overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-30 00:00:00

КП РМР «Теплотранссервіс» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за використану теплову енергію в сумі 2168 грн. 03 коп. В позовній заяві зазначалось, що на підставі укладеного між КП РМР «Теплотранссервіс» та відповідачем договору № 052983, комунальне підприємство «Теплотранссервіс» здійснює відпуск теплової енергії для опалення та гарячого водопостачання житлового приміщення, що знаходиться за адресою [ADDRESS]. Згідно з даним договором розмір щомісячної плати за надані послуги встановлюється за затвердженими в установленому порядку тарифами. У порушення положень ст. 68 Житлового Кодексу та внаслідок невиконання договірних зобов'язань відповідачем, станом на 01.05.2010 року допущена заборгованість на вищевказану суму. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просить стягнути з відповідача на користь КП РМР «Теплотранссервіс» заборгованість в сумі 2168 грн. 03 коп. та судові витрати в сумі 30 грн. Відповідач у судове засідання в черговий раз не з'явилася, про час та місце судового розгляду була повідомлена у встановленому законом порядку. Причин своєї неявки суду не повідомила, заперечень з приводу заявленого позову не надала. За таких обставин суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та постановити заочне рішення. Представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи та постановлення заочного рішення. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними, а докази в заперечення позовних вимог відсутні. Судом встановлено, що відповідач, проживаючи в [INFO], фактично отримувала теплову енергію для опалення та гарячого водопостачання житлового приміщення. В порушення положень ст. 68 ЖК України і взятих на себе зобовязань, відповідач в добровільному порядку не оплачує отримуваних послуг. Згідно ст.ст. 525, 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинно виконуватися належним чином у встановлені строки, а одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. З матеріалів справи вбачається, що сума заборгованості відповідача станом на 01.05.2010року складає 2168 грн. 03 коп., що підтверджується достовірними доказами. За таких обставин суд вважає, що підлягає до примусового стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за використану теплову енергію. У відповідності до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача витрат на інформаційно технічне забезпечення судового процесу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-30 00:00:00

КП РМР «Теплотранссервіс» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за використану теплову енергію в сумі 2070 грн. 04 коп. В позовній заяві зазначалось, що на підставі укладеного між КП РМР «Теплотранссервіс» та відповідачем договору № 052954, комунальне підприємство «Теплотранссервіс» здійснює відпуск теплової енергії для опалення та гарячого водопостачання житлового приміщення, що знаходиться за адресою [ADDRESS]. Згідно з даним договором розмір щомісячної плати за надані послуги встановлюється за затвердженими в установленому порядку тарифами. У порушення положень ст. 68 Житлового Кодексу та внаслідок невиконання договірних зобов'язань відповідачем, станом на 01.05.2010 року допущена заборгованість на вищевказану суму. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просить стягнути з відповідача на користь КП РМР «Теплотранссервіс» заборгованість в сумі 2070 грн. 04 коп. та судові витрати в сумі 30 грн. Відповідач у судове засідання в черговий раз не з'явилася, про час та місце судового розгляду була повідомлена у встановленому законом порядку. Причин своєї неявки суду не повідомила, заперечень з приводу заявленого позову не надала. За таких обставин суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та постановити заочне рішення. Представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи та постановлення заочного рішення. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки позовні вимоги є обгрунтованими та доведеними, а докази в заперечення позовних вимог відсутні. Судом встановлено, що відповідач, проживаючи в [INFO], фактично отримувала теплову енергію для опалення та гарячого водопостачання житлового приміщення. В порушення положень ст. 68 ЖК України і взятих на себе зобовязань, відповідач в добровільному порядку не оплачує отримуваних послуг. Згідно ст.ст. 525, 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинно виконуватися належним чином у встановлені строки, а одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. З матеріалів справи вбачається, що сума заборгованості відповідача станом на 01.05.2010року складає 2070 грн. 04 коп., що підтверджується достовірними доказами. За таких обставин суд вважає, що підлягає до примусового стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за використану теплову енергію. У відповідності до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача витрат на інформаційно технічне забезпечення судового процесу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-30 00:00:00

КП РМР «Теплотранссервіс» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за використану теплову енергію в сумі 2151 грн. 44 коп. В позовній заяві зазначалось, що на підставі укладеного між КП РМР «Теплотранссервіс» та відповідачем договору № 065783, комунальне підприємство «Теплотранссервіс» здійснює відпуск теплової енергії для опалення та гарячого водопостачання житлового приміщення, що знаходиться за адресою [ADDRESS]. Згідно з даним договором розмір щомісячної плати за надані послуги встановлюється за затвердженими в установленому порядку тарифами. У порушення положень ст. 68 Житлового Кодексу та внаслідок невиконання договірних зобов'язань відповідачем, станом на 01.05.2010 року допущена заборгованість на вищевказану суму. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просить стягнути з відповідача на користь КП РМР «Теплотранссервіс» заборгованість в сумі 2151 грн. 44 коп. та судові витрати в сумі ЗО грн. Відповідач у судове засідання в черговий раз не з'явився, про час та місце судового розгляду був повідомлений у встановленому законом порядку. Причин своєї неявки суду не повідомив, заперечень з приводу заявленого позову не надав. За таких обставин суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та постановити заочне рішення. Представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи та постановлений заочного рішення. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними, а докази в заперечення позовних вимог відсутні. Судом встановлено, що відповідач, проживаючи в [INFO], фактично отримував теплову енергію для опалення та гарячого водопостачання житлового приміщення. В порушення положень ст. 68 ЖК України і взятих на себе зобовязань, відповідач в добровільному порядку не оплачує отримуваних послуг. Згідно ст.ст. 525, 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинно виконуватися належним чином у встановлені строки, а одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. З матеріалів справи вбачається, що сума заборгованості відповідача станом на 01.05.2010року складає 2151 грн. 44 коп., що підтверджується достовірними доказами. За таких обставин суд вважає, що підлягає до примусового стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за використану теплову енергію. У відповідності до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача витрат на інформаційно технічне забезпечення судового процесу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-30 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась в суд з позовною заявою про визнання права власності на гараж в гаражному кооперативі №3 в м.Червонограді № 74 по вул.Бічній Промисловій 13 в м.Червонограді Львівської області покликаючись на те, що згідно рішення виконкому Червоноградської міської ради від 08.09.1977 року її батькові [PERSON] було виділено земельну ділянку під будівництво цегляного гаража . Батько побудував гараж , користувався цим гаражем , однак гараж не приватизував . 20 червня 2008 року батько помер, а вона як спадкоємець має право на спадкове майно, однак не може оформити спадщину, оскільки відсутнє право власності на гараж.Просить задоволити позов. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, зіслалась на обставини, викладені в позовній заяві, просить позов задоволити.Інші спадкоємці за законом відмовились від спадщини в користь позивачки . Представник Виконкому Червоноградської міської ради в судовому засіданні не заперечувала стосовно задоволення позову . Представник МБТІ м.Червонограда в судове заїдання не зявився, про день і час слухання справи належним чином повідомлений, подав письомву заяву про слухання справи без їхньої участі. Заслухавши пояснення, оцінивши представлені документи, суд вважає, що позов слід задовольнити з таких підстав: Судом встановлено, що [PERSON] є дочкою [PERSON] , що свідчить з копії свідоцтва про народження . Рішенням виконкому Червоноградської міської ради № 264 від 08.09.1977року стверджується, що [PERSON] виділено земельну ділянку під будівництво цегляного гаража в районі шахти №1 «Червоноградська « по вул. Бічна Промислова 13 м.Червонограда. З копії свідоцтва про смерть встановлено, що [PERSON] помер 20 червня 2008 року . З копії заяви -відмови від частки у спадковому майні вбачається , що [PERSON], [PERSON], [PERSON] відмовились в користь позивачки від своїх часток у спадковому майні [PERSON]. Суд вважає, що [PERSON] володів, користувався та розпоряджався гаражем по вул.Бічній Прмислові 13 № 74 в м.Червонограді Львівської області, отже був його власником.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-30 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідачів з позовом про визнання права власності на гараж № 203 в гаражному кооперативі № 5 посилаючись на наступні обставини: В березні місяці 1990 року вона купила гараж № 203 у [PERSON] в гаражному кооперативі №5 в м. Червонограді Львівської області і 20 березня 1990року правління гаражного кооперативу №5 вона була прийнята в члени вказаного кооперативу ,а Кулинич був виключений з гаражного кооперативу З того часу вони з чоловіком постійно користуються даним гаражем, позивачка сплачує членські внески, але гараж не приватизували Відповідно до ч 1 ст. 344 ЦК України якщо особа,яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито безперервно володіти нерухомим майном протягом 10 років, набуває право власності на це майно. Вони протягом 20 років відкрито користуються гаражем 16.07. 09 року № 766 рішенням виконкому Червоноградської міської ради народних депутатів львівської області від 17.02. 83 року №56 [PERSON] була виділена земельна ділянка піл будівництво цегляного гаража Управління містобудування та архітектури повідомило ,що відносно гаража №203 не має будь-яких застережень щодо місця розташування гаража № 203 в гаражному кооперативі № 5 та відведення земельної ділянки Згідно довідки гаражного кооперативу позивачка користується гаражем з 20 березня 1990року і платить внески На даний час їй необхідно встановити право власності на даний гараж тому вона просить суд вирішити це питання В судовому засіданні позивач підтримала позов і пояснила аналогічне. Відповідачі повідомлені про день та час розгляду справи але не з»явились Вислухавши позивача, оцінивши документи суд приходить до висновку що позов підлягає до задоволення Судом встановлено шо позивачка купила гараж № 203. в [PERSON]якому за рішенням виконкому Червоноградської міської ради народних депутатів Львівської області від 17.02. 83 року №56 [PERSON] була виділена земельна ділянка під будівництво цегляного гаража I позивачка в [PERSON] купили цей гараж і користуються ним по даний час суд приходить до висновку,що позов слід задовольнити

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-30 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій вказала, що 29 грудня 1999 року помер її прадід [PERSON], який проживав в [INFO] і мав земельну частку (пай) розміром 3,58 га., що розташована на території Кізлівської сільської ради. Після його смерті залишилась спадщина, яку фактично прийняла його дружина [PERSON] Але 20 березня 2006 року [PERSON] - прабаба позивачки померла. Згідно заповіту від 27 лютого 1998 року спадкоємцями земельної частки (паю) були визначені [PERSON] та [PERSON] Але [PERSON] та [PERSON] відмовилися від прийняття спадщини на користь позивачки [PERSON] На даний час виникла необхідність оформлення спадщини, яка залишилась після смерті [PERSON] Оскільки вона є спадкоємицею земельної частеи (паю) [PERSON] за законом, тому вирішила оформити своє право власності на земельну ділянку площею 3,58 га. яка розташована на території Кізлівської сільської ради. Просила визнати право власності на вказану земельну ділянку згідно сертифікату на земельну частку (пай) серії ПЛ № 128427 від 20 березня 2000 року, за нею. Представник відповідача сільський голова Кізлівської сільської ради Чорнухинського району [PERSON] в судове засідання не з"явився, а подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Суд, дослідивши доводи позивачки і дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] проживає в [INFO] і за законом є спадкоємицею земельної ділянки площею 3,58 га. згідно сертифікату на земельну частку (пай) серії ПЛ № 128427 від 20 березня 2000 року, яка розташована на території Кізлівської сільської ради Чорнухинського району і до дня смерті належала [PERSON]. Згідно ст. 328 ЦК України "Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності ввапжається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом."

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-30 00:00:00

ЖКП „Паркове" звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги в сумі 421 грн. 66 коп. Відповідач письмових заперечень проти позову не подав. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав. Пояснив, що за [PERSON], який є основним наймачем квартири № 8 в будинку по вул. Ст.Бандери,26 в м.Рівне, згідно особового рахунку № 21915 рахується заборгованість за надані послуги станом на 01.05.2010 року в сумі 421 грн. 66 коп. Покликаючись на те, що на день розгляду справи відповідач вказаний борг не погасив, просить позов задовольнити і стягнути з відповідача на погашення заборгованості 421 грн. 66 коп. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, про час і місце розгляду справи був оповіщений в установленому порядку. Зі згоди представника позивача, відповідно до ст.224 ЦПК України, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що [PERSON] є основним наймачем квартири №8 в житловому будинку № 26 по вул. Ст.Бандери м.Рівне. В порушення п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 р. №572 в редакції Постанови Кабінету Міністрів України від 24.01 2006 р. № 45, якими передбачено, що власник та наймач квартири зобов'язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом, [PERSON] протягом тривалого часу оплату житла та наданих ЖКП „Паркове" послуг по утриманню будинку та прибудинкової території не проводить, в зв'язку з чим за ним згідно особового рахунку №21915 станом на 01.05.2010 року рахується заборгованість в сумі 421 грн. 66 коп. Вказаний борг розрахований за фактично надані послуги згідно із диференційованими тарифами, що стверджується розрахунком заборгованості. Згідно ст.526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, акту планування, цоговору, а при відсутності таких вказівок - відповідно до вимог, що звичайно ставляться. Враховуючи, що на день розгляду спору в добровільному порядку відповідач наявної заборгованості не погасив, підстави для стягнення заборгованості в судовому порядку наявні. Відповідно до ст.88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного, ст.ст. 66-68 ЖК України, ст.ст.11, 526 ЦК України, п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 р. №572 в редакції Постанови Кабінету Міністрів України від 24.01.2006 р. № 45,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-30 00:00:00

У травні 2010 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що з 10.05.2009 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею і перебуває на її утриманні. Відповідач проживає окремо, матеріальної допомоги добровільно не надає, домовленості щодо утримання дитини між ними не досягнуто. Просила стягнути з відповідача аліменти на утримування дитини. В судове засідання позивачка не зявилась, надала до суду заяву просила розглядати справу без її участі, на позовних вимогах наполягала, просила задовольнити їх в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с.6). Відповідач в судове засідання не зявився про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином. Повідомлення, щодо відкладення розгляду справи від нього не надходило. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки відповідача в судове засідання, який належним чином повідомлений і від якого не надходило повідомлення про причини не явки суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд встановив, що сторони з 10.05.2009 року перебувають в зареєстрованому шлюбі (а.с.5), від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження якого відповідач вказаний батьком (а.с.З). Відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги не надає. Дитина проживає разом з позивачкою (а.с.4). Суд знаходить позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, оскільки від\-повідач не виконує передбаченого ст.180 СК України обовязку батьків по утриманню своєї неповнолітньої дитини, за станом здоровя і матеріальному становищу останній взмозі сплачувати аліменти.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-30 00:00:00

АТ «[PERSON] Аваль» (далі - [PERSON]) звернулося з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. Вимоги мотивовано тим, що на підставі укладеного 23 червня 2008 року договору [PERSON] позивачем відкрито відновлювальну кредитну лінію у сумі 15 000 грн. 00 коп. строком до 23 червня 2010 року. Позичальник грошові зобовязання (щодо повернення кредиту, процентів за користування ним, комісії) за договором належним чином не виконував, у звязку із чим виникла заборгованість у розмірі 16 247 грн. 19 коп., яку кредитодавець просив достроково стягнути. В судове засідання представник позивача не зявилася - надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, відповідно до змісту якої на задоволенні позову наполягала, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не зявився вдруге, про дату час і місце розгляду справи оповіщений належним чином в установленому порядку, про причини неявки, їх поважність суд не повідомив. Письмових заперечень проти позову, будь-яких заяв та клопотань від нього не надходило. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутністю сторін. Вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що публічне акціонерне товариство «[PERSON] Аваль» є правонаступником за всіма правами та обовязками відкритого акціонерного товариства «[PERSON] Аваль» (а.с. 25 - 27). За кредитним договором № 010/82/0034/81959, укладеним 23 червня 2008 року між сторонами (далі - Договір), ВАТ «[PERSON] Аваль» відкрито [PERSON] відновлювальну кредитну лінію для здійснення розрахунків за допомогою платіжної картки, отримання коштів в касах банків або через мережу банкоматів у сумі 15 000 грн. 00 коп. строкбй до 23 червня 2010 року зі сплатою 29,9% річних (а.с. 6-9). Наданим кредитом відповідач користуватися, але не виконував належним чином свої зобовязання, передбачені п. 2.3 Договору місячного зарахування на картковий рахунок обовязкового внеску в сумі це менше 5% від залишку заборгованості (а.с. 12 - 16). Вимога позивача про дострокове погашення заборгованості за договором одержана [PERSON] 12 лютого 2010 року (а.с. 17), але ігнорована. Заборгованість [PERSON] перед позивачем за кредитним договором на 27 квітня 2010 року становить 16 247 грн. 19 коп. (а.с. 10). Суд, дослідивши письмові докази, визнає неналежне виконання [PERSON] грошових зобовязань доведеним та таким, що порушує Договір й правила ст.ст. 526, 530. ч. 1 ст. 1049 ЦК України. За цих обставин та відповідно до п.п. 2.8, 5.2 Договору, п. 8, 10.1 Додатку № 1 до Кредитного договору, ч. 2 ст. 1050 ЦК України позивач має право вимагати дострокового повернення відповідачем кредиту, сплати процентів, комісії, неустойки. Розмір заборгованості обґрунтований Банком та не спростований. Враховуючи наведене суд вважає, що стягненню з [PERSON] на користь позивача підлягає сума боргу за Договором та, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, понесені останнім судові витрати (а.с. 1 - 2).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-30 00:00:00

У червні 2010 року [PERSON], звернулася до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що вона з 16.08.1997 року проживала в цивільному шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: синів [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO] які проживають з нею і перебуває на її повному утриманні. Відповідач проживає окремо, добровільно матеріальної допомоги не надає, аліменти за іншими виконавчими листами не сплачує, на його утриманні ніхто не перебуває, він не є інвалідом. Домовленості щодо утримання дітей між ними не досягнуто. Просила стягнути з нього аліменти на утримання дітей. В судове засідання позивачка не зявилася, надала до суду заяву, просила розглядати справу без її участі на позові наполягала (а.с.8). Відповідач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій проти задоволення позову не заперечував, справу просив розглянути без нього (а.с.9). Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у сукупності, суд встановив, що сторони з 16.08.1997 року проживали разом у цивільному шлюбі. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: синів [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], в свідоцтві про народження яких відповідач вказаний батьком (а.с.5-6). Відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги не надає. Діти проживають разом з позивачкою (а.с.7). Суд знаходить позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, оскільки відповідач не виконує передбаченого ст.180 СК України обов'язку батьків по утриманню своїх неповнолітніх дітей, за станом здоров'я і матеріальному становищу останній в змозі сплачувати аліменти.

Outcome: approved