Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-17 00:00:00

У квітні 2010 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом, в якому зазначали, що вони є дітьми [PERSON] та онуками [PERSON]. Ще за життя [PERSON] на випадок своєї смерті склала заповіт, згідно з яким все своє майно заповіла своєму синові [PERSON] 15 січня 2008 року їхня бабуся [PERSON] померла. Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно: житловий будинок з відповідними надвірними будівлями, які знаходяться за адресою: с. Літки Броварського району Київської області, вулиця Дзержинського, 15, та земельні ділянки площами 0,5244 га і 1,2900 га, цільове призначення яких для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території [PERSON] сільської ради Броварського району, які належали [PERSON] на підставі державних актів на право власності на земельні ділянки серії ЯЕ №№ 592732 і 598973, відповідно, виданих 27 листопада 2007 року. Спадкоємцями першої черги за законом і за заповітом на це майно померлої був [PERSON], який у встановлений строк звернувся до [PERSON] районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, яка була прийнята державним нотаріусом. Свідоцтва про право на спадщину за заповітом у звязку з тяжкою хворобою [PERSON] не одержав, 30 липня 2008 року він помер. Після смерті [PERSON] вони, позивачі [PERSON]І та [PERSON] як його діти, в установлений законом строк як спадкоємці першої черги за законом звернулись із заявами про прийняття спадщини до Шістнадцятої Київської державної нотаріальної контори. 31 березня 2009 року їм, [PERSON]І та [PERSON], в рівних частках, кожному на ? частку, видали свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно: житловий будинок з відповідними господарськими будівлями та спорудами у селі Літки Броварського району Київської області по вулиці Дзержинського, 15, що належав померлій [PERSON], спадкоємцем якої згідно із заповітом був [PERSON]; прості іменні акції емітента Закритого акціонерного товариства Київська виробнича компанія Рапід; грошові вклади і квартиру [ADDRESS], що належали померлому [PERSON] Свідоцтва про право на спадщину за законом на успадковані [PERSON] після смерті [PERSON] зазначені земельні ділянки площами 0,5244 га і 1,2900 га, які належали останній на підставі державних актів на право власності на земельні ділянки серії ЯЕ №№ 592732 і 598973 від 27 листопада 2007 року, їм не видали, оскільки їхній батько [PERSON] за життя державні акти на право власності на ці земельної ділянки не одержав. У звязку з наведеним, відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України вони змушені звернутися до суду з позовом про визнання за ними права власності на вказані вище земельні ділянки успадковані їхнім батьком [PERSON] після смерті його матері [PERSON] Просили визнати за кожним із них в порядку спадкування за законом право власності на ? частку земельної ділянки площею 0,5244 га та ? частку земельної ділянки площею 1,2900 га, цільове призначення яких для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованих на території [PERSON] сільської ради Броварського району Київської області, які на підставі державних актів на право власності на земельні ділянки серія ЯЕ №№ 592732 і 598973 від 27 листопада 2007 року належали [PERSON], яка померла 15 січня 2008 року. Представник позивачів [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала, просила суд задовольнити його. Відповідач [PERSON] районна державна адміністрація Київської області направила до суду клопотання, в якому просить розглянути справу без участі їхнього представника та прийняти рішення у справі за наявними у справі доказами. Відповідач [PERSON] сільська рада Броварського району Київської області у судове засідання не зявилася, надала суд листа, в якому просить розглянути справу у відсутності її представника, проти задоволення позову не заперечує. Заслухавши пояснення представника позивачів, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідно до державних актів на право власності на земельні ділянки серії ЯЕ №№ 592732 і 598973 від 27 листопада 2007 року [PERSON] на праві власності належали земельні ділянки площею 0,5244 та 1,2900 га, розташовані на території [PERSON] сільської ради Броварського району Київської області, цільове призначення яких для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Згідно із заповітом, посвідченим 16 жовтня 2003 року секретарем виконавчого комітету [PERSON] сільської ради Броварського району Київської області [PERSON], [PERSON] все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що їй належатиме на день смерті, і на що за законом вона матиме право, заповідала [PERSON]. 15 січня 2008 року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про її смерть. На день її смерті вказаний вище заповіт [PERSON] не скасований і не відмінений. Із спадкової справи № 744 до майна померлої 15 січня 2008 року [PERSON] вбачається, що із заявою про прийняття спадщини після її смерті до [PERSON] районної державної нотаріальної контори Київської області у встановлений строк звернувся спадкоємець за заповітом [PERSON], який зазначав, що спадщину він прийняв, просив видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Дана заява була прийнята нотаріусом та відкрита спадкова справа. 30 липня 2008 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про його смерть. Відповідно до свідоцтв про народження позивачів [PERSON] та [PERSON], які народилися [INFO], їхнім батьком є [PERSON], матірю [PERSON]. Із спадкової справи № 1203 до майна померлого 30 липня 2008 року [PERSON] видно, що із заявами про прийняття спадщини після його смерті до Шістнадцятої Київської державної нотаріальної контори звернулися спадкоємці за законом позивачі [PERSON] та [PERSON]. Також із цієї спадкової справи вбачається, що дружина померлого [PERSON] [PERSON] подала до нотаріальної контори заяву, в якій вказує на те, що від своєї частки у спадщині після смерті чоловіка вона відмовляється, а також не претендує на ? частку майна, набутого в зареєстрованому шлюбі. 31 березня 2009 року Шістнадцятою Київською державною нотаріальною конторою позивачам [PERSON] та [PERSON] були видані свідоцтва про право на спадщину за законом кожному на ? частку належного померлому їхньому батькові [PERSON] майна: квартиру [ADDRESS]; 59 простих іменних акцій емітента Закритого акціонерного товариства Київська виробнича компанія Рапід і грошові вклади, а також житловий будинок № 15 з відповідними надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться по вулиці Дзержинського (Розувайлівська) у селі Літки Броварського району Київської області, який належав померлій 15 січня 2008 року [PERSON], спадкоємцем якої згідно із заповітом, посвідченим 16 жовтня 2003 року, зареєстрованим у реєстрі за № 952, був [PERSON], який спадщину прийняв, але своїх спадкових справ не оформив. Листом від 24 березня 2010 року № 658/02-14 Шістнадцята Київська державна нотаріальна контора повідомила позивачів [PERSON] та [PERSON] про те, що видати свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки, що знаходяться у селі Літки Броварського району та які належали померлому [PERSON], які фактично були успадковані ним після смерті його матері [PERSON], немає можливості. Згідно із ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку фізичних та юридичних осіб виникає після одержання його власником документа, що посвідчує право власності на земельну ділянку та його державної адміністрації. Померлий [PERSON] встиг лише подати до [PERSON] районної державної нотаріальної контори заяву про прийняття у спадщину земельних ділянок після смерті його матері, оформити документи, що посвідчують право власності на земельні ділянки, не встиг, тому у нього не виникло право власності на земельні ділянки. У звязку з цим позивачам для вирішення питання про визнання права власності на земельні ділянки рекомендовано звернутися до суду. Відповідно до п. г ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. У ст. 125 ЗК України встановлено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно із ч. ч. 1, 3 ст. 126 ЗК України право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У ст. 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно із ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. У ст. 1261 ЦК України встановлено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Пленум Верховного Суду України у п. 10 постанови Про судову практику у справах про спадкування від 30 травня 2008 року № 7 розяснив, що відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Згідно із ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається. У ч. 2 ст. 158 ЗК України передбачено, що виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що [PERSON], який помер 30 липня 2008 року, в установленому законом порядку прийняв спадщину за заповітом після померлої 15 січня 2008 року його матері [PERSON], якій належали земельні ділянки площею 0,5244 та 1,2900 га, що розташовані на території [PERSON] сільської ради Броварського району Київської області, позивачі [PERSON] та [PERSON] є єдиними спадкоємцями за законом, які прийняли спадщину після смерті їхнього батька [PERSON], суд дійшов висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону та підлягають задоволенню. На підставі ст. ст. 81, 125, 126, 158 ЗК України, ст. ст. 328, 392, 1217, 1218, 1220, 1223, 1225, 1261 ЦК України,

Outcome: approved