overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-10 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, що зареєстрований 20.11.2004 року виконкомом Підберезької сільської ради Болехівської міської ради Івано-Франківської області. Від відповідача 25.02.2005 року народила сина [PERSON]. Одруження з відповідачем виявилось невдалим. Спільне життя не склалось через те, що у них різні погляди на сімейне життя та сімейні обов»язки. Відповідач не приймає належної участі у веденні домашнього господарства та вихованні сина, не вадає відповідної матеріальної допомоги. Просить позов задоволити, малолітнього сина залишити на проживанні з нею. Стягнути з відповідача на її користь судові витрати та витрати на правову допомогу згідно долучених до матеріалів квитанцій В судовому засіданні позивачка підтримала свої вимоги з підстав, викладених в позовній заяві.Крім цього вказала, що більше року з відповідачем не проживають спільним подружнім життям.За цей період жодних намагань відповідача на примирення не було. Сина не відвідує не цікавиться його вихованням та утриманням. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, про що свідчить розписка про одержання судової повістки, причину неявки не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення позивачки, проаналізувавши письмові докази в справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Свідоцтвом про шлюб підтверджено укладення 20 травня 2005 року шлюбу між сторонами, від якого народився син [PERSON]. Ст.112 Сімейного кодексу передбачено, що шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В суді встановлено, що сторони не бажають зберегти сім»ю та шлюб. Відповідач, знаючи про зозгляд справи не з»явився в судове засідання, що свідчить про те, що йому байдужа доля сім»ї. Кожен із подружжя живе своїми інтересами, що далеко не співпадають з засадами шлюбу, зміцнення сім»ї, /твердження почуття обов»язку одне перед одним та дитиною, побудови сімейних відносин на іаритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки. А це свідчить іро те, що позовні вимоги позивача підставні і підлягають задоволенню. Витрати, пов'язані з реєстрацією розірвання шлюбу в органах реєстрації актів цивільного стану та судові витрати по справі, суд покладає на відповідача. На підставі наведеного, ст.ст.110-112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що одруження з відповідачкою виявилось невдалим, подружжя спільної мови між собою не знаходить, спільне господарство не ведеться, вважає збереження шлюбу неможливим. В судовому засіданні [PERSON] позов підтримав та пояснив, що з 1992 року перебуває у шлюбі з відповідачкою, від шлюбу подружжя має дочку, [INFO]. Вже більше року позивач проживає окремо, фактично створив іншу сім'ю. Позивач пояснив також, що спір з приводу місця проживання дитини між ним та [PERSON] відсутній. В судовому засіданні відповідачка [PERSON] позов визнала, просила суд розірвати шлюб, а неповнолітню дитину залишити на її вихованні. За таких обставин, на підставі ч.4 ст.174 ЦПК України, судом ухвалено про розгляд справи по суті у попередньому судовому засіданні. Заслухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши інші докази, наявні в матеріалах справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі. Підставами для такого висновку суду є наступне. В судовому засіданні встановлено, що сторони з 19 вересня 1992 року перебувають у шлюбі, про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу серії І-ГЮ № 498181, видане 19.09.92 р. відділом РАГС м.Кузнецовська. Від шлюбу подружжя має дитину, [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ГЮ № 070826, виданим відділом РАЦС Кузнецовського міського управління юстиції 29.05.08 р. Відповідно до ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Оскільки позивач просить позов задовольнити, розірвавши шлюб, вказує на неможливість його збереження, а відповідач позовні вимоги визнає, суд прийшов до висновку, що шлюб необхідно розірвати, а неповнолітню дитину залишити на вихованні матері до досягнення нею повноліття. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-10 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, посилаючись на наступні обставини: шлюб зареєстрували 16 липня 2005року в відділі реєстрації актів цивільного стану в Соснівській міській [PERSON] області актовий запис №49 Від даного шлюбу народився син [PERSON] 21 червня 2006року Спільне життя не склалось із-за відповідачки , яка порушила подружню вірність він не може пробачити їй порушення подружньої вірності Спільного майна не мають для поділу. В судовому засіданні позивач підтримав позов і пояснив, що за час наданий для примирення сторони не примирилися і навіть не пробували це робити ,оскільки він не може простити відповідачці її поведінки Відповідачка позов визнала ,заперечила причину розлучення ,оскільки сам позивач порушує подружню вірність. Син проживає з нею ,вона водить дитину в дитячий садочок. Вислухавши пояснення сторін „оцінивши зібрані документи ,суд приходить до висновку,що позов підлягає до задоволення Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі , син проживає з відповідачкою миритись не бажають , спільного майна не набули , фактично сім»ї не має , тому позов слід задовольнити .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-10 00:00:00

В квітні 2010 року [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом: просить визнати за нею в по-рядку спадкування за заповітом право власності на земельну ділянку площею 0,06 га з цільовим призначенням для садівництва, що розташовується у Бориспільському районі на території СТ „Агро". У судовому засіданні [PERSON] позов підтримує, на його задоволенні наполягає. Відповідач [PERSON] позов визнає, проти його задоволення не заперечує. Представник СТ „Агро" [PERSON] позов підтримує, на його задоволенні наполягає. Заслухавши пояснення сторін та представника СТ „Агро" [PERSON], дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах цивільної справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких під-став. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], якому на праві приватної власності на-лежала земельна ділянка площею 0,06 га з цільовим призначенням для садівництва, що розташовується у Бо-риспільському районі на території СТ „Агро". За свого життя [PERSON] склав заповіт, яким садовий будинок та земельну ділянку, що розташову-ються у Бориспільському районі в СТ „Агро", він заповів [PERSON] Достовірність цих обставин підтверджується копією державного акту на право приватної власності на землі серії [NUMBER] від 18 січня 1997 року, копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 14 липня 2008 року та копією заповіту, посвідченого 6 жовтня 2005 року державним нотаріусом третьої Київської дер-жавної нотаріальної контори Бєлах Л.А. Крім позивачки право на спадкування мав рідний син спадкодавця [PERSON], який станом на день відкриття спадщини був непрацездатним. За правилами ст.ст.1268 та 1269 ЦК України для набуття права на спадкове майно спадкоємець повинен прийняти спадщину. Таким, що прийняв спадщину, він вважається, якщо на час відкриття спадщини постійно проживав зі спадкодавцем або якщо протягом шестимісячного строку після відкриття спадщини звернувся до державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Жодна сторона по справі разом зі спадкодавцем не проживала. З заявою про прийняття спадщини в шестимісячний строк звернулась лише [PERSON], у такий спосіб лише вона одна з двох спадкоємців прий-няла спадщину та набула право власності на спірну земельну ділянку. Тому,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-10 00:00:00

Позивачка [PERSON] вказує в позовній заяві від 5 січня 2010 року, що 28 травня 2008 року [PERSON] позичила у неї 9\~000 гривень (позика в банку «Надра») та 5\~000 гривень (кредитна картка ТзОВ комерційного банку «Дельта»), які зобовязувалася повернути до 31 грудня 2008 року. Після завершення цього строку [PERSON] звернулася до неї з проханням продовжити термін повернення позики ще на місяць, на що вона погодилася. Згодом відповідачка ще тричі зверталася до неї з подібним проханням. Останній термін повернення боргу було визначено на 27 листопада 2009 року. Просить стягнути з відповідачки 20 тисяч гривень на покриття позик та відсотків банків за користування ними. В судовому засіданні на стадії попереднього розгляду справи [PERSON] підтримала вимоги позовної заяви з мотивів у ній наведених. Як на підставу своїх вимог покликається на ст. ст.509,1046,1049 ЦК України. Просить покласти на [PERSON] судові витрати, повязані з розглядом справи. Від відповідачки [PERSON] надійшла заява, датована 11 травня 2010 року, в якій вона позовні вимоги [PERSON] повністю визнає, а справу просить розглядати в її відсутність. За таких обставин, суд вважає за можливе у відповідності з ч. 4 ст.130, ч. 4 ст. 174 ЦПК України ухвалити рішення на стадії попереднього судового засідання, оскільки обставини на які покликається позивачка [PERSON] відповідачкою [PERSON] не заперечуються. Суд прийшов до висновку, що визнання нею позову, не суперечить закону та відповідає інтересам сторін. Згідно з 2 ст. 625 ЦК України боржник який прострочив виконання грошового зобовязання на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За таких обставин суд стягує з [PERSON] на користь [PERSON] суму боргу, заявлену позивачкою та визнану відповідачкою - 20\~000 гривень, а також понесені нею витрати на сплату судового збору на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 гривень ( квитанція Березнівського відділення Ощадного банку № 69/89 від 5 січня 2010 року на а. с.3 ). На відповідачку [PERSON] слід також покласти судові витрати в доход держави в розмірі 1% від задоволеної суми позову, що становитиме 200 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-10 00:00:00

Позивачка [PERSON] вказує в заяві від 12 січня 2010 року, що від шлюбу з відповідачем, який зареєстрували 27 липня 1997 року, мають двох неповнолітніх дітей - дочку [PERSON], [INFO], дочку [PERSON], [INFO]. Відповідач добровільно не надає допомоги на утримання дітей. Має таку можливість, оскільки є фізично здоровою людиною, здатною заробляти гроші. Разом з тим ніде не працює. Діти знаходяться на її утриманні. Просить стягувати з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі по 400 гривень на кожну дитину щомісячно до досягнення ними повноліття. Відповідач [PERSON] визнав позов частково, згідний сплачувати аліменти в розмірі 230 гривень щомісячно на кожну із дочок. Вказав, що ніде не працює, знайти роботу не в змозі. Позивачка [PERSON] з такою його позицією погодилася. Просить стягнути з нього аліменти в тому розмірі, що він визнав. Вислухавши сторін, суд вважає що позов має бути задоволено в попередньому судовому засіданні на підставі ч.4 ст. 130 та ч.4 ст. 174 ЦПК України. При цьому приходить до висновку, що досягнута сторонами домовленість в судовому засіданні про сплату аліментів в розмірі 230 гривень в місяць на кожну дитину не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, в т. ч. дітей. Оскільки відповідачем не оспорюються обставини справи, на які покликається позивачка, суд приймає рішення про стягнення з [PERSON] аліментів в узгодженому сторонами розмірі. Суд покладає на відповідача судові витрати у розмірі збору на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 гривень, від сплати якого по закону (п.4 ч.3 ст.81 ЦПК України) звільнена позивачка, від сплати судового збору його слід звільнити як потерпілого від аварії на ЧАЕС.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач в обґрунтування своїх вимог за позовом зазначив, що вони з відповідачкою знаходяться у шлюбі, який був зареєстрований 26 квітня 1986 року Фрунзенським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 272. Від шлюбу подружжя неповнолітніх дітей не має. Причиною розпаду сім'ї послужило те, що в період спільного сімейного життя в сім'ї виникало, непорозуміння, різні погляди на життя, спільне господарство не ведеться, шлюбно-сімейні відносини припинені з 2005 року. У судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги у повному обсязі, пояснивши, що причиною розпаду сім'ї є те, що в період спільного сімейного життя в сім'ї виникало непорозуміння, різні погляди на життя, сварки, шлюбно-сімейні відносини припинені з 2005 року та примирення між ними не можливе. Позивач впевнений, що сім'я розпалась остаточно і відновлена бути не може. Відповідачка позов визнала в повному обсязі. Суд, вислухавши думки сторін, дослідивши матеріали справи, вважає позовну заяву належну задоволенню по наступним підставам. Судом встановлено, що згідно зі свідоцтвом про одруження , яке було 26 квітня 1986 року Фрунзенським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 272, сторони у справі знаходяться у зареєстрованому шлюбі. Згідно з поясненнями сторін, причиною розірвання шлюбу є те, що в період спільного сімейного життя в сім'ї виникали непорозуміння, сварки, подружжя мано різні погляди на життя, шлюбно-сімейні відносини припинені з 2005 року. Спільне господарство і спільний бюджет не ведеться. Сім'я розпалась остаточно, подальші сімейні відносини продовжувати не бажають. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємовідносини подружжя, дослідивши матеріали справи, вважає подальше сімейне життя подружжя і зберігання сім'ї неможливим. За таких обставинах, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню. Витрати, пов'язані з оплатою отримання свідоцтва про розірвання шлюбу в органах РАЦС суд вважає за необхідне покласти на позивача та відповідачку в рівних частинах по 8 гривень 50 копійок з кожного. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-10 00:00:00

В лютому 2010 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму доходів громадян на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] до досягнення ним повноліття. В позові вказувала , що від з відповідачем шлюбу мають неповнолітнього сина. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, працює, веде підсобне господарство і від цього отримує дохід, має задовільний стан здоровя, інших аліментів не має, а тому в змозі сплачувати аліменти на утримання дитини. При розгляді справи в суді позивачка [PERSON] позовні вимоги повністю підтримала по тих підставах, які викладені нею в позовній заяві. Представник позивачки [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовні вимоги позивачки на тих підставах, які викладені в позовній заяві, просив суд задовольнити позов на користь позиваки . Відповідач [PERSON] позов визнав повністю, при цьому пояснив, що інших аліментів він не має, в змозі сплачувати аліменти на утримання своєї неповнолітньої дитини до її повноліття. Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, представника позивача та відповідача, вважає необхідним позов задовольнити. Відповідно до ст. 51 Конституції України та ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, розмір аліментів на утримання дитини відповідачем не оспорюється. Матеріалами справи встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 28 вересня 1991 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Відповідач працює, інших аліментів не має, в змозі сплачувати аліменти на утримання свого неповнолітнього сина. Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України , суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-10 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на наступні обставини: Вона уклала шлюб з відповідачем 25 лютого 2006 року у відділі реєстрації актів цивільного стану м. Червонограда Львівської області актовий запис № 71 Від даного шлюбу мають двоє дітей сина [PERSON] [INFO] та дочку [PERSON] [INFO], яка проживають з нею. Після одруження спільне життя не склалося : відповідач часто вживав спиртні напої, не працював . На даний час вони розійшлись і проживають окремо, не ведуть спільного господарства. У зв»язку з цим вона припинила з відповідачем шлюбні відносини. В судовому засіданні позивачка підтримала позов пояснила аналогічне. Відповідач позов визнав та згідний на розлучення. Оцінивши зібрані докази ,суд вважає, що позов слід задовольнити . Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 25 лютого 2006 року, мають двох дітей сина [PERSON] [INFO] та дочку [PERSON] [INFO], проживають окремо, діти перебувать на утриманні позивачки.яка наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач позов визнав , майна спільного не мають, живуть окремо ,сім»ї не має. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-10 00:00:00

КПТМ 'Бориспільтепломережа» (далі-КПТМ) звернулось до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що відповідач проживає в [INFO] та користується послугами з теплопостачання. Однак, кошти за користування такими послугами, не сплачує, внаслідок чого має заборгованість станом на 01.04.2010р. в сумі 5196 грн. 64 коп. Тому просить стягнути дану суму заборгованості та судові витрати в розмірі 30 грн. з відповідача, на користь позивача. Представник позивача в судове засідання не з'явився, в телефонограмі просить слухати справу в його відсутність, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяву про відкладення слухання по справі, не надав. Суд, дослідивши і оцінивши в сукупності, докази по справі, прийшов до висновку, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню. Встановлено, що відповідач проживає в [INFO] та на підставі договору, укладеного між ним та позивачем, користується послугами з теплопостачання. Однак, заборгованість за такі послуги в період з 01.07.2007р. по 01.04.2010р. в сумі 5 196 грн. 64 коп. не сплатив. Вищенаведене підтверджується даними зведення по розрахункам за опалення, даними довідки з місця проживання відповідача га даними довідки про тарифи на теплопостачання. Згідно ст.ст.526, 625. 901. 902 ЦК України, одна сторона, за договором про надання послуг, зобов'язана оплатити другій стороні надані їй послуги в встановлені строки та розмірі, в порядку, встановленому договором, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, і якщо прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу. Відповідач користувався послугами з теплопостачання, і повинен оплачувати дані послуги, щомісячно, але не оплачував в повному обсязі, тому суд дійшов висновку, що суму заборгованості слід стягнути з відповідача, на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-10 00:00:00

У лютому 2010 року позивач в особі директора КП «Теплотранссервіс» РМР [PERSON] звернулись до суду із зазначеним позовом. В позовній заяві позивач вказує, що Комунальне підприємство «Теплотранссервіс» Рівненської міської ради здійснює відпуск теплової енергії для опалення та гарячого водопостачання житлового приміщення, що знаходиться за адресою: м. Рівне, вул. Ак.Грушевського, 5а. кв. 89, квартиронаймачем (власником) якого є [PERSON] особовий рахунок і номер договору №33223). Відповідно до ст. 68 Житлового кодексу України, п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» квартиронаймач (власник) зобов'язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Однак, внаслідок порушення відповідачем своїх зобов'язань, станом на 01 лютого 2010 року утворилась заборгованість за використану ним теплову енергію в розмірі 6615,80 грн. Враховуючи вище викладене позивач просить стягнути з відповідача на користь КП РМР «Теплотранссервіс» заборгованість за використану теплову енергію в розмірі 6615,80 грн. на р/р 260053018100 в РОФ ВАТ «Ощадбанк», МФО 333368, код ЗКПО 30841056 та судові витрати по справі. У судовому засіданні представник позивача, позов підтримав, з підстав зазначених в позовній заяві та просив суд позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про дату та час слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Суд, заслухавши думку представника позивача, на підставі ст. 224 ЦПК України, вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення представника позивача, об'єктивно та неупереджено дослідивши матеріали справи, суд, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. [PERSON] є квартиронаймачем житлового приміщення за адресою: м. Рівне вул.. Ак.Грушевського.5а. кв.89. Станом на 01 лютого 2010 року у позивача перед відповідачем, утворилась заборгованість за використану нею теплову енергію в розмірі 6615,80 (шість тисяч шістсот пятнадцять гривень та вісімдесят копійок). Відповідно до ст. 68 Житлового кодексу України, п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» квартиронаймач (власник) зобов'язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Згідно ст. 11 ЦК України цивільні права і обов'язки виникають з підстав, передбачених законодавством України, а також з дій громадян і організацій, які хоч і не передбачені законом, але в силу загальних начал і змісту цивільного законодавства породжують цивільні права і обов'язки. Відповідно до ст. 68 Житлового кодексу України квартиронаймач (власник) зобовязаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Також згідно статті 88 ЦПК України - підлягає стягненню з відповідача на користь держави 51 гривні судового збору. Відповідно до ст.ст. 81,82 ЦПК України - підлягає стягненню з відповідача 30 гривень витрат за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 11, 257, 509, 626, 1281, 1299 ЦК України,

Outcome: approved