Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-01 00:00:00

27 квітня 2010 року позивач звернувся до суду з позовом в якому просить стягнути з Різуненківської сільської ради Коломацького району Харківської області компенсацію за невикористану відпустку з 14 вересня 2007 року по 14 вересня 2008 року, яка склала 640 гривень 28 копійок та за період з 14 вересня 2008 року по 31 грудня 2008 року, яка склала 186 гривень 75 копійок, що складає 827 гривень 03 копійки загальної заборгованості. В звязку з тим, що відповідач добровільно відшкодовувати компенсацію за невикористану щорічну відпустку відмовляється, позивач просить позов задовольнити. Позивач вказує, що з приводу вирішення зазначеного питання він звернувся спочатку до відповідача, але йому було відмовлено у виплаті вказаної компенсації, після чого 10 березня 2010 року його звернення було адресоване Територіальній інспекції праці в Харківській області щодо порушення законодавства про працю головою Різуненківської сільської ради на підставі чого останньому наданий припис щодо усунення виявлених порушень про працю, а позивачу повідомлено про його право звернення до суду. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав та наполіг на його задоволенні. Представник відповідача за дорученням № 110, виданого Різуненківською сільською радою від 31 травня 2010 року [PERSON] в судовому засіданні позов визнала та не заперечувала проти заявлених вимог. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення по справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Згідно ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України, відповідно до якої у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вислухавши позивача, врахувавши думку представника відповідача, проаналізувавши матеріали справи і оцінивши зібрані докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до трудової книжки №0178905, виданої 10 січня 1979 року, [PERSON] на підставі розпорядження № 27 від 06 червня 2006 року з 06 червня 2006 року по 31 грудня 2008 року працював на посаді водія Різуненківської амбулаторії сімейного лікаря (а.с.06). Згідно довідки № 19, виданої 27 січня 2009 року Різуненківською сільською радою Коломацького району Харківської області [PERSON] не використав щорічну відпустку за період з 14 вересня 2006 року по 14 вересня 2008 року і компенсація по ній не виплачувалася (а.с.08). Так, відповідно до ч. 1 ст. 81 КЗпП України за бажанням працівників, переведених на роботу з одного підприємства, установи, організації на інше підприємство, в установу, організацію, які не використали за попереднім місцем роботи повністю або частково щорічну основну відпустку і не одержали за неї грошової компенсації, щорічна відпустка повної тривалості надається до настання шестимісячного терміну безперервної роботи після переведення. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, і тому суд вважає за необхідне стягнути з Різуненківської сільської ради на користь позивача компенсацію за невикористані відпустки за період з 14 вересня 2007 року по 31 грудня 2008 року в сумі 827 (вісімсот двадцять сім) гривень 03 копійки.

Outcome: approved