Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-13 00:00:00

Позивач звернувся з даним позовом до суду та зі збільшеними позовними вимогами просить суд визнати недійсною довіреність від 26.08.2009р.. посвідчену [PERSON],нотаріусом Переяслав-Хмельницького районного нотаріального округу Київської області за реєстром №2339; визнати недійсним договір купівлі-продажу автомобіля від 03.10.2009р. №934636, укладеного на УТБ між ПП "Будівельна компанія" Спецтехтранс", в особі [PERSON], який діяв на підставі довіреності від 26.08.2009р., посвідчену [PERSON],нотаріусом Переяслав-Хмельницького районного нотаріального округу Київської області за реєстром №2339 та [PERSON], як покупцем; витребувати з чужого незаконного володіння гр. [PERSON] автомобіль вантажний сідловий тягач ДАФ 95ХФ-430 свідоцтво про реєстрацію ТЗ серії САА № 151218 від 06.10.2009 року, виданого Києво - Святошинським МРЕВ у Київській області, державний номерний знак [NUMBER], випуск 2003 року, колір білий, шасі № XLRTE47XSOE 599558 та документи, які підтверджують його право власності. Відповідач [PERSON] та його представник позов не визнав посилаючись на те, що оспорювана довіреність видана на підставі закону, зокрема позивач при посвідченні довіреності надав статут, паспорт та ідентифікаційний код. Угода купівлі-продажу автомобіля ДАФ 95ХФ-430 мала місце на підставі довіреності про скасування якої він дізнався після укладення оспорюваної угоди. Третя особа [PERSON] та його представник позов не визнали посилаючись на те, що на момент укладення правочину щодо спірного автомобіля йому не було відомо про ту обставину, що оспорювана довіреність була скасована, хоча [PERSON]С перед укладенням угоди з"ясовував через МРЕВ ДАІ щодо колишніх власників вантажного сідлового тягача ДАФ 95ХФ-430. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази суд встановив. 26 серпня 2009 року від імені ПП "Будівельна компанія" Спецтехтранс" в особі [PERSON] на ім"я [PERSON] було видано довіреність, посвідчену нотаріусом Переяслав-Хмельницького районного нотаріального округу Київської області, [PERSON], реєстровий №2339, з повноваженням продати вантажний сідловий тягач ДАФ 95ХФ-430, н.з. АІ 3737 АО. 24 вересня 2009 року дію даної довіреності було скасовано, про що свідчить витяг про реєстрацію в Єдиному реєстрі довіреностей за №1237553 від 24 вересня 2009 року. 24 вересня 2009 року [PERSON]В.з [PERSON]на підставі оспорюваної довіреності від імені ПП "Будівельна компанія" Спецтехтранс", уклав біржову угоду купівлі-продажу №934580, транспортного засобу вантажного сідлового тягача ДАФ 95ХФ-430. Зазначений правочин за згодою сторін 3 жовтня 2009 року було анульовано і того ж дня відповідач, використовуючи довіреність знову укладає біржову угоду купівлі-продажу №934636, даного транспортного засобу, але вже з третьою особою [PERSON] Позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Із обставин встановлених судом правові відносини повинні регулюватись діючим ЦК України, а також Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Посвідчуючи оскаржувану довіреність нотаріусом не було з"ясовано правові підстави для видачі даної довіреності [PERSON], відповідно до п. 146 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України в частині його посади. Окрім того, не перевірено в силу ч.2 ст.244 ЦК України наявність акту органу юридичної особи, в даному випадку наказу чи розпорядження, про вчинення такої дії директором позивача, як видача довіреності на право володіння, користування та розпорядження майном юридичної особи. Від імені юридичної особи діє його орган управління (директор). Відповідно до ч.2 ст.99 ЦК України, він приймає рішення у порядку встановленому абзацом першим частини другої статті 98 цього Кодексу. Згідно з цією нормою, таке рішення приймається простою більшістю від числа присутніх учасників, якщо інше не встановлено установчими документами або законом. Оскільки оспорювана довіреність передбачає право повіреного (відповідача [PERSON]В.) відчуджувати майно (автомобіль), нотаріус мав би пересвідчитись у тому, що в силу п.7.3.10. та 7.6.3 Статуту ПП "Спецтехтранс" прийняття рішення про відчудження майна підриємства на суму, що становить 50 і більше відсотків вартості майна підприємтсва, відноситься до виключної компетенції Власника підприємства, а також що директор підприємства має право розпоряджатись засобами і майном юридичної особи в межах затверджених власником бюджетів і кошторисних витрат. Рішення про відчудження майна затверджується власником. За наведених обставин, суд прийшов до висновку, що за відсутності рішення власника позивача, відсутності розпорядчого документу органу управління позивача та його затвердження власником про вчинення правочину щодо майном позивача, не з"ясувавши права директора позивача укладати угоду про надання права на відчудження спірного автомобіля, його вартості та вимог п. 7.3.10 та 7.6.3. Статуту ПП "Спецтехтранс", нотаріус діяв всупереч вимог Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Таким чином, посвідчена оскаржувана довіреність не відповідає вимогам Закону, зокрема ст.ст. 98, 99 ЦК України в частині прийняття рішення від імені юридичної особи; ст.209 ЦК України в частині змісту правочину, особу цивільної дієздатності: ст.207 ЦК України в частині відсутності достатніх повноважень його укладачем від імені юридичної особи; ст.244 ЦК України в частині відсутності акту органу управління юридичної особи на вчинення оспорюваного правочину. Крім того, згідно витягу про реєстрацію в Єдиному реєстрі довіреностей за №1237553 від 24 вересня 2009 року було припинено дію довіреності, яка була видана 26 серпня 2008 року [PERSON], приватним нотаріусом Переяслав-Хмельницького району, за реєстром 2339. Таким чином, станом на 3 жовтня 2009 року [PERSON]укладаючи угоду купівлі продажу автомобіля, не мав правових підстав на відчудження даного рухомого майна. На підставі викладеного,

Outcome: approved