Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-03 00:00:00

В серпні 2008 року позивачі звернулися до суду з позовною заявою, в якій просили постановити рішення, яким стягнути солідарно з відповідачів на користь [PERSON] матеріальну шкоду в сумі 26\~388 грн. 19 коп. та на користь [PERSON] моральну шкоди в сумі 5 000 грн. В обґрунтування своїх вимог позивачі вказали на те, що [PERSON] 18 травня 2008 року о 09 год. 30 хв., керуючи автомобілем „ВАЗ-21011, номерний знак [NUMBER], на перехресті вул. [PERSON] та вул. Соціалістичній в м. Дніпропетровську, не обрав безпечну швидкість руху, та не витримав безпечну дистанцію, внаслідок чого скоїв наїзд на автомобіль „Міцубісі Ланцер, державний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], чим порушив п.п. 2.10, 12.1, 13. Автомобіль „ВАЗ-21011, номерний знак [NUMBER], належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності. [PERSON] керував зазначеним автомобілем на підставі довіреності виданої на його імя [PERSON] Постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 25.06.2008 року [PERSON] був визнаний винним у скоєні ДТП за ст. ст. 122-2, 124 КпАП України. Для визначення розміру шкоди було проведено автотоварознавче дослідження, складене судовим експертом [PERSON] № 783 від 30.07.2008 року, згідно якого розмір матеріальної шкоди становить 25 588 грн. 19 коп. Вартість проведеного дослідження складає 800 грн. Позивач [PERSON] також зазначив, що у звязку з ДТП йому спричинена моральна шкода, яка виражається в тому, що він знаходився у стресовому стані, втратив сон та нормальні життєві звязки. Таким чином, вони вимушені звернутися до суду для захисту своїх порушених прав. У судове засідання позивачі не зявилися, але надали заяви, де просили справу розглядати без їх участі, позовні вимоги підтримали та просили задовольнити їх в повному обсязі, в разі неявки відповідачів не заперечували проти заочного розгляду справи. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України - вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України - шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, використання якого створює підвищену небезпеку. У відповідності до абз. 2 п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо). Крім того, в п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 року є розяснення, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. У судовому засіданні встановлено, що згідно Постанови Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 25.06.2008 року [PERSON] був визнаний винним у скоєні правопорушення, передбаченого ст. ст. 122-2, 124 КУпАП. В даній постанові суду зазначено, що [PERSON] 18 травня 2008 року о 09 год. 30 хв., керуючи автомобілем „ВАЗ-21011, номерний знак [NUMBER], на перехресті вул. [PERSON] та вул. Соціалістичній в м. Дніпропетровську, не обрав безпечну швидкість руху, та не витримав безпечну дистанцію, внаслідок чого скоїв наїзд на автомобіль „Міцубісі Ланцер, державний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], чим порушив п.п. 2.10, 12.1, 13. Автомобіль „ВАЗ-21011, номерний знак [NUMBER], належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності. [PERSON] керував зазначеним автомобілем на підставі довіреності виданої на його імя [PERSON] Автомобіль „ВАЗ-21011, номерний знак [NUMBER] належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності. Згідно автотоварознавчого дослідження, складеного судовим експертом [PERSON] № 783 від 30.07.2008 року, розмір матеріальної шкоди спричиненої автомобілю „Міцубісі Ланцер, державний номер [NUMBER] становить 25 588 грн. 19 коп. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України - шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Таким чином, суд приходить до висновку, що вимоги позивачів до відповідачки [PERSON] не підлягають задоволенню, оскільки вона не є учасником ДТП та не була визнана винною у його скоєнні, а тому необхідно матеріальну шкоду в сумі 25\~588 грн. 19 коп. стягнути на користь [PERSON] з відповідача [PERSON] Згідно ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України - особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Отже, що стосується вимог позивачів щодо стягнення на користь [PERSON] витрат по оплаті послуг експерта в сумі 800 грн., то вони також підлягають стягненню з відповідача [PERSON], оскільки з квитанції від 01.08.2008 року вбачається, що позивачем [PERSON] було сплачено 800 грн. за проведення автотоварознавчого дослідження. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. В судовому засіданні встановлена вина відповідача [PERSON] у скоєнні ДТП, а також у звязку з ДТП [PERSON] було спричинено відповідачем [PERSON] душевні страждання, він втратив моральну рівновагу, був порушений його звичайний уклад життя. Тому, з урахуванням вимог розумності та справедливості, враховуючи характер порушення прав позивача та глибину його душевних страждань, суд приходить до висновку, що необхідно частково задовольнити вимоги позивача щодо відшкодування моральної шкоди та стягнути з відповідача [PERSON] в рахунок відшкодування моральної шкоди 1 000 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 79, ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] необхідно стягнути сплачений судовий збір в сумі 271 грн. 50 коп. та сплачені витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн., а всього 301 грн. 50 коп. А також, необхідно стягнути з відповідача [PERSON] на користь держави недоплачені при подачі позову витрати з інформаційно-технічного забезпечення позову в сумі 90 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial