overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-23 00:00:00

До Зачепилівського районного суду надійшов позов публічного акціонерного товариства «[PERSON] Аваль» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Ухвалою Зачепилівського районного суду Харківської області провадження в даній справі було відкрито 27.05.2010 р. В позові позивачем зазначено, що 18 травня 2008 року акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «[PERSON] Аваль», та [PERSON] був укладений кредитний договір № 014/1332/82/65484, згідно умов якого відповідачу був відкритий картковий рахунок, надано платіжну картку з встановленням ліміту кредитної лінії до платіжної картки та надано кредитні кошти в сумі 5\~000,00 грн. строком по 18.05.2010 р. В судовому засіданні представник позивача показав, що відповідач взятих на себе зобовязань не виконує у звязку з чим станом на 11.05.2010 р. виникла заборгованість у розмірі 4 914,68 грн., тому ПАТ «[PERSON] Аваль» в порядку цивільного судочинства звернувся до суду з вимогою прийняти дану позовну заяву до розгляду, стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором в сумі 4\~914,68 грн., витрати, понесені позивачем у звязку із зверненням до суду з позовом, а саме: 51,00 грн. - державне мито та 120,00 грн. витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у суді. Відповідач в судовому засіданні позов ПАТ «[PERSON] Аваль» визнав в повному обсязі, надавши суду письмову заяву і згоден сплатити заборгованість за кредитним договором у сумі 914,68 грн., грн. та судові витрати, понесені позивачем при зверненні до суду у розмірі 171,00 грн. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову в попередньому судовому засіданні ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.. 174 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин, та враховуючи те, що визнання відповідачами предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у суда є законні підстави для задоволення позову публічного акціонерного товариства «[PERSON] Аваль» в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом та просить його задовольнити, посилаючись на те, що співвідповідачам були надані послуги по теплопостачанню та гарячому водопостачанню, але вони не виконують вимоги ст.ст.67,68,162 ЖК України та п.п.18,20 Правил надання послуг по централізованому опаленню, поставки холодної та гарячої води, водовідведення, затверджених постановою КМ України від 21.07.2005 року № 630, не оплачують послуги з теплопостачання й гарячого водопостачання. Співвідповідачі неодноразово були сповіщені про суму заборгованості й про те, що у випадку непогашення її в добровільному порядку, підприємство буде змушено звернутися до суду для примусового стягнення заборгованості. Просить суд стягнути на користь підприємства з співвідповідачів заборгованість за використане опалення та гаряче водопостачання у сумі 5080 грн. 63 коп., витрати за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, сплачені підприємством при подачі позову до суду у сумі 30 грн.00 коп., всього 5110 грн. 63 коп. В судовому засіданні представник позивача на позовних вимогах наполягав, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві, просив суд їх задовольнити, шляхом ухвалення заочного рішення. Співвідповідачі до суду не зявилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причину неявки в судове засідання не повідомили, за таких обставин суд не має відомостей про причини їх неявки, тому вважає потрібним відповідно до ст.224 ЦПК України, отримавши згоду представника позивача, вирішувати справу шляхом ухвалення заочного рішення на підставі наявних у ній даних чи доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: співвідповідачі мешкають за адресою: [ADDRESS], отримують послуги по теплопостачанню та гарячому водопостачанню, але всупереч вимог ст.714 ЦК України та п.п.18,20 Правил надання послуг по централізованому опаленню, поставки холодної та гарячої води, водовідведення, затверджених постановою КМ України від 21.07.2005 р. № 630, не оплачують послуги з теплопостачання й гарячого водопостачання і станом на 01.04.2010 рік за ними утворився борг у сумі 5080 грн. 63 коп., що також підтверджується довідкою про заборгованіть від 01.04.2010 року (а.с.3), таким чином позов підлягає задоволенню. Разом з заборгованістю підлягають сплаті на користь позивача витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 30грн.00 коп. на підставі ч.1 ст.88 ЦПК України. Згідно до ксерокопії витягу з рішення № 872-73/5 від 26 лютого 2010 року Про надання пільг по сплаті держмита в міський бюджет позивач був звільнений від сплати судового збору під час надання позову до суду, тому він підлягає стягненню з співвідповідачів на користь держави, відповідно до ст.88 ч.2 ЦПК України у сумі 51 грн 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-23 00:00:00

До суду надійшов зазначений позов, обґрунтовуючи і підтримуючи який позивач зазначає, що з відповідачем по справі перебуває в зареєстрованому шлюбі з 22.12.2007р., який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 908. Від шлюбу вони з відповідачем мають малолітню дочку [PERSON] [INFO] З 16.07.2009 року вони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, спільне життя не склалося по причині несумісності характерів. У звязку з цим спільне життя та збереження шлюбу з відповідачем не можливе та суперечить інтересам позивача та дитини. Проживають окремо і їхній шлюб існує лише формально, це негативно впливає на виховання дочки тому він просить їх шлюб розірвати і судові витрати покласти на позивача. Між сторонами досягнуто усної угоди про утримання дитини та місця її проживання після розірвання шлюбу, а саме дитина буде проживати з відповідачем. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав, просить їх задовольнити. Також просить не стягувати з відповідача державне мито та інформаційно-технічне забезпечення, яке ним було заплечено за розгляд даної справи. Відповідач до суду не зявилася, про день, час та місце слухання справи повідомлена телефонограмою. Про причини неявки суд не повідомила, на адресу суду своїх заперечень не направила. Таким чином розгляд справи відбувся без участі відповідача, яка належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи. На адресу суду не надіслала повідомлення про причину неявки. На підставі наявних в справі доказів та за наявності згоди позивача на заочний розгляд справи, суд визнав за можливе провести заочний розгляд даної справи. Суд дослідив, оцінив та проаналізував всі зібрані по справі докази в їх сукупності, і дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з тих підстав, що спільне життя у сторін неможливе, шлюбні відносини сторони з 16.07.2009 року не підтримують, спільного господарства не ведуть, тривалий час мешкають окремо і сімя фактично розпалась. Сторонам недоцільно надавати строк для примирення так як відсутня думка відповідача з приводу даного позову. Відповідно до ч.1 ст. 111 СК України вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї із сторін. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-23 00:00:00

До Ірпінського міського суду Київської області звернулась із зазначеним вище позовом [PERSON]. Після уточнення позовних вимог свої вимоги позивач мотивувала тим, що подружні стосунки з відповідачем припинились в серпні 2008 року. З цього часу вони припинили вести спільне господарство. За час проживання в шлюбі ними була набута квартира [ADDRESS] в с.м.т. Гостомель Київської області, вартість якої зараз становить 434 500,00 грн. Крім того, 01.07.2008р. на імя відповідача за кредитні кошти було придбано автомобіль «Даді», державний реєстраційний номер А12134 ВТ, вартістю 83 700,00 грн. Згідно додатку № 1 до кредитного договору від 03.07.08 № 08-610/08-А-А розмір щомісячного платежу становить 487,21 дол. СНІА+ 167,65 грн. В серпні 2008 року розмір платежу за кредит, сплачений під час шлюбу, становив 2 530,13 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про скасування рішення суду від 21 жовтня 2009 року про визнання її безвісно відсутньою. В судовому засіданні заявниця підтримала свою заяву та пояснила, що про те, що її визнано безвісно відсутньою їй стало відомо лише в травні 2010 року, коли вона повернулася в м. Южноукраїнськ з с. Ново-Богданівка Миколаївського району Миколаївської області, де проходила курс лікування від алкогольної залежності та утримувалась в Християнському центрі церкви Нового Завіту. На даний час вона проживає [INFO] разом зі своєї донькою [PERSON] так, як її колишній чоловік не впускає її до жилого приміщення, де вона зареєстрована. Просила суд скасувати рішення від 21 жовтня 2009 року про визнання її безвісно відсутньою. [PERSON] в судовому засіданні заяву визнав та пояснив, що де знаходилась його колишня жінка він не знав та не цікавився, оскільки вона залишила його та дітей, нічого не пояснивши. Тому він в 2009 році звернувся до суду з заявою про визнання [PERSON] безвісно відсутньою. Суд, вислухавши [PERSON] та [PERSON], дослідивши матеріали справи вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 21 жовтня 2009 року [PERSON], [INFO] визнано безвісно відсутньою. Проте в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] з 06 лютого 2009 року по 15 березня 2010 року проходила курс реабілітації в Християнському центрі реабілітації для людей залежних від наркотиків та алкоголю при християнській церкві Нового Завіту, розташованого в с. Ново-Богданівка Миколаївського району Миколаївської області. Згідно ст. 43 ЦК України - фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо впродовж одного року в місці її постійного мешкання немає відомостей про її місце знаходження. Проте відповідно до ст. 45 ЦК України - якщо фізична особа, яка була визнана безвісно відсутньою, з'явилася або якщо одержано відомості про її місце перебування, суд за місцем її перебування або суд, що постановив рішення про визнання цієї особи безвісно відсутньою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою. Враховуючи, що заявник, який був визнаний особою безвісно відсутньою, з'явився і звернувся до суду з заявою про скасування рішення про визнання його безвісно відсутнім суд вважає можливим скасувати рішення про визнання заявника безвісно відсутнім, адже відповідно до ст. 250 ЦК України у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини що продовжує навчання, мотивуючи позов тим, що вона з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі до 22.12.1999 року. 22.12 1999 року шлюб розірвали (свідоцтво про розірвання шлюбу серії І-ЕЛ № 020414, видане 20 листопада 2007року Новгород-Сіверським відділом реєстрації актів громадянського стану Чернігівської області). 22 травня 1992 року народилася дочка [PERSON] Кристіна Олександрівна (свідоцтво про народження серії ІП-ЕЛ №317636 від 8.06.1992 року). З 01.09.2008 року очікуваний термін закінчення навчання 2012р. дочка навчається в Глухівському державному педагогічному університеті з денною формою навчання (довідка № 047 від 21.05.2010 року), на державному забезпеченні не знаходиться і тому потребує матеріальної допомоги. Відповідач на утримання дочки, в добровільному порядку, кошти не надає. В судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала заявлені позовні вимоги і просить суд стягнути з відповідача кошти на утримання дочки в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно з дня подання заяви тобто з 31.05.2010 року до 22.05.2012 року, але не менше ніж ЗО % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, при цьому зазначила, що відповідач в змозі надавати таку допомогу, її матеріальний стан дуже тяжкий. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце судового розгляду справи, не повідомивши Суд про причини неявки, тому Суд на підставі ст. 224 ЦПК України, вважає за можливе винести заочне рішення по справі, оскільки в матеріалах справи є достатньо доказів, що підтверджують позов. Заслухавши пояснення позивачки та дослідивши зібрані по справі докази суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню зі слідуючих підстав. По справі встановлено що відповідач є батьком повнолітньої [PERSON] Кристіни Олександрівни [INFO], в порушення вимог п.1 ст.199 Сімейного кодексу України ухиляється від надання матеріальної допомоги на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання. Тому кошти на утримання повнолітньої дитини необхідно стягнути в судовому порядку. Суд на підставі ст. 200 Сімейного кодексу України вважає за необхідне визначити розмір аліментів на тримання повнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше ЗО відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України. На підставі ст. 88 ч.З ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір в сумі 51 гривня

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-23 00:00:00

До суду надійшов зазначений позов, обґрунтовуючи який позивач зазначає, що відповідачі проживають в [INFO] та користується послугами з водопостачання та відведенню стоків, що надає позивач. Однак, кошти за користування такими послугами не сплачуються, внаслідок чого за період з 01.10.2009року по 01.04.2010р. виникла заборгованість в сумі 1144,08 грн., яку відповідач не бажає погасити в добровільному порядку і тому позивач просить стягнути дану суму з відповідача на його користь, та стягнути суму сплачених витрат за інформаційно-технічне забезпечення в розмірі 30грн., і справу слухати без участі їхнього представника. Відповідачів судове засідання не зявився, про час і місце слухання був повідомлений належним чином. Суд, дослідивши, оцінивши та проаналізувавши всі зібрані по справі докази у їх сукупності, дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню у повному обсязі. Як встановлено в судовому засіданні, відповідач дійсно проживає в [INFO] та користуються послугами з водопостачання та відведення стоків і згідно до отриманої розрахункової книжки яка підтверджує наявність договірних відносин повинен сплачувати надані їм послуги, однак станом на 01.04.2010р. у нього виникла заборгованість в сумі 1144,08 грн., яку він добровільно не сплачує. Тому, враховуючи, що згідно ст.ст.526, 625, 901, 902 ЦК України, одна сторона, за договором про надання послуг, зобовязана оплатити другій стороні надані їй послуги у встановлені строки, розмірі та в порядку, встановленому договором, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства. З цих підстав боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання, і, якщо прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу. Відповідач користувався послугами з водопостачання та відведення стоків і повинні оплачувати дані послуги щомісячно, але цього не робить, тому суму заборгованості слід стягнути на користь позивача. Оскільки позов задовольняється, то з відповідача слід стягнути судові витрати по справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-23 00:00:00

До суду надійшов зазначений позов, обґрунтовуючи представник позивача зазначив, що 10.10.2005р. між сторонами було укладено договір про користування електроенергією, відповідно до якого позивач зобовязувався надавати послуги, а відповідач зобовязувався сплачувати за спожиту електроенергію. Позивач вчасно та належним чином виконує свої обовязки, але відповідач станом на 21.05.2010р. має заборгованість за отримані від позивача послуги у сумі 1133,18 грн. На вимогу позивача виконати зобовязання по оплаті за отримані послуги добровільно відповідач відмовляється, тому позивач просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості та судові витрати по справі, крім того слухати справу у відсутність його представника. Відповідач, як на попередній розгляд справи, так і на судове засідання не зявився, письмових пояснень суду не надав. Суд, дослідив, оцінив та проаналізував всі зібрані по справі докази у їх сукупності, дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню у повному обсязі. Як вбачається з матеріалів справи, дійсно 10.10.2005р. між сторонами було укладено договір про користування електроенергією, відповідно до якого позивач зобовязувався надавати послуги, а відповідач зобовязувався сплачувати за спожиту електроенергію(а.с.6-9). Але станом на 21.05.2010р. має заборгованість за отримані від позивача послуги у сумі 1133,18 грн. (12-14). На вимогу позивача виконати зобовязання по оплаті за отримані послуги добровільно відповідач не реагує(а.с.10). Відповідно до п.42 ПКЕЕН, споживач електроенергії зобовязаний дотримуватися вимог нормативно-технічних документів та договору; оплачувати споживачу електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та вказаних правил. Відповідно до п.37.ПКЕЕН, енергопостачальнику надано права перевіряти справність приладів обліку, знімати показання відповідно до умов договору та проводити обстеження електроустановок споживачів щодо виявлення споживання електричної енергії поза приладами обліку. Відповідно до ст..525 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст..526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Оскільки позов задовольняється, то з відповідача слід стягнути судові витрати по справі. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-23 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов'язаного з потребою у обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. Відповідно до ст. 209 ЦПК України виготовлення повного рішення суду відкладається на 5 днів до 29 червня 2010 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-23 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що квартира [ADDRESS] належить їй на праві приватної власності, тривалий час квартирі не проживає, в приміщенні немає його особистих речей, відповідач не вносить плату за комунальні послуги та не цікавиться квартирою. Крім того позивачка просила зобовязати ВГІРФО Дарницького РУ ГУМВС України і м. Києві зняти з реєстраційного обліку [PERSON] з квартири [ADDRESS]. В судовому засіданні позивачка позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, посилаючись на особисті неприязне стосунки з позивачкою, однак підтвердив, що він понад рік в квартирі не проживає, в приміщенні немає його особистих речей, він не вносить плату за комунальні послуги та не цікавиться квартирою. Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи суд вважає встановленими наступні факти та відповідні ним правовідносини. Відповідно довідки Ф-3 в квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Згідно актів ЖЕД 202 КП УЖГ Дарницького району м.Києва Грянка [PERSON] в квартирі [ADDRESS] не проживає, його особисті речі відсутні. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи наведене суд вважає, що в судовому засідання достовірно встановлено, що між сторонами не було домовленості, щодо проживання у вказаній квартирі, що підтверджується поясненнями сторін та наданою в судовому засіданні мировою угодою затвердженою 05.02.2009р. Дарницьким районним судом м.Києва згідно якої [PERSON] зобов'язався протягом 30 діб знятися з реєстраційного обліку та звільнити квартиру, а тому суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача щодо визнання втратившим є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Однак суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позову в частині зобовязання ВГІРФО Дарницького РУ ГУ МВС України в м.Києві зняти з реєстраційного обліку [PERSON], оскільки в судовому засіданні не встановлено порушень прав та охоронюваних законом інтересів позивачки з боку ВГІРФО Дарницького РУ ГУ МВС України в м.Києві. Згідно з вимогами ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial