Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом та просить рішенням суду стягнути на його користь з управління праці та соціального захисту населення Коростенської міської ради недовиплачені кошти в сумі 46531,20 гривни, за період з 01.02.2007 року по 31.01.2010 року, що передбачені ст.ст.37,39 Законом України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», мотивуючи це тим, що він являється потерпілим від Чорнобильської катастрофи, проживає та працює в зоні гарантованого добровільного відселення. В заяві до суду позивач просив справу розглядати в його відсутність, а позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, до початку розгляду справи надав до суду заперечення проти позову, в яком\ просив розглядати справу в його відсутність, позов не визнає. Дослідивши матеріали справи, в їх с\тсупності та давши їм оцінку, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з слідуючих підстав. Судом встановлено, що позивач проживає та працює в м.Коростені - зоні гарантованого добровільного відселення, являється потерпілим від Чорнобильської катастрофи 3 категорії. Таким чином він має право на отримання коштів в розмірах, що передбачені ст.ст.37,39 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Тобто, у спірний період часу, ці доплати та допомоги виплачувались частково, у фіксованому розмірі, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України №836 від 26.07.1996 року «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а не в кратному відношенні до мінімальної заробітної плати. Відповідно до ст.37 Закон\7 України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» громадянам, які проживають на території гарантованого добровільного відселення, проводиться доплата в розмірі 40 % мінімальної заробітної плати щомісяця, а до ст.39 даного закону, громадянам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення, проводиться доплата у зоні гарантованого добровільного відселення \ розмірі 2-х мінімальних заробітних плат, щомісяця. Відповідно до постанови КМУ №936 від 20.05.2005 року «Про затвердження порядку використання коштів державного бюджету для виконання програм, повязаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» виплата компенсацій та допомоги передбаченої ст.ст.37,39 ЗУ «Про статус...» працюючим і не працюючим громадянам, а також пенсіонерам проводиться центрами по нарахуванню і виплаті соціальних допомог, управліннями праці та соціального захисту населення районних (міських) держадміністрацій, виконкомів міських, районних у містах рад за місцем реєстрації, тобто правовідносини між сторонами виникли з дня набрання чинності вищевказаної постанови. Що стосується позовних вимог про стягнення з УПСЗН Коростенської міської ради недовиплачених коштів передбачених ст.37 ЗУ «Про статус...», то суд рахує за необхідне в цій частині позову відмовити за безпідставністю, оскільки позивачем не представлено суду доказів про отримання ним у відповідача, за весь спірний період часу, даних коштів. Як видно з листа УПСЗН Коростенської міської ради позивач являється пенсіонером і не перебуває на обліку, як отримувач щомісячної грошової допомоги у зв'язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства. Позовні вимоги в частині стягнення компенсаційних коштів, передбачених за ст.39 ЗУ "Про статус..." підлягають частковому задоволенню за період з 06.04.2007 року по 31.01.2010 року, як то передбачено ст.257 ЦК України в межах строків позовної давності, а також відповідно до даних довідки з місця роботи позивача, відпрацьованого часу, та на підставі наявних у справі письмових доказів. При стягненні коштів суд виходить з розміру мінімальних заробітних плат, які діяли у вказаних періодах: -з 1.04.2007 р. - 420 грн.; - з 1.07.2007 р. - 440 грн.; - з 1.10.2007 р. - 460 грн.; -з 1.01.2008 р. - 515 грн.; - з 1.04.2008 р. - 525грн.; - з 1.10.2008 р. - 545 грн.; -з 1.12.2008 р. - 605 грн.; - з 1.04.2009 р. - 625 грн.; - з 1.07.2009 р. - 630 грн.; -з 1.10.2009 р. - 650 грн.; - з 1.11.2009 р. - 744 грн.; Отже, з урахуванням викладеного вище, та відповідно до проведеного позивачем розрахунку, за весь спірний період часу розмір заборгованості перед позивачем складає - за ст.39 ЗУ «Про статус...» (за мінусом отриманих коштів в сумі 346,50 грн.) - 35719,50 гривень. Оскільки розпорядником цих коштів і в спірний період часу і тепер є управління праці та соціального захисту населення Коростенської міської ради, тому суд, стягує з нього дані кошти, а заперечення відповідача проти позову безпідставні. Зокрема, для захисту прав та інтересів позивача, суд забовязує відповідача в подальшому виплачувати позивачу кошти, що передбачені ст.39 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у відповідності до вимог даного закону. В решті вимог відмовити за необґрунтованістю.

Outcome: partial