Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до Рівненського міського суду з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства „Західінкомбанк" в особі Рівненської філії про повернення депозитного вкладу в сумі 10000 гривень. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та просить стягнути з відповідача на його користь неповернутий вклад в сумі 10000 гривень та судові витрати по справі. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, хоча про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином. Про причини нез'явлення в суд не повідомив, заперечення проти позову не подав. За згодою позивача суд розглядає справу при заочному розгляді. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, прийшов, до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю. Судом встановлено, що [PERSON] уклав 12.08.2009 року договір банківського вкладу в національній валюті № ДД-2839-6 з ТзОВ Комерційним банком «Західінкомбанк», відповідно до умов якого він розмістив свої грошові кошти у розмірі 10000 (десять тисяч) грн. на депозитний рахунок відповідача строком на 3 (три) календарних місяці, тобто з 12.08.2009 року до 12.11.2009 року з відсотковою ставкою 17 (сімнадцять) % річних (п. 1 Договору). Після закінчення депозитного договору позивач звернувся до відповідача з проханням повернути йому грошові кошти за депозитним вкладом у зв'язку із закінчення строку дії договору (п. 10) та виплатити нараховані відсотки згідно п. 1 договору. Однак відповідач всупереч умов укладеного договору відмовив йому в поверненні депозиту, спираючись на Постанову Правління НБУ від 05.08.2009 року № 450 щодо продовження дії мораторію на задоволення вимог кредиторів ТзОВ КБ «Західінкомбанк» до 12 лютого 2010 року. [PERSON] погодився на пропозицію працівників банку пролонгувати термін дії договору та було укладено додаткову угоду від 13.11.2009 року між [PERSON] та ПАТ «Західінкомбанк» № 1 до договору банківського вкладу (депозиту) в національній валюті № ДД-2839-6, згідно умов якої термін розміщення депозиту в банку був продовжений до 13.02.2010 року. Після закінчення дії додаткової угоди позивач повторно звернувся в Рівненську філію ПАТ «Західінкомбанк» з питанням щодо повернення депозиту, однак йому знову було відмовлено і запропоновано пролонгувати термін його дії. Від такої пропозиція він відмовився, оскільки постановою Правління НБУ від 12.02.2010 року № 64 «Про припинення тимчасової адміністрації в ПАТ «Західінкомбанк» з 15.02.2010 року припинено тимчасову адміністрацію та відновлені повноваження загальних зборів, спостережної ради та правління банку. Тобто, на даний час відсутні будь-які правові перешкоди для виконання банком своїх обов'язків переді позивачем в частині повернення депозитних коштів та відсотків за їх розміщення згідно умов вищевказаних договору банківського вкладу (депозиту) в національній валюті № ДД-2839-6 та додаткової угоди до згаданого договору. Згідно ч. 1 ст. 1058 Цивільного кодексу України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Відповідно до ч. 1ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку. Частиною 2 цієї статті встановлено, що за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника. Згідно п. 1 укладеного між Публічним акціонерним товариством „Західінкомбанк" та [PERSON] договору банківського вкладу від 12.08.2009 року - банк прийняв від вкладника грошові кошти в сумі 10000 грн. Пунктом 6. договору встановлено, що банк зобов'язується повернути повністю вклад або його частину на першу вимогу вкладника. Вкладник повідомляє банк про намір отримати суму вкладу або його частину за 5 робочих днів. Згідно ст. 75, 85 Закону України «Про банки та банківську діяльність» від 07.12.2000 року, Національний банк України зобов'язаний призначити тимчасову адміністрацію у разі істотної загрози платежу спроможності банку та накласти мораторій на задоволення вимог кредиторів. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про банки та банківську діяльність» від 07.12.2000 року у цьому Законі терміни вживаються в такому значенні: вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщенні клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк; зберігання або без зазначення такого строку і ; підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору; мораторій - зупинення виконання банком майнових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків і зборів, строк виконання яких настав до дня введення мораторію, та зупинення заходів спрямованих на забезпечення виконання цих зобов'язань та зобов'язань щодо сплати податків і зборів, застосованих до прийняття рішення про введення мораторію; кредитор банку - юридична або фізична особа, яка має документально підтверджені вимоги до боржника щодо його майнових зобов'язань. Таким чином, мораторій під час здійснення ^тимчасової адміністрації вводиться на вимоги кредиторів, а не на вклади, які розміщені клієнтами банку на їх депозитних рахунках. Судом встановлено що Публічне акціонерне товариство „Західінкомбанк" не виконало свої зобов'язання по договору банківського вкладу, вчасно не повернуло депозит. Посилання представника відповідача на введення тимчасової адміністрації в банку та на встановлення мораторію на повернення вкладу суд вважає необґрунтованими, оскільки мораторій на повернення вкладів для Публічного акціонерного товариства „Західінкомбанк" не був продовжений. Враховуючи те, що «Датою повернення» банківського вкладу згідно укладеного договору та додаткової угоди є 13.02.2010 року, тобто, дата коли вже не діяла тимчасова адміністрація - введений мораторій не поширюється на вклад позивача. У відповідності до статті 526 та статті 530 ЦК України, зобов'язання мають виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, враховуючи викладене, відповідач зобов'язаний був повернути позивачу банківський вклад в сумі 10000 гривень в день закінчення договору банківського вкладу або на першу вимогу позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved