Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-04 00:00:00

ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по кредитному договору в сумі 55 416 грн. 78 коп.. Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що 19.09.2007 року між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 22-54/07-А про надання в тимчасове користування на умовах забезпеченості, поворотності, строковості та платності кредитних ресурсів в сумі 8 470 доларів США із сплатою відсоткової ставки в розмірі 9,3% річних, з кінцевим терміном повернення до 18.09.2014 року. Крім того, 19.09.2007 року між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] укладено договір про відкриття кредитної лінії №22-54/07-А-П, відповідно до якого банк відкриває в тимчасове користування на умовах забезпеченості, поворотності, строковості та платності відновлювальну кредитну лінію з кредитним лімітом в розмірі 3 400 грн із сплатою відсоткової ставки в розмірі 19% річних, зі строком повернення 18.09.2014 року. Проте, умови договорів щодо своєчасного внесення вказаних у Договорах платежів [PERSON] порушені, внаслідок чого станом на 15.03.2010 року виникла заборгованість у розмірі 55 416 грн. 78 коп., яка складається із заборгованості по кредиту, процентам, комісії та пені. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити в повному обсязі, при цьому посилався на обставини викладені в позові. Доповнив, що на адресу відповідача не направлялась вимога про дострокове погашення кредиту. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково в межах суми простроченої заборгованості по кредиту. Після оголошеної в судовому засіданні перерви, відповідач в судове засідання не зявився, про поважні причини неявки суду не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи до суду не надходило Суд, у відповідності до ч.4 ст. 169 ЦПК України, визнав можливим продовжити розгляд справи у його відсутності. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково виходячи з наступного: Судом встановлено, що 19.09.2007 року між ВАТ «Банк «Фінанси та кредит» правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та кредит» (а.с.28-29) та [PERSON] було укладено договір № 22-54/07-А, згідно якого позичальнику в тимчасове користування на умовах забезпеченості, поворотності, строковості та платності банк надає кредитні ресурси в сумі 8 470 доларів США із сплатою відсоткової ставки в розмірі 9,3% річних із строком повернення до 18.09.2014 року (а.с.5-7). Банк зобовязання за вказаним Договором виконав у повному обсязі, що підтверджується заявою №25 на видачу готівки від 19.09.2007 року (а.с.13, 25). Відповідно до п.п.3.2.1, 3.2.2., 4.3, 4.7 кредитного договору № 22-54/07-А позичальник зобовязувався щомісячно в термін з 1 по 10 число кожного місяця, здійснювати погашення заборгованості за кредитними ресурсами у період користування кредитними ресурсами з 19.09.2007 року по 18.09.2008 року у розмірі 142 долари США, а з 19.09.2008 року до 18.09.2014 року здійснювати погашення заборгованості у розмірі 94 долари США, сплачувати проценти за користування кредитними ресурсами відповідно до графіку зниження розміру заборгованості (додаток № 1, який є невідємною частиною цього договору (а.с. 8) та сплачувати комісійну винагороду за надання кредитних ресурсів у розмірі 81 грн. 27 коп. [PERSON] взяті на себе обовязки за цим договором забезпечення своєчасного повернення кредитних ресурсів, сплати процентів та нарахованої комісійної винагороди за надання кредитних ресурсів порушив. Як вбачається із розрахунку заборгованості Банку (а.с.15-19) станом на 12.03.2010 року заборгованість по кредиту становить 5 383, 58 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 42 963 грн. 12 коп., по нарахованим відсоткам 145, 54 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 1 161 грн. 47 коп, по щомісячній комісії за користування кредитом - 325 грн. 08 коп. Відповідно до п.6.1 кредитного договору за прострочення повернення кредитних ресурсів та/або сплати відсотків, позичальник повинен сплатити банку пеню із розрахунку 1% від простроченої суми за кожен день прострочення. Сплата пені не звільняє позичальника від зобовязання сплати процентів за весь час фактичного користування кредитними ресурсами. Враховуючи, що [PERSON] порушив строки повернення кредитних ресурсів, тому згідно п.6.1 Договору повинен сплатити банку пеню за несвоєчасне погашення кредиту, відсотків та комісії в сумі 9 882 грн. 14 коп. (а.с.19). Виходячи з розрахунку на а.с.15-19 загальна заборгованість за кредитним договором становить 54 331 грн 81 коп. Як вбачається з даного договору, право банку вимагати дострокового повернення кредиту та нарахованих процентів, комісій передбачено пунктами 3.4 та 3.5 договору. Судом встановлено, що [PERSON] через скрутне матеріальне становище не зміг сплачувати поточні платежі та нараховані проценти по кредиту, а тому згідно п.б п.3.4. укладеного кредитного договору у позивача виникло право вимагати дострокового повернення кредиту та нарахованих процентів і комісій у порядку, встановленого даним договором. Частиною 2 пункту 3.4 договору передбачено, що у випадку вимоги Банку про дострокове повернення кредитних ресурсів та сплату процентів Позичальник зобовязаний зробити повне погашення заборгованості за цим Договором протягом десяти банківських днів з моменту одержання вимоги Банку. Банк може повідомити Позичальника по телефону, шляхом відправлення рекомендованих листів з повідомленням або шляхом доставки нарочним позичальнику за вказаною адресою. Однак, Банком не був дотриманий цей порядок, що не заперечується представником позивача. В матеріалах справи відсутні будь-які належні докази направлення на адресу позичальника [PERSON] повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту чи отримання відповідачем особисто у банківській установі такого повідомлення. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач не дотримався чітко визначеного умовами укладеного договору порядку дострокового повернення кредиту. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сума заборгованості за вищевказаним кредитним договором, що підлягає стягненню з [PERSON] на користь позивача, підлягає зменшенню до суми поточної заборгованості по кредиту, яка виникла станом на 12.03.2010 року. Відповідним розрахунком ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» підтверджено, що станом на 12.03.2010 року прострочена заборгованість за кредитним договором становить 15 870 грн. 76 коп, зокрема: за кредитом становить 564 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 4 502 грн. 07 коп, по відсоткам 145,54 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 1 161 грн. 47 коп., по нарахованій комісії 325 грн. 08 коп., а також пеня за несвоєчасне погашення кредиту, відсотків та комісії 9 882 грн. 14 коп. (а.с.15-19). Таким чином, саме в межах зазначеної суми підлягають задоволенню заявлені позивачем вимоги в частині стягнення боргу по кредитному договору № 22-54/07-А від 19.09.2007 року. Судом встановлено, що 19 вересня 2007 року між ВАТ «Банк «Фінанси та кредит» та [PERSON] було укладено договір про відкриття кредитної лінії №22-54/07-А-П, згідно якого банк відкриває позичальнику в тимчасове користування на умовах забезпеченості, поворотності, строковості та платності відновлювальну кредитну лінію з кредитним лімітом в розмірі 3 400 грн із сплатою відсоткової ставки в розмірі 19% річних, зі строком повернення 18.09.2014 року (а.с.9-11). Банк зобовязання за Договором про відкриття кредитної лінії виконав у повному обсязі, що підтверджується платіжним дорученням №1 від 16.09.2008 року (а.с.14, 26). Відповідно п 3.3 договору про відкриття кредитної лінії позичальник зобовязується повністю повертати кредитні ресурси протягом наступних 11 місяців після кожної щорічної видачі кредитних ресурсів, здійснювати щомісячні платежі з 1 по 10 число кожного місяця відповідно до графіку зниження розміру заборгованості. [PERSON] взяті на себе обовязки за цим договором забезпечення своєчасного повернення кредитних ресурсів порушив. Як вбачається із розрахунку заборгованості Банку (а.с.20-21) станом на 15.03.2010 року заборгованість по кредиту становить 330 грн. 22 коп., по нарахованим відсоткам 40 грн. 53 коп. Відповідно до п.6.1 договору про відкриття кредитної лінії за прострочення повернення кредитних ресурсів та/або сплати відсотків, позичальник повинен сплатити банку пеню із розрахунку 1% від простроченої суми за кожен день прострочення. Сплата пені не звільняє позичальника від зобовязання сплати процентів за весь час фактичного користування кредитними ресурсами. Враховуючи, що [PERSON] порушив строки повернення кредитних ресурсів, тому згідно п.6.1 Договору повинен сплатити банку пеню за несвоєчасне погашення кредиту, відсотків в сумі 714 грн. 22 коп. (а.с.21). Виходячи з розрахунку на а.с.20-21 загальна заборгованість за договором про відкриття кредитної лінії становить 1 084 грн 97 коп. За вказаних обставин, суд дійшов висновку, що [PERSON] порушив зобовязання щодо повернення кредиту, сплати відсотків та комісії, однак Банк не дотримався чітко визначеного умовами укладеного договору порядку дострокового повернення кредиту, а тому, відповідно до ст.ст. 525, 526, 554, 611, 612, 624, 1048, 1050, 1054 ЦК України, позовні вимоги слід задовольнити частково, стягнути з [PERSON] 15 870 грн. 76 коп заборгованості за кредитним договором № 22-54/07-А від 19.09.2007 року та 1 084 грн 97 коп. заборгованості по договору про відкриття кредитної лінії №22-54/07-А-П від 19.09.2007 року. Крім того, з відповідача [PERSON] підлягають стягненню на користь позивача, у відповідності до приписів ст..88 ЦПК України, 169 грн. 56 коп. судового збору (16955,73х554,17/55416,78) та 36 грн. 72 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи (16955,73х120/55416,78). На підставі наведеного,

Outcome: partial