Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до Рогатинського районного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу і стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. У судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги в частині розірвання шлюбу підтримала повністю, в частині стягнення аліментів частково. Суду пояснила, що з 04 лютого 2003 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі. За час спільного проживання в шлюбі з [PERSON] в них народився син [PERSON], [INFO]. Спільне проживання між ними склалося невдало через несумісність характерів і поглядів на життя. Вони з відповідачем втратили почуття поваги один до одного, між ними відсутнє взаєморозуміння. Її намагання зберегти сімю і проживати разом бажаного результату не дали. Шлюб носить формальний характер. Спільно не проживають і проживати разом не бажають обоє. Дитина проживає разом з нею і перебуває на її утриманні і вихованні. Відповідач добровільно коштів на утримання сина не надає. Працездатний, працевлаштований, а тому спроможний сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини. Просила позов задовольнити. Розірвати шлюб, що був зареєстрований між ними, стягнути з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої дитини аліменти в розмірі ? частини від всіх видів його заробітків щомісячно. Відповідач у судовому засіданні позов визнав повністю. Пояснив, що не заперечує щодо розірвання шлюбу, оскільки можливості зберегти сімю і проживати разом немає. Не заперечує щодо стягнення з нього в користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина коштів в розмірі ? частини від всіх видів його заробітків щомісячно, оскільки він працює, отримує заробітну плату. Інших доходів, окрім заробітної плати, не отримує, підприємницькою діяльністю не займається. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі. Даний факт підтверджується свідоцтвом про одруження серія І-НМ №090562, виданим 04 лютого 2003 року виконавчим комітетом Черченської сільської ради Рогатинського району Івано-франківської області. [PERSON] і [PERSON] є батьками неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія І-НМ №184675, виданим 26 серпня 2003 року виконавчим комітетом Черченської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області. Як вбачається з довідки №220, виданої 01 червня 2010 року виконавчим комітетом Черченської сільської ради дитина [PERSON], [INFO] проживає разом з матірю [PERSON], [INFO] в с.Черче Рогатинського району. Перебуває утриманні та вихованні матері. Відповідно до вимог ст.112 СК України при розірвані шлюбу суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову. Бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. За наведених вище обставин та доказів, досліджених та перевірених у судовому засіданні, суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання подружжя і збереження сім`ї неможливе. Сторони припинили спільне проживання, не підтримують подружні стосунки, у обох з подружжя наявне стійке волевиявлення на припинення шлюбу. Викладені обставини свідчать про те, що збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, інтересам малолітньої дитини, що має істотне значення. У декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року (принцип 6), проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідност.180 Сімейного кодексу України обовязок надавати утримання неповнолітнім дітям, які не досягли 18 років, покладається рівною мірою на обох батьків. Неповнолітні діти нездатні самі здобувати кошти для існування. Обовязок батьків з утримання своїх дітей виникає з моменту народження дитини і зберігається до досягнення нею повноліття. Обовязок утримувати дітей моральний обовязок і найважливіший правовий обовязок їх батьків. При ухиленні від його виконання необхідні кошти можуть бути стягнуті за рішенням суду, а тому позов підлягає до задоволення. Відповідно до вимог ч.1 ст.183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, що мають істотне значення для справи, а саме матеріальне становище сторін по справі, обоє працюють та отримують заробітну плату, стан здоровя сторін по справі, дитини, відсутність у [PERSON] інших утриманців. Враховуючи те, що позивач має на утриманні малолітню дитину, суд приходить до висновку, що витрати при оформленні розірвання шлюбу в органах рацсу слід покласти на відповідача по справі. Відповідно до вимог статті 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного та ст.ст. 109, 110, 112 ч.2, 180 182,183, 191 ч.1 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved