Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-10 00:00:00

05.12.2008р. позивачі [PERSON] і [PERSON] звернулись до суду з позовом, в якому просили визнати неправомірною бездіяльність посадових осіб комплексу Харківводовідведення ДКП КГ Харківкомуночиствод, районної експлуатаційної дільниці №1 Дзержинського району м.Харкова комплексу : Харківводовідведення ДКП КГ "Харківкомуночиствод", дільниці №8 Дзержинської філії м.Харкова КП Жилкомсервіс зробити перерахунок оплати послуг з технічного обслуговування внутрішньо будинкових мереж (систем) водовідведення і зливної каналізації, а дільниці №8 Дзержинської філії м.Харкова КП Жилкомсервіс зробити перерахунок оплати житлово-комунальних послуг за весь період існування аварійної ситуації каналізаційного стояку, а саме від 05.01.2007 р. по 05.05.2008 р. за особовими рахунками позивачів, стягнути солідарно з відповідачів на користь [PERSON] 1294,90 грн. матеріальної шкоди і 1000,00 моральної шкоди, стягнути солідарно з відповідачів на користь [PERSON] 595,83 грн. матеріальної шкоди і 1000,00 грн. моральної шкоди. При цьому, зазначено, що в квартирах, де вони мешкають, тривалий час затоплює стелю у ванній кімнаті, як було встановлено спеціалістами відповідачів це протікає частина каналізаційного стояку, який знаходиться саме на рівні їх квартир. Цей факт було зафіксовано у багатьох актах, які містяться у матеріалах справи. Вони неодноразово звертались до відповідачів з вимогою замінити частину каналізаційного стояку, який дав протікання, але відповідачі проявили бездіяльність і нічого не робили. Коли знаходитись в своїх квартирах стало зовсім складно з-за сирості, неприємного запаху та інших неподобств, позивачам найнятий за їх власні кошти спеціаліст зробив заміну частини стояку, який протікав та унітазів у їх квартирах. Затрачені позивачами кошти вони просять стягнути з відповідачів, які повинні нести відповідальність за свої неправомірні дії. Вважають також, що сплачувати за послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій у визначених КП «Жилкомсервіс» сумах вони не повинні, бо за неправомірні дії відповідачів з-за невиконання ними своїх законних обов'язків їм належить провести перерахунок оплати цих послуг, крім того з відповідачів належить стягнути завдану моральну шкоду, так як вони зазнали душевних страждань саме з-за неправомірної бездіяльності відповідачів по справі. 27.08.2009р. КП Жилкомсервіс подано до суду позов до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій в розмірі 713,70 грн. та витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільних справ в розмірі 30,00 грн. 27.08.2009 р. КП Жилкомсервіс подано до суду до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій в розмірі 713,70 грн. та витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільних справ в розмірі 30,00 грн. Ухвалою суду від 25.09.2009 р. вищезазначені цивільні справи було об'єднано в одне провадження. В судовому засіданні позивачі [PERSON] і [PERSON] підтримали заявлені позовні вимоги та просили позов задовольнити в повному обсязі на підставі тих доказів, які зазначені в ньому Позов КП «Жилкомсервіс» не визнали, просили суд відмовити в його задоволенні. В судовому засіданні представник відповідача КГ Харківкомуночиствод, проти заявленого позову заперечував, просив в його задоволенні відмовити, як в заявленому без достатніх на те правових підстав, надав суду письмові заперечення проти позову в обґрунтування своєї позиції по справі. Позов КП «Жилкомсервіс» просив суд його задовольнити в повному обсязі. В судовому засіданні представник відповідача КП Жилкомсервіс, проти заявленого позову заперечувала, просила в його задоволенні відмовити, як в заявленому без достатніх на те правових підстав, надала суду письмові заперечення проти позову в обґрунтування своєї позиції по справі. Свій позов просила задовольнити в повному обсязі на підставі тих доказів, що зазначені в ньому. Суд, заслухавши пояснення позивачів, відповідачів, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов [PERSON], [PERSON] про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої неналежним виконанням обов'язків з надання послуг з технічного обслуговування внутрішньобудинкових мереж не підлягає задоволенню, а позови КП Жилкомсервіс до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги підлягають задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ст. ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог, і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. Як зазначено позивачами в позові, вони мешкають в квартирах №5 та №9 одного під'їзду будинку №18 по вул. Єсеніна в місті Харкові. Квартира [ADDRESS] на праві приватної власності належить [PERSON] на підставі договору дарування квартири від 30.09.1999 р., нотаріально посвідченого приватним нотаріусом ХМНО [PERSON] за реєстровим № 2723. Квартира [ADDRESS] на праві приватної власності належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 14.03.1998 р., виданого державним нотаріусом 6 ХДНК [PERSON] за реєстровим № 3-662, зареєстрованого в Харківському міськБТІ за № П-1-20599. Відповідно до заяви [PERSON] до комплексу «Водовідведення» від 22.10.2007 р., заяви [PERSON] до участку №8 КП «Жилкомсервіс» від 23.10.2007 р., акту, складеного мешканцями квартир № 2, 5, 9, 13 будинку 18 по вул. Єсеніна в м.Харкові від 12.03.2007 року, акту, складеного мешканцями квартир № 2, 5, 9, 13 и 16 цього ж будинку від 28.10.2007 року тривалий час приблизно 9 місяців протікав міжквартирний каналізаційний стояк з 4 по 1 поверхи під'їзду. При цьому, він заливав стіни квартир № 2, 5, 8, 9, 12, 13, 16, розташованих в цьому під'їзді. Відповідно до акту від 14.11.2006 р., складеного комісією у складі: заст. начальника ЖЕУ-25 [PERSON], мастера т/у [PERSON], затвердженого начальником ЖЕУ-25 [PERSON] встановлено, що сталося залиття квартири [ADDRESS] з квартири №17. Причиною залиття стало протікання труби гарячої води. В результаті залиття постраждала стеля в ванній кімнаті площею 0,4 кв.м, стіна в ванній кімнаті площею 2,4 кв.м., шпалери відстали від стін, на які потрапила гаряча вода, стіни мокрі та під шпалерами виникла плісень, необхідна побілка стелі. Відповідно до акту від 05.01.2007 р., складеного комісією у складі: мастера [PERSON], слюсарів [PERSON] та [PERSON], затвердженого начальником районної експлуатаційної дільниці №1 Дзержинського району комплексу «Харківкомуночиствод», з 15.11.2006 р. постійно траплялися залиття по каналізаційному стояку квартир №5, 8, 9 будинку №18 по вул. Єсеніна в м.Харкові з квартири №12, де мешкає [PERSON] Неодноразові звернення мешканців цих квартир результату не дали, бо хазяїн квартири №12 доступу до ремонту каналізаційного стояку в своїй квартирі не надає, сам в квартирі постійно не мешкає. При обстеженні квартири №5 встановлені наступні пошкодження, а саме:у прихожій кімнаті мокрі сліди залиття на стелі площею 100 на 100 см, мокра стіна площею 1 кв.м., в ванній кімнаті мокра стеля площею 120 на 60 см. В квартирі №9 встановлені наступні пошкодження, а саме: в ванній кімнаті сліди залиття на стіні площею 150 на 250 см, на стелі сліди залиття площею 120 на 40 см та грибок. В тексті акту комісією зроблено висновок про те, що після надання доступу до квартири №12 виконати ремонтні роботи. Як зазначено позивачами, з-за протікання каналізаційного стояку у їх квартирах вони вимушені були зробити заміну його частини, яка проходить саме через їх квартири, що підтверджується договорами поставки від 18.09.2007 р., укладеними між ними та ФОП [PERSON] При цьому, позивачі посилались на встановлення протікання каналізаційного стояку у їх квартирах усіма чотирма вищезазначеними актами, складеними як представниками відповідачів так і мешканцями цих квартир. А підставу для самостійної заміни каналізаційного стояку вони мотивували бездіяльністю відповідачів, які повинні були обов'язково замінити частину стояку, бо він потребував ремонту і тим, що за технічними нормами експлуатацію цього стояку встановлено лише на 40 років, після закінчення якої стояк потребує капітального ремонту або заміни, без яких він вже непридатний для експлуатування. Однак, всупереч поясненням позивачів, в текстах вищезазначених актів не зафіксовано необхідність заміни каналізаційного стояку в квартирах позивачок, не зафіксовано його протікання в цих квартирах. Акти, складені мешканцями квартир від 12.03.2007 р. та 28.10.2007 р. складені самими мешканцями на свій власний розсуд, без участі представників власників інженерних мереж, які повноважні складати відповідні акти і є спеціалістами в цій області відношень. Мешканці не є спеціалістами в цих областях і не можуть зробити об'єктивні та обґрунтовані з технічної точки зору висновки щодо причин течі та необхідності проведення дій для її усунення. В актах не зафіксовано конкретне місце протікання, в них також не зазначено протікання якої саме труби існує та де саме, неможливо також встановити, хто саме підписував акт від 28.10.2007 р. А акти від 14.11.2006 р. та 05.01.2007 р., складені комісіями у складі працівників відповідачів, взагалі не встановлюють факт протікання каналізаційного стояку у квартирах позивачок, а лише фіксують факт залиття квартири №9 з квартири №17, який відбувся 14.11.2006 р. та постійні залиття, починаючи з 15.11.2006 р. по каналізаційному стояку квартир №5, 8, 9 з квартири №12, де мешкає [PERSON], який доступу до ремонту каналізаційного стояку в своїй квартирі не надає. Таким чином, у вищезазначених актах, на які позивачі посилаються, як на підставу заявлених вимог, не зафіксовано факту протікання каналізаційного стояку саме у тій його частині, яка проходить через квартири позивачів і не встановлена необхідність її заміни саме в їхніх квартирах. В заявленому позові позивачі визначають матеріальну шкоду, як витрати на заміну частини каналізаційного стояку, який проходить через їх квартири. Самостійно зробити заміну їх змусила саме бездіяльність працівників дільниці №8 КП «Жилкомсервіс» та комплексу «Харківводовідведення» структурного підрозділу ДКП КГ «Харківкомуночиствод», до яких вони неодноразово завертались з заявами. Так, позивачі стверджують, що вони звертались до начальника дільниці №8 КП «Жилкомсервіс» 02.02.2007 р., 07.08.2007 р. та 23.10.2007 р. щодо течі стояку у їх квартирах, однак доказів, які підтверджують факт протікання каналізаційного стояку саме в їх квартирах суду не надали. Відповідно до листа [PERSON] на ім'я КП «Жилкомсервіс» Дзержинскього району м.Харкова від 02.02.2007 р., остання повідомляє про протікання каналізаційного стояку у квартирі [ADDRESS] і просить вплинути на мешканця цієї квартири [PERSON], який не дає доступу до своєї квартири для проведення спеціалістами комплексу «Водовідведення» ремонтних робіт. Але про протікання стояку у квартирах позивачів в цьому листі мова не йдеться взагалі. В якості доказу позивачі надали суду заяву [PERSON] від 23.10.2007 р. до дільниці №8 КП «Жилкомсервіс» з проханням відремонтувати каналізаційний стояк, який заливає квартири з 4 пo 1 поверхи, тобто, також повідомляється про протікання не в той частині стояку, яка проходить через квартири позивачів, а у той частині, що розташована вище поверхом. Доказів звертання позивачів з відповідними заявами від 07.08.2007 р. до відповідачів позивачами в ході розгляду справи суду так і не надано. Надані суду позивачами договори поставки, укладені між [PERSON], [PERSON] та ФОП [PERSON] від 18.09.2007 р. за № П-60907, від 18.09.2007 р. за №М-60907, від 18.09.2007 р. за № П-70907, від 18.09.2007 р. за №М-70907, специфікації до договорів, акти прийому-передачі, монтажні схеми каналізаційного стояку, видаткові накладні та технічні завдання замовника підтверджують виконаний ФОП [PERSON] ремонт та модернізації систем каналізації- стояків та заміну унітазів у квартирах №5, №9 будинку 18 по вул. Єсеніна в місті Харкові та проведену позивачами оплату за виконані роботи. Однак, доказів того, чи були проведені роботи по ремонту та модернізації систем каналізації необхідністю, а також, що ця необхідність виникла саме з вини відповідачів по справі, позивачами в ході судового розгляду справи також суду не надано. Надані позивачками акти свідчать лише про залиття їхніх квартир і не один із актів не містить вказівок на необхідність заміні і модернізації каналізаційного обладнання в квартирах позивачок. Тобто, позивачі за власним бажанням і на свій розсуд здійснили ремонт і модернізацію системи каналізації, яка проходить через їх квартири, що є їх правом і не є пов'язаним з діями (бездіяльністю) відповідачів, в зв'язку з чим підстави для покладення відповідальності на відповідачів за не проведення ними цього ремонту і модернізації системи каналізації у квартирах позивачів відсутні. Що стосується заміни позивачами унітазів у своїх квартирах, що також підтверджується вищезазначеними договорами, то це обладнання (унітази) є внутрішньоквартирним сантехнічним обладнання , тобто, майном, яке належить на праві приватної власності власнику цієї квартири та яке не має відношення до внутрішньобудинкових каналізаційних мереж. Відповідно до ст.151 ЖК України громадяни, які мають в у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов'язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію. Згідно до п.7 «Правил користування приміщеннями житлових будинків», затверджених постановою Кабміну України від 08.10.1992 р. за № 572 у редакції постанови КМУ від 24.01.2006 р. за №45, власник квартир зобов'язаний робити ремонт у квартирі за свій рахунок. На підставі ст.383 ЦК України власник квартири має на свій розсуд здійснювати ремонт в квартирі, а статтею 323 ЦК України закріплено, що ризик випадкового знищення та пошкодження (порчі) майна несе його власник. Тобто, вимоги позивачів щодо відшкодування відповідачами на їх користь витрат на заміну останніми унітазів у кожній квартирі, не підлягають судом задоволенню, бо також відсутні підстави для покладення відповідальності на останніх. Таким чином, позивачами не надано жодного доказу, яким би підтверджувався факт необхідності заміни каналізаційного стояка та іншого сантехнічного обладнання саме у тій його частині, яка проходить через квартири позивачів, хоча ці обставини є предметом заявленого позивачами позову. У заявленому позові і поясненнях по справі позивачі визнають, що незважаючи на їх дії по самостійній заміні частини каналізаційного стояку у своїх квартирах, залиття продовжувалося, оскільки його причиною було пошкодження стояку у квартирі №12, де мешкає громадянин [PERSON] (аркуш №8 позову). Як зазначив в судовому засіданні представник КП «Жилкомсервіс», [PERSON] доступу працівникам комплексу «Водовідведення» до своєї квартири для проведення ремонтних робіт тривалий час не надавав. Тобто, тривале залиття квартир позивачів відбувалося в результаті того, що не було доступу до квартири №12, що відбувалося не з вини працівників відповідачів. З договорів поставки, укладених між [PERSON], [PERSON] та ФОП [PERSON] від 18.09.2007 р. випливає той факт, що ремонт та модернізацію систем каналізації - стояків та заміну унітазів було виконано 18.09.2007 p., а тільки зі спливом місяця після проведення ремонту позивачі почали звертались до відповідачів зі скаргами на протікання каналізаційного стояку. Заяви позивачів від 22.10.2007 р. від 23.10.2007 р. та акт від 28.10.2007 р. було ними складено вже після проведення за власною ініціативою ремонту каналізаційного стояку, що підтверджує той факт, що зазначений ремонт та заміна унітазів не мають ніякого відношення до ліквідації протікання каналізаційного стояку, так як протікання продовжувало існувати і після того, як вони понесли затрати на ремонт своєї каналізації. Посилання позивачів на те, що останні зобов'язані замінити частину стояку, в зв'язку з тим, що за технічними нормами його експлуатацію встановлено лише на 40 років, після закінчення якої стояк потребує капітального ремонту або заміни, як на доказ бездіяльності відповідачів, судом не приймаються до уваги. Дійсно, відповідно до додатку №5 (до п.5.6.1.) «Правил утримання жилих будинків та прибудинкової території», затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України від 17.05.2005 р. за №76 (надалі-Правила №76) зазначено тривалість ефективної експлуатації елементів жилих будинків, серед яких зазначено, що тривалість експлуатації чавунного трубопроводу каналізації становить лише 40 років. Однак, строк 40 років - це лише орієнтовна тривалість експлуатації чавунного трубопроводу каналізації. Необхідність проведення капітального ремонту трубопроводу каналізації за місцем проживання позивачів не встановлено ані відповідними житловими службами (КП КГ «Харківкомуночиствод», КП «Жилкомсервіс») ані експертом. Відповідачі заперечувати проти проведення капітального ремонту (заміни) каналізаційного стояку. Відповідно до пояснень представника КП КГ «Харківкомуночиствод» твердження позивачів про те, що каналізаційній мережі, яка проходить через їх квартири потребувався капітальний ремонт суперечать обставинам, викладеними самими позивачами в заявленому позові. На аркуші 8 позову позивачі вказують, що залиття їх квартир відбувалося зі стояка, розташованого на рівні квартири №12, а не зі стояку, який проходить через їх квартири. Той факт, що до заміни за власним бажанням каналізаційного стояку в своїх квартирах нікуди не звертались зі скаргами на їх роботу або з вимогами їх відремонтувати є доказом того, що каналізаційні мережі, які позивачі добровільного відремонтували, до цього ремонту знаходились в робочому стані та проведення ремонту не потребували. Посилання позивачів на те, що ФОП [PERSON], яким на підставі договорів поставки від 18.09.2007 р. виконано ремонт та модернізацію систем каналізації у квартирах позивачів, є спеціалістом в цій галузі спеціальних знань, а тому він володів інформацією про необхідність проведення капітальний ремонту каналізаційного стояку, який ним і було замінено на новий стояк, судом також не приймаються до уваги. Вищевказана особа є лише спеціалістом, який відповідно до ст.54 ГПК України володіє спеціальними знаннями та навичками застосування технічних засобів і може надавати консультації під час вчинення процесуальних дій з питань, що потребують відповідних спеціальних знань. При цьому, судом роз'яснювалось сторонам по справі, що серед їх процесуальних прав, як позивача так і відповідача по справі, відповідно до цивільно-процесуального кодексу України, вони мають право заявляти клопотання про призначення судом експертизи. Відповідно до ст.143 ЦПК України для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, містецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі. І відповідно до ст.57 ЦПК України, висновок експерта у відповідній галузі знань є доказом по справі, на підставі якого суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовує вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають істотне значення для вирішення справи. Висновок спеціаліста не замінює висновки призначеної судом експертизи. Однак, на протязі тривалого розгляду справи сторони не скористались своїм правом та ані позивачем, ані відповідачами відповідне клопотання про призначення експертизи суду заявлене не було, що позбавляє суд можливості самостійного призначення необхідної для справи експертизи. Таким чином, належного доказу того факту, що частина каналізаційного стояку, який проходить через квартири позивачів, дійсно потребує ремонту, який було проведено ФОП [PERSON], суду не надано. Позивачки довели лише факт проведення такого ремонту, однак вирішення питань про доцільність такого ремонту, відповідність проведення технічних робот встановленим нормам та правилам, обґрунтованість понесених витрат на його проведення потребують спеціальних знань в цій галузі, однак, висновків відповідних експертиз з цих питань суду не було надано з вищезазначених причин. Що стосується вимог про перерахування оплати послуг з технічного обслуговування внутрішньобудинкових мереж (систем) водовідведення і зливної каналізації та оплати житлово-комунальних послуг за весь період існування аварійної ситуації каналізаційного стояку, а саме з 05.01.2007 р. по 05.05.2008 p., суд виходить з наступного. Позивачі вимагають перерахування квартирної плати по особовим рахункам їх квартир за період течі каналізаційного стояку, ці вимоги ґрунтуються на актах від 12.03.2007 р. та від 28.10.2007 p., які було складено мешканцями будинку. Порядок проведення перерахування квартирної плати визначений у ст.18 Закону України «Про житлово- комунальні послуги» від 24.06.2004 р. за №1875 (надалі -Закон України №1875), в якому передбачено, що у разі порушення виконавцем умов договору, споживач повинен викликати його представника для складання та підписання акту-претензії, у якому зазначаються строки, види, показники порушень. Акт-претензія складається споживачем і представником виконавця і скріплюється їхніми підписами. У разі неприбуття представника виконавця в погоджений договором строк або необґрунтованої відмови від підписання акта-претензії він вважається дійсним, якщо його підписали не менш як два споживачі. Акт-претензія подається виконавцю, який протягом 3-х робочих днів вирішує питання про перерахунок платежів, або видає письмово обгрунтовану відмову у задоволенні його претензії. У поясненнях до позову [PERSON] визнала, що для складання актів від 12.03.2007 р. та 28.10.2007 р. представники КП «Жилкомсервіс» та КП «Харківкомуночиствод» не викликались, складені акти на розгляд ним не надавались. Тобто, позивачами було порушено встановлений Законом України №1875 порядок складання актів- претензій, у зв'язку з чим вимоги позивачів про перерахування їм квартирної плати вважаються відсутніми і не підлягають перерахуванню. Ухвалою суду від 21.11.2009 р. за клопотанням позивачів КП «Жилкомсервіс» надано довідку про нарахування коштів за послугу «технічне обслуговування систем водовідведення» по особовим рахункам позивачів за період з 05.01.2007 р. по 05.05.2008 р. Відповідно до якої згідно чинних на той час тарифів на послуги з утримання житлових будинків, затверджених рішенням виконкому Харківської міської ради від 04.10.2006 р. за №806, нарахування за технічне обслуговування систем водовідведення по особовому рахунку [PERSON] складає 19 грн. 81 коп., а по особовому рахунку [PERSON] - 19 грн.07 коп. Відповідно до ст.1 Закону України №1875 та Правил №76, утримання будинків і прибудинкових територій- це господарська діяльність, спрямована на задоволення потреби фізичної та юридичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, атакож утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством. Позивачі в заявленому позові просять суд зобов'язати відповідачів зробити перерахунок оплати послуг з технічного обслуговування внутрішньобудинкових мереж (систем) водовідведення і зливної каналізації, посилаючись при цьому, на неналежне виконання відповідачами зобов'язань по утриманню внутрішньобудинкової каналізаційної мережі, а саме неприйняттям мір щодо заміни частини каналізаційного стояку. Однак, вищевказані дії - заміна складових частин інженерних мереж - каналізаційних стояків відноситься до капітального ремонту, витрати на які не входить до складової квартирної плати, вони також не виставляються до квитанції для проведення відповідної оплати та потім не зараховуються на поточні рахунки відповідачів, в з'язку з чим перерахунку не підлягають. Вирішуючи питання про відшкодування моральної шкоди, суд виходить з наступного. Згідно із ч.1, 4 ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої в результаті порушення її прав. Моральна шкода не зв'язана з розміром відшкодування матеріальної шкоди. При цьому суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості. Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, заподіяна фізичній чи юридичній особі неправомірними рішенням, діями або бездіяльністю підлягає відшкодуванню особою, яка її завдала при наявності її вини. Згідно п.3 ч.2 ст.23 ЦК України, моральна шкода полягає в душевних стражданнях, яких зазнала фізична особа в зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. За змістом л.9 Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. Завдану моральну шкоду позивачі оцінюють в розмірі по 1000,00 гривень кожному. В її обгрунтування вони посилаються на те, що в результаті того, що каналізаційний стояк їх будинку протікав майже півтора роки вони зазнали душевні страждання. У ванних кімнатах їх квартир стіни покрилися мхом, весь час стояв неприємний запах та сирість, більше року була вибита частина стіни у ванній кімнаті, що порушувало її естетичний вигляд. Цими обставинами, які виникли внаслідок невиконання відповідачами своїх обов'язків з технічного обслуговування внутрішньобудинкових мереж і їх своєчасного ремонту їм внаслідок порушення їх прав завдано душевні страждання, хвилювання, переживання. В судовому засіданні встановлено, що дійсно в результаті протіканні каналізаційного стояка заливалися квартири позивачок, однак вони не заявляли позовних вимог про відшкодування матеріальної шкоди, завданої їм в результаті залиття квартир, вони просили відшкодувати витрати на заміну частини цього стояка, який проходить через їх квартири. Позивачки не надали суду доказів розміру шкоди завданої їм саме залиттям квартир. Також позивачами не надано доказів на підтвердження ступеню і характеру їх моральних страждань, викликаних залиттям квартир. Так, позивачкою [PERSON] надано суду довідку з бухгалтерії за місцем її роботи та лікарняний лист на підтвердження погіршення стану її здоров'я у зв"язку з порушенням її прав відповідачами, що на її думку підтверджується ціма документами. Однак, із вказаної довідки та лікарняного не вбачається, що після початку протікання стояку та бездіяльності відповідачів стан її здоров'я погіршився порівняно з попереднім станом і таке погіршення має причинний зв"язок з протіканням стояку, а також з бездіяльністю відповідачів. Інших доказів завдання моральної шкоди, позивачами суду не надано, в зв'язку з чим суд позбавлений можливості встановити факт завдання моральної шкоди та її розмір, тому в частині стягнення на користь позивачів моральної шкоди по 1000,00 грн. кожному належить відмовити. Таким чином, суд вважає обставини, якими позивачі [PERSON] і [PERSON] обґрунтовують заявлений позов не доведеними, а позов, таким, що не підлягає задоволенню в цілому. Що стосується позовних вимог КП Жилкомсервіс до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, то суд вважає їх такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до рішення виконкому Харківської міської ради від 20.12.2006 р. за №1186, КП Жилкомсервіс» було визначено виконавцем послуг з утримання будинків, споруд та групи будинків, тобто, у відповідності до ст.1 Закону України №1875. Згідно ч.5 ст.20 Закону України №1875 споживачі, якими є відповідачка за цим позовом [PERSON], зобов'язані оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Ця норма викладена також у ч.2 ст.7 «Правил користування приміщеннями житлових будинків». Строк здійснення споживачами оплати за надані послуги встановлений в п.7 публічного договору, укладеного між КП «Жилкомсервіс» та мешканцями житлових будинків комунальної власності шляхом опублікування його в офіційному виданні Харківської міської ради - спецвипуску газети «Слобода» від 28.011.2006 р за № 95/1 (надалі за текстом- договір), в якому зазначено, що розрахунковим періодом є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 15 числа, що настає за розрахунковим. Але, [PERSON] не виконує прийняті на себе зобов'язання. У зв'язку з цим у неї станом на 01.08.2009 р. утворилася заборгованість перед КП Жилкомсервіс» за надані послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкової території в сумі 713,70 грн. Однак, незважаючи на виниклу заборгованість [PERSON], КП «Жилкомсервіс» зі своєї сторони продовжує виконувати свої зобов'язання, визначені Законом України №1875 і укладеним між сторонами договором. Про наявність заборгованості [PERSON] щомісяця повідомлялась шляхом вручення їй письмового розрахунку наданих послуг, їх вартості та суми заборгованості (квитанції). За винятком позову про відшкодування матеріальної та моральної шкоди за самостійну заміну частини каналізаційного стояку, до моменту подання КП «Жилкомсервіс» цього позову про стягнення заборгованості, вона із скаргами або заявами щодо ненадання або надання неналежної якості послуг з утримання будинку, не зверталась, не було складено жодного акту-претензії із вказівкою строків, видів порушень, кількісних та якісних показників послуг тощо. Тобто, до моменту звернення КП «Жилкомсервіс» до суду [PERSON] користувалася наданими житлово-комунальними послугами, але їх не сплачувала Як зазначив представник КП «Жилкомсервіс» за період 2007-2010 роки вони самостійно здійснили [PERSON] перерахунки за наступні послуги, а саме: за «прибирання підвалів, технічних поверхів, покрівель (перерахунки проведено в серпні 2007 р. за 1 півріччя 2007 p., в серпні 2008 р- за 2 півріччя 2007 р. та за1 півріччя 2008 p., в червні 2009 р. - за 2 півріччя 2008 р. і січень та лютий 2009 p.); за прибирання території та вивіз побутових відходів ( перерахунки проведено в жовтні 2007 р. - за серпень 2007 p., в грудні 2007 р. -за вересень та жовтень 2007 p., в травні 2008 р. - листопад 2007 р., в листопаді 2009 р. - за 3 квартал 2009 p., у січні 2010 р. - за жовтень і листопад 2009 p.). Відповідачкою за цим позовом [PERSON] не надано суду належних доказів, які спростовують виниклі у неї зобов'язання та розмір заборгованості перед позивачем КП «Жилкомсервіс». Її посилання на несплату послуг КП «Жилкомсервіс» з-за бездіяльності їх посадових осіб, якими не було виконано свої зобов'язання по утриманню будинків, споруд та групи будинків, з технічного обслуговування внутрішньобудинкових мереж (систем) водовідведення і зливної каналізації, які виразилися в неприйнятті мір щодо заміни частини каналізаційного стояку, що були предметом розгляду судом первісного позову, суд вважає безпідставними, бо в задоволенні первісного позову відмовлено і підстав для проведення перерахунку вартості послуг не виявлено. В зв'язку з чим з [PERSON] на користь КП «Жилкомсервіс» належить стягнути суму заборгованості за утримання будинків, споруд та прибудинкових територій в розмірі 713,70 грн. та суму витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільних справ в розмірі 30,00 грн. Тому, суд вважає ці обставини доведеними, а позов таким, що підлягає задоволенню. Що стосується позовних вимог КП "Жилкомсервіс" до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, то суд вважає їх такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до рішення виконкому Харківської міської ради від 20.12.2006 р. за №1186, КП «Жилкомсервіс» було визначено виконавцем послуг з утримання будинків, споруд та групи будинків, тобто, у відповідності до ст..1 Закону України №1875. Згідно ч.5 ст.20 Закону України №1875 споживачі, якими є відповідачі за цим позовом [PERSON] і [PERSON], зобов'язані оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Ця норма викладена також у ч.2 ст.7 «Правил користування приміщеннями житлових будинків». Строк здійснення споживачами оплати за надані послуги встановлений в п.7 публічного договору, укладеного між КП «Жилкомсервіс» та мешканцями житлових будинків комунальної власності шляхом опублікування його в офіційному виданні Харківської міської ради - спецвипуску газети «Слобода» від 28.011.2006 р за № 95/1 (надалі за текстом- договір), в якому зазначено, що розрахунковим періодом є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 15 числа, що настає за розрахунковим. Але, [PERSON] і [PERSON] не виконують прийняті на себе зобов'язання. У зв'язку з цим у них станом на 01.08.2009 р. утворилася заборгованість перед КП «Жилкомсервіс» за надані послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкової території в сумі 1112,86 грн. Однак, незважаючи на виниклу заборгованість відповідачів за цим позовом, КП «Жилкомсервіс» зі своєї сторони продовжує виконувати свої зобов'язання, визначені Законом України №1875 і укладеним між сторонами договором. Про наявність заборгованості [PERSON] і [PERSON] щомісяця повідомлялись шляхом вручення їм письмового розрахунку наданих послуг, їх вартості та суми заборгованості (квитанції). За винятком позову про відшкодування матеріальної та моральної шкоди за самостійну заміну частини каналізаційного стояку, до моменту подання КП «Жилкомсервіс» цього позову про стягнення заборгованості, вони із скаргами або заявами щодо ненадання або надання неналежної якості послуг з утримання будинку, не звертались, не було складено жодного акту-претензії із вказівкою строків, видів порушень, кількісних та якісних показників послуг тощо. Тобто, до моменту звернення КП «Жилкомсервіс» до суду [PERSON] і [PERSON] користувалися наданими житлово-комунальними послугами, але їх не сплачували. Як зазначив представник КП «Жилкомсервіс» за період 2007-2010 роки вони самостійно здійснили цим особам перерахунки за наступні послуги, а саме: за«прибирання підвалів, технічних поверхів, покрівель (перерахунки проведено в серпні 2007 р. за 1 півріччя 2007 p., в серпні 2008 р- за 2 півріччя 2007 р. та за1 півріччя 2008 p., в червні 2009 р. - за 2 півріччя 2008 p. і січень та лютий 2009 p.); за прибирання території та вивіз побутових відходів ( перерахунки проведено в жовтні 2007 р. - за серпень 2007 p., в грудні 2007 р. -за вересень та жовтень 2007 p., в травні 2008 р. - листолад 2007 p., в листопаді 2009 р. - за 3 квартал 2009 p., у січні 2010 р. - за жовтень і листопад 2009 p.). Відповідачами за цим позовом [PERSON] і [PERSON] не надано суду належних доказів, які спростовують виниклі у них зобов'язання та розмір заборгованості перед позивачем КП «Жилкомсервіс». Їх посилання на несплату послуг КП «Жилкомсервіс» з-за бездіяльності їх посадових осіб, якими не було виконано свої зобов'язання по утриманню будинків, споруд та групи будинків, з технічного обслуговування внутрішньобудинкових мереж (систем) водовідведення і зливної каналізації, які виразилися в неприйнятті мір щодо заміни частини каналізаційного стояку, що були предметом розгляду судом її та [PERSON] первісного позову, суд вважає безпідставними. Предметом розгляду первісного позову [PERSON] та [PERSON] було проведення заміни частини каналізаційного стояку, який було замінено в квартирі №9, належній [PERSON] і квартирі №5, належній [PERSON] будинку №18 по вул.Єсеніна в м.Харкові. У зв'язку з неприйняттям мір щодо заміни частини цього каналізаційного стояку працівниками КГ «Харківкомуночиствод» та КП «Жилкомсервіс» у вищезазначених квартирах №9 та №5 [PERSON] та [PERSON] вважали, що у них є підстави для проведення перерахунку вартості цих послуг, в зв'язку з чим позов про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги не визнавали. Однак, КП «Жилкомсервіс» поданий позов про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги з [PERSON] і [PERSON], яка виникла у них, як у власників квартири [ADDRESS], яка є іншою квартирою, ніж квартира №5, яка фігурує в первісному по справі позову, в зв'язку з чим з [PERSON] і [PERSON] на користь КП «Жилкомсервіс» належить стягнути суму заборгованості за утримання будинків, споруд та прибудинкових територій в розмірі 1112,86 грн. та суму витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільних справ в розмірі 30,00 грн. Тому, суд вважає ці обставини доведеними, а позов таким, що підлягає задоволенню. На підставі ст. 151 ЖК України, ст.ст.23, 323, 383, ,1166, 1167 ЦК України, ст.1, 18, 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 р. за №1875, п.7 «Правил користування приміщеннями житлових будинків», затверджених постановою Кабміну України від 08.10.1992 р. за № 572, додатку №5 (до п. 5 6.1.) «Правил утримання жилих будинків та прибудинкової території», затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України від 17.05.2005 р. за №76, п.9 Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди,

Outcome: approved