Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-17 00:00:00

19.05.2010 року позивачі звернулися в суд з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 08.09.2005 року померла їх мати [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок з надвірними спорудами в с. В.Олександрівка по вул. Гагаріна, 16, Бориспільського району Київської області. Для оформлення спадщини вони в установлений законодавством термін звернулися до нотаріальної контори, але отримали відмову, оскільки в них були відсутні правовстановчі документи, що підтверджують право власності [PERSON] на даний будинок. Інших спадкоємців по справі не має. У звязку з тим, що реєстрація права власності на померлу людину не може бути здійснена, просили суд визнати за ними право власності на вищезазначений будинок. В судове засідання представник позивачів не зявивсь, але надав заяву в якій позовні вимоги підтримав, обставини вказані в позовній заяві підтвердив та просив слухати справу у його відсутність. Відповідач в судове засідання не зявився, проте надав заяву в якій позов визнав, просив розгляд справи провести у відсутності його представника та при вирішені даного питання повністю покладаються на думку суду. Третя особа в судове засідання не зявилась, але надала заяву в якій просила слухати справу у відсутність її представника і при вирішенні справи покладається на думку суду. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність достатність підстав для часткового задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що 08.09.2005 року померла [PERSON], про що свідчить свідоцтво про смерть, видане 24.05.2006 року виконавчим комітетом Великоолександрівської сільської ради Бориспільського району Київської області та про що зроблений запис в Книзі реєстрації смертей за №39 (а.с.6). Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок з надвірними будівлями в с. В.Олександрівка по вул. Гагаріна, 16, Бориспільського району Київської області, що підтверджується довідкою Великоолександрівської сільської ради Бориспільського району Київської області від 14.02.2008 року №490 (а.с.8). До складу домоволодіння, згідно технічного паспорту, входить житловий будинок, 3 веранди, ґанок, танок, погріб під частиною будівлі, плавальний басейн, 2 сараї, літня кухня, хвіртка, вимощення (а.с.13-16), які оцінені Бориспільським районним БТІ на загальну суму 84902 грн. 06.10.1999 року [PERSON] склала заповіт відповідно до якого заповідала все належне їй на день смерті майно [PERSON] та [PERSON]. По справі інші спадкоємці відсутні. Родинні стосунки між спадкодавцем та позивачами підтверджуються свідоцтвами про їх народження серії ЯЖ №028567 від 12.02.1955 року (а.с.19) та серії ПД №562456 від 04.05.1957 року (а.с.22), в яких останні записані дітьми [PERSON] Позивачі у встановлений законодавством строк звернулася до державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але отримали відмову, через відсутність правовстановлювальних документів на житловий будинок на імя спадкодавця, [PERSON], у звязку з чим вони не можуть успадкувати будинок в с. В.Олександрівка по вул. Гагаріна, 16, Бориспільського району Київської області, й отримати свідоцтво про право на спадкування законом чи заповітом. Ці обставини суд встановив на підставі належних в справі документів, а саме: копії свідоцтва про смерть, довідки Великоолександрівської сільської ради Бориспільського району Київської області від 14.02.2008 року №490, технічного паспорту (а.с. 13-16), копії спадкової справи, заповіту, копії свідоцтв про народження. Зазначений житловий будинок, разом з іншими спорудами, які входять до складу домоволодіння, знаходиться на приватизованій земельній ділянці, у звязку з чим має статус садиби відповідно до ч.1 ст. 381 ЦК України. Питання щодо земельної ділянки даним позовом не вирішувалось. Судом також враховано, що технічний паспорт на спадкове нерухоме майно складено Бориспільським районним бюро технічної інвентаризації 02.07.2009 року тобто після смерті [PERSON] З цього приводу представник позивачів в попередніх судових засіданнях зазначив, що за допомогою оформленого технічного паспорту вони намагалися отримати правовстановлювальні документи на будинок, однак, як їм повідомили, це не є підставою для оформлення спадщини та визнання за ними права власності, оскільки цього не достатньо. У звязку з цим вони звернулися з позовом до суду, оскільки однією з підстав для реєстрації права власності на нерухоме майно, відповідно до пункту 2.1. та пункту 10 додатку №1 Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 року №7/5, - є рішення суду про визнання права власності. Право власності на нерухоме майно, яке є обєктом спадщини, в даному випадку житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, підлягає державній реєстрації, у звязку з цим, відповідно до ст. 182 та ч. 2 ст. 331 ЦК України, - воно виникає з моменту такої реєстрації. Для цього є необхідність визнати за позивачами право власності на нерухоме майно, що є обєктом спадщини, оскільки відсутність правовстановлювальних документів позбавляють спадкоємців можливості здійснити реєстрацію власності й прийняти спадщину за законом чи заповітом. Вказані обставини свідчать про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог, у звязку з тим, що права позивачів щодо володіння, користування та розпорядження спадковим майном порушуються, а тому підлягають захисту відповідно до ст. 392 ЦК України, оскільки не визнаються органом, який здійснює державну реєстрацію нерухомого майна. Крім того, згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У цьому звязку судом встановлено, що спадкодавець займався належним оформленням житлового будинку до моменту своєї смерті, про що свідчить технічний паспорт на такий будинок, виготовлений 02.07.2009 року Бориспільським районним бюро технічної інвентаризації, і яким правомірно скористалися позивачі, підтверджуючи своє право власності. Сам факт наявності технічного паспорту на житловий будинок свідчить, що обєкт спадщини не є самочинним будівництвом. При цьому суд враховує, що відповідно до довідки відділу містобудування та архітектури Бориспільської районної державної адміністрації від 30.11.2009 року №4655 (а.с.17) нормативні відстані відносно червоних ліній вулиці щодо розташування вищевказаного житлового будинку витримані; житловий будинок по площам приміщень та розташуванню на земельній ділянці відповідає діючим нормативам та правилам, однак нормативні відстані відносно червоних ліній вулиці не витримані, щодо розташування господарської споруди, яка позначена на графічному матеріалі за №2 (літня кухня), але на момент будівництва (1960 рік) вона відповідала будівельним нормам та правилам забудови; господарська споруда позначена під №3 (сарай) розташована з порушенням санітарних норм та правил. Беручи до уваги, що позивачі, як спадкоємці за законом та заповітом, мають право на набуття права власності на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, після смерті [PERSON], а також те, що вони мають право на отримання свідоцтва про право на спадщину, однак не змогли його отримати з незалежних від них причин, - позовні вимоги слід задовольнити часткового, а саме за виключенням обєктів, що збудовані з порушенням санітарних норм, а саме сараю, позначеному на графічному матеріалі за №3. Враховуючи наведене, відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України слід визнати право власності позивачів в порядку спадкування на житловий будинок, 3 веранди, ґанок, танок, погріб під частиною будівлі, плавальний басейн, сараї, літню кухню, хвіртку, вимощення, що розташовані за адресою: вул. Гагаріна, 16, в с. В.Олександрівка Бориспільського району Київської області, на загальну суму 84902 грн., оскільки останні їх прийняли відповідно до ст. 1297 ЦК України. Згідно ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину. Оскільки таке свідоцтво видано не було, з незалежних від позивачів причин, суд вважає за можливе ухвалити відповідне рішення визнавши спадкоємців власниками зазначеного нерухомого майна. Судові витрати в справі слід покласти на позивачів, оскільки рішення ухвалено в їх інтересах. На підставі ст.ст. 392, 1218, 1268, 1297 ЦК України,

Outcome: partial