Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-10 00:00:00

В березні 2010 року в [PERSON] інтересах неповнолітнього [PERSON] 13.08.1993 р., звернулася до Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за заявою, в якій просила суд відповідно до ст. 43 ЦК України, ст.ст. 234,246,249 ЦПК України визнати [PERSON] [INFO] безвісно відсутнім. В обґрунтування своїх вимог року [PERSON] заявила, що вона згідно з рішенням виконавчого комітету Карнаухівської селищної ради м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області № 05 від 16.01.2008 р. є опікуном над неповнолітнім [PERSON] [INFO] Згідно свідоцтва про народження його батьками є [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] померла 04.12.2007 р., свідоцтво про смерть серія 1-КИ № 191949 від 10.12.2007 р. До розлучення родина [PERSON] мешкала в р. Казахстан, Актюбінська область, Актюбинский район с. Каргалінське вул. Цвіточна, буд. 32 № 4. Після розлучення 29.09.1994 р. [PERSON] з дітьми [PERSON] [INFO] та [PERSON] переїхали на постійне місце проживання в [INFO]. Від [PERSON] з 1994 р. ніяких відомостей не надходило, стосунки з дітьми він не підтримував, матеріально не допомагав. Останнє відоме місце проживання його Російська Федерація, м. Оренбург, вул. Луначарського, 26. Де він проживає в теперішній час, місце його знаходження не відоме. Відповідно до ст. 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про її місце перебування. Визнання [PERSON] безвісно відсутнім необхідно для набуття його дитиною [PERSON] соціального статусу відповідно до Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, тому заявник наполягає на задоволенні своїх вимог відповідно до ст. 43 ЦК України та ст.ст. 246-249 ЦПК України. Згідно ч.3 ст. 69 ЦК України піклувальник зобовязаний вжити заходів щодо захисту цивільних прав та інтересів підопічного. Представник заінтересованої особи проти задоволення заявлених вимог, не заперечував. Суд, вислухавши заявника, представника заінтересованої особи, дослідивши наявні в справі докази, вважає, що заявлені вимоги слід задовольнити повністю з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 43 ЦК України фізична особа може бути судом визнана безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Відповідно до ст. 246 ЦПК України заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою подається до суду за місцем проживання заявника. Факт відсутності відомостей про місце перебування [PERSON] в місці його проживання у р. Казахстан, Актюбінська область, Актюбинский район, с. Каргалінське вул. Цвіточна, буд. 32 № 4 з 1994 року та у Російській Федерації м. Оренбург вул. Луначарського, 26., підтверджується зібраними у справі доказами. Ленінським районним судом м. Оренбурга, Росія винесена ухвала про розшук [PERSON] від [INFO], виконання ухвали доручити РВВС Актюбинского району Актюбинской області. Згідно листа № 20/1096 від 18.02.10 р. гр.. [PERSON] [INFO] по обліку в Актюбінськой області зареєстрованим та знятим з обліку не значиться; по обліку банку даних р. Казахстан не документований; по обліку Управління юстиції серед померлих не значиться. Згідно довідки Баглійського РВ Дніпродзержинського МУ ГУМВС України в Дніпропетровській області від 11.01.2010 р., [PERSON] в квітні 2008 року зверталась до Баглійського РВ Дніпродзержинського МУ ГУМВС України в Дніпропетровській області для встановлення місця знаходження [PERSON] [INFO] Оцінивши в сукупності всі наявні по справі докази, суд вважає, що заявлені вимоги [PERSON] в інтересах неповнолітнього [PERSON] 130.8.1993 р.н. про визнання безвісно відсутнім батька неповнолітнього [PERSON] [INFO] [PERSON] [INFO], знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду справи, тому підлягають задоволенню. Відповідно до ч.2 ст. 43 ЦК України у разі неможливості встановити днем одержання останніх відомостей про місце перебування особи, початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року. Оскільки матеріали справи свідчать про те, що останні відомості про [PERSON] були у 1994 р., то початком його безвісної відсутності слід вважати 01.01.1995 року. Задоволення заяви [PERSON] в інтересах неповнолітнього [PERSON] [INFO], має для нього юридичне значення. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання [PERSON] безвісно відсутнім. На підставі викладеного,

Outcome: approved