Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-08 00:00:00

У травні 2010 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] праці та соціального захисту населення Броварської міської ради Київської області про стягнення недоотриманих сум одноразової допомоги на оздоровлення. Відповідно до ст. 49 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи він, як учасник ліквідації аварії на ЧАЕС, категорії 2, має право на отримання щорічної допомоги на оздоровлення. Згідно із ст. 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи розмір щорічної допомоги на оздоровлення, не може бути нижчим 5 мінімальних заробітних плат. Розмір призначеної та виплачуваної йому щорічної допомоги на оздоровлення за шкоду, заподіяну здоровю, не відповідає зазначеним вище розмірам, встановленим цим Законом. Він неодноразово, зокрема в березні 2010 року, звертався до управління праці та соціального захисту населення Броварської міської ради Київської області з проханням провести перерахунок розміру його щорічної допомоги на оздоровлення відповідно до розмірів, визначених у ст. 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, проте у задоволенні його прохання відмовлено. Просив визнати неправомірними дії управління праці та соціального захисту населення Броварської міської ради Київської області щодо відмови у здійсненні перерахунку його щорічної допомоги на оздоровлення відповідно до ст. 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, зобовязати [PERSON] ПФУ здійснити з 2007 по 2009 роки нарахування йому державної щорічної допомоги на оздоровлення, як учаснику ліквідації аварії на ЧАЕС у розмірі 9\~170 грн. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримав, надав пояснення аналогічні викладеному вище. Представник відповідача [PERSON] праці та соціального захисту населення Броварської міської ради Київської області [PERSON] заперечувала проти задоволення позову, пояснила, що розмір і порядок виплат, передбачених ст.48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, визначався постановами Кабінету Міністрів України, виходячи з можливостей Державного бюджету України. Відповідач у справі не є головним розпорядником коштів Державного бюджету України за програмами, якими передбачено виплату компенсацій постраждалим внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС. Будь-яких порушень відповідачем прав позивача допущено не було, оскільки розмір компенсації був визначений у межах бюджетних асигнувань, встановлених на такі цілі. Крім того, Законами України про Державний бюджет на 20062008 роки кошти для виплати щорічної допомоги на оздоровлення у розмірах, встановлених ст. 48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, передбачені не були. Виходячи з наведеного, просить відмовити [PERSON] у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, категорія 2. [PERSON] праці та соціального захисту населення Броварської міської ради Київської області від 20 квітня 2010 року № 1327 позивачу [PERSON] відмовлено у здійснені перерахунку та доплаті щорічної допомогу на оздоровлення. За змістом ч.ч. 4, 5, 7 ст.48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, учасникам ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС, категорії 2, щорічна допомога на оздоровлення виплачується у розмірі пяти мінімальних заробітних плат. При цьому розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати. Щорічна допомога на оздоровлення виплачується громадянам за місцем їх проживання органами соціального захисту населення. Згідно із ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Встановлений Постановою Кабінету Міністрів України Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 26 липня 1996 року № 836 і Постановою Кабінету Міністрів України Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 12 липня 2005 року № 562, розмір щорічної допомоги на оздоровлення не відповідав розміру, встановленому ст.48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та законам України щодо встановлення розмірів мінімальних заробітних плат на 20042009 роки. Тому, виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними нормативними актами при вирішенні даного спору, застосуванню підлягає саме ст.48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, а не Постанови Кабінету Міністрів України від 26 липня 1996 року № 836 та від 12 липня 2005 року № 562. Зміни внесені в ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Законом України «Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів», пункт 28 розділу ІІ втратив чинність, як такий що є неконституційним на підставі Рішенням Корнституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року. Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що [PERSON] праці та соціального захисту населення Броварської міської ради повинно було виплачувати позивачу щорічну допомогу на оздоровлення за 2007-2009 роки, встановленому ст.48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи з урахуванням суми мінімальної заробітної плати на момент виплати. Підтвердженням позиції суду є і те, що, враховуючи особливий статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та обумовлену цим необхідність їх адекватного соціального захисту, Верховна Рада України у 2006 році доповнила Закон України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи ст.71, в якій встановила, що дія положень цього Закону не може призупинятися іншими законами, крім законів про внесення змін до цього Закону. Посилання відповідача на те, що розмір виплати позивачу щорічної допомоги на оздоровлення був визначений у межах бюджетних асигнувань, встановлених на ці цілі, висновків суду не спростовують. За таких обставин, суд вважає відмову [PERSON] праці та соціального захисту населення Броварської міської ради щодо здійснення перерахунку та доплати позивачу [PERSON] щорічної допомоги на оздоровлення за 2007-2009 роки протиправною. Враховуючи наведене вище, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі ст. ст. 49, 54, 67, 71 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, Рішення Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року,

Outcome: approved