Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-15 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищезазначеним позовом, в якому в обгрунтування своїх вимог зазначила, що згідно свідоцтва на спадщину за законом виданого Сьомою Державною нотаріальною конторою від 21.06.2000 р. її батькові [PERSON] належали домоволодіння №69 по вул. Інтернаціональна м. Кривого Рогу та земельна ділянка площею 0, 0880 га, розташована за вказаною адресою. 22 червня 2008 року [PERSON] помер, за життя ним було складено заповіт на її користь позивачки, який 23 грудня 2004 р. був посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим № 4872. 28 квітня 2009 року вона звернулася до Третьої Криворізької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті її батька. Але постановою Державного нотаріуса Третьої Криворізької державної нотаріальної контори [PERSON] від 28.04.2009 р. їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на земельну ділянку, оскільки були відсутні державний акт на земельну ділянку , її батько [PERSON] не встиг оформити у Державного комітету земельних ресурсів державний акт на земельну ділянку площею 0, 0880 га розташовану в м. Кривий Ріг по вул. Інтернаціональна буд.69. В звязку з цим вона вимушена звернутися до суду з даним позовом, в якому просить встановити факт належності [PERSON] в порядку спадкування за законом на праві власності після померлого [PERSON] земельної ділянки площею 0, 0880 розташованої в м. Кривий Ріг по вул. Інтернаціональна буд.69, визнати [PERSON] спадкоємцем земельної ділянки площею 0, 0880 га розташованої в м. Кривий Ріг по вул. Інтернаціональна буд.69, яка належала померлому 22 червня 2008 р. [PERSON] на праві власності в порядку спадкування за заповітом та визнати за позивачкою право власності на земельну ділянку площею 0, 0880 га розташовану в м. Кривий Ріг вул. Інтернаціональна буд.69 в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] В судовому засіданні позивачка підтримала позов в повному обсязі та наполягала на його задоволенні з підстав зазначених в позовній заяві. Відповідач до залу суду не зявився, надав суду заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності, винести рішення згідно норм чинного законодавства. Вислухавши позивачку, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що згідно свідоцтва на спадщину за законом від 21.06.2000 р. за № 1-823, виданого Сьомою Державною нотаріальною конторою [PERSON] належать домоволодіння №69 по вул. Інтернаціональній в м. Кривому Розі та земельна ділянка площею 0, 0880 га, розташована у м. Кривому Розі по вул.. Інтернаціональній, буд. 69. 22 червня 2008 року [PERSON] помер, про що свідчить відповідна копія свідоцтва про смерть. При цьому [PERSON] за життя не встиг оформити у Державному комітеті земельних ресурсів державний акт на вказану земельну ділянку площею 0, 0880 га, що належить йому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, яка відкрилася після смерті батька [PERSON] - [PERSON], померлого 13 листопада 1999 р. З метою переоформлення спадщини, після смерті [PERSON], померлого 21.06.2008 року, позивачка звернулася до Третьої Криворізької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом, складеного [PERSON] на її користь, від 23 грудня 2004 р., посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу [PERSON] та внесеного в реєстр за № 4872. В звязку з цим державним нотаріусом Третьої Криворізької державної нотаріальної контори [PERSON] була заведена спадкова справа №889\\2008. 28.04.2009 року позивачці було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спадкове майно померлого [PERSON], що складається з домоволодіння №69, розташованого по вул. Інтернаціональній в м. Кривому Розі. У видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, що складається з земельної ділянки, розташованої у м. Кривому Розі по вул. Інтернаціональній, буд. 69 було відмовлено, у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на землю у [PERSON], про що нотаріусом видана постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Задовольняючи позовні вимоги [PERSON] в повному обсязі, суд виходив з наступного. Відповідно до ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту що мають юридичне значення, а тому заявлені вимоги щодо встановлення факту належності земельної ділянки площею 0, 0880, розташованої в м. Кривому Розі по вул. Інтернаціональна буд.69, [PERSON] на праві власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого 22.04.2008р., є цілком правомірними і не суперечить діючому законодавству України. Факт належності земельної ділянки площею 0, 0880, розташованої в м. Кривому Розі по вул. Інтернаціональна буд.69, [PERSON] на праві власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого 22.04.2008р. підтверджується дослідженими у судовому засіданні копіями свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Сьомої Криворізької державної нотаріальної контори 07.07.2000р., зареєстрованого в реєстрі за №1-903, на спадкове майно, що складається з земельної ділянки, розташованої у м. Кривому Розі по вул. Інтернаціональній, буд. 69, там землевпорядної справи на земельну ділянку, розташовану у м. Кривому Розі по вул. Інтернаціональній, буд. 69 Встановлення даного факту є необхідним для прийняття позивачкою спадщини відповідно до заповіту. Відповідно до ст. 316 ІДК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності_набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно ч.І ст. 381 Цивільного Кодексу України земельна ділянка разом з розташованими на ній житловим будинком, господарсько-побутовими будівлями, наземними і підземними комунікаціями, багаторічними насадженнями визнається садибою. Відповідно до ч.2 ст. 381 Цивільного кодексу України у разі відчуження житлового будинку вважається, що відчужується вся садиба, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 386 ЦК України Держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Згідно ст. 392 ЦК України Власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності на теперішній час як вибачається з матеріалів справи право власності на земельну ділянку площею 0, 0880 та, розташовану в м. Кривий Ріг вул. Інтернаціональна буд.69 не визнається за померлим [PERSON] та спадкоємцем за заповітом [PERSON]. Відповідно до ст. 1225 ЦК України Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Крім того, частиною 1 ст. 120 ЗК України встановлено, що до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Згідно ч. 2 ст. 120 ЗК України, якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначено, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка необхідна для їх обслуговування. Статтею 392 Цивільного кодексу України встановлено, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до пункту а ч. З ст. 152 Земельного кодексу України, п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004р. №7 Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ, п. 2, 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995р. №20 Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання права на землю. Суд вважає позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: З огляду на наведене, суд вважає, до позивачки, як до набувача - спадкоємця разом з переходом права власності на вищезазначене домоволодіння також повинно перейти право власності на спірну земельну ділянку, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved