Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-18 00:00:00

23.12.2009 року [PERSON] звернувся до суду з позов¬ною заявою до ПП «Віднова» про стягнення сум, належних при звільненні -5292 грн., середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні -10800 грн. та 5000 грн. відшкодування моральної шкоди і судових витрат по справі. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що у відпо¬відача працював з 01.02.2005 року по 10.07.2009 року на посаді майстра по капітальному ремонту ліфтів та звільнений за власним бажанням. На день звільнення працював, але відповідач не провів з ним остаточного розрахунку. Не виплатою у повному обсязі заробітної плати, йому нанесена моральна шкода, яку він оцінює у розмірі 5000 грн. Останній раз 25.03.2010 року у судовому засіданні уточнив позовні вимоги та просив стягнути з відповідача 14700 грн. заборгованості заробітної плати та за час затримки, 5000 грн. моральної шкоди і 150 грн. на відшкодування витрат на правову допомогу. У судовому засіданні позивач позов підтримав та пояснив, що він на даний час, а саме з 01.09.2009 року працює майстром на ПП «Астра», а тому стягнення коштів за час затримки виплати заробітної плати не наполягає. Представник позивача, який діє за усною угодою уточнений позов підтримав за мінусом коштів за час затримки виплати заробітної плати. У попередньому судовому засіданні представник відповідача - директор ПП «Віднова» [PERSON] подав суду довідку від 20.01.2010 року № 5 про заборгованість перед позивачем та довідку про середньомісячний заробіток. Позов визнає частково. Моральну шкоду заперечує, оскільки підприємство не могло виплатити заробітну плату, але бажає таку виплатити та зазначає, що підприємство має велику дебіторську заборгованість. У судовому засіданні надав пояснення аналогічні зазначеним. Представник відповідача головний бухгалтер також частково визнала позов, щодо моральної шкоди заперечила. Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Як вбачається з копії трудової книжки (а.с.3-4) позивач 01.02.2005 року був прийнятий у ПП «Віднова-Сервіс» на посаду майстра дільниці по технічному обслуговуванні та ремонту ліфтів та у подальшому переводився і 10.07.2009 року звільнений за власним бажанням. З пояснень позивача у судовому засіданні встановлено, що він з 01.09.2009 року працює майстром на ПП «Астра» та не наполягає на стягненні коштів при затриманні у виплаті заробітної плати, оскільки його заробітна плата за новим місцем праці не є нижчою. З довідки ПП «Віднова» від 20.01.2010 року № 5 про заборго¬ваність перед позивачем вбачається, що така становить 5292,60 грн. (а.с.10) . У зв'язку із зменшенням об'єму робіт, відповідно до наказу по підприємству від 27.02.2009 року №8-6 з 01.03.2009 року позивача переведено на заробітну плату 650,00 грн.(а.с. ). Як видно з наказу, позивач з ним ознайомився та не погодився. З пояснень [PERSON] у судовому засіданні вбачається, що такий наказ йому для ознайомлення був наданий у квітні 2009 року. Відповідно до ч.З ст.32 КЗпП України у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці допускається зміна істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфіка¬цією чи посадою. Про зміну істотних умов праці систем та розмі¬рів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасува¬ння неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інших працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за два місяці. З врахуваням наведеного, суд вважає, що за березень та квітень 2009 року заробітна плата позивачеві повинна бути виплачена з розрахунку ставки 1500 грн. А тому з розрахунку, що за березень та квітень 2009 року не було доплачено по 850 грн. з врахуванням 18 відсотків обовязкових відрахувань, позивачу необхідно доплатити 1304 грн. З пояснень директора у судовому засіданні та представлених письмових довідок вбачається, що заборгованість по виплаті заробітної плати позивачеві пов'язане з великою дебіторською заборго¬ваністю, близько 1 млн.грн. Також на початку 2010 року позивачеві було нараховано до виплати 3000 грн., які можна було отримати, але позивач відмовився, а тому з врахуванням зазначених обставин, суд вважає, що моральну шкоду слід стягнути у розмірі 500 грн., що є достатньою і допустимою. Підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача і 150 гривень 00 копійок за надання правової допомоги. У решті у задоволенні позовних вимог слід відмовити за безпідставністю. З відповдача на користь держави підлягає стягненю 70 гривень 97 копійок судового збору та на користь ТУ ДСА у Львівській області 120 (сто двадцять) гривень 00 копійок витрат за інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи в суді.

Outcome: partial