Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення боргу, зазначає, що 4 квітня 2009 року він [PERSON] уклав .з [PERSON] договір про наміри, предметом якого був намір укласти договір купівлі-продажу квартири №12, розташованої в будинку № 228-А по вул. Дружби Народів м. Харкова. Відповідно до пунктів 2.1.4, 2.2.1 вказаного договору договір купівлі-продажу повинен був бути укладеним не пізніше 18-00 год. 11 квітня 2009 року. Відповідно до пункту 2.2.2 договору про наміри позивач передав, а відповідач прийняв в момент укладення договору аванс в розмірі 8250 грн. в якості передоплати за купівлю квартири. Вказує, що договір купівлі-продажу квартири №12, розташованої в будинку № 228-А по вул. Дружби Народів м. Харкова між позивачем та відповідачем ке був укладений. На неодноразові прохання повернути аванс відповідач відповідає відмовою, оскільки вважає його завдатком, який не повертається. Позивач з судовому засіданні, позов підтримав, просив стягнути з відповідача суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми, а всього 9431,24 грн. посилаючись на те, що вказана сума є авансом, вказаний договір не був попереднім, оскільки попередній договір вчиняється у формі, встановленій для основного договору. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав в повному обсязі, пояснив, що укладеній між сторонами договір від 4 квітня 2009 року є попереднім договором. За вказаним договором позивач передав йому грошові кошти в сумі 8250 грн. Він підготував за вказані кошти документи на продаж квартири, але позивач в односторонньому порядку відмовився від укладання угоди купівлі-продажу і відповідно до пункту 4.2 договору від 4 квітня 2009 року не має права на повернення суми 8250 грн. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 4 квітня 2009 року сторони уклали договір про наміри укласти угоду купівлі-продажу квартири, предметом якого був намір укласти договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS]. Відповідно до пункту 2.2.2 для виконання зобовязань, взятих на себе продавцем по даному договору ( оплата заборгованості по комунальним платежам, оплата розходів з оформлення документів, необхідних для укладання договору та зняття з реєстрації всіх осіб, які проживають в квартирі та інше) покупець в момент укладання договору передав продавцю грошову суму в розмірі 8250 грн., при укладанні договору купівлі-продажу вказана сума зараховуються в рахунок суми, яка сплачується продавцю, (а.с.6) Відповідне до статті 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається і кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів на підтвердження зобовязання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Передані відповідачеві грошові кошти в сумі 8250 грн. не є завдатком, оскільки це не вказано в договорі від 4 квітня 2009 року а є авансом, який несе тільки платіжну функцію і за законом повинен бути повернутий в будь-якому випадку, якщо угода не відбулась. Відповідно, до статті 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Попередній договір укладається у формі встановленій для основного договору. V 0 Згідно статтЦб57 ЦК України договір купівлі-продажу квартири укладається в . письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Договір про наміри від 4 квітня 2009 року укладено в простій письмовій формі, вказаній договір нотаріально не посвідчений, тобто сторонами не дотримано вимоги закону, щодо форми такого договору. Вказаний договір не містить волевиявлення сторін, щодо надання йому сили попереднього договору, а тому, відповідно до частини 4 статті 635 ЦК України не вважається попереднім договором. Відповідно до статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з * урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. 1 Таким чином позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, стягненню підлягає сума боргу 8250 грн. з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми, а всього 9431,24 грн. Відповідно до частини 1 статті 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved