overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-25 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позов у якому просить зобов'язати [PERSON] не чинити їй перешкод у користуванні квартирою №20 у будинку №41 по вулиці Маршала Жукова у м.Одесі, належної [PERSON] та зобов'язати ВГІРФО Київського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області зняття [PERSON] з реєстраційного обліку у вказаній квартирі, посилаючись на те, що реєстрація [PERSON] за місцем проживання обмежує права [PERSON], як власника. Позивачка у судове засідання не з'явилась, надала заяву згідно якої позовні вимоги підтримує та просить справу розглядати у її відсутність. Адвокат позивачки у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просить їх задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача - ВГІРФО Київського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області у судове засідання не з'явився, надав заяву згідно якої позовні вимоги визнає та просить справу розглядати у її відсутність. Відповідач - [PERSON] у судове засідання не з'явився, повідомлявся відповідно до ст.74 ЦПК України. Зі згоди адвоката позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши адвоката позивачки, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, згідно рішення Київського районного суду м.Одеси від 24 липня 2002 року [PERSON] є власником квартири №41 по проспекту Маршала Жукова у м.Одесі. Як вбачається з довідки про склад сім'ї та прописки від 27 листопада 2009 року у вищезазначеній квартирі зареєстровані: [PERSON], її син - [PERSON] та [PERSON], однак останній більше півроку не мешкає у спірній квартирі, речей не утримує, яких-небудь витрат по оплаті комунальних послуг ні несе. Згідно ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. При таких обставинах, суд вважає позовні вимоги [PERSON] законними, обгрунтованими та підлягаючими задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] та паспортного відділу Комінтернівського РВ ГУМВС України в Одеської області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку, посилаючись на неможливість вирішення даного спору в позасудовому порядку. В судовому засіданні позивач підтримав заявлені позовні вимоги та просив суд задовольнити їх в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] та представник відповідача - паспортного відділу Комінтернівського РВ ГУМВС України в Одеській області до суду не зявилися, хоча про час і місце судового засідання повідомлялися своєчасно та належним чином, причину неявки суду не повідомили. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. В ході судового розгляду справи встановлено, що на підставі свідоцтва на отримання службової житлової площі №43 від 22.11.2007р., виданого Комінтернівською районною державною адміністрацією Одеської області позивачу було виділено службову квартиру №53 в будинку №2, розташованому по вул. Курортній в смт. Чорноморське Комінтернівського району Одеської області. В вищевказаній квартирі на правах члена сімї позивача зареєстрована, але з вересня 2009 року не проживає колишня дружина позивача - [PERSON] Факт того, що відповідачка не проживає в виділеній позивачу службовій квартирі підтверджується актами про непроживання, складеними депутатом Чорноморської селищної ради Комінтернівського району Одеської області. Відповідачка добровільно не стала проживати в квартирі позивача, ніяких перешкод їй не чинилося, особистих речей та майна відповідачки в квартирі немає. В даний час відповідачка ухиляється від добровільного зняття з реєстраційного обліку, у звязку з чим позивач був вимушений звернутися до суду з даним позовом, оскільки через те, що відповідачка добровільно не знялася з реєстраційного обліку з житлового приміщення позивач несе витрати по сплаті платежів за комунальні послуги за кількістю зареєстрованих осіб. Реєстрація відповідачки в квартирі позивача чинить йому перешкоди в користуванні його правом власності. Позивач звертався до Чорноморської селищної ради та Паспортного відділу Комінтернівського РВ ГУМВС України в Одеській області з питанням про зняття відповідачки з реєстраційного обліку, але йому було відмовлено та рекомендовано звернутися до суду. Згідно зі ст. 71 ЖК України за тимчасово відсутніми наймачами та членами їх сімей зберігається житлове приміщення на протязі 6 місяців. Згідно зі ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки провадиться в судовому порядку. На підставі ст.71, 72 ЖК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу . В судовому засіданні в обгрунтування позовної вимоги позивач послався на наступне. 20 вересня 2003 року у виконкомі Свердловської сільської ради Комінтернівського районну Одеської області він зареєстрував шлюб з відповідачкою, актовий запис №8. Шлюб для сторін є першим. Від шлюбних відносин вони мають неповнолітню доньку Владислава, [INFO]. Приводом для звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу послужило те, що в останній час подружнього життя між сторонами відсутнє взаєморозуміння, в звязку з різними погляди на життя у них постійно виникали скандали та сварки по різним питанням і це призвело до того, що він втратив почуття поваги та любові до відповідачки. З вересня 2009 року сторони припинили підтримувати подружні відносини, вести спільне домашнє господарство, проживають окремо. В теперішній час примирення між ними неможливе, тому він просить розірвати шлюб. Витрати за розірвання шлюбу в органах РАЦС позивач просить покласти на нього. Дитину просить залишити проживати з відповідачкою. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала повністю та не заперечує проти задоволення позовних вимог, та пояснила суду, що з позивачем вони не підтримують сімейні стосунки з вересня 2009 року. Неповнолітня донька проживає разом з нею, тому після розірвання шлюбу місце проживання дитини просить визначити із нею. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши обставини справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Згідно ст.109 СК Україні шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини з вересня 2009 року і з тих пір проживають окремо, на примирення не згодні. За таких обставин суд вважає, що відкладення розгляду справи з метою примирення сторін є недоцільним. На підставі ст. 104, 105, 110, ч.2 ст.112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-25 00:00:00

26.08.2009 року до суду подано позов страхового товариства з додатковою відповідальністю «Гарантія» до [PERSON], а якому позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь 18750 гривень 67 коп. в порядку регресу. В судовому засіданні представник позивача повністю підтримав позовні вимоги і пояснив суду, що позивачем виплачено страхове відшкодування за шкоду, завдану з вини відповідача, тому позивач просить суд позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, посилаючись на те, що постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності винесена без урахування того, що відповідач діяв в умовах крайньої необхідності. Вислухавши в судовому засіданні пояснення сторін і дослідивши надані суду докази, судом встановлено наступне. Постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 10 квітня 2009 року по справі № 3-1993/09 [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпП. В результаті вчиненого правопорушення відповідач пошкодив три автомобілі, що було припарковано на узбіччі, в тому числі і автомобіль «Тойота Корола» державний номер [NUMBER]. Таким чином, вина відповідача повністю підтверджена постановою суду, яка набрала законної сили і відповідно до ст. 61 ЦПК України така постанова є обовязковою для суду, що розглядає цю цивільну справі, оскільки зазначеною нормою визначено, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Розмір шкоди, заподіяної власнику автомобіля автомобіль «Тойота Корола» державний номер [NUMBER] становить 19471 гривня 67 коп., що підтверджено висновком № 1311 товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародна експертна палата». Власник зазначеного автомобілю [PERSON] уклав з позивачем договір страхування від 22.04.2008 року № 22 21 0001 0068, що підтверджено копією договору. Платіжними дорученнями № СК01232 від 1 червня 2009 року на суму 10000 і СК01388 від 12 червня 2009 року на суму 8750 гривень 67 коп. позивач відшкодував потерпілому шкоду, завдану внаслідок винних дій відповідача. На підставі ст. 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Тому, враховуючи також положення ст. 1192 ЦК України, суд вважає необхідним позов задовольнити і стягнути з [PERSON] на користь страхового товариства з додатковою відповідальністю «Гарантія» 18750 гривень 67 коп. в порядку регресу, а також на підставі ст. 88 ЦПК України судові витрати в розмірі 307 гривень 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-25 00:00:00

23.03.2010 року до суду подано позов заступника прокурора Фрунзенського району м. Харкова, яки подано в інтересах [PERSON] то товариства з обмеженою відповідальністю «Тридента Агро», в якому прокурор просить суд стягнути з відповідача на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі, що не виплачена під час остаточного розрахунку в сумі 100327 гривен 60 коп. В судовому засіданні представник Фрунзенської районної прокуратури м. Харкова просив позов задовольнити, пояснивши, що при проведенні перевірки прокуратурою Фрунзенського району виявлено порушення троків розрахунку з позивачем, а тому прокурором подано позов в інтересах такої особи. [PERSON] подав суду заяву, в якій просив позов задовольнити і розглянути справу за його відсутності. Відповідач, повідомлений про час і місце розгляду справи належним чином, але представник відповідача в судове засідання не з`явився, причин неявки суду не повідомлено, тому судом ухвалено про заочний розгляд справи. Вислухавши в судовому засіданні пояснення представника прокуратури і дослідивши надані суду докази, судом встановлено, що відповідно до довідки від 16 березня 2010 року, виданою відповідачем заборгованість відповідача перед [PERSON] , звільненим з підприємства відповідача складає 100327 гривень 60 коп., які відповідно до ст. 116 КЗУпП підлягає стягненню в повному обсязі, а тому позов суд задовольняє в повному обсязі. На підставі ст. 88 ЦПК України необхідно стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Тридента Агро» на користь держави державне мито в розмірі 1003 (одна тисяча три) гривні 27 коп., а також стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Тридента Агро» на користь УДК у Харківському районі Харківської області 120 (сто двадцять) гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-25 00:00:00

В липні 2009 року Закрите акціонерне товариство комерційний «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості. В подальшому найменування позивача змінилося на Публічне акціонерне товариство комерційний банк „ПриватБанк". Позивач вказує на те, що 18.06.2007 року між ЗАТ КБ „ПриватБанк" та [PERSON] був укладений договір №NKXRRC33610034 на суму 11440,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00 % на рік на суму залишку заборгованності за кредитом з кінцевим терміном повернення 18.06.2010р.. В зв`язку з тим, що відповідач не бажає добровільно погасити заборгованість за кредитним договором, станом на 26.03.2009 року має заборгованність 31689,47 грн.. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав в повному обсязі та просив стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 31689 грн. 47 коп., а також 316,89 гривень судового збору та 250 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, які були сплачені позивачем при подачі позову до суду. Відповідач в судове засідання не з`явився, судом про дату і час розгляду справи були повідомлен належним чином, про що свідчить наявне в справі поштове повідомлення про вручення судової повістки, доказів про поважність причин неявки суду не надав. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, оскільки 18.06.2007 року відповідач [PERSON] одержала в ЗАТ КБ „ПриватБанк" (правонаступник ПАТ КБ „ПриватБанк") кредит у сумі 11440,00 грн згідно кредитного договор №NKXRRC33610034. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. У відповідності до ст. 611 ЦК України за порушення зобов`язання наступають правові наслідки, передбачені ст.ст. 624, 625 ЦК України тобто при порушенні зобов`язань боржник повинен сплатити кредитору борг, відсотки від суми боргу та неустойку у вигляді пені та штрафу, що передбачена умовами договору, а тому борг відповідача станом на 26.03.2009 р. складає 31689,47 гривень з яких: -заборгованість по кредиту - 11440,00 гривень. -заборгованість відсотками - 8055,47 гривень; -комісія за користування кредитом- 5606,00 гривень; -пеня - 4602,79 гривень; - штраф (фіксована частина) - 500,00 гривень; -штраф (процентна складова) - 1485,21 гривень. Згідно ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, а ст. 615 ЦК України встановлює, що одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускається. Відповідно до ч.І ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. На підставі ст. 88 ЦПК України суд вважає можливим покласти на відповідачів також і судові витрати позивача при подачі позовної заяви у розмірі 316,89 грн. судового збору та 120,00 грн. витрат ІТЗ, а разом 436,89 грн. .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-25 00:00:00

В січні 2010 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив виключити з актового запису № 410 від 08.07.2008 року про народження дитини - [PERSON] , [INFO] відомості про його батьківство. На підтвердження своїх вимог позивач повідомив, що з відповідачкою знаходився у зареєстрованому шлюбі з 08.08.1998 року до 16.01.2010 р., але шлюбні відносини між ними були припинені та фактично вони мешкають окремо з 2001 року. [INFO] відповідачка народила дитину від іншого чоловіка, але оскільки вони знаходились у зареєстрованому шлюбі, позивача було внесено до актового запису про народження дитини [PERSON] , [INFO] , як батька. 05.12.2009 року позивач звернувся до Корабельного відділу реєстрації актів цивільного стану про вилучення даних про батька дитини з актового запису про народження дитини № 410 від 08.07.2008 року, але йому було відмовлено оскільки реєстрація дитини проводилась відповідно до п.1 ст. 122 СК України, тобто дитина була народжена у шлюбі та є такою, що походить від подружжя. Посилаючись на наведене, позивач просив позов задовольнити. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідачка позов визнала, підтвердила, що [PERSON] не є батьком її дитини, оскільки вони з ним не мешкають разом та не підтримують стосунків притаманних для подружжя з 2001 року. Третя особа- представник Корабельного відділу реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції в судове засідання не з`явився, надав заяву з проханням слухати за їх відсутністю, проти задоволення позову не заперечували. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання, так як відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України, при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК, оскільки визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Визнання відповідачкою позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, а тому у суду немає підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову. Виходячи з цього, суд вважає за можливе виключити з актового запису про народження № 410 від 08.07.2008 року запис про батька- [PERSON] .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-25 00:00:00

14.04.2010 року до суду звернулась [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] про визнання права власності на Ѕ частину квартири [ADDRESS] , в порядку розподілу спільного майна подружжя. В обґрунтування позову позивач зазначила, що знаходилась в шлюбі з відповідачем придбали квартиру [ADDRESS] . В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити. В судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову . Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази, встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. З 24 грудня 1996 року по 07 листопада 2007 року [PERSON] перебувала в шлюбі з [PERSON] (а.с.9,10). Під час перебування в шлюбі позивачем та відповідачем спільно була придбана квартира [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 17 квітня 2001 року (а.с.6). Відповідно до ст.60 СК України майно, придбане подружжям під час шлюбу, належить чоловіку та дружині на праві сумісної власності, не залежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку. Вимога позивача про визнання права власності на Ѕ частину квартири [ADDRESS] , в порядку розподілу спільного майна подружжя підлягає задоволенню. Визнання відповідачами позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-25 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача, наполягаючи на стягненні з останнього аліментів на свою користь на утримання [PERSON] , [INFO] по 1/4 частини всіх його прибутків щомісяця до досягнення, [PERSON] , повноліття тобто до [INFO] . Стверджувала, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який було розірвано згідно рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 25 лютого 2010 року, та зареєстровано у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Котовську Котовського міськрайонного управління юстиції Одеської області (актовий запис № 32). Від шлюбу в них є неповнолітня донька, [PERSON] , [INFO] , яка мешкає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання доньки їй не надає, тому вона звернулася до суду про стягнення з нього аліментів на доньки, по ј частки всіх його прибутків щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Відповідач позов визнав у повному обсязі, не заперечував проти його задоволення. \~ \~ \~ \~Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Відповідач, як батько, на підставі ст. 180 СК України повинен утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, тобто, до 18 років. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-25 00:00:00

У квітні 2010 року Котовський міжрайгірокурор звернувся до суду в інтересах [PERSON] з позовом до ВУЖКГ ст. Борщі про стягнення заборгованості по заробітній платі в сумі 8499 гривень 66 копійок, мотивуючи свою вимогу тим, що [PERSON] працює на посаді апаратника очистки стичних вод в ВУЖКГ' ст. Борщі з 09 грудня 2006 року по теперішній час. За зазначений період підприємство несвоєчасно виплачувало їй заробітну плату, заборгованість по який і становить ціну позову. Незважаючи на неодноразові звернення керівництво ВУЖКГ ст. Борщі не виплачує заборгованість посилаючись на відсутність грошей. У судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримала. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги визнала. Заслухавши Котовського міжрайпрокурора, пояснення [PERSON] та представника відповідача, дослідивши наявні в справі докази, а саме: копію довідки № 44 від 21.04.2010 р., про розмір заборгованості (а.с. 4); копію трудової книжки [PERSON] (а.с. 6), суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Як встановлено судом, [PERSON] була прийнята на роботу в ВУЖКГ ст. Борщі з 09.12.2006 року, що підтверджується копією трудової книжки. Наявність заборгованості по заробітній платі в сумі 8499 гривень 66 копійок підтверджується копією довідки № 44 від 21.04.2010 року, виданою ВУЖКГ ст. Борщі. Ст. 43 конституції України передбачене право на своєчасне отримання винагороди за працю. Відповідно до ст. 115 КЗпНУ, ч. 1 ст. 24 Закону України "Про оплату праці" заробітна плата повинна виплачуватися працівникам регулярно у робочі дні в строки, встановлені у колективному договорі, але не менше ніж два рази на місяць через проміжок часу, який не перевищує 16 календарних днів. Враховуючи викладене, суд вважає, що порушення права позивача на оплату праці з боку відповідача мало місце, а тому,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-25 00:00:00

У квітні 2010 року Котовський міжрайпрокурор звернувся до суду в інтересах [PERSON] з позовом до ВУЖКГ ст. Борщі про стягнення заборгованості по заробітній платі в сумі 6207 гривень 40 копійок, мотивуючи свою вимогу тим, що [PERSON] працює на посаді апаратника ХВО в ВУЖКГ ст. Борщі з 01 жовтня 1996 року по теперішній час. За зазначений період підприємство несвоєчасно виплачувало їй заробітну плату, заборгованість по який і становить ціну позову. Незважаючи на неодноразові звернення керівництво ВУЖКГ ст. Борщі не виплачує заборгованість посилаючись на відсутність грошей. У судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримала. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, надіславши заяву про визнання позову та розгляд справи у його відсутності. Заслухавши Котовського міжрайпрокурора, пояснення [PERSON] , дослідивши наявні в справі докази, а саме: копію довідки № 49 від 21.04.2010 р., про розмір заборгованості (а.с. 4); копію трудової книжки [PERSON] (а.с. 7), суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Як встановлено судом, [PERSON] була прийнята на роботу в ВУЖКГ ст. Борщі з 01.10.1996 року, що підтверджується копією трудової книжки. Наявність заборгованості по заробітній платі в сумі 6207 гривень 40 копійок підтверджується копією довідки № 49 від 21.04.2010 року, виданою ВУЖКГ ст. Борщі. Ст. 43 конституції України передбачене право на своєчасне отримання винагороди за працю. Відповідно до ст. 115 КЗпНУ, ч. 1 ст. 24 Закону України "Про оплату праці" заробітна плата повинна виплачуватися працівникам регулярно у робочі дні в строки, встановлені у колективному договорі, але не менше ніж два рази на місяць через проміжок часу, який не перевищує 16 календарних днів. Враховуючи викладене, суд вважає, що порушення права позивача на оплату праці з боку відповідача мало місце, а тому,

Outcome: approved