Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-01 00:00:00

21 листопада 2004 року між сторонами був укладений договір оренди земельного паю терміном на 15 років, який був зареєстрований в Білогорівській селищній раді Попаснянського району Луганської області за № 347 9 . При цьому, згідно вказаного договору оренди позивач надав відповідачу для належного користування на правах оренди належну йому земельну ділянку площею 7,9 га, а відповідач, прийнявши земельну ділянку в користування, зобовязався щорічно сплачувати орендну плату в розмірі 1% від вартості паю шляхом видачи сільськогосподарської продукції, а також оранкою та культивацією городів. В поданому позові прокурор зазначає, що після укладення договору оренди земельного паю відповідач жодного разу не виконав узяті на себе зобовязання за договором оренди, крім того орендовану землю не використовував за призначенням. У звязку з цим прокурор в поданому позові просить суд визнати недійсним договір оренди земельного паю, який був укладений між сторонами 21.11.2004р., та зобовязати виконком Білогорівської селищної ради скасувати державну реєстрацію цього договору. Представник відповідача не з»явився до суду двічі та не повідомив суд про причину своєї неявки. і Суд, заслухавши доводи прокурора, дослідивши письмові матеріали справи, вважає необхідним позов задовільнити в повному обсязі з наступних підстав, і Так, згідно ст.10 п.З та ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті ^ обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Статтею 15 ,22, 24,25 Закону України «Про оренду землі» визначені істотні умови та невідємні частини договору оренди землі, якими зокрема є: обєкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки), строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, а також строків і порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану обєкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки ! орендодавцеві; відповідальність сторін за невиконання суттєвих умов договору оренди. При цьому, відсутність у договорі оренди землі однієї із істотних умов, передбачених цією статтею, а також вимог статей 4-6,11,17,19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону. Крім того, невідємною частиною договору оренди землі є: план або схема земельної ділянки, яка передається в оренду; кадастровий план земельної ділянки з відображенням обмежень (обтяжень) у її використанні та встановлених земельних сервітутів; акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості); акт приймання-передачі обєкта оренди; проект відведення земельної ділянки. Також, статтею 17 зазначеного Закону передбачено, що передача обєкта оренди орендарю здійснюється орендодавцем у строки та на умовах, що визначені у договорі оренди землі за актом приймання-передачі. Крім того суд зазначає, що в листі Вищого арбітражного суду України від 14.01.1999 року №01-8/10 із змінами Вищого господарського суду від 22.10.2003 року №01-8/1289 зазначено, що відсутність у договорі оренди землі хоча в однієї з істотних умов є підставою для визнання договору недійсним. Відсутність плану (схеми) земельної ділянки, яка є невідємною частиною договору оренди, також може бути підставою для визнання договору недійсним. Враховуючи вищенаведені вимоги діючого законодавства України, які регулюють правовідносини в частині оренди земельних ділянок, судом із пояснень прокурора та наданих доказів було встановлено, що 21 листопада 2004 року між сторонами дійсно був укладений договір оренди земельного паю терміном на 15 років, який був зареєстрований в Білогорівській селищній раді Попаснянського району Луганської області за № 347. При цьому, згідно суттєвих умов вказаного договору оренди позивач надав відповідачу для належного користування на правах оренди належну їй земельну ділянку площею 7,9 га, а відповідач, прийнявши земельну ділянку в користування, зобовязався щорічно сплачувати орендну плату в розмірі 1% від вартості паю шляхом видачи сільськогосподарської продукції, а також оранкою, культивацією городів. Разом з тим, судом встановлено, що вищезазначені вимоги діючого законодавства України були дотримані сторонами при укладанні договору оренди земельного паю не в повному обсязі. Так, у договорі оренди землі належним чином не були відображені істотні умови договору - не зазначено місцезнаходження земельної ділянки, не були також зазначені наявність нерухомих обєктів, нормативна грошова оцінка, недоліки ділянки, умови обчислення розміру орендної плати, умови передачі ділянки в оренду, наявність обтяжень, не конкретизовані права та обовязки орендодавця та орендаря, умови використання та підстави розірвання договору та інше. Також до договору оренди землі не були долучені документи, які є невідємною частиною договору і перелік яких визначений у п.43 вказаної угоди. Крім того судом було встановлено, що орендодавець [PERSON] в натурі обєкт оренди ТОВ «Гранум» за актом приймання-передачі не передавав, при цьому ст..5 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних ділянок» передбачено, що такі дії відносяться до повноваженнь органів місцевого самоврядування. Але в порушення вимог чинного законодавства Білогоровською селищною радою належним чином не були виконані вимоги щодо виділення в натурі земельної ділянки, яка належала позивачу, для подальшої її передачі для використання орендарю. При таких обставинах ТОВ «Гранум», на думку суду, було позбавлено реальної змоги належним чином використовувати земельну ділянку, яка належить на праві приватної власності позивачу і таким чином не змогло виконати своїх зобовязань щодо сплати орендної плати. При цьому суд зазначає, що відповідач своєчасно повідомляв як позивача так і органи місцевого самоврядування про неможливість використання орендованої земельної ділянки, про що свідчать належним чином відправлені на адресу цих осіб листи (а.с.20-24), але ні позивач, ні посадові особи не прийняли до уваги вищезазначені листи. При таких обставинах суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими і в дійсний час є всі підстави для визнання недійсним вказаного договору оренди землі, оскільки сторонами не були додержані всі вимоги чинного законодавства при укладенні таких угод, внаслідок чого відповідач був позбавлений змоги належним чином використовувати для власних потреб земельну ділянку, яка належить позивачу на праві приватної власності. На підставі викладенного, ст.ст.4-6,11,15,17,19 Закону України «Про оренду землі»,

Outcome: approved