overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-26 00:00:00

У лютому 2010 року Концерн „Міські теплові мережі звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води у розмірі 3680 грн. 75 коп. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що ними здійснюється постачання теплової енергії, відповідачі отримують послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води, на підставі рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради № 25 від 29.01.09 «Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг у м. Запоріжжі». Внаслідок того, що відповідачі не належним чином виконують своїх обовязків по сплаті послуг з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води, утворилась заборгованість станом на 01.02.10 у розмірі 3680 грн. 75 коп., яку просять стягнути з відповідачів, а також понесені судові витрати при подачі позову. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала на підставах, викладених у позовній заяві, та пояснила, що відповідачам неодноразово направлялись претензії по факту заборгованості, а також листи про погашення заборгованості. Крім того, на якість наданих позивачем послуг заяв та скарг від відповідача за період отримання ним комунальних послуг не надходило. Відповідачі належним чином сповіщались про день та час проведення судового розгляду по справі, однак до суду не зявились, причину своєї неявки суду не повідомили. На підставі наявних у справі доказів, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено і підтверджено наявними у справі доказами, що позивачем надавались послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води, відповідачі їх одержували і не відмовлялися від них. Крім того, на якість наданих позивачем послуг заяв та скарг від відповідачів за період отримання ними комунальних послуг не надходило, акти про неякісні послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води не складалися. Загальні положення про плату за комунальні послуги та строки їх внесення передбачені ст.ст.67, 68 Житлового кодексу України. Відповідачі користуються комунальними послугами, однак оплату не вносять. В результаті невиконання обов'язків у відповідачів утворилась заборгованість, яка станом на 01.02.10 складає 3680 грн. 75 коп. Факт не внесення відповідачем оплати за комунальні послуги підтверджується розрахунками, наданими позивачем. В добровільному порядку спір не вирішено. Суд, аналізуючи і оцінюючи докази по справі, приходить до висновку, що вони достовірні, допустимі, повністю підтверджують законність, обґрунтованість позовних вимог. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-26 00:00:00

У лютому 2010 року Концерн „Міські теплові мережі звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води у розмірі 3154 грн. 60 коп. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що ним здійснюється постачання теплової енергії, відповідач отримує послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води, на підставі рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради № 25 від 29.01.09 «Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг у м. Запоріжжі». Внаслідок того, що відповідач не належним чином виконує свої обовязки по сплаті послуг з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води, утворилась заборгованість станом на 01.02.10 у розмірі 3154 грн. 60 коп., яку просять стягнути з відповідача, а також понесені судові витрати при подачі позову. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала на підставах, викладених у позовній заяві, та пояснила, що відповідачеві неодноразово направлялись претензії по факту заборгованості, а також листи про погашення заборгованості. Крім того, на якість наданих позивачем послуг заяв та скарг від відповідача за період отримання ним комунальних послуг не надходило. Відповідач належним чином була сповіщена про день та час проведення судового розгляду по справі, однак до суду не зявилась, причини своєї неявки суду не повідомила. На підставі наявних у справі доказів, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено і підтверджено наявними у справі доказами, що позивачем надавались послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води, відповідач їх одержував і не відмовся від них. Крім того, на якість наданих позивачем послуг заяв та скарг від відповідача за період отримання ними комунальних послуг не надходило, акти про неякісні послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води не складалися. Загальні положення про плату за комунальні послуги та строки їх внесення передбачені ст.ст.67, 68 Житлового кодексу України. Відповідач користується комунальними послугами, однак оплату не вносить. В результаті невиконання обов'язків у відповідача утворилась заборгованість, яка станом на 01.02.10 складає 3154 грн. 60 коп. Факт не внесення відповідачем оплати за комунальні послуги підтверджується розрахунками, наданими позивачем. В добровільному порядку спір не вирішено. Суд, аналізуючи і оцінюючи докази по справі, приходить до висновку, що вони достовірні, допустимі, повністю підтверджують законність, обґрунтованість позовних вимог. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-26 00:00:00

У лютому 2010 року Концерн „Міські теплові мережі звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води у розмірі 4673 грн. 79 коп. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що ними здійснюється постачання теплової енергії, відповідачі отримують послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води, на підставі рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради № 25 від 29.01.09 «Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг у м. Запоріжжі». Внаслідок того, що відповідачі не належним чином виконують своїх обовязків по сплаті послуг з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води, утворилась заборгованість станом на 01.02.10 у розмірі 4673 грн. 79 коп., яку просять стягнути з відповідачів, а також понесені судові витрати при подачі позову. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала на підставах, викладених у позовній заяві, та пояснила, що відповідачам неодноразово направлялись претензії по факту заборгованості, а також листи про погашення заборгованості. Крім того, на якість наданих позивачем послуг заяв та скарг від відповідача за період отримання ним комунальних послуг не надходило. Відповідачі належним чином сповіщались про день та час проведення судового розгляду по справі, однак до суду не зявились, причини своєї неявки суду не повідомили. На підставі наявних у справі доказів, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено і підтверджено наявними у справі доказами, що позивачем надавались послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води, відповідачі їх одержували і не відмовлялися від них. Крім того, на якість наданих позивачем послуг заяв та скарг від відповідачів за період отримання ними комунальних послуг не надходило, акти про неякісні послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води не складалися. Загальні положення про плату за комунальні послуги та строки їх внесення передбачені ст.ст.67, 68 Житлового кодексу України. Відповідачі користуються комунальними послугами, однак оплату не вносять. В результаті невиконання обов'язків у відповідачів утворилась заборгованість, яка станом на 01.02.10 складає 4673 грн. 79 коп. Факт не внесення відповідачем оплати за комунальні послуги підтверджується розрахунками, наданими позивачем. В добровільному порядку спір не вирішено. Суд, аналізуючи і оцінюючи докази по справі, приходить до висновку, що вони достовірні, допустимі, повністю підтверджують законність, обґрунтованість позовних вимог. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-26 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за споживання електроенергії, посилаючись на те, що 26.03.2010 року при перевірці електричного споживання за адресою: [ADDRESS], був виявлений факт порушення «Правил користування електричною енергією для населення» побутовим споживачем [PERSON], який полягає в самовільному підключенні ванної кімнати та частини коридору скритою електричною проводкою поза електричним лічильником. При відключених запобіжниках та включенні навантаження в електричній розетці напруга є, електричний лічильник спожиту електричну енергію не обраховує. Просить стягнути з відповідача 8035,90 грн. обсягу та вартості електроенергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем «Правил користування електричною енергією для населення», тобто заборгованості та понесені позивачем витрати на оплату інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільної справи в сумі 30 грн. та державного мита в сумі 80,36 грн. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, пославшись на викладені в позовній заяві обставини. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, просить суд зменшити суму заборгованості за спожиту електроенергію в зв»язку зі скрутним матеріальним становищем та тим, що його дружина - [PERSON] є інвалідом третьої групи та потребує постійного лікування. Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, відповідач [PERSON] проживає за адресою: [INFO]. При перевірці електричного споживання був виявлений факт порушення «Правил користування електричною енергією для населення», який полягає в самовільному підключенні ванної кімнати та частини коридору скритою електричною проводкою поза електричним лічильником згідно акту № 00006523 від 26.03.2010р. (а.с.4). При відключених запобіжниках та включенні навантаження в електричній розетці напруга є, електричний лічильник спожиту електричну енергію не обраховує. Своїми діями відповідач завдав Полтавській філії ВАТ «Полтаваобленерго» матеріальної шкоди на суму 8035,90 грн. На підставі викладеного, враховуючи скрутний матеріальний стан відповідача [PERSON], те, що його дружина - [PERSON] є інвалідом третьої групи, потребує постійного лікування, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 2678,63 грн. заборгованості за спожиту електричну енергію, а також витрати з інформаційно-технічного забезпечення судових процесів, повязаних з розглядом цивільних справ, в сумі 30 грн. та державне мито в сумі 80,36 грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-26 00:00:00

Позивач просить суд стягнути із відповідачів у солідарному порядку заборгованість по кредиту в сумі 18634,35 грн., заборгованість по відсоткам за користування кредитними коштами у сумі 6654,36 грн., штрафні санкції у сумі 1514,44 грн, а також судові витрати. В обґрунтування позову посилається на те, що з відповідачкою було укладено 28.05.2008 року кредитний договір, згідно умов якого вона мала погасити заборгованість до 20.11.2009 року, однак її не сплатила, тому просить стягнути кредитні кошти в примусовому порядку. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити. Відповідачка, будучи повідомлена належним чином відповідно до вимог ст.ст.74,76 ЦПК України, в судове засідання не зявилась. За таких обставин, враховуючи думку представника позивача, суд вважає за можливе слухати справу у відсутності відповідачки за наявними матеріалами і доказами у справі з постановленням заочного рішення згідно ст.ст.224-226 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та давши їм належну оцінку суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню із наступних підстав. Встановлено, що 28.05.2008 року між позивачем та [PERSON]. було укладено кредитний договір № 230657(а.с.4-6), згідно умов якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 30000 грн із сплатою 30% річних за користування кредитними коштами з кінцевим строком погашення кредиту 20.11.2009 року відповідно до графіку погашення кредиту та відсотків. Відповідачка зобовязалась повернути кредит та сплатити банку нараховані відсотки у вищевказаний строк, однак не виконала умови договору і на день звернення позивачем до суду заборгованість за кредитом становить 26803,15 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості станом на 09.12.2009 року (а.с.3). Враховуючи, що у відповідності до ст.ст. 526, 530, 525, 623, 624, 629, 1050,1054, ЦК України зобовязання за договором повинно виконуватись належним чином, якщо встановлено строк, та відповідно у цей термін; одностороння відмова забороняється; при порушенні зобовязання боржник повинен відшкодувати кредиторові завдані цим збитки, а неустойка чи штраф, якщо вона передбачена договором підлягає стягненню у повному розмірі, - суд позов вважає таким, що підлягає задоволенню. Також відповідно ст.88 ЦПК України наявні підстави для стягнення із відповідачки понесені позивачем судові витрати у сумі 388,03 грн. На підставі вище викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з даним позовом, який мотивує тим, що вона є опікуном малолітнього [PERSON], [INFO], на утримання якого, [PERSON], яка позбавлена батьківських прав, в добровільному порядку матеріальної допомоги не надає. [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала повністю та просила суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання [PERSON], [INFO] в розмірі 100 грн., до досягнення останнім повноліття. [PERSON] в судове засідання потворно не з'явилася, хоча про час і місце розгляду справи була повідомлена своєчасно і належним чином та не повідомила суд про причину неявки. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступного висновку. Згідно свідоцтва про народження серії І-ФМ №154325 у [PERSON] та [PERSON], 05.01.2004 року народився син - [PERSON]. Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 19 жовтня 2009 року [PERSON] позбавлена батьківських прав щодо неповнолітнього [PERSON], [INFO]. Рішенням виконавчого комітету Ужгородської міської ради №36 від 24.02.2010 року [PERSON] призначено опікуном малолітнього [PERSON], 05.01.200 року народження. У відповідності до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Позивачкою [PERSON] ставиться питання про стягнення з відповідачки аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 100 грн. щомісячно. Згідно ч. 1 ст. 184 СК України, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Як вбачається з показів [PERSON] на скільки їй відомо, відповідачка офіційно ніде не працює та має мінливий дохід. м. Ужгород Суд, враховуючи вищенаведене, виходячи з вимог п.2 ч.І ст.182 СК України, згідно якого при призначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище платника аліментів, приходить до висновку, що з [PERSON] слід стягнути на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітнього [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 100 грн. щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту звернення до суду - 02.04.2010 р. до досягнення дитиною повноліття. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-26 00:00:00

1 березня 2010 року позивачка звернулася до суду з позовом, де просить визнати [PERSON], таким, що втратив право користуванням житловим будинком, розташованим за адресою: Миколаївська область Жовтневий район с. М-Погорілове вул. Щорса, 18, що належить їй на праві приватної власності. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала у повному обсязі і пояснила, що вона є власником житлового будинку № 18, розташованого в с. М-Погорілове по вул. Щорса. З 2004 року після одруження з її дочкою відповідач [PERSON] почав проживати у зазначеному будинку, як член її сімї, травні 2007 року вона зареєструвала відповідача за вказаною адресою. З жовтня 2008 року відповідач, забравши свої речі, залишив будинок і до теперішнього часу там не проживає. Підставою для цього було те, що відповідач розірвав шлюб з її дочкою. До теперішнього часу останній не виявляв бажання проживати в її будинку. Вона пропонувала відповідачу виписатися, але він відмовляється. Вона платить за комунальні послуги з урахуванням осіб, що зареєстровані в будинку. За таких обставин вона вважає, що відповідача необхідно визнати таким, що втратив право користування жилим приміщенням. Відповідач [PERSON] судовому засіданні позовні вимоги визнав та підтвердив обставини, на які посилається позивачка. При цьому пояснив, що на теперішній час проживає зі своєю сімєю в м. Миколаєві. Згідно даних технічного паспорту та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно [PERSON] є власником житлового будинку № 16, розташованого в с. М-Погорілове вул. Щорса з травня 2006 року(а.с.6-9). За рішенням виконкому Мішково-Погорілівської сільської ради № 107 від 22.08.06р. нумерація будинку розташованого в с. М-Погорілове вул. Щорса, було змінено з № 16 на № 18 (а.с. 12). Комісією у складі представників Мішково-Погорілівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області та дільничного інспектора міліції 23.11.09 року встановлено, що відповідач [PERSON] за місцем реєстрації не проживає на протязі 14 місяців (а.с. 10). Даними будинкової книги встановлено, що у вищевказаному будинку зареєстрований відповідач [PERSON] з 17 травня 2005 року (а.с. 18-20). Згідно зі свідоцтвом про розірвання шлюбу дочка позивачки [PERSON] розірвала шлюб з відповідачем 15 вересня 2008 року (а.с. 17). Аналізуючи викладені докази в сукупності, суд приходе до висновку, що відповідач був вселений в зазначений будинок, як член родини позивачки, та виселився з житла в вересні 2008 році, оскільки перестав був членом родини останньої. На час звернення до суду відповідач відсутній у будинку по вул. Щорса, 18 в с. Мішково-Погорілове, більш встановленого ст. 71 ЖК України строку без поважних причин і до теперішнього часу не предявляв позивачці ніяких вимог щодо користування жилим приміщенням. На підставі викладеного, виходячи з положень ст.163 Житлового кодексу України, суд -вважає можливим визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням в приватному будинку позивачки [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-26 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей - доньок: Ірини, [INFO] та Карини, [INFO], щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до їх повноліття. Позов мотивує тим, що з відповідачем з липня 1996 року перебувала в цивільному шлюбі, від якого мають доньок Ірину та Карину, батьком яких згідно свідоцтв про народження є відповідач. Зазначила, що в 2009 році шлюбні відносини з відповідачем розірвала, відповідач добровільно допомоги матеріальної не надає, тому просила задовольнити позов та стягнути аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до повноліття старшої доньки, а потім стягувати по 1/4 частині заробітку до повноліття молодшої доньки. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з»явився, про час та місце слухання справи повідомлений, причини неявки суду не сповістив. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували в цивільному шлюбі з липня 1996 року, шлюбні відносини розірвали в 2009 році. Мають спільних неповнолітніх дітей: доньку Ірину, [INFO] та доньку Карину, [INFO], батьком яких є відповідач, що підтверджується свідоцтвами про народження, виданими Палацом реєстрації новонароджених Кіровоградського міськвиконкому 15.07.1997 року, актовий запис № 1100 та Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського обласного управління юстиції, актовий запис № 833 від 05.05.2004 року, які проживають разом з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч.1 ст.183 Сімейного Кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. За таких підстав суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved