Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-08 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні квартирами шляхом виселення. В обґрунтування позову зазначила, що 29.12.1994 року на підставі договору купівлі-продажу придбала квартиру [ADDRESS]. 31.10.2002 року нею на підставі договору купівлі-продажу було придбано квартиру [ADDRESS]. Через деякий час до неї звернувся її знайомий [PERSON] з проханням надати на деякий час зазначені вище квартири. Вона дала свою згоду та вони в усній формі домовились, що відповідач тимчасово заселиться в належні їй квартири та на першу вимогу звільнить останні. При цьому відповідач за період проживання зобовязався проводити оплату за комунальні послуги. В 2009 році їй стало відомо, що по належним їй квартирам виникла заборгованість по комунальних платежах, яка станом на 02.03.2010 року склала 2125 грн. 50 коп. за квартиру №11 та 1045 грн. 50 коп. за квартиру №15. Відразу після цього вона звернулась до відповідача з вимогою провести оплату за комунальні послуги, але останній це зробити категорично відмовився. В ході бесіди з відповідачем, що відбувалась в квартирі №11, вона побачила, що останній використовує квартиру не за цільовим призначенням для житла, а самовільно переобладнав її під офісне приміщення. Також вона зясувала, що квартиру №15 відповідач самовільно переобладнав в складське приміщення. Вона не давала згоди відповідачу на переобладнання квартир та стала вимагати від останнього звільнити належні їй квартири, але відповідач це зробити категорично відмовився, став погрожувати фізичною розправою, якщо вона буде вимагати його виселення. З урахуванням викладеного, просила усунути перешкоди в користуванні належними їй квартирами, шляхом виселення відповідача з останніх, а також стягнути судові витрати по справі. В судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримав та, посилаючись на викладені в позові підстави, просив задовольнити останній в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявилась, про причини неявки не повідомила, про час та місце розгляду справи була повідомлена судом належним чином. Відповідно до ч.4 ст.169, ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням зазначених положень закону та думки представника позивачки, який не заперечував проти заочного розгляду справи, судом було ухвалено про розгляд справи в заочному порядку за відсутності відповідача. Суд, заслухавши пояснення представника позивачки, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу від 29.12.1994 року, посвідченого державним нотаріусом Пятої Дніпропетровської державної нотаріальної контори [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за №1-6379, позивачці на праві власності належить квартира [ADDRESS] (а.с.5-7). Відповідно до договору купівлі-продажу від 31.10.2002 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], позивачці на праві власності належить квартира [ADDRESS] (а.с.8-10). Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Як зазначила позивачка на підставі усної домовленості з відповідачем, вона надала в тимчасове користування останньому належні їй квартири №№11,15 по вул.Фрунзе,18 в м.Дніпропетровську, якій [PERSON] на теперішній час відмовляється звільнити, тим самим перешкоджаючи їй користуватись належним їй майном. З урахуванням зазначених вище обставин та положень закону, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та слід усунути [PERSON] перешкоди в користуванні належними їй на праві власності квартирами №№11,15 в будинку №18 по вул.Фрунзе в м.Дніпропетровську, шляхом виселення з них відповідача [PERSON] Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки також слід стягнути сплачені останньою при подачі позовної заяви судовий збір в сумі 17 грн. та витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн., а всього 47 грн. судових витрат. Також в своєму позові позивачка ставить питання про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу в сумі 10000 грн. На підтвердження чого надала договір про надання юридичних послуг від 06.04.2010 року та квитанцію. Разом з тим, з тексту наданого договору не вбачається, що сторонами була оговорена сума оплати за послуги з правової допомоги, а з наданою квитанції не вбачається, що сума в розмірі 10000 грн. сплачена саме позивачкою та відповідно до вказаного вище договору. Крім того, відповідно до ч.1 ст.84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Таким чином, в частині стягнення з відповідача витрат на правову допомогу в сумі 10000 грн. позивачці слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: approved