overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 02.09.2008 році між позивачем та відповідачем був зареєстрований шлюб в Сосонській сільській раді Вінницького району Вінницької області, актовий запис № 09. В шлюбі в них народився син [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою. Позивачка вказала, що їх сімейне життя не склалося, через те, що відповідач [PERSON] почав зловживати спиртними напоями, вчиняти сварки, ображати та принижувати її, намагався вчиняти бійки з нею. Все це призвело до того, що вони з весни 2009 року проживають окремо та шлюбні стосунки не підтримують. В звязку з цим позивачка звернулася з даною позовною заявою до суду. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, суду дали аналогічні пояснення які викладені у позовній заяві та додатково пояснила, що на даний час вона фактично створила нову сімю та має намір укласти шлюб з іншим чоловіком. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився без поважних причин, хоч про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином, що підтверджують матеріали справи. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позов задовольнити, з наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що 02.09.2008 року між сторонами було укладено шлюб в виконкомі Сосонської сільської ради Вінницького району Вінницької області, актовий запис № 09. В шлюбі в них народився син [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою. Спільне сімейне життя у сторін не склалося в звязку з тим, що у сторін по справі різні погляди на життя, вони не підтримують шлюбні стосунки вже тривалий час, проживають окремо з весни 2009 року, їх сімя фактично розпалася та позивачка має намір створити іншу сімю. На даний час відповідно ст. 112 СК України суд встановив, що сімя розпалась остаточно і збережена бути не може, подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, і такі підстави для розірвання шлюбу мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-28 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з цим позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вони відповідно до ст.1 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» від 18.11.2004 р. (далі Закон) є дітьми війни. Згідно ст.6 зазначеного Закону з 01.01.2006 р. їм повинна виплачуватись щомісячна соціальна допомога у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком. Виплата підвищення до пенсії мала здійснюватись відповідачем. Всупереч положень ст. 22 Конституції України, якими передбачено, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод, п.17 ст. 77 та ст. 110 Закону України «Про державний бюджет України на 2006 р.» від 20.12.2005 р. та п. 12 ст. 71 ЗУ «Про державний бюджет України на 2007 рік» від 19.12.2006 р. дію ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» було зупинено на 2006 та 2007 роки відповідно. Пунктом 41 розділу ІІ ЗУ « Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 р. положення статті 6 Закону, було викладено в новій редакції, відповідно до якої право на державну соціальну допомогу дітям війни було обмежено, проте рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року № 6-рп/2007 та № 10-рп/2008 від 22.05.2008 р. положення, що призупиняли дію ст. 6 Закону, було визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) та втратили свою чинність з дня їх ухвалення. Позивачі вважають, що зупинивши Законом України «Про Державний бюджет України на 2006 р.» дію ст. 6 Закону на 2006 р., було грубо порушено положення основного Закону, тому відповідач зобовязаний здійснити нарахування державної соціальної допомоги в розмірі 30% з 1.04.2007 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-28 00:00:00

03.06.2010 року позивач, [PERSON], звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина до досягнення ним повноліття, вказуючи, що перебуває у шлюбі з відповідачем, [PERSON] шлюб з яким зареєстрували 24.07.2004 року ВРАЦС Марганецького міського управління юстиції Дніпропетровської області, про що у Книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис №120. У шлюбі народився син [PERSON], [INFO], який проживає з нею та знаходяться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Тому позивач просить суд стягнути з нього аліменти на утримання сина до досягнення ним повноліття, в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та на підставі ст. ст. 180-183 СК підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі, (л.д.2) від якого є неповнолітній син - [PERSON], 24.07.2006 народження, який знаходяться на утриманні позивача. Сторони сімейно-шлюбні відносини не підтримують з лютого 2010 року. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, чим ставить сімю в тяжке матеріальне становище. Згідно із ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідач є батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, (а.с. 3) і повинен надавати допомогу на його утримання. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом відповідно до ст. 183 Сімейного кодексу України. Тому, суд вважає можливим стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на користь позивача у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку та доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-28 00:00:00

07.06.2010 року позивач, [PERSON], звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина до досягнення ним повноліття, вказуючи, що перебуває у шлюбі з відповідачем, [PERSON] шлюб з яким зареєстрували 28.04.2001 року ВРАЦС Марганецького міського управління юстиції Дніпропетровської області, про що у Книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис №78. У шлюбі народився син [PERSON], [INFO], який проживає з нею та знаходяться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Тому позивач просить суд стягнути з нього аліменти на утримання сина до досягнення ним повноліття, в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів щомісячно. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не зявився, зявився представник відповідача, [PERSON], яка позовні вимоги визнала. Вислухавши позивача, представника відповідача, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та відповідно до ст. ст. 180-183 СК підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі, (л.д.2) від якого є неповнолітній син - [PERSON], 12.09.2002 народження, який знаходяться на утриманні позивача. Сторони сімейно-шлюбні відносини не підтримують з лютого 2009 року. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, чим ставить сімю в тяжке матеріальне становище. Згідно із ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідач є батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, (а.с. 3) і повинен надавати допомогу на його утримання. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом відповідно до ст. 183 Сімейного кодексу України. Тому, суд вважає можливим стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на користь позивача у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку та доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-28 00:00:00

11.06.2010року позивач, [PERSON], звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, вказуючи, що перебуває у шлюбі з відповідачем, [PERSON], шлюб з яким зареєстрували 21.11.1987 міським відділом ЗАГС м. Марганець, Дніпропетровської області, про що у Книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис №467. У шлюбі народився син, [PERSON], [INFO], який продовжує навчання та проживає з нею, знаходяться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Тому позивач просить суд стягнути з нього аліменти на утримання сина на період його навчання, в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно. Під час розгляду справи у попередньому судовому засіданні позивач змінила позовні вимоги та просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, на її користь у твердій грошовій формі, а саме у розмірі 350 грн. щомісячно починаючи з 11.06.2010року до 30.06.2011 року. Відповідач позов визнав. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі, (л.д.2) від якого є повнолітній син. який продовжує навчання, [PERSON], [INFO], який знаходяться на утриманні позивача. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, чим ставить сім'ю в тяжке матеріальне становище. Згідно із ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з чим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідач є батьком повнолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, (а.с. 2) і має можливість надавати допомогу на його утримання на період навчання сина. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом відповідно до ст. 183 Сімейного кодексу України. Тому, суд вважає можливим стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на користь позивача на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, та просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем, мотивуючи свій позов тим, що спільне життя не склалося, у зв'язку з різними характерами, непорозумінням, спори та сварки, втрата почуття любові і поваги одне до одного. Позивач в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, але до суду надав письмову заяву, в якій просить суд позов задовольнити та позовні вимоги підтримує та просить суд розглядати справу за його відсутністю. Письмову заяву долучено до матеріалів справи, як доказ, (а.с.7) Відповідач в судове засідання не зявилася, про час і місце судового засідання була повідомлена у встановленому законом порядку. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 15.12.1990 року, про що свідчить свідоцтво про шлюб, (а.с.6) Між подружжям відсутні почуття, на яких грунтується сімейні стосунки, спільне господарство не ведеться, в родині між подружжям відсутня повага, шлюбні стосунки фактично припинені з лютого 1998 року. Витрати по сплаті державного мита при реєстрації шлюбу суд покладає на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-28 00:00:00

Позивач звернулась до суду і просить суд, стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі та моральну шкоду, мотивуючи тим, що вона працювала на даному підприємстві з 15.10.2004 року по 29.04.2010 року, сторожем. При звільненні їй не була виплачена заборгованість по заробітній платі, вона не виплачена і до цього часу. Вона хворіє, їй потрібні кошти на лікування, невиплатою заробітної плати їй заподіяна моральна шкода, яку вона оцінює в 2000 грн. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просить задовольнити позов. Відповідач до суду не зявився, про день слухання справи повідомлений належним чином. Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що заборгованість по заробітній платі позивачки становить 4072,76 грн. (а.с.13), середній заробіток складає 958,07 грн.(а.с.5). Відповідно до ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника, виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Відповідно до ст..117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.,116 цього Кодексу, організація повинна виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. В судовому засіданні позивач не довів, що діями відповідача, їй заподіяна моральна шкода, тому в цій частині позову необхідно відмовити. На підставі ст..ст.116,117 КЗПп України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому він просить розірвати шлюб між ним - [PERSON] 1959 року і відповідачкою - [PERSON] [INFO], який зареєстрований 18 вересня 2004 року Комінтернівським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 419. Витрати, повязані із видачею свідоцтва про розірвання шлюбу покласти на нього. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що шлюбно-сімейні відношення з відповідачкою [PERSON] вони припинили і не підтримують чотири роки, мешкають окремо, ведуть відокремлене господарство. В даний час у нього є інша жінка, з якою він підтримує шлюбні та сімейні відношення. У судове засіданні позивач не зявився, про час і місце розгляду справи був повідомлений, надав до суду заяву з проханням розглядати справу у його відсутність. Відповідач проти заявлених вимог заперечувала, оскільки позивач, на її думку, ще не впевнений, чи бажає він розірвати із нею відносин. Крім того, на її думку позивач збирається до неї повернутися. Вислухавши пояснення відповідача, перевіривши наявні у справі докази, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] і [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, який був зареєстрований 18 вересня 2004 року у Комінтернівському відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис №419, про що свідчить свідоцтво про шлюб. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про народження. [PERSON] після розірвання шлюбу батьків буде мешкати разом із відповідачкою [PERSON] Як зазначив позивач, та не заперечувала відповідачка подружжя протягом чотирьох років разом не проживають, мешкають у різних місцях, спільного господарства не ведуть, один про одного не турбуються. Шлюбні відношення сторони припинили. Судом надавався сторонам строк для примирення шість місяців. У зазначений строк ніхто із сторін до примирення не намагався. Як зазначив позивач и не заперечувала відповідачка, [PERSON] тривалий час постійно мешкає в іншій країні і підтримує шлюбні відношення з іншою жінкою. За такими обставинами суд приходить до висновку, що сім*я сторін розпалася остаточно і в теперішній час поновлена бути не може. Що свідчить про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачає Спір про розділ спільного майна між сторонами відсутній. З пояснень відповідачки слідчить, що питання щодо надання позивачем матеріальної допомоги на утримання та виховання дитини вирішено. На підставі викладеного, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-28 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулась до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В позові зазначає, що шлюбно-сімейні відносини між подружжям припинені з березня 2010 року, спільне господарство не ведеться. Збереження сімї неможливе. Від шлюбу мають неповнолітню доньку, [PERSON], [INFO], на утримання якої позивач просила стягнути на свою користь аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 500,00 гривень щомісячно, починаючи з дня подачі позову. Позивач [PERSON] позов підтримала, просила розглядати за її відсутності. Відповідач [PERSON] позов визнав, просив розглядати справу за його відсутності. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що позивач та відповідач 03 серпня 1996 року у Фрунзенському відділі реєстрації актів громадянського стану м. Харкова, актовий запис № 336 зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню доньку, [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини між подружжям припинені з березня 2010 року, спільне господарство не ведеться, сімя існує формально, між подружжям втрачені почуття любові та поваги, збереження сімї неможливе. Відповідач допомоги на утримання неповнолітньої дитини, яка проживає з матірю, не надає. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права та свободи чи інтереси інших осіб. Позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-28 00:00:00

Позивачі просять визнати за ними право власності на жилий будинок з господарськими спорудами, що розташований в с. Юровщина по вул. Горького, 5, Полонського району, Хмельницької області: по 1/3 частині після смерті батька та по 1/6 частині після смерті брата. В судовому засіданні позивачі [PERSON] та [PERSON] позов підтримали, пояснили, що на виділеній для їхнього батька [PERSON] земельній ділянці в 1961 році було побудовано зазначений будинок та господарські споруди, які станом на 15.04.1991 року відносились до колгоспного двору, головою якого був [PERSON], а членом його дружина [PERSON], котра померла у 1993 році, після смерті якої він один прийняв спадщину. В 2005 році батько помер та після його смерті позивачі та їхній брат [PERSON] у встановлений строк подали відповідні заяви в нотаріальну контору про прийняття спадщини за заповітом та отримали свідоцтва про право на спадщину по 1/3 частині на земельний, майновий частки (паї), грошовий вклад з відсотками та компенсацією. В 2008 році брат помер. Після його смерті вони подали заяви про прийняття спадщини як спадкоємці другої черги, але не можуть оформити спадщину на жилий будинок, оскільки на домоволодіння відсутній належно оформлений правоустановчий документ, тому змушені звернутись з цього приводу до суду. Спадкоємцями першої черги за законом можуть бути діти померлого, які являються третіми особами по справі, однак вони спадщину після смерті батька не приймали. Представник сільської ради в судове засідання не з`явився, подав суду письмову заяву про визнання позову та розгляд справи у його відсутності. Треті особи [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в судове засідання також не з`явились. Заслухавши пояснення позивачів, дослідивши письмові докази, суд вважає, позов слід задовольнити. Встановлено, що в 1961 році покійний [PERSON] побудував згаданий вище жилий будинок, який станом на 15.04.1991 року відносився до колгоспного двору та на котрий він за свого життя не отримав правоустановчий документ, що унеможливлює спадкоємцям оформити спадщину в нотаріальній конторі. 08.02.2005 року [PERSON] помер. Після його смерті позивачі та їхній брат [PERSON], як спадкоємці за заповітом, прийняли спадщину в порядку визначеному ст.ст.1217, 1268 ЦК України по 1/3 частині кожний. 25.11.2008 року помер [PERSON] та після його смерті відкрилась спадщина, на яку позивачі, як спадкоємці за законом другої черги, у відповідності зі ст.1262 ЦК України набули права власності кожен на 1/6 частину жилого будинку з надвірними спорудами. Діти спадкодавця [PERSON], [PERSON] та [PERSON], як спадкоємці першої черги за законом, про своє право на спадщину у встановленому законодавством порядку не заявили. [PERSON] за свого життя не отримав правоустановчий документ на 1/3 частину жилого будинку з господарськими спорудами, що належать йому на праві на спадщину за заповітом після смерті батька, що в свою чергу унеможливлює спадкоємцям оформити спадщину в нотаріальній конторі. Про належність будинку названим особам свідчать пояснення позивачів, дані технічного паспорту, рішень виконкому та довідок сільської ради, заповіту.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-28 00:00:00

У травні 2010 року ПОКВПТГ Полтаватеплоенерго звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання, посилаючись на те, що відповідач зареєстрований та проживає за адресою: [INFO] та користується послугами підприємства по забезпеченню тепловою енергією у вигляді опалення та підігріву води, але не розраховується за вказані послуги, в звязку з чим у відповідача утворилась заборгованість за період з 01.09.2008 року по 01.05.2010 року в сумі 2472 грн. 48 коп., яку просить стягнути з відповідача на їх користь, а також судові витрати в розмірі 30 грн. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив стягнути з відповідача на їх користь заборгованість в сумі 2472 грн. 48 коп. та судові витрати в розмірі 30 грн. Відповідач в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить розписка про вручення йому судової повістки, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача, а також приймаючи до уваги наявні у справі докази, суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи у відсутність відповідача. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] зареєстрований та проживає за адресою [INFO]. Відповідач користується послугами підприємства по забезпеченню тепловою енергією у вигляді опалення та підігріву води, які надаються йому ПОКВПТГ „Полтаватеплоенерго відповідно до „Правил надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ № 630 від 21.07.2005 року. Відповідно до п. 18 „Правил... споживачі зобовязані оплачувати за спожиті послуги не пізніше 20 числа наступного за розрахунковим місяця. У звязку з тим, що відповідач не оплачує послуги з теплопостачання, за ним утворилась заборгованість в сумі 2472 грн. 48 коп. Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно статті 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Оскільки відповідач покладені законодавством зобовязання щодо оплати послуг з теплопостачання належним чином не виконує, позовні вимоги ПОКВПТГ „Полтаватеплоенерго є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Також у відповідності з ч. 1 ст. 88 ЦПК України на користь позивача з відповідача підлягають стягненню судові витрати в сумі 30 грн. та судовий збір в розмірі 51 грн. на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved