Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-01 00:00:00

8 квітня 2003 року позивачка звернулась до суду з позовом про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, який доповнила 16.02.2005р., посилаючись на те, що 9 травня 2002р. після сварки з пасинком [PERSON], вона виявила зникнення з квартири її особистих речей та продуктів харчування на загальну суму 1781 грн. Крім того,25.01.2003р. [PERSON] разом з [PERSON] спричинили їй тілесні ушкодження, внаслідок чого вона лікувалась в нейрохірургічному відділенні ПОКЛ. На лікування нею було витрачено149 грн. 01 коп. Зазначила, що відповідачі її часто ображали, принижували, з вини [PERSON] вона неодноразово перебувала на лікуванні в лікарнях, чим їй також завдана моральна шкода. На підставі викладеного, просить стягнути з [PERSON] на її користь на відшкодування матеріальної шкоди 1781 грн., моральної шкоди 6 тис. грн., з [PERSON] моральну шкоду 3 тис. грн., та стягнути з відповідачів солідарно на її користь витрачені нею на лікування кошти в сумі 149 грн., судові витрати в сумі 68 грн. В судовому засіданні позивач та її представник заявлені позовні вимоги підтримали, поклавшись на викладені в позові обставини. Відповідачі заявлений до них позов не визнали, вважаючи його безпідставним, заперечили викладені позивачем обставини, просять в задоволенні позову відмовити. Заслухавши пояснення сторін, показання свідків [PERSON] та [PERSON] , дослідивши матеріали справи , суд приходить до наступного висновку. Як встановлено судом, позивачка 10.05.2002р. звернулась до Київського РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області з заявою про те, що після сварки з її пасинком [PERSON] 09.05.2002р. вона виявила, що з квартири зникли її особисті речі, а саме будильник, заварник чаю, туфлі, брюки, пальто, шкатулка, дві кофти, юбка, гаманець з 319 грн., 197 проїзних талонів, розмінна монета на суму 21 грн. 75 коп., службове посвідчення. В порушенні кримінальної справи по даному факту було відмовлено згідно постанови Київського РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області від 16.05.2002р. Також, постановою Київського РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області від 28.01.2003р. було відмовлено в порушенні кримінальної справи за заявою [PERSON], де вона зазначала, що 25.01.2003р. їй були спричинені тілесні ушкодження [PERSON]. Відповідно до акту судово-медичного дослідження № 321 від 24.02.2003р. (а.с. 14-15) у [PERSON] виявлені тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, шрами голови, що є результатом загоєння рани, які утворились від дії тупих предметів, можливо в указаний нею строк та при вказаних обставинах, і відносяться до легкого ступеня тяжкості, що спричинили короткочасний розлад здоров»я. Отримання [PERSON] зазначених тілесних ушкоджень також підтверджується випискою з історії хвороби 1239 нейрохірургічного відділення ПОКЛ (а.с.16), згідно якої [PERSON] з 25.01.2003р. по 13.02.2003р. перебувала на лікуванні в даному відділенні з діагнозом струс головного мозку, садини потиличної ділянки, після чого проходила лікування в 1-й МКЛ м. Полтави з 14.02.2003р. по 28.02.2003р., що підтверджується листком непрацездатності (а.с. 86). Згідно ст. 10,11,60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, обставини справи зясовуються судом на засадах змагальності, на підставі наданих сторонами та іншими особами доказів. Позивачем та її представником не надано жодних доказів, які б давали суду підстави вважати доведеною обставину спричинення їй тілесних ушкоджень саме відповідачами. Також позивачем не надано доказів щодо належності їй зазначених в позові речей на суму 1781 грн. та їх вартості , як і доказів того, що дані речі були викрадені відповідачем [PERSON] Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON], з яким на той час [PERSON] перебувала в шлюбі, спростував пояснення позивачки, пояснивши, що в його присутності тілесні ушкодження їй ніхто не наносив, про зникнення її особистих речей йому відомо лише з її слів. Свідок [PERSON] пояснила, що дійсно,30.04.2002р. вона їздила з тіткою [PERSON] в м. Харків на ринок «Барабашово» скуплятися, але вказати точно які саме речі та за яку вартість їх купила [PERSON] не може. Згідно ст. 440-1 ЦК України ( в ред. 1963 року) моральна шкода, заподіяна громадянину діяннями іншої особи, яка порушила її законні права, відшкодовується особою, яка заподіяла шкоду, якщо вона не доведе, що моральна шкода заподіяна не з її вини. Відповідно до ст. 61 ЦПК України, за відсутності обвинувального вироку суду, суд не має будь-яких підстав вважати доведеною обставиною наявності винних дій зі сторони [PERSON] та [PERSON] В судовому засіданні дослідженими по справі доказами не встановлено наявність протиправних дій відповідачів відносно позивача, тому, суд вважає недоведеною обставиною спричинення відповідачами тілесних ушкоджень позивачу. Судом також не встановлені будь-які докази спричинення позивачу відповідачами матеріальної шкоди. За таких обставин відсутні підстави для відшкодування матеріальної та моральної шкоди, позовні вимоги задоволенню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed