Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-23 00:00:00

До суду звернулась [PERSON] із зазначеним позовом. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що вона та відповідач є співвласниками по 1\\2 частині домоволодіння №42 по вул. Островського в селі Русанів Броварського району Київської області. Даний будинок належав батькові покійного чоловіка позивача [PERSON], після смерті якого, відповідач та чоловік позивача отримали свідоцтва про право на спадщину за законом. Після смерті чоловіка позивач прийняла у встановлений законом строк спадщину. Рішенням Броварського міськрайонного суду від 18.08.2008 року визнано право власності на спірний будинок за позивачем та відповідачем по 1\\2 частині. Земельна ділянка розміром 0, 5746 га, на якій розташований будинок приватизована лише відповідачем згідно рішення Русанівської сільської ради від 29.03.2003 року і належить йому на праві власності на підставі Державного акту на право власності на земельні ділянку від 12 серпня 2004 року. У позивача із відповідачем виник спір щодо користування будинком, тому вона просить розділити його в натурі, а також позивач вважає, що відповідно до положень ст. 377 ЦК України має право на користування земельною ділянкою, необхідною для обслуговування її частини будинку, тому з цих підстав необхідно визнати недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку, виданий [PERSON] та визнати за нею право користування на земельну ділянку, необхідну для обслуговування її частини будинку. У судовому засіданні позивач та її представник [PERSON] доводи позову підтримали та надали аналогічні пояснення. Відповідач [PERSON] проти задоволення позову заперечував з тих підстав, що у них із братом були інші домовленості, у позивача не має права власності на будинок, тому вона не може претендувати на нього, а земельна ділянка надавалась йому радгоспом і його брат та позивач не мали ніякого відношення до даної земельної ділянки. Представник Русанівської сільської ради Броварського району Київської області сільський голова [PERSON] щодо поділу будинку не заперечував, щодо вимог про визнання недійсним Державного акту висловив своє заперечення. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 11 січня 1990 року помер [PERSON]. Відповідно до свідоцтв про право на спадщину за законом виданих 02.03.1991 року спадкоємцями майна, яке належало [PERSON], являються його сини [PERSON] та [PERSON]. 02 травня 2007 року помер чоловік позивачки [PERSON]. Після його смерті спадщину прийняла дружина [PERSON]. Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 18.08.2008 року, задоволено позовні вимоги [PERSON], визнано право власності на спірний будинок за позивачем та відповідачем по 1\\2 частині. Дане рішення набрало законної сили та зареєстровано в реєстрі прав власності на нерухоме майно 23.09.2008 року. Рішенням Русанівської сільської ради Броварського району №135 від 28 листопада 2003 року [PERSON] передано безкоштовно у приватну власність земельну ділянку для індивідуального житлового будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0, 25 га та земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства площею 0, 3216 га. 12 серпня 2004 року [PERSON] отримав Державний акт на право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд площею 0, 25 га, яка розташована за адресою: вул. Островського №42 в с. Русанів Броварського району Київської області. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до вимог ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. На думку суду, найбільш доцільним та правильним є варіант розподілу будинку №1, запропонований у висновку №2-736\\2009 судової будівельно-технічної експертизи від 30 листопада 2009 року, згідно якого [PERSON] виділяються приміщення: кухні 1-1 розміром 19,7 кв.м, житлової кімнати 1-4 розміром 9,6 кв.м, коридору 1-5 розміром 6, 6 кв. м., веранди (приміщення ІV), 1\\2 частина сараю «Б», сарай «Г» та 1\\2 частина огорожі N в спільне користування, що складає 47\\100 частини домоволодіння, а [PERSON] виділяються в користування приміщення: житлової кімнати 1-2 розміром 7,8 кв.м, житлової кімнати 1-3 розміром 16, 6 кв. м., веранди ( приміщення І, ІІ, ІІІ ), 1\\2 частина сараю «Б», колодязь «К» та 1\\2 частина огорожі N в спільне користування, що складає 53\\100 частини домоволодіння. Відповідно до даного варіанту експерт пропонує провести необхідні переобладнання для облаштування двох ізольованих квартир, а саме: замурувати дверний проріз між приміщеннями 1-1 та 1-2 і між приміщеннями 1-4 та 1-3, замурувати віконний проріз між приміщеннями І і 1-1, замурувати дверний проріз між приміщеннями 1-1 та І, влаштувати дверний проріз між приміщеннями ІІІ та 1-2. Крім того, експерт пропонує співвласнику [PERSON] облаштувати кухню в приміщенні 1-2. Даний варіант є найбільш прийнятним, оскільки такий поділ максимально наближений до ідеальних часток сторін у праві власності на будинок та ґрунтується на законі, є найменш затратним, а також беруться до уваги ті обставини, що позивач фактично користується приміщеннями 1-1, 1-4 та 1-5. Кожна сторона виконує роботи по переобладнанню виділеної їй частини будинку в окрему ізольовану квартиру за власний рахунок. Згідно до роз'яснень Пленуму Верховного суду України викладених в Постанові №7 від 04 жовтня 1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право власності громадян на жилий будинок» в спорах про поділ будинку в натурі учасниками спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з врахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною у звязку з цим стосовно до ст. 119 ЦК ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась. Оскільки частку [PERSON] у праві власності на будинок збільшено в грошовому виразі на 2 235 грн.,\~ то з нього необхідно стягнути дану суму на користь [PERSON] Таким чином обєктивно оцінивши зібрані докази по справі та взявши до уваги рішення виконавчого комітету Русанівської сільської ради Броварського району Київської області №74 від 30 грудня 2009 року про надання дозволу на переобладнання будинку №42 на вулиці Островського у селі Русанів Броварського району Київської області, суд вважає, що є всі підстави для задоволення позовних вимог про поділ будинку в натурі, шляхом розподілу будинку за варіантом №1, згідно висновку №2-736\\2009 судової будівельно-технічної експертизи від 30 листопада 2009 року. Підлягають задоволенню і позовні вимоги про визнання недійсним Державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого 12 серпня 2004 року [PERSON] на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд площею 0, 25 га, яка розташована за адресою: вул. Островського №42 в с. Русанів Броварського району Київської області та визначення порядку користування земельною ділянкою виходячи з наступного. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 377 ЦК України до особи, яка придбала будівлю чи споруду переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені без зміни її цільового призначення, у розмірах встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка є необхідною для їх обслуговування ( в ред. станом на 23.09.2008 року ). Аналогічні положення містяться в ст. 120 ЗК України ( в ред. станом на 23.09.2008 року ). Таким чином, отримавши у власність 1\\2 частину спірного домоволодіння та враховуючи положення ст. 120 ЗК України, ст. 377 ЦК України, в редакції, яка діяла на момент виникнення права власності на будинок, у [PERSON] виникло право користування земельною ділянкою, на якій розміщена її частина будинку та надвірних споруд та частина земельної ділянки, необхідна для обслуговування її частки у домоволодінні. У звязку з викладеним необхідно визнати недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку, виданий 12 серпня 2004 року [PERSON], як такий, що порушує право позивача на користування земельною ділянкою. Згідно висновку №2-736\\2009 судової будівельно-технічної експертизи, необхідно визначити наступний порядок користування земельною ділянкою, на якій розташоване домоволодіння №42 по вулиці Островського у селі Русанів Броварського району Київської області: виділити в користування [PERSON] земельну ділянку, розміром 87,1 кв.м., та яка згідно додатку №2 до №С-9651 заштрихована на схемі зеленим олівцем, в тому числі 27 кв.м. спільного користування, залишити в користуванні [PERSON] земельну ділянку, розміром 2215 кв.м., та яка згідно додатку №2 до №С-9651 заштрихована на схемі червоним олівцем, в тому числі 27 кв.м. спільного користування. На підставі викладеного та

Outcome: approved