтернівський відділ по справах громадянства , імміграції та реєстрації фізичних осіб УМВС України в Харківські області про розірвання усного договору найму житла та зняття з реєстрації без надання іншого житла.. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що спірна квартира належить на праві власності позивачці , в даній квартирі зареєстровані позивачка , донька позивачки [PERSON] , зять [PERSON] та онук [PERSON] . На час мешкання в квартирі між ними було укладений в усній формі договір найму житла, на умовах оплати квартплати та комунальних послуг. 02.10.2009 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Фактично відповідач не мешкає в спірній квартирі з 2008 року та місце мешкання його не відоме. . В судове засідання позивач не з,явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримали, просила їх задовільнити. Відповідач про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, через засоби масової інформації. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Представник третьої особи - Відділу у справах громадянства, міграції та реєстрації фізичних осіб Комінтернівського РВУ МВС України в Харківській області в судове засідання не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Суд , дослідивши матеріали справи , вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом втановлено, що спірна квартира належить позивачці відповідно до договору купівлі продажу квартири, що зареєстровано в КП «БТІ» № 20441030. В квартирі [ADDRESS] на цей час зареєстровані донька [PERSON], онук [PERSON] та відповідач [PERSON]. Відповідно до рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 02 жовтня 2009 року , шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Також в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] в [ADDRESS] не проживає більш ніж шість місяців, його місце знаходження невідомо, речей в квартирі немає , комунальні платежі не здійснює. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю, оскільки із матеріалів справи вбачається, що відповідач не проживає в [INFO] більш ніж шість місяців без поважних причин.

Outcome: approved