Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-03 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулись з позовом до відповідача - управління Пенсійного фонду України в Гусятинському районі Тернопільської області, в якому кожен зазначив, що вони мають правовий статус дитини війни, відповідач має виплачувати їм підвищення до пенсії, передбачене ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», однак таке підвищення їм не виплачується, просять визнати бездіяльність відповідача протиправною у зв'язку з не нарахуванням та невиплатою за період 2006-2009 років підвищення до пенсії, передбаченого ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», зобов'язати відповідача нарахувати та виплатити підвищення до пенсії згідно ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за 2006 рік - 1290,60 грн., за 2007 рік - 1442,70 грн., за 2008 року - 11-8,60 грн. та за 2009 рік - 1240, 20 грн., а всього - 5132,10 грн. Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявилися, подавши кожен заяви з клопотанням про розгляд справи у їх відсутності, у яких повністю підтримали позовні вимоги. Від представника управління Пенсійного фонду України в Гусятинському районі надійшла письмова заява з проханням розглянути справу у його відсутності, а також з боку представника відповідача були подані заперечення стосовно позовних вимог кожного із позивачів, в якому посилається на те, що законодавством України не визначено поняття мінімальної пенсії за віком, а тому вимоги позивача є безпідставними і не ґрунтуються на чинному законодавстві. Суд, дослідивши матеріали справи приходить до висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] мають правовий статус дитини війни, що підтверджується їх посвідченнями (відповідно а.с.25, а.с.14, а.с.47 та а.с.67). Відповідно до статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18 листопада 2004 року № 2195- IV, що набрав чинності 01 січня 2006 року, дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком. Статтею ПО Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік» в редакції Закону від 19 січня 2006 року №3367-ІУ установлено, що пільги дітям війни передбачені статтею 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» запроваджуються в 2006 року поетапно, за результатами виконання бюджету у першому півріччі, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України за погодження:: Комітетом Верховної Ради України з питань бюджету. Даний Закон у встановлена порядку не визнавався неконституційним, тому підстав для задоволення позовних вші в частині про зобовязання провести нарахування щомісячної соціальної допомс дитині війни за 2006 рік до задоволення не підлягають. Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року № 6-рп/2007 у спр; «Про соціальні гарантії громадян» положення пункту 12 статті 71 Закону України «Е Державний бюджет України на 2007 рік», яким зупинено на 2007 рік дію статті 6 Зако України «Про соціальний захист дітей війни», визнано не конституційним. Отже, з моменту втрати чинності пунктом 12 статті 71 Закону України «П Державний бюджет України на 2007 рік», відновилася дія статті 6 Закону України «Е соціальний захист дітей війни». Тому відповідач з цієї дати повинен був нараховувати виплачувати позивачу зазначену соціальну допомогу в розмірі ЗО відсотків мінімаль:- пенсїї за віком. Не зважаючи на таке правове положення, яке є з 09. липня 2007 ро: відповідач не нараховує та не виплачує позивачу як дитині війни соціальну допомог зазначеному розмірі. У звязку з наведеним, дії відповідача щодо не нарахування та невиплати соціальї допомоги кожному із позивачів в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком дитині війни необхідно визнати протиправними. З метою відновлення порушених пр позивача необхідно зобовязати відповідача з 09 липня 2007 року провести тг нарахування та виплатити соціальну допомогу по 31 грудня 2007 року. За період з 01.01.2007 року по 09.07.2007 року позовні вимоги задоволенню підлягають. На цей період були чинними положення пункту 12 статті 71 Закону У краї «Про Державний бюджет України на 2007 рік», якими було зупинено дію статті Закону. Суд не може застосовувати при вирішенні цього спору не діючу правову норм\ Також підлягає до часткового задоволення позов щодо вимог за 2008 рік. Підпунктом 2 пункту 41 розділу II Закону України «Про Державний бюдж України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від грудня 2007 року №107-17 внесені зміни до Закону України «Про соціальний захс дітей війни», а саме, текст статті 6 викладений в такій редакції: «Дітям війни (крім ті на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії соціального захисту») до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачуєть підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни». Відповідно до статті 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гаранті; соціального захисту» учасникам війни, нагородженим орденами і медалями колишньс Союзу PCP за самовіддану працю і бездоганну військову службу в тилу в роки Веліа Вітчизняної війни, пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи держав соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 15 процегг прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, іншим учасникам війш на 10 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Рішенням Конституційного Суду України №10-рп від 22 травня 2008року визе; такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положені зокрема, пункту 41 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 201 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України». Відповідно до принципу дії нормативно-правового акту у часі, у зв'язку прийняттям нової редакції статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війш (підпункт 2 пункту 41 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України»), редакг зазначеної статті що існувала до 1 січня 2008 року втратила свою чинність. На під сі; Рішення Конституційного Суду України №10-рп від 22 травня 2008 року втрати чинність нова редакція статті Ь Закону України «про соціальний іалииі диш ошіш», внаслідок чого відновлена попередня редакція закону. 28 травня 2008 року Кабінетом Міністрів України була прийнята Постанова №530 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», відповідно до пункту 8 якої встановлено, що дітям війни до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, підвищення проводиться у твердих розмірах: з 22 травня -48,10 гривні, з 1 липня - 48,20 та з 1 жовтня - 49,80 гривні в той час, коли відповідно до статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» підвищення до пенсії повинно нараховуватись у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. Таким чином, підвищення дітям війни виплачуються органами Пенсійного фонду відповідно до зазначеної постанови, а не Закону, внаслідок чого є наявними правові підстави для визнання протиправною бездіяльності управління Пенсійного фонду України в Гусятинському районі Тернопільської області в порушенні права на отримання підвищення до пенсії з 22 травня 2008 ріку по 31 грудня 2008 року відповідно до статті 6 Закону України " Про соціальний захист дітей війни" у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. Щодо позовних вимог за 2009 рік, то судом встановлено, що протягом 2009 року підвищення дитині війни виплачували у розмірі 49,80 грн., передбаченому постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року №530 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» всупереч ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», який має вищу юридичну силу ніж постанова Кабінету Міністрів, дія ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни не зупинялась Законом України Про державний бюджет на 2009 рік, а тому в 2009 році підвищення до пенсії позивачу мало бути виплачено відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни». З урахуванням наведеного, суд дійшов до переконання, що у даному випадку має місце порушення прав позивачів, щодо визнання незаконною невиплати відповідачем кожному з них пенсії у підвищеному розмірі як дитині війни, передбаченої ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з 9.07.2007 року по 31.12.2007 року, та з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року, з 01.01.2009 року по 31.12.2009 року, які підлягають захисту шляхом зобовязання нарахувати та виплатити підвищення до пенсії. Оскільки функції призначення, нарахування та виплати пенсії позивача здійснює Пенсійний фонд України в Гусятинському районі Тернопільської області, а суд не може перебирати на себе функцію здійснення перерахунку та нарахування пенсії замість органу, якому такі повноваження надані, відповідний обовязок покласти на відповідача у справі.

Outcome: partial