Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-01 00:00:00

11 травня 2010 року [PERSON] звернулася в суд з позовною заявою, в якій зазначає, що за час перебування в шлюбі з відповідачем у них народився син [PERSON], 25.05.2009р.н., Відповідач проживає окремо та не надає ніяких коштів і їй важко одній утримувати сина, в той час к у нього є кошти на придбання спиртних напоїв, якими зловживає. Посилаючись на викладене, просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 700 грн. щомісячно з дня подання заяви і до повноліття дитини. В процесі розгляду справи позивач 22 липня 201 Ороку збільшила свої вимоги і просила стягнути з відповідача аліментів в розмірі 1000грн. на її утримання на підставі ч.2 ст.84 Сімейного кодексу України. Вимоги обґрунтовує тим, що вона знаходиться в декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку, а відповідач є фізично здоровим і немає інших осіб, яких би мав утримувати. Відповідач позовні вимоги визнав частково, зокрема визнав, що аліменти на утримання сина може сплачувати в розмірі 500грн., а на утримання дружини просить суд визначити цей розмір відповідно до вимог чинного законодавства. Крім того, зазначив, що він ніде не працює, оскільки не може знайти роботу, є здоровим і немає інших осіб, крім дружини і сина, яких би мав утримувати. Суд, вислухавши пояснення сторін, проаналізувавши письмові докази в справі, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи стверджується, що 15червня 2006року між сторонами укладено шлюб, в якому народився син [PERSON], 25.05.2009р.н. , який росте здоровим, проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. Відповідач змінив прізвище з [PERSON] на Андрусів ( що підтверджується копією актового запису про переміну прізвища), проживає окремо, має задовільний стан здоров'я на даний час ніде не працює та не зареєстрований у центрі зайнятості за місцем проживання, як такий, що шукає роботу (а.с.39). Суд вважає, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дітей. Конституцією України визначено основні права й обов'язки держави та громадян щодо забезпечення захисту дітей. Зокрема, у ч.2 ст.51 Основного Закону зазначається, що батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до положень Конвеції ООН про права дитини від 20 листопада 1989р. (ратифікована Україною 27 лютого 1991р.) дитина, враховуючи її фізичну й розумову незрілість, потребує спеціальної охорони та турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження. Обов'язок батьків утримувати дітей до досягнення останніми повноліття визначено статтею180 СК України. Згідно ч.І ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка- батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Частиною 4 цієї статті передбачено, що право на таке утримання дружина має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Виходячи з викладеного, однією з необхідних умов отримання дружиною аліментів є спроможність другого з подружжя надавати матеріальну допомогу. Причому відповідача не можна визнати неспроможним це робити у зв'язку з тим, що він, будучи працездатним, не працює без поважних фичин і не бажає працювати, так як не зареєстрований у центрі зайнятості таким, що шукає роботу чи -має інших утриманців, так як законом не передбачено таких підстав звільнення від сплати аліментів. Оскільки в судовому засіданні немає доказів того, що відповідач має регулярний заробіток, суд враховуючи згоду сторін суд вважає, що інтересам дитини та дружини відповідатиме присудження з відповідача коштів на їх утримання у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд, з додерженням вимог ст.. 80, 182 СК України, враховує стан здоров'я, загальний матеріальний стан дитини та відповідача, відсутність в останнього інших дітей та )сіб, яких він зобов'язаний утримувати і приходить до висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти щомісячно на утримання сина в твердій грошовій сумі в розмірі, який визнав відповідач, на дружину - в сумі 300грн. . Позивачка звернулася до суду з вимогами про стягнення аліментів на утримання сина 11.05.2010року, а тому з цього часу слід присудити стягнення аліментів і до досягнення сином повноліття. Стягнення аліментів на утримання дружини слід проводити з часу її звернення з такими вимогами -22.07.2010р (а.с.35) і проводити до досягнення сином трьохрічного віку. Питання судових витрат суд вирішує згідно вимог ст.ст. 81, 84, 88 ЦПК України. На підставі наведеного, ст.ст.79, 80, 84, 180-184 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved