overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, так як спільне життя в позивача з відповідачем не склалося та вони з відповідачем спільно не проживають на даний час. У судове засідання позивач не зявився надав письмову заяву про розгляд справи в його відсутність на задоволенні позовних вимог наполягає, відповідач з позовом про розірвання шлюбу згоден та проти розірвання шлюбу не заперечує. Суд, вислухавши пояснення відповідача, перевіривши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних обставин. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Шлюб між [PERSON] і [PERSON] був зареєстрований 15.02.2006 року в міському відділу реєстрації актів цивільного стану № 2 Харківського обласного управління юстиції, актовий запис № 124. Від спільного життя сторони мають малолітню доньку Валерію [INFO]. Спільне життя сторін не склалося по тим обставинам, що позивач проживає окремо від відповідачки їх сімя значиться формально, в даний час позивач проживає окремо на примирення не згоден. Суд вбачає, що подальше спільне життя подружжя буде суперечити інтересам як позивача, так і відповідача і їх малолітній дитині, тому відповідно до ст. 112 СК України, суд позовні вимоги позивача задовольняє. Витрати на користь держави при отриманні свідоцтва про розірвання шлюбу необхідно покласти на позивача по справі, так як з відповідачем, проживає неповнолітня дитина від шлюбу сторін по справі. Надалі дитина буде проживати з відповідачем.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-20 00:00:00

В лютому 2010 року Вознесенський міжрайпрокурор звернувся в інтересах [PERSON] з позовною заявою до ВАТ «Олександрівський гранкарєр» про стягнення заборгованості по заробітній платі в якій вказував, що проведеною перевіркою встановлено те, що з 16 грудня 2006 року по 14 вересня 2009 року [PERSON] працював машиністом насосної установки у ВАТ «Олександрівський гранкарєр». За час роботи позивачу не в повному обсязі виплачувалася заробітна плата, внаслідок чого виникла заборгованість за період з березня 2008 року по вересень 2009 року (включно) в сумі 7048,89 грн. Враховуючи вказані обставини, Вознесенський міжрайпрокурор просив стягнути з ВАТ «Олександрівський гранкарєр» на користь [PERSON] вказану заборгованість по заробітній платі. В судовому засіданні представник прокуратури [PERSON] та позивач [PERSON] позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, суд прийшов до висновку про необхідність застосування наслідків визнання позову відповідачем, передбачених ст. 174 ЦПК України, оскільки таке визнання не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Судом встановлено, що з 16 грудня 2006 року по 14 вересня 2009 року [PERSON] працював машиністом насосної установки у ВАТ «Олександрівський гранкарєр», на час розгляду справи звільнений, разом з тим за період роботи йому не в повному обсязі була виплачена заробітна плата, внаслідок чого виникла заборгованість за березень 2008 року вересень 2009 року (включно) в сумі 7048,89 грн. (а.с. 3, 4, 10-16, 48, 49). А відповідно до ст.ст. 115, 116 КЗпП України, ст. 24 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, а при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. За таких обставин суд вважає позов прокурора в інтересах [PERSON] в межах його вимог обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Крім цього, суд вважає за необхідне на підставі п. 2 ч. 1 ст. 367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 79, ч. 5 ст. 81, ч.ч. 1, 3 ст. 88 ЦПК України, п. 30 ч. 1 ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито» від 21 січня 1993 року N 7-93 (зі змінами) з відповідача підлягають стягненню 70,49 грн. державного мита на користь місцевого бюджету Олександрівської селищної ради.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-20 00:00:00

В лютому 2010 року Вознесенський міжрайпрокурор звернувся в інтересах [PERSON] з позовною заявою до ВАТ «Олександрівський гранкар'єр» про стягнення заборгованості по заробітній платі в якій вказував, що проведеною перевіркою встановлено те, що [PERSON] знаходився в трудових відносинах з ВАТ «Олександрівський гранкар'єр» (працював машиністом насосної установки дробильного цеху). 01 грудня 2009 року [PERSON] був звільнений з підприємства. За час роботи позивачу не в повному обсязі виплачувалася заробітна плата, внаслідок чого виникла заборгованість за період з січня 2009 року по жовтень 2009 року (включно) в сумі 4787,46 грн. Враховуючи вказані обставини, Вознесенський міжрайпрокурор просив стягнути з ВАТ «Олександрівський гранкар'єр» на користь [PERSON] вказану заборгованість по заробітній платі. В судовому засіданні представник Вознесенської міжрайпрокурори неодноразово змінював розмір позовних вимог. Згідно останнього уточнення до позову просив стягнути з ВАТ «Олександрівський гранкар'єр» на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі за період з січня 2009 року по листопад 2009 року (включно) в сумі 4995,22 грн.. В судовому засіданні позивач [PERSON] уточнені позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні уточнені позовні вимоги визнав повністю. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, суд прийшов до висновку про необхідність застосування наслідків визнання позову відповідачем, передбачених ст. 174 ЦПК України, оскільки таке визнання не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Судом встановлено, що [PERSON] знаходився в трудових відносинах з ВАТ «Олександрівський гранкар'єр» (працював машиністом насосної установки дробильного цеху), звільнений 01 грудня 2009 року, разом з тим за період роботи йому не в повному обсязі була виплачена заробітна плата, внаслідок чого виникла заборгованість за січень 2009 року - листопад 2009 року (включно) в сумі 4995,22 грн. (а.с. 4, 37). А відповідно до ст.ст. 115, 116 КЗпП України, ст. 24 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, а при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. За таких обставин суд вважає позов прокурора в інтересах [PERSON] в межах його вимог обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Крім цього, суд вважає за необхідне на підставі п. 2 ч. 1 ст. 367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 79, ч. 5 ст. 81, ч.ч. 1, 3 ст. 88 ЦПК України, п. 30 ч. 1 ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито» від 21 січня 1993 року N 7-93 (зі змінами) з відповідача підлягають стягненню 51 грн. державного мита на користь місцевого бюджету Олександрівської селищної ради.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-20 00:00:00

2.04.2008 року до суду подано позов [PERSON] до [PERSON], в якому позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь 14000 гривень в рахунок повернення суми основного боргу за договором позики від 18.07.2007 року, 851 гривню 20 коп. процентів за користування сумою позики, а також 2000 гривень у відшкодування моральних збитків. В судове засідання позивач не з'явився особисто, але представник позивача в судовому засіданні позов повністю підтримав і пояснив суду, що відповідач не виконує свого обов'язку по поверненню грошей за договором позики, що оформлена простою розпискою, а тому представник позивача просив позов задовольнити, однак щодо стягнення моральної шкоди заявив, що позивач відмовляється в цій частині від позову, але письмової заяви позивача з цього приводу суду не надано. Відповідач в судове засідання вдруге не з'явився, причин неявки суду не повідомив, тому суд розглянув справу за відсутності відповідача. Вислухавши в судовому засіданні пояснення представника позивача і дослідивши надані суду докази, суд вважає необхідним повністю відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог з таких підстав. Відповідно до ст. ст. 10,60 ЦПК України позивач зобов'язаний надати суду докази на підтвердження обставин, на які позивач посилається і обґрунтування позовних вимог. Відповідно до ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Так законом у ст. 64 ЦПК України встановлено, що письмові докази як правило подаються в оригіналі. В судовому засіданні при обговоренні питання про необхідність залучити до матеріалів справи оригінал розписки про передачу грошових коштів щоб виключити можливість ухвалення судами декількох рішення паро стягнення однієї і тієї ж самою суми боргу, представник позивача не надав суду оригінал розписки. За таких обставин, суд вважає що позивачем не надано допустимих доказів на підтвердження вимог про стягнення суми боргу і відсотків, а тому суд відмовляє позивачу в задоволені цієї частини позовних вимог за недоведеністю. Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода підлягає відшкодуванню винною особою в повному обсязі. Однак позивачем не надано суду доказів неправомірної поведінки відповідача яка є причиною завдання позивачу моральної шкоди. Не надано доказів і наявності обов'язку по відшкодуванню моральної шкоди незалежно від наявності вини. Таким чином в задоволені позовних вимог про відшкодування моральної шкоди суд відмовляє позивачу за недоведеністю позовних. Таким чином, суд повністю відмовляє позивачу в задоволенні позову і на підставі ст. 88 ЦПК України,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-20 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з [PERSON], посилаючись на те, що сім'я розпалась через відсутність взаєморозуміння, несумісність характерів, сторони не підтримують шлюбних відносин, спільного господарства не ведуть, втрачені почуття любові та поваги, тому подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе. У попередньому судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, та просить суд позов задовольнити. Відповідач у попереднє судове засідання з'явився, позовні вимоги визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 30 листопада 2007 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції в Одеській області 30 листопада 2007 року, актовий запис №2279/а.с.5/ [INFO] у сторін народилася донька [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції у м. Одесі від 17 квітня 2008 року, актовий запис № 581 (а.с.6). На утримання якої відповідач у добровільному порядку сплачує матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Таким чином, судом встановлено, що шлюб між сторонами був припинений з зими 2009 року, з даного часу сторони разом не проживають, спільне господарство не ведуть, сім'я розпалась остаточно, шлюб має формальний характер, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, майнового спору немає.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-20 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулись до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку щомісячно з дня подання заяви і до закінчення дитиною навчання, тобто по 30.06.2012 р. включно. Заявлені вимоги мотивують тим, що позивач [PERSON] перебувала з відповідачем [PERSON] у зареєстрованому шлюбі до 13.02.2006 р. Від цього шлюбу мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. Донька досягла повноліття, але продовжує навчання, в звязку з чим потребує матеріальної допомоги. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Відповідач інших дітей не має, утримання по виконавчим документам з нього не проводиться. В судовому засіданні позивач [PERSON] свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позові. Позивач [PERSON] в судове засідання не з»явилась. Про час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку. Надіслала до суду заяву, в якій просила справу розглянути у її відсутність, позов підтримала повністю. Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю. Згідний сплачувати аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки свого заробітку (доходу) щомісячно до закінчення нею навчання. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі до 13.02.2006р., що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу. Відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про встановлення батьківства та свідоцтвом про народження дитини. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, дитина перебуває на повному утриманні позивачки. Згідно довідки навчального закладу за № 514 від 12.04.2010р., [PERSON] навчається на денному відділенні на ІІ-му курсі містобудівельного факультету Харківської національної академії міського господарства. Термін навчання становить по 30.06.2012 включно. Згідно договору про навчання від 17.03.2010р., [PERSON] навчається в Харківській національній академії міського господарства на контрактній основі. Вартість за навчальний рік становить 6730 грн. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітня дитина продовжує навчання і у звязку з цим потребує матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати її до досягнення нею двадцяти трьох років, за умови, якщо вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дітей у твердій грошовій формі, або у частці від доходу платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги також можливість надання утримання другим із батьків. Судові витрати відповідно до ст. 88 ЦПК України віднесені судом на сторону відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-20 00:00:00

ВАТ «[PERSON] Аваль» звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 014/08-112/60987 від 19.02.2007 року в розмірі 78160 грн. 75 коп., посилаючись на невиконання відповідачем зобовязань щодо сплати кредиту та відсотків за даним договором. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності в порядку заочного провадження, вимоги позову підтримав. Відповідач у судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надав. Ухвалою суду справу розглянуто за відсутності представника позивача та відповідача в порядку заочного провадження, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову, дослідивши письмові докази, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи, 19.02.2007 року між сторонами був укладений кредитний договір № 014/08-112/60987, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит в розмірі 11420 доларів США строком до 19.02.2013 року із розрахунку 13,5% річних. Відповідно до п.п. 5.1, 10.1 Договору відповідач зобовязався щомісячно до 15 числа кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту, сплачувати 1/72 частину від суми ліміту отриманого кредиту, а за порушення строків повернення кредитної заборгованості, процентів за користування кредитом сплатити банку пеню в розмірі 0,5% від суми простроченого платежу за кожен день прострочення починаючи з наступного дня після закінчення строку виконання зобовязань. Дотепер [PERSON] свої зобовязання за вищевказаним кредитним договором належним чином не виконував, що привело до виникнення заборгованості по поверненню кредиту в розмірі 9778,65 доларів США, що дорівнює 78160 грн. 75 коп., з якої залишок заборгованості за кредитом складає 7613,28 доларів США, що дорівнює 60825,95 грн., заборгованість за простроченими платежами по відсоткам складає 739,56 доларів США, що дорівнює 5911 грн. 30 коп., пеня 1425,81 доларів США, що дорівнює 11396 грн. 50 коп. На час розгляду справи вказана заборгованість відповідачем не погашена. На підставі вищевикладеного, у відповідності зі ст. ст. 509, 525, 526, 527, 611, 625, 1049, 1050, 1054, ЦК України, суд дійшов висновку, що відповідач не виконав зобов'язань, узятих на себе за кредитним договором, у зв'язку з чим слід розірвати кредитний договір № 014/08- 112/60987 від 19.02.2007 року, укладений між ВАТ «[PERSON] Аваль» та стягнути з [PERSON] на користь ВАТ «[PERSON] Аваль» заборгованість за даним кредитним договором в розмірі 78160 грн. 75 коп.. Таким чином, позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до ст.ст. 81, 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 901 грн. 61 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-20 00:00:00

ОКП "МОТЕ" звернулося до суду із позовом' до відповідачів, в якому просило про стягнення з відповідачів у солідарному порядку заборгованості по оплаті за поставлене теплозабезпечення у розмірі 2446грн.48коп. У судове засідання представник позивача не з'явився, надав до суду заяву, в якій вимоги, викладені в позові підтримав та просив розглянути справу за його відсутністю. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про дату слухання справи були сповіщені належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Ухвалою суду справа розглянута за відсутністю відповідачів у порядку заочного розгляду, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи. ОКП "Миколаївоблтеплоенерго" на підставі договору-доручення №д2/1 від 1.10.2006року виконує централізоване теплозабезпечення і постачання гарячого водопостачання будинків, розташованих у Центральному районі м. Миколаєва, виходячи із тарифів, які встановлені рішеннями виконкому Миколаївської міської ради. Нарахування сум оплати за послуги по теплозабезпеченню проводиться відповідно до встановлених тарифів на загальну опалювану площу, а нарахування сум оплати за постачання гарячого водопостачання відповідно до кількості проживаючих. Згідно до довідки ТОВ "[PERSON] С" відповідачі зареєстровані та проживають в квартирі №6 будинку №60 кор.2 по вул. Веселинівській в м. Миколаєві, загальною площею 46.7кв.м., у зв'язку з чим позивачем відповідачам наданий договір з абонкнижкою. за якими позивач зобов'язався належним чином виконувати теплозабезпечення і постачання гарячого водопостачання, а відповідачі належним чином робити оплату отриманих послуг. Відповідно до наданого розрахунку за період з 1,06.2007року по 1.08.2009року заборгованість відповідачів перед ОКП "МОТЕ" по оплаті за теплозабезпечення складає 2446грн.48коп..У добровільному порядку заборгованість по зобов'язанням, що випливають з договору про надання послуг »з централізованого опалення, відповідачі у повному обсязі не погашають. На підставі викладеного, у відповідності ст. ст. 64. 67, 68. 156. 162 ЖК України, ст. 526 ЦК України. "Правил надання населенню послуг теплопостачання", затверджених Постановою КМУ від 30.12.1997року №1497. "Норм і вказівок по нормуванню витрат палива і теплової енергії на опалення житлових будинків", затверджених ЕКСАЖП України від 14.12.1993року, суд дійшов висновку, що пред'явлений позов є обгрунтованим, але підлягає задоволенню частково виходячи з того, що наймач та інші члени родини, які нарівні користуються наданими послугами з теплозабезпечення несуть рівні права та обов'язки по його оплаті. Тому суму заборгованості слід стягнути в рівних частках з кожного відповідача на користь позивача по 1223грн.24коп.. Згідно зі ст. ст. 81, 88 ЦГ1К України суд вважає за необхідне з відповідачів стягнути на користь позивача судові витрати у розмірі по 15грн.00коп.. а також судовий збір по 25грн.50коп..

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-20 00:00:00

ОКП "МОТЕ" звернулося до суду із позовом до відповідача, в якому просило про- стягнення з відповідача заборгованості по оплаті за поставлене теплозабезпечення у розмірі 1425грн.71коп. У судове засідання представник позивача не з'явився, надав до суду заяву, в якій вимоги, викладені в позові підтримав та просив розглянути справу за його відсутністю. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату слухання справи була сповіщений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Ухвалою суду справа розглянута за відсутністю сторін у порядку заочного розгляду, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи, відповідач є зареєстрованою в [INFO], загальною площею 52,0кв.м.. у зв'язку з чим ОКП "Миколаївоблтеплоенерго" з нею був укладений договір та надана абонкнижка зі змістом договору, за якими позивач на підставі договору-доручення №д2/1 від 1.10.2006року зобов'язався належним чином виконувати теплозабезпечення і постачання гарячого водопостачання, а відповідач належним чином робити оплату отриманих послуг згідно до встановлених тарифів. Відповідно до наданого розрахунку та копії рішень виконкому Миколаївської міської ради, нарахування сум оплати за послуги по теплозабезпеченню проводиться згідно встановлених тарифів на загальну опалювану площу, а нарахування сум оплати за постачання гарячого водопостачання проводиться відповідно до кількості проживаючих. Незважаючи на зазначене, у період з 1.11.2008року по 1,06.2009року відповідачем були порушені умови договору по строкам і сумам сплати наданих послуг, у зв'язку з чим за вказаний період у нього перед ОКП "МОТЕ" склалася заборгованість по оплаті за теплозабезпечення у розмірі 1425грн.71коп.. У добровільному порядку заборгованість по зобов'язанням, що випливають з договору про надання послуг, відповідач не погашає. На підставі викладеного, у відповідності ст. ст. 64, 67. 68, 156 ЖК України, сі. сі. 509, 526 ЦК України. "Правил надання населенню послуг теплопостачання", затверджених Постановою КМУ від ЗО. 12.1997року №1497, "Норм і вказівок по нормуванню витрат палива і теплової енергії на опалення житлових будинків", затверджених ЕКСАЖП України від 14.12.1993року. суд дійшов висновку, що пред'явлений позов є обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Згідно зі ст. ст. 81, 88 ЦПК України суд вважає за необхідне з відповідача стягнути на. користь позивача судові витрати у розмірі 30грн.00коп.. а також судовий збір на користь держави у загальному розмірі 51 грн.00коп.

Outcome: approved