Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-20 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом, вимоги якого уточнила в ході розгляду справи по суті, до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], Миколаївської міської ради, Адміністрації Центрального району виконкому Миколаївської міської ради про визнання житлового будинку Літ. П-2 розміром (8,47x9,97), житловою площею 89,3 кв.м, загальною площею 125,7 кв.м з нежитловою прибудовою Літ. П-2 розміром (3,78x6,20), загальною площею 34,1 кв.м, сараю літ. И, що переобладнаний з літньої кухні, вбиральні Літ. X розміром (2,00x1,68), навісу літ. Ф розміром (3,40x7,92), сараю Літ. С розміром (4,50x15,86) м, котельної літ. Р розміром (1,93x3,90), душ Літ. О розміром (0,99х0,97)м, які розташовані за адресою: м. Миколаїв, провулок Зустрічний,4, спільним майном подружжя [PERSON] та [PERSON]О визнавши їх забудовниками вказаного жилого будинку. При цьому позивачка просила провести розподіл спільного майна подружжя та визнати за нею та [PERSON] право власності на ? частину будівельних матеріалів, з яких побудований вищевказаний житловий будинок із господарськими та побутовими спорудами. [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду із позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання спільною сумісною власністю сторін житлового будинку літ. П-2, розміром 8,47x9,97м, загальною площею 125,7 кв.м, жилою 89,3 кв.м, нежитлової прибудови літ. П-2, розміром 3,78x6,20м, загальною площею 34.1 кв.м, нежитлового підвалу літ. Ппд, розміром 8,47x9,97м, загальною площею 64,1 кв.м., що розташовані по пров. Зустрічному,4 в м. Миколаєві. Ухвалою суду від 25.11.2009 року обидва позови обєднані в одному проваджені. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] вимоги позову підтримали та суду пояснили, що за час знаходження у шлюбі на імя відповідача [PERSON] було придбано 19/50 частин житлового будинку із відповідною частиною господарських та побутових споруд, що розташовані по провул. Зустрічному,4 в м. Миколаєві. Рішенням Виконавчого комітету Центральної районної ради народних депутатів від 18.09.1992 року №193 [PERSON] був наданий дозвіл на знесення старого будинку та будівництво нового за цією ж адресою. На підставі вищевказаного рішення був знесений будинок та на його місці збудований житловий будинок Літ. П-2 розміром (8,47x9,97), житловою площею 89,3 кв.м, загальною площею 125,7 кв.м з нежитловою прибудовою Літ. П-2 розміром (3,78x6,20), загальною площею 34,1 кв.м, сарай літ. И переобладнаний з літньої кухні, вбиральню Літ. X розміром (2,00x1,68), навіс літ. Ф розміром (3,40x7,92), сарай Літ. С розміром (4,50x15,86) м, котельню літ. Р розміром (1,93x3,90), душ Літ. О розміром (0,99х0,97)м, однак ці будівлі не були введені в експлуатацію в передбаченому законом порядку. 20.09.2006 року шлюб між сторонами розірвано, після чого між сторонами склалися неприязнені стосунки, у звязку з чим відповідач відмовляється узаконити збудоване за час шлюбу майно, що порушує права позивачки, яка не може оформити своє право власності на частину придбаного за час шлюбу майна. Проти задоволення позову [PERSON], [PERSON] позивачка заперечувала. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги визнали частково та суду пояснили, що за час шлюбу спільною працею позивачки, відповідача та їх синів [PERSON] та [PERSON] був побудований лише житловий будинок Літ. П-2, який є спільною сумісною власністю вказаних осіб, тому позивачка має право на 1/4 частину будівельних матеріалів, 3 яких збудований вказаний будинок. При цьому відповідач вказував, що господарські та побутові споруди були збудовані ним разом з синами після припинення шлюбних відносин, тому [PERSON] не має права на їх частку. Вимоги позову [PERSON] та [PERSON] відповідач визнав в повному обсязі. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та їх представник [PERSON] позов визнали частково та просили визнати за [PERSON] право власності на ? частину будівельних матеріалів житлового будинку Літ. П-2, посилаючись на спільне будівництво господарських побутових споруд разом з батьком [PERSON] після припинення останнім шлюбних відносин з матірю. При цьому просили задовольнити свій позов та визнати спірний будинок спільною частковою власністю всіх членів сімї, посилаючись на їх участь в будівництві даного будинку нарівні з батьками. Відповідачка [PERSON] до суду не зявилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, заперечень проти позову не надала. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилась, про причини неявки не повідомила, заперечень проти позову не надала. Представники Миколаївської міської ради, Адміністрації Центрального району виконкому Миколаївської міської ради та Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Миколаївській області у судове засідання не зявилися, надали суду заяви про розгляд справу за їх відсутності на розсуд суду. Ухвалою суду справу розглянуто за відсутності осіб, що не зявились, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вислухавши пояснення учасників процесу, вивчивши доводи позову, допитавши свідків, дослідивши письмові докази, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 30.09.1978 року по 20.09.2006 року (а.с.9,10). [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], є дітьми сторін від цього шлюбу. За період шлюбу - 29.02.1992 року на імя [PERSON] було придбано 19/50 частин житлового будинку з відповідною частиною господарських та побутових будівель та споруд по пров. Зустрічному, 4 в м. Миколаєві, (а.с.5,6). Після придбання будинку [PERSON], [PERSON] разом з неповнолітніми дітьми [PERSON] та [PERSON] були зареєстровані за вищевказаною адресою. Рішенням Виконавчого комітету Центральної районної ради народних депутатів від 18.09.1992 року №193 [PERSON] був наданий дозвіл на знесення старого будинку та будівництво нового за цією ж адресою. Як пояснила позивачка, після придбання вказаного будинку нею та [PERSON] були отримані кредити та на підставі вищевказаного рішення був знесений будинок та на його місці збудований житловий будинок Літ. П-2 розміром (8,47x9,97), житловою площею 89,3 кв.м, загальною площею 125,7 кв.м з нежитловою прибудовою Літ. П-2 розміром (3,78x6,20), загальною площею 34,1 кв.м, сарай літ. И переобладнаний з літньої кухні, вбиральня Літ. X розміром (2,00x1,68), навіс літ. Ф розміром (3,40x7,92), сарай Літ. С розміром (4,50x15,86) м, котельню літ. Р розміром (1,93x3,90), душ Літ.О розміром (0,99х0,97)м, однак в експлуатацію вказані будівлі введені не були. 20.09.2006 року шлюб між сторонами розірвано, після чого вона запропонувала [PERSON] отримати Акт державної технічної комісії про прийняття до експлуатації закінченого будівництвом вищевказаного обєкту та розділити його, на що він не погодився. При цьому позивачка вказувала, що вона неодноразово зверталась до відповідних органів з приводу введення будинку в експлуатацію, в чому їй було відмовлено, оскільки дозвіл на його будівництво виданий на імя [PERSON], який оформити будівництво не бажає. Пояснення позивачки частково підтвердив відповідач, який пояснив, що дійсно після отримання дозволу ними було розпочате будівництво нового будинку. ' Крім того,факт будівництва спірного домоволодіння сторонами за час шлюбу підтверджується відповідями на запити № 1266 від 20.10.2009 року, № 1267 від 20.10.2009 року, № 1265 від 20.10.2009 року (а.с.133-135), згідно яких [PERSON] отримував у ВАТ «Ощадбанк» кредит 29.10.1992 року у розмірі 50000крб., [PERSON] отримувала кредити 06.12.1991 року в розмірі 10000крб., 18.06.1993 року - 30000крб., 14.07.1993 року - 30000крб., 13.10.1993 року - 30000крб. На даний час усі кредити погашені. Згідно висновку № 120-239 від 22.03.2010 року судової будівельно -технічної експерти Регіональної торгово - промислової палати Миколаївської області, будівництво житлового будинку літ. П-2 розміром (8,47x9,97), житловою площею 89,3кв.м., загальною площею - 125,7 кв.м., нежитлової прибудови літ. П1-2 розміром (3,78x6,20), загальною площею 34,1кв.м., нежитлового підвалу літ. Ппд розміром 8,47x9,97, загальною площею - 64,1кв.м., сараю літ. И - переобладнаний з літньої кухні, вбиральні літ. X розміром (2,00x1,68), навісу літ. Ф розміром (3,40x7,92 ), сараю літ. С (4,50x15,86), котельні літ. Р розміром (1,93x3,90), душа літ. О розміром (0,99x0,97) проведено з дотримання існуючих будівельних норм та правил, вказані будівлі придатні для подальшої експлуатації по прямому призначенню, при цьому визначена їх загальна ринкова вартість, що складає 454911 грн., кошторисна вартість виконаних будівельних робіт житлового будинку літ. П-2 з не житловою прибудовою та підвалом складають 356076 грн.. При цьому, як встановлено в судовому засіданні, при будівництві спірного будинку з господарськими та побутовими спорудами, договору про створення спільної сумісної власності між [PERSON], [PERSON] та їх синами [PERSON] та [PERSON] не укладалось. Також суд приймає до уваги, що на час знесення старого будинку та будівництва нового [PERSON] та [PERSON] були неповнолітніми дітьми, що виключає їх участь у створенні спільної сумісної власності. Згідно ст.22 КпШС (ред.1969 року), ст.60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Згідно ч.1 ст.28 КпШС України (ред.1969 року), ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними. Враховуючи вищевикладене, у відповідності до ст.ст. 22, 28 КпШС України ( в ред.1969 року), ст.ст. 60,70 суд дійшов висновку, що побудовані за час шлюбу [PERSON] та [PERSON] у відповідності до наданого Рішенням Виконавчого комітету Центральної районної ради народних депутатів від 18.09.1992 року №193 дозволу житловий будинок літ. П-2 розміром (8,47x9,97), житловою площею 89,3кв.м., загальною площею - 125,7 кв.м., нежитлова прибудова літ. П1-2 розміром (3,78x6,20), загальною площею 34,1кв.м., нежитловий підвал літ. Ппд розміром 8,47x9,97, загальною площею - 64,1кв.м., сарай літ. И - переобладнаний з літньої кухні, вбиральня літ. X розміром (2,00x1,68), навіс літ. Ф розміром (3,40x7,92 ), сарай літ. С (4,50x15,86), котельня літ. Р розміром (1,93x3,90), душ літ. О розміром (0,99x0,97) є спільним майном подружжя, який підлягає розподілу між ними в рівних частках. Однак враховуючі, що відповідач не бажає узаконити вказаний будинок в передбаченому законом порядку, а позивачка не має можливості оформити право власності на нього, право позивачки порушене та не може бути поновлено іншим шляхом інакше як в судовому порядку. При цьому, приймаючі до уваги, що будівництво здійснювалося згідно із законом, суд вважає за необхідне визнати за кожним із подружжя право забудовника ? частини вищевказаного житлового будинку. При цьому за [PERSON] та [PERSON] слід визнати право власності на 1/2 частину будівельних матеріалів, з яких побудований вищевказані житловий будинок, господарські та побутові споруди. Таким чином, вимоги позову [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], Миколаївської міської ради, Адміністрації Центрального району виконкому Миколаївської міської ради, третя особа Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Миколаївській області, про визнання будинку спільним майном подружжя, визнання забудовниками жилого будинку та визнання права власності на будівельні матеріали, обґрунтовані та підлягають задоволенню. При цьому у відповідності до вимог ст.ст.2,3 Закону України «Про власність», ст.ст.328,355 ЦК України, суд вважає, що в задоволенні позову [PERSON], [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про визнання права спільної сумісної власності слід відмовити за безпідставністю позовних вимог. У відповідності до ст.ст. 81, 88 ЦПК України, враховуючі ціну обох позовів, розмір судового збору, що був сплачений при подачі кожного позову та вартість сплаченої [PERSON] судової будівельно - технічної експертизи в розмірі 6100 грн., з [PERSON], [PERSON], [PERSON] слід стягнути на користь [PERSON] судові витрати в розмірі 2133 грн. 66 коп. з кожного, з [PERSON], [PERSON], [PERSON] стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 549 грн. 66 коп., з [PERSON], [PERSON] стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 824 грн. 50 коп.

Outcome: approved