Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-16 00:00:00

позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] Міської ради, виконавчого комітету [PERSON] міської ради, [PERSON] державної нотаріальної контори, [PERSON], третя особа - [PERSON] міське бюро техінвентаризації про визнання нечинним рішення № 6 від 30.01.2007 року виконавчого комітету [PERSON] міської ради про приватизацію квартири, визнання недійсним свідоцтва про право власності на квартиру від 15.02.2007 р., визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.10.2007 р. та визнання права власності на квартиру. Просить визнати нечинним рішення виконавчого комітету [PERSON] міської ради № 6 від 30.01.2007 року про передачу у приватну власність [PERSON] квартири у [ADDRESS]. Визнати недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно -квартиру у м.Новий Розділ,вул. Шашкевича 13а/68 від 15.02.2007 р. видане [PERSON] міською радою [PERSON] та зареєстрованого у Новороздільському БТ1 за № 2492. Визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом на спірну квартиру виданого 19.10.2007 р. державним нотаріусом [PERSON] ДНК [PERSON] після смерті [PERSON] . Визнати її позивачку власницею на праві приватної власності спірної квартири в порядку приватизації ? частини , та в порядку спадкування ? частини по смерті [PERSON]. В обгрунтування заявлених вимог та згідно додаткової уточненої позовної заяви /а.с. 44/ зазначає, що згідно рішення Миколаївського районного суду Львівської обл. від 09.11.2007р. встановлено, що вона, [PERSON] дійсно з січня 1997 року проживала однією сім"єю без шлюбу з [PERSON] ,який був основним квартиронаймачем спірної квартири до дня його смерті 23.01.2007 року. ВВажає, що набула самостійне право на житлову площу у спірній квартирі відповідно до ст. 64 ЖК України, як його дружина, та як особа яка постійно проживала з наймачем і вела з ним спільне господарство. Заначила, що на час приватизації спірної квартири вона як член сім'ї наймача проживала у цій квартирі.. 22 січня 2007 р. [PERSON] була подана заява про приватизацію квартири, в цей же день представники органу приватизації прийшли у квартиру,робили обміри,встановлювали склад сім'ї, [PERSON] був хворим та лежав у ліжку. Працівники органу приватизації знали,що крім [PERSON] ще є член його сім'ї, але згодом цього не врахували та не включили її до числа осіб, яким передається у приватну власність квартира. Покликається на Закон України "Про приватизацію державного житлового фонду" ,згідно п.2 ст.8 якого передача займаних квартир (будинків) здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім'ї, які постійно мешкають в даній квартирі. В положенні про порядок передачі квартир (будинків) у власність громадян передбачено, що предача займаних квартир здійснюється в приватну власність для одиноких наймачів та у спільну ,сумісну або часткову власність, за письмовою згодою всіх повнолітніх /віком від 18 і більше років/ членів сім'ї з обов'язковим визначенням уповноваженого власника квартири. До членів сім'ї наймача включаються лише громадяни, які постійно мешкають у квартирі разом з наймачем. Таким чином вважає, що мала право бути включеною у список осіб, яким передається у приватну власність ця квартира, та така повинна була бути переданою у спільну часткову власність як члену сім'ї [PERSON]. 23.01.2007 р. [PERSON] помер, вона його поховала, понесла матеріальні витрати. 16.07.2007 р. звернулась з заявою в Миколаївську державну нотаріальну контору про прийняття спадщини після смерті [PERSON], тобто на належну йому частину квартири. Заяву було зареєстровано у Миколаївській ДНК, поскільки на цей час нотаріус з [PERSON] ДНК перебувала у відпустці, згодом заява була передана до [PERSON] ДНК та зареєстрована вдруге 04.09.2007 р. 19.10.2007 р. відповідачу [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину після смерті [PERSON] , на цей час в ДНК була і її заява про прийняття спадщини, такий спір мав вирішуватись у суді. ВВажає що є спадкоємцем частини квартири, яка належала [PERSON]. В судовому засіданні як позивачка так і представник позивачки за дорученням -[PERSON] позов підтримала , навела пояснення аналогічні письмовій позовній заяві, просила позов задоволити. Відповідач [PERSON] міська рада, виконавчий комітет [PERSON] міської ради в особі представника [PERSON] відносно позову заперечили, навели пояснення аналогічні письмовому /а.с. 86\\, представник відповідачів доповнив тим,що органом приватизації у м.Новий Розділ є виконавчий комітет [PERSON] міської ради. Згідно положення Державного комітету України про переведення квартири (будинків) у власність громадян від 15.09.1992 року № 56 , передача квартири (будинку) у власність громадян здійснюється на підставі рішення відповідних органів приватизації, що приймається не пізніше 1 місяця з дня одержання заяви громадянина. Згідно п. 15 Положення підготовка та оформлення документів про передачу у власність квартир (будинків) може бути покладено на спеціально створені агентства, бюро та інші організації. Таким органом в м. Новий Розділ є ТЗОВ «Контур» - [PERSON] міське бюро технічної інвентаризації. Спірну квартиру на підставі заяви [PERSON] від 22.01.2007 р. було включено до списків приватизації ,які стали додатком до рішення виконавчого комітету [PERSON] міської ради « Про передачу у приватну власність квартири комунального житлового фонду» від 30.01.2007 р. № 6. Підготовкою документів зайнялось [PERSON] МБТІ, були подані усі документи, на момент прийняття рішення виконавчий комітет не знав про смерть [PERSON], як правило,коли наявний набір документів з приватизації квартири, процес приватизації не може перериватись в часі, та в зв»язку з кількістю заявників такі на засідання з прийняття рішення не викликаються.. Оскаржуване рішення вважає чинним, відтак і свідоцтво про право власності на квартиру видано законно. [PERSON] державна нотаріальна контора в особі державного нотаріуса, зав.[PERSON] [PERSON] відносно позову заперечила, пояснила, що дійсно з заявою про прийняття спадщини звернулись як позивачка [PERSON] так і відповідач [PERSON] . Предметом спадщини була квартира яка набута [PERSON] в порядку безоплатної приватизації дому не може бути предметом поділу як власність подружжя. Лише у випадку анолювання первісного документа свідоцтва про право власності на нерухоме майно,виданого [PERSON] сільською радою, може бути анульоване свідоцтво про право на спадщину. На час відкриття спадщини позивачка в шлюбі з [PERSON] (спадкодавцем) не перебувала. Так як було дві заяви щодо прийняття спадщини , свідоцтво про право на спадщину видане відповідачу [PERSON] як спадкоємцю другої черги. Позивач належала до четвертої черги спадкоємців. Щодо вирішення спору покладається на думку суду. Відповідач [PERSON], його представник [PERSON] відносно позову заперечили, пояснили, що [PERSON] відповідачу [PERSON] доводився рідним братом по матері. Брат, бродовський, був давно розлучений, та йому відповідачу говорив, що не буде вдруге реєструвати шлюб. Зазначив,що позивачка у квартирі проживала,однак не була зареєстрована, не оплачувала за комунальні послуги, утворились борги, які він погасив. ВВАжає правомірними видачу йому свідоцтва про право на спадщину на спірну квартиру як спадкоємцеві другої черги, у позові просить відмовити. Третя особа -[PERSON] МБТІ в особі представника - [PERSON] відносно позову заперечила, пояснила ,що до Новороздільського МБТІ звернулась позивачка з питанням приватизації квартири, подала заяву підписану [PERSON], пояснила, що [PERSON] хворий. 22.01.2007 року проведено з виходом на об»єкт інвентаризацію спірної квартири, в присутності інженера Новороздільського МБТІ [PERSON] підписав заяву про реєстрацію прав власності на нерухоме майно, до заяви долучив усі документи необхідні для реєстрації права власності- копію паспорта,ідентифікаційний код, квитанцію про оплату послуг за термінове виготовлення документів від 22.01.2007 р., довідку КП "Розділжитлосервіс" де вказувалось що у даній квартирі мешкає з 1980 р. [PERSON]. Після цього дану квартиру включено в списки приватизації, які стали додатками до рішення виконкому [PERSON] міської ради № 6 від 30.01.2007 р.. На підставі даного рішення було виготовлено свідоцтво про право власності і зареєстровано. Свідоцтво про смерть [PERSON] до БТІ надійшло 18.10.2007 року, коли спадкоємець звернувся за витягом з реєстру прав власності. Зазначила, що витяг з реєстрації прав власності видано [PERSON] на підставі відношення від [PERSON] ДНК № 356/02-14 від 02.08.2007 р. Вважає позов безпідставним. Заслухавши пояснення сторін, третьої особи, дослідивши письмові документи, суд приходить до наступного . Як встановлено в судовому засіданні та видно з матеріалів справи - позивачка з 1997 року проживала у квартирі наймача [PERSON] без реєстрації та не була з таким у шлюбі. Встановленого в орган приватизації з метою приватизації спірної квартири звернувся [PERSON], такий проживав та був зареєстрованим у спірній квартирі з 1980 року. Як видно з довідки про склад сім»ї, виданої ЖКУ на ім»я [PERSON] та представленої до приватизаційної справи в в [PERSON] МБТІ, у квартирі проживає [PERSON] -наймач з 1980 року/а.с. 41 спр.№ 2а-126/08 / . Як встановлено позивачка зверталась до ЖКУ про видачу такої довідки та була знайома зі змістом довідки. З заяви про реєстрацію права власності від 22.01.2007 р. /а-с2а-126,40/ та заяви про оформлення передачі в особисту власність спірної квартири /а.с. 39 / видно, що дані звернення лише від імені [PERSON]. Таким чином ,подані документи до органу приватизації самою позивачкою не містять інформації про наявність іншого зареєстрованого за даною адресою члена сім»ї наймача, а свідчить про згоду приватизувати спірну квартиру [PERSON], що спростовує твердження позивачки про те, що набула права на приватизацію житла як така ,що постійно- 10ть років у квартирі проживала як дружина дому мала право на приватизацію. Не заслуговує на увагу покликання позивачки на те, що представники органу приватизації не врахували про встановлений факт рішенням суду щодо проживання її без шлюбу однією сім»єю з [PERSON]. Так встановлено, що даний факт був встановлений 09.11.2007 р. згідно рішення Миколаївського районного суду Львівської обл.., тобто після того як здійснено приватизацію на ім»я та за заявою наймача [PERSON]. У даному випадку закон не має зворотної дії, та здійснення приватизації не могло відбуватись з врахуванням тих обставин і фактів які не є встановленими на час проведення приватизації. Таким чином, передача спірної квартири у власність [PERSON] здійснена за його заявою, про інших жильців чи членів сім»ї інформації до органу приватизації не надходило, що на думку суду не порушує вимог ст.8 ч.2 ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду» Відтак рішення органу приватизації від 30.01.2007 року № 6 є законним, тому підстав ,визнавати його не чинним не має, як і ставити під сумнів видачу на підставі такого свідоцтва про право власності на квартиру за [PERSON]. Щодо вимог позивачки в частині визнання нечинним свідоцтва про право на спадщину за законом на ім»я відповідача [PERSON], встановлено, що відповідач як спадкоємець другої черги в строки, визначені ст. 1270 ЦК України звернувся до [PERSON] ДНК з заявою про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Як встановлено позивач у спосіб, визначений ст. 1259 ч.2 щодо зміни черговості одержання права на спадкування до суду не зверталась. Відповідно до ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця. Встановлено,що позивачка є спадкоємцем четвертої черги, відповідач-Сафонюк належить до другої черги у спадкуванні. Відтак при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом державним нотаріусом дотримано вимоги ст. 1258 ЦК України щодо черговості у спадкуванні, відтак вимога є безпідставною та задоволенню не підлягає, позивач не набула права спадкування як член сім»ї наймача, так і спадкування за законом, відтак у задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed