Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить (з рахуванням уточнень) визнати недійсним заповіт [PERSON] >менівни, що померла 22.12.2008, на користь [PERSON], складений іержавним нотаріусом Першої чернігівської державної нотаріальної контори 6.10.2008; визнати за ним право власності на квартиру № 33 в будинку № 15 о вул.Ак.Павлова у [PERSON]; визнати за ним право власності на земельну ілянку № 102 площею 398 кв.м. в садівничому товаристві „Ромашка" в .[PERSON]. В обґрунтування позову [PERSON] посилається на те, що имаренко О.С. на час вчинення заповіту внаслідок стану здоров'я не Ьзуміла значення своїх дій та не могла ними керувати. Тому він має бути іиним спадкоємцем відповідно до заповітів від 13.05.1996 та від 08.08.2000. [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить (з жуванням доповнень) визнати недійсними заповіти [PERSON] від (.05.1996 та від 08.08.2000; визнати за ним право власності на 1/2 частину іартири № 33 в будинку № 15 по вул.Ак.Павлова у м.Чернігові та земельної лянки № 102 площею 398 кв.м. в садівничому товаристві „Ромашка" в [PERSON]. В обґрунтування позову [PERSON] посилається на те, що [маренко О.С. на час вчинення заповітів від 13.05.1996 та від 08.08.2000 аслідок стану здоров'я також не розуміла значення своїх дій та не могла ми керувати. Тому спадкування має відбутися за законом. Право на спадщину в рівних частинах мають [PERSON] та [PERSON], як діти спадкодавця. [PERSON] у судовому засіданні свій позов підтримав, позов [PERSON] не визнав. [PERSON] у судовому засіданні свій позов підтримав, позов [PERSON] не визнав. Перша чернігівська державна нотаріальна контора представника у судове засідання не направила. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши докази, суд приходить до наступних висновків. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] померла 22.12.20 08, що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Згідно копій свідоцтв про народження та копії спадкової справи [PERSON] та [PERSON] є дітьми [PERSON] та єдиними спадкоємцями першої черги. Заяви про прийняття спадщини подані в межах встановленого законом шестимісячного строку. За життя [PERSON] складено три заповіти: від 13.05.1996, яким вона заповіла належну їй квартиру в м.Чернігові по вул.Ак.Павлова, 15/33 [PERSON]; від 08.08.2000, яким вона заповіла все своє майно синові [PERSON]; та від 06.10.2008, яким заповіла квартиру та все інше майно синам [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах. На час смерті [PERSON] на праві приватної власності належали квартира [ADDRESS] та земельна ділянка площею 398 кв.м. в садівничому товаристві „Ромашка", що підтверджується копіями витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно від 06.07.2009 та державного акту на право приватної власності на землю від 03.03.1998. З медичних карток [PERSON], медичної справи інваліда, копії акту про нещасний випадок на виробництві вбачається, що у 1959 році [PERSON] отримала травму голови, внаслідок якої їй була встановлена група інвалідності. З 1961 року [PERSON] зверталася за психіатричною допомогою. Відповідно до трудової книжки, з 1959 по 1971 роки [PERSON] перебувала на пенсії, з 1971 по 1992 роки працювала на роботах, що не потребують високої кваліфікації (робоча, прибиральниця, гардеробниця, сторож). З показань свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] вбачається, що в період укладення всіх трьох заповітів [PERSON] виявляла ознаки неадекватної поведінки: звинувачувала сусідів у діях, яких насправді не було, була дратівлива, мала погану пам'ять. 12.12.2008 [PERSON] звернувся до Деснянського районного суду м.Чернігова з заявою про визнання [PERSON] недієздатною (справа № 2-о-39/09). Провадження у справі закрито ухвалою від 26.02.2009 у зв'язку зі смертю [PERSON] Згідно акту № 140/215 посмертної судово-психіатричної експертизи від 27.04.2010 у [PERSON] на період 13.05.1996, 08.08.2000 та 06.10.2008 мав місце розлад психічної діяльності у вигляді органічного розладу особистості і поведінки внаслідок дисфункції головного мозку складного генезу, який позбавляв її здатності усвідомлювати значення своїх дій та ними керувати. Таким чином, є всі підстави для висновку, що на час вчинення заповітів [PERSON] не розуміла значення своїх дій та не могла ними керувати. Присутні у матеріалах справи договори про надання комунальних послуг, договору на передачу у довірче утримання (на зберігання) активів, копій ощадних книжок суд не вважає доказами того, що під час вчинення заповітів [PERSON] розуміла значення своїх дій та могла ними керувати. Укладення зазначених вище цивільно-правових угод не потребує додаткової перевірки психічного стану особи, яка їх укладає, і на практиці зводиться до формального підписання. Згідно ч.І ст.225 ЦК України правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені. Отже, заповіти [PERSON] від 13.05.1996, 08.08.2000 та 06.10.2008 мають бути визнані недійсними як такі, що вчинені особою у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та не могла ними керувати. Спадкування належного [PERSON] майна має бути здійснено за законом, згідно ст.ст. 1257, 1258, 1261, 1267, 1268, 1269 ЦК України. Право на спадкування в рівних частинах мають спадкоємці першої черги [PERSON] та [PERSON]

Outcome: partial