Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-04 00:00:00

До суду звернувся [PERSON] із зазначеним позовом. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що з 06 квітня 2009 року працював на посаді головного інженера комунального господарства Шевченківської сільської ради. 01 вересня 2009 року його звільнено з роботи на підставі ст. 25 і п. 3 ст. 41 КЗпП України. Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 01 березня 2010 року позивача поновлено на роботі на посаді головного інженера. 18 березня 2010 року начальник комунального господарства Шевченківської сільської ради [PERSON] виконав частково зазначене рішення, скасувавши свій наказ від 01 вересня 2009 року №1 та поновив на роботі позивача на посаді головного інженера, вніс відповідні застережливі записи у трудову книжку, а потім цього ж дня видав наказ №20, яким звільнив з роботи [PERSON] відповідно до п. 1. ст. 40 КЗпП України у звязку із змінами в організації виробництва і праці і скорочення чисельності штату працівників. Вважає дане звільнення незаконним з тих підстав, що його не було попереджено за два місяці про наступне вивільнення працівників, не запропоновано іншу роботу та не доведено до відома державної служби зайнятості про наступне вивільнення працівника. Крім того, у день звільнення із позивачем не провели розрахунок. У звязку з викладеним та з урахування уточнень позовних вимог просив визнати наказ про звільнення незаконним, поновити його на роботі та стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 19 березня 2010 року по 02 липня 2010 року. Позивач у судовому засіданні доводи позову підтримав та просив його задовольнити. Представник комунального господарства Шевченківської сільської ради голова ліквідаційної комісії [PERSON] у судовому засіданні позов не визнав і просив у його задоволенні відмовити. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] прийнятий на посаду головного інженера комунального господарства Шевченківської сільської ради Броварського району Київської області з 06 квітня 2009 року на підставі наказу №28 від 06 квітня 2009 року. Наказом начальника комунального господарства Шевченківської сільської ради [PERSON] від 01 вересня 2009 року за №1 [PERSON] звільнено з посади головного інженера на підставі ст. 25 і п. 3 ст. 41 КЗпП України. Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 01 березня 2010 року визнано незаконним наказ №1 від 01 вересня 2009 року та поновлено позивача на роботі на посаді головного інженера комунального господарства Шевченківської сільської ради. 18 березня 2010 року начальник комунального господарства Шевченківської сільської ради [PERSON] виконав частково зазначене вище судове рішення, скасувавши свій наказ від 01 вересня 2009 року №1 та поновив на роботі позивача на посаді головного інженера, вніс відповідні записи у трудову книжку, а потім цього ж дня видав наказ №20, яким звільнив з роботи [PERSON] відповідно до п. 1. ст. 40 КЗпП України у звязку із змінами в організації виробництва і праці і скорочення чисельності штату працівників. У судовому засіданні начальник комунального господарства Шевченківської сільської ради повідомив, що посада головного інженера відсутня з лютого 2010 року, відсутні також і вакантні посади. Крім того, Шевченківською сільською радою прийнято рішенням 18.05.2010 року про ліквідацію Комунального господарства Шевченківської сільської ради та звільнено [PERSON] з посади начальника. Таким чином, підприємство уже не працює та немає жодного працівника. Як вбачається із штатного розпису комунального господарства Шевченківської сільської ради, затвердженого з 11 лютого 2010 року рішенням виконавчого комітету Шевченківської сільської ради від 29 січня 2010 року №02 в цьому господарстві відсутня посада головного інженера. Згідно довідки Шевченківської сільської ради від 14.05.2010 року №586 Комунальне господарство Шевченківської сільської ради не являється виконавцем послуг по водопостачанню, водовідведенню, вивезенню рідких та твердих побутових відходів. Рішенням ХХV сесії V скликання Шевченківської сільської ради Броварського району Київської області вирішено ліквідувати комунальне господарство Шевченківської сільської ради з 18.05.2010 року та утворити ліквідаційну комісію у складі 5 чоловік, голова комісії [PERSON] Розпорядженням Шевченківської сільської ради від 18 травня 2010 року за №27 звільнено [PERSON] з посади начальника комунального господарства Шевченківської сільської ради. Пунктом 1 ст. 40 КЗпП України передбачено, що трудовий договір може бути розірваний власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, якщо неможливо перевести працівника за його згодою на іншу роботу. Згідно із ч.1 та 2 ст.49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше, ніж за два місяці. При вивільненні працівників у випадках зміни в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством. Одночасно з попередженням про звільнення у звязку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією, чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації працівник, за своїм розсудом, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. Водночас власник або уповноважений ним орган доводить до відома державної служби зайнятості про наступне вивільнення працівника із зазначенням його професії, спеціальності, кваліфікації та розміру оплати праці. Судом встановлено та підтверджується матеріалами та поясненнями сторін по справі, після поновлення на роботі 18 березня 2010 року [PERSON] не попереджався про наступне вивільнення не пізніше як за 2 місяці, Державна служба зайнятості не була повідомлена підприємством про заплановане та фактичне вивільнення працівника та відповідачем не доведено, що начальником підприємства пропонувалась інша робота. Таким чином, враховуючи вище викладені обставини, суд приходить до висновку, що звільнення [PERSON] проведено із порушенням норм трудового законодавства, тому наказ Комунального господарства Шевченківської сільської ради №20 від 18 березня 2010 року слід визнати незаконним. Разом з тим, у Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» №9 від 06.11.1992 року надано наступні розяснення: у тих випадках, коли працівника було звільнено без законних підстав або з порушенням установленого порядку, але поновити його на роботі неможливо внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації, суд визнає звільнення неправильним і зобовязує ліквідаційну комісію або власника ( орган, уповноважений управляти майном ліквідованого підприємства, установи, організації, а у відповідних випадках правонаступника) виплатити працівникові заробітну плату за весь час вимушеного прогулу. Одночасно суд визначає працівника звільненим за п.1 ст.40 КЗпП України у звязку з ліквідацією підприємства, установи, організації. Таке рішення суд приймає як у разі зміни позивачем вимог, так і тоді, коли вони не змінювалися - відповідно до вимог закону. Враховуючи ті обставини, що Комунальне господарство Шевченківської сільської ради на даний час знаходиться в процесі ліквідації, підприємство не здійснює діяльність передбачену статутом та відповідно на ньому не працює жодний працівник, то поновити позивача на роботі на посаді головного інженера комунального господарства Шевченківської сільської ради є неможливим, тому суд приходить до висновку, що необхідно змінити підставу звільнення позивача та вважати його звільненим з посади головного інженера з 05 липня 2010 року на підставі п.1 ст.40 КЗпП України у звязку із змінами в організації виробництва і праці, зокрема ліквідацією підприємства Комунального господарства Шевченківської сільської ради. Згідно із частинами 1, 2 статті 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави працівник повинен бути поновлений на роботі органом, що розглядає спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу. У судовому засіданні встановлено, що середньоденна заробітна плата [PERSON] становить 125 грн. 58 коп. Період вимушеного прогулу складає з 18 березня 2010 року по 05 липня 2010 року, кількість робочих днів за цей період 72. Отже, середній заробіток [PERSON] за час вимушеного прогулу становить 125, 58 ? 72 = 9\~041 ( девять тисяч сорок одна ) грн. 76 коп. Таким чином, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та надавши обєктивну оцінку зібраним доказам по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: partial