Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-17 00:00:00

Позивач звернувся до Полтавського районного суду Полтавської області з з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач мотивував тим, що відповідно до умов кредитного договору № 014/19693/82/84358 від 22.06.2007 року та додаткової угоди №1 від 06.04.2009 року до вказаного кредитного договору банк надав [PERSON] кредит у розмірі - 18 000,00 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00 % річних з кінцевим терміном повернення 22.06.2027 року. Відповідач не виконав свої зобовязання за кредитним договором і не сплатив проценти за користування кредитом та не здійснив повернення кредиту, внаслідок чого прострочена заборгованість відповідача перед позивачем на 08.12.2009 рік складає 18649,27 доларів США, де: 670,96доларів США - прострочена заборгованість за процентами; 286,46 доларів США - пеня за прострочення сплати процентів; 134,21 доларів США - нараховані проценти; 17557,64 доларів США - заборгованість, що підлягає достроковому стягненню. Посилаючись на кредитний договір укладений між сторонами, позивач просить стягнути борг з відповідача. Ухвалою суду від 29.04.2010 року зазначені цивільні справи обєднанні в одне провадження. 28.04.2010 року надійшла зустрічна позовна заява про визнання недійсним кредитного договору, [PERSON], позовні вимоги мотивував тим, що при укладенні договору кредиту, він не мав можливості розрахувати на те, що співвідношення курсу валюти кредиту та гривні зміниться та доход не вистачає на погашення кредиту. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити у повному обсязі проти задоволення зустрічних позовних вимог заперечує. Відповідач та представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечує, вважає, що позов є безпідставним, необгрунтованим, а зустрічні позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 22.06.2007 року між AT «[PERSON] Аваль» та [PERSON] укладено кредитний договір № 014/19693/82/84358 від 22.06.2007 року та додаткову угоду № 1 до вказаного кредитного договору, банк надав [PERSON] кредит в розмірі - 18 000,00 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00 % річних з кінцевим терміном повернення 22.06.2027 року. Загальна сума заборгованості відповідача за кредитним договором № 014/19693/82/84358 від 22.06.2007 року, згідно розрахунку станом на 08.12.2009 рік складає 18649,27 доларів США., де: 670,96 доларів США - прострочена заборгованість за процентами; 286,46 доларів США - пеня за прострочення сплати процентів; 134,21 доларів США - нараховані проценти; 17557,64 доларів США - заборгованість, що підлягає достроковому стягненню. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Частина 2 статті 1054 ЦК України передбачає, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України (позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідачем не виконувались зобовязання за кредитним договором про внесення щомісячних платежів по поверненню кредиту і сплаті процентів, що передбачено умовами кредитного договору і звернувся до суду для захисту порушеного права. Суд прийшов до висновку, що позивач правомірно вимагає дострокового повернення суми кредиту а також сплату процентів у примусовому порядку, посилаючись на кредитний договір, окрім цього дане право також передбачене ч.2 ст.1050 ЦК України, яка застосовується до правовідносин за кредитним договором, тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно ч.2 ст. 533 ЦК України, якщо у зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору, ч. 2 ст. 651 ЦК України. Вимоги відповідача задоволенню не підлягають так як останнім не надано доказів істотного порушення договору позивачем, і позивач , відповідно вимогам ст. 533 ЦК України правомірно вимагав сплатити зобовязання в сплаті гривнях за офіційним курсом на день платежу. Позивачем по справі були понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1488.96 грн., по оплаті послуг ІТЗ - 120,00 грн., які підлягають стягненню з відповідача. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved