Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-16 00:00:00

Фізична особа - підприємець [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовною заявою до Рівненської міської ради, третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Рівненської міської ради про скасування рішення міської ради та визнання договору оренди недійсним. В позовній заяві вказують, що у відповідності до договору оренди землі від 31.08.2007 р. Рівненська міська рада надала, а підприємець [PERSON] і громадянин [PERSON] прийняли в строкове платне користування земельну ділянку для будівництва та обслуговування кафе «[INFO]», яка знаходиться в [ADDRESS]. Договір зареєстрований у Рівненській регіональній філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Держкомземі України по земельних ресурсах», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 27.09.2007 р. за № 040758800202. Орендована земельна ділянка передана позивачам за актом приймання-передачі від 31.08.2007 р. Договір підписано на виконання рішення Рівненської міської ради № 797 від 07.06.2007 р., яким затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки на [ADDRESS] суб'єкту підприємницької діяльності [PERSON] та громадянину [PERSON] для будівництва та обслуговування кафе «[INFO]». У технічній документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право оренди на земельну ділянку підприємцю [PERSON] та громадянину [PERSON] для будівництва та обслуговування кафе «[INFO]» міститься висновок управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Рівненської міської ради № 01-22/781 від 26.12.2006 р. про передачу земельної ділянки в оренду строком на 10 років та про наявні обмеження на використання земельної ділянки. Даним висновком Управління підтвердило, що згідно ст. ст. 110, 111, 112 Земельного кодексу України обмежень на використання даної земельної ділянки не має. Розробивши передгіроектну пропозицію «Реконструкція з надбудовою гаража [ADDRESS]» підприємець [PERSON] звернулась для отримання в управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Рівненської міської ради для отримання дозволу на виконання будівельних робіт. Листом № 06-13-1039/16 від 01.04.2009 р. зазначене Управління відмовило у наданні такого дозволу мотивуючи свою відмову тим, що згідно з генпланом міста земельна ділянка знаходиться в комунально-складській зоні, в якій, відповідно до переліку дозволених видів використання території, будівництво кафе не передбачено. Таким чином, позивачі позбавлені можливості використовувати орендовану земельну ділянку за її цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування кафе «[INFO]», а використання такої ділянки за іншим призначенням буде суперечити умовам договору та чинного земельного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України «Про планування і забудову територій» фізичні та юридичні особи, які мають намір здійснити будівництво об'єктів містобудування на земельних ділянках, що належать їм на праві власності чи користування, зобов'язані отримати від виконавчих органів відповідних рад дозвіл на будівництво об'єкта містобудування. Як вбачається з наведених обставин, при укладанні спірного договору відповідачем не були дотримані вимоги наведеного законодавства. В судовому засіданні позивач позовні вимоги збільшив та просить суд скасувати рішення Рівненської міської ради № 797 від 07.06.2007 р. про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на [ADDRESS] суб'єкту підприємницької діяльності [PERSON] та громадянину [PERSON] для будівництва та обслуговування кафе «[INFO]»; визнати недійсним договір оренди землі від 31.08.2007 р., укладений між Рівненською міською радою, підприємцем [PERSON] і громадянином [PERSON]; визнати недійсним додатковий договір від 12.11.2008р. про внесення змін до договору оренди земельної ділянки від 27.09.2007 р. № 040758300202, укладений між Рівненською міською радою, підприємцем [PERSON] і громадянином [PERSON], який зареєстровано в Управлінні земельних відносин виконавчого комітету Рівненської міської ради. Представник відповідача в судовому засіданні позов заперечив та пояснив, що п. 4.1. рішення Рівненської міської ради від 07 червня 2007 року № 797 СПД [PERSON] та гр. [PERSON] надано в оренду на десять років земельну ділянку площею 342 м2 на [ADDRESS] На виконання даного рішення, між Рівненською міською радою та СПД [PERSON] і гр. [PERSON] укладений договір оренди землі від 27 вересня 2007 року р. № 0407583200202. Договір оренди землі прийнятий сторонами. Договір містить всі істотні умови та зареєстрований в установленому законом порядку. Орендарі сплачують орендну плату. П. 4.4 ст. 10 Закону України «Про оренду державного і комунального майна» встановлено, що умови договору є чинними на весь строк дії договору і у випадках, коли після його укладення (приведення у відповідність із цим законом) законодавством встановлено правила, які погіршують становище орендаря. Згідно ст. 31 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі припиняється в разі: закінчення строку, на який його було укладено; викупу земельної ділянки для суспільних потреб і примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; поєднання в одній особі власника земельної ділянки та орендаря; смерті фізичної особи-орендаря, засудження його до позбавлення волі та відмови осіб, зазначених у ст. 7 цього Закону, від виконання укладеного договору оренди земельної ділянки; ліквідації юридичної особи-орендаря; відчуження права оренди земельної ділянки заставодержателем; набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій іншою особою земельній ділянці. Договір оренди землі припиняється також в інших випадках, передбачених законом. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором. Згідно пункту «а» ст. 141 ЗК України, однією з підстав припинення права користування на земельну ділянку є добровільна відмова від права користування на земельну ділянку. Тому, у разі добровільної відмови від права користування на земельну ділянку, орендарю землі необхідно звернутися із відповідною заявою до власника земельної ділянки. Орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування - власник земельної ділянки на підставі заяви землекористувача приймає рішення про припинення права користування земельною ділянкою, про що повідомляє органи державної реєстрації. Підтвердження звернення з питань припинення права користування земельною ділянкою до Рівненської міської ради належними доказами позивачами не надані. Згідно ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу. Враховуючи вищевикладене, підстав для визнання недійсним договору оренди землі, укладеного між Рівненською міською радою, СПД [PERSON] та гр. [PERSON] від 27 вересня 2007 року № 0407583200202, немає. Просить відмовити у задоволенні позову. Представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Рівненської міської ради в судовому засіданні пояснив, що йому невідомо чому управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Рівненської міської ради спочатку дало дозвіл на оренду земельної ділянки з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування кафе «[INFO]», а потім новий начальник управління підписав лист № 06-13-1039/16 від 01.04.2009 р. про відмову у наданні дозволу на будівництво кафе «[INFO]», мотивуючи свою відмову тим, що згідно з генпланом міста земельна ділянка знаходиться в комунально-складській зоні. Крім того вказав, що висновок управління містобудування та архітектури є офіційною позицією контролюючого органу, який створюється на підставі здійснених перевірок та погоджень відповідальними працівниками управління, а лист не має правового статусу офіційної позиції управління містобудування та архітектури і він може видаватися без здійснення додаткових перевірок. Вислухавши пояснення позивача, представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення. Згідно ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Судом встановлено, що між Рівненською міською радою та підприємцем [PERSON] і громадянином [PERSON] укладено договір оренди землі від 31.08.2007 р. Згідно якого останні прийняли в строкове платне користування земельну ділянку для будівництва та обслуговування кафе «[INFO]», яка знаходиться в [ADDRESS]. Договір зареєстрований у Рівненській регіональній філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Держкомземі України по земельних ресурсах», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 27.09.2007 р. за № 040758800202. Договір оренди підписано на виконання рішення Рівненської міської ради № 797 від 07.06.2007 р., яким затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки на [ADDRESS] суб'єкту підприємницької діяльності [PERSON] та громадянину [PERSON] для будівництва та обслуговування кафе «[INFO]». Після укладення договору оренди землі від 31.08.2007 року до нього вносилися зміни стосовно розміру орендної плати. Підставою ухвалення рішення Рівненської міської ради № 797 від 07.06.2007 р., та укладення договору оренди земельної ділянки від 31.08.2007 р. була створена та погоджена у встановленому порядку технічна документація із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право оренди на земельну ділянку підприємцю [PERSON] та громадянину [PERSON] для будівництва та обслуговування кафе «[INFO]». В технічній документації на ряду з іншими документами міститься висновок управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Рівненської міської ради № 01-22/781 від 26.12.2006 р. про передачу земельної ділянки в оренду строком на 10 років та про наявні обмеження на використання земельної ділянки. Даним висновком Управління підтвердило, що згідно ст. ст. 110, 111, 112 Земельного кодексу України обмежень на використання даної земельної ділянки не має. Згідно ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5, 6 ст. 203 Цивільного кодексу України. Згідно частин 1-3, 5 та 6 ст. 203 ЦК України: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Рівненської міської ради в судовому засіданні пояснив, що йому невідомо чому управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Рівненської міської ради спочатку дало дозвіл на оренду земельної ділянки з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування кафе «[INFO]», а потім новий начальник управління підписав лист № 06-13-1039/16 від 01.04.2009 р. про відмову у наданні дозволу на будівництво кафе «[INFO]», мотивуючи свою відмову тим, що згідно з генпланом міста земельна ділянка знаходиться в комунально-складській зоні. Крім того вказав, що висновок управління містобудування та архітектури є офіційною позицією контролюючого органу, який створюється на підставі здійснених перевірок та погоджень відповідальними працівниками управління, а лист не має правового статусу офіційної позиції управління містобудування та архітектури і він може видаватися без здійснення додаткових перевірок. Вислухавши пояснення позивача, представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення. Згідно ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Судом встановлено, що між Рівненською міською радою та підприємцем [PERSON] і громадянином [PERSON] укладено договір оренди землі від 31.08.2007 р. Згідно якого останні прийняли в строкове платне користування земельну ділянку для будівництва та обслуговування кафе «[INFO]», яка знаходиться в [ADDRESS]. Договір зареєстрований у Рівненській регіональній філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Держкомземі України по земельних ресурсах», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 27.09.2007 р. за № 040758800202. Договір оренди підписано на виконання рішення Рівненської міської ради № 797 від 07.06.2007 р., яким затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки на [ADDRESS] суб'єкту підприємницької діяльності [PERSON] та громадянину [PERSON] для будівництва та обслуговування кафе «[INFO]». Після укладення договору оренди землі від 31.08.2007 року до нього вносилися зміни стосовно розміру орендної плати. Підставою ухвалення рішення Рівненської міської ради № 797 від 07.06.2007 р., та укладення договору оренди земельної ділянки від 31.08.2007 р. була створена та погоджена у встановленому порядку технічна документація із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право оренди на земельну ділянку підприємцю [PERSON] та громадянину [PERSON] для будівництва та обслуговування кафе «[INFO]». В технічній документації на ряду з іншими документами міститься висновок управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Рівненської міської ради № 01-22/781 від 26.12.2006 р. про передачу земельної ділянки в оренду строком на 10 років та про наявні обмеження на використання земельної ділянки. Даним висновком Управління підтвердило, що згідно ст. ст. 110, 111, 112 Земельного кодексу України обмежень на використання даної земельної ділянки не має. Згідно ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5, 6 ст. 203 Цивільного кодексу України. Згідно частин 1-3, 5 та 6 ст. 203 ЦК України: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На думку суду позивач у позовній заяві не навів переконливих доказів стосовно того, що на момент укладення договору оренди земельної ділянки від 31.08.2007 р. існували обставини які б доводили недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5, 6 ст. 203 Цивільного кодексу України. В судовому засіданні такі обставини встановлені теж небули. Посилання позивача на те, що після розробки передпроектної пропозиції «Реконструкція з надбудовою гаража [ADDRESS]», управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Рівненської міської ради листом № 06-13-1039/16 від 01.04.2009 р. відмовило у наданні такого дозволу мотивуючи свою відмову тим, що згідно з генпланом міста земельна ділянка знаходиться в комунально-складській зоні, в якій, відповідно до переліку дозволених видів використання території, будівництво кафе не передбачено, суд не вважає підставою для визнання договору недійсним, оскільки дані обставини були виявлені після укладення договору оренди. Крім того, у технічній документації наявний висновок управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Рівненської міської ради № 01-22/781 від 26.12.2006 р. про передачу земельної ділянки в оренду строком на 10 років. Даним висновком Управління підтвердило, що обмежень на використання даної земельної ділянки не має. Суд також бере до уваги пояснення представника третьої особи про те, що висновок управління містобудування та архітектури є офіційною позицією контролюючого органу, який створюється на підставі здійснених перевірок та погоджень відповідальних працівників управління, а лист не має правового статусу офіційної позиції управління містобудування та архітектури і він може видаватися без здійснення додаткових перевірок. Отже, враховуючи представлені позивачем докази суд не вважає їх переконливими і такими, що підтверджують недійсність договору оренди земельної ділянки від 31.08.2007 року в момент його укладення. Крім того, в судовому засіданні не було встановлено порушень з бору Рівненської міської ради при прийнятті рішення № 797 від 07.06.2007 р. про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на [ADDRESS] СПД [PERSON] та громадянину [PERSON] для будівництва та обслуговування кафе «[INFO]». У зв'язку з чим позовні вимоги ФОП [PERSON], [PERSON] до Рівненської міської ради, третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Рівненської міської ради про скасування рішення міської ради та визнання договору оренди недійсним є недоведеними і такими що не підлягають задоволенню. На підставі викладеного, у відповідності до ст. ст. 11, 203, 215 Цивільного Кодексу України, ст. 2 Закону України «Про оренду землі»,

Outcome: dismissed