Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-05 00:00:00

[PERSON], звернулася до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Красиоградському районі Харківської області в якому просить поновити їй строк для звернення до суду за період з 2007 до 01.01.2009 року та зобов'язати відповідача нарахувати та виплатити їй, як дитині війни, несплачену щомісячну державну соціальну допомогу у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, з розміру, встановленого у відповідності до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове пенсійне страхування» за 2007 - 2009 р. та з 01.01.2010 року з послідуючим її перерахунком та виплатою відповідно до змін діючого законодавства, постійно на весь час виплати пенсії. В обгрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що вона належить до соціальної категорії "Дитина війни" та відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" має право на отримання державної соціальної допомоги в розмірі 30% від мінімального розміру пенсії за віком. Відповідач в порушення закону не здійснив нарахування та виплату відповідного підвищення до пенсії, у звязку з цим просить суд зобовязати відповідача нарахувати та виплатити йому суму недоотриманої допомоги. Позивач в судове засідання не зявилась від неї надійшла письмова заява в якій вона просить розглянути справу за позовом до УПФ України в Красиоградському районі без її участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не зявився від Управління Пенсійного фонду України в Красиоградському районі надійшли письмові заперечення з приводу позовних вимог позивача в яких УГІФ просить відмовити позивачу у задоволенні його вимог у повному обсязі, розглянути справу у відсутність їх представника, з урахуванням наданих заперечень. В доводів зазначило, що Пенсійний Фонд України діє на підставі Положення «Про Пенсійний фонд України». Реалізація нормативних приписів і пенсійних програм здійснюється шляхом фінансування пенсійних виплат за рахунок джерел визначених прибутковою частиною бюджету і відповідно до напрямів витратної частини бюджету Пенсійного фонду України. Законом України «Про соціальний захист дітей війни» передбачено, що фінансування виплат по цьому закону проводиться з Державного бюджету України. З цього слідує, що на відповідача не покладено обовязок по фінансуванню вищезгаданих виплат. Крім того, відповідач вважає свої дії щодо невиплати позивачу доплати до пенсії, передбаченої ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» правомірними через невизначеність на законодавчому рівні органу на який покладено обовязок здійснення таких виплат особам, які мають статус дитини війни, за рахунок яких коштів повинні здійснюватися ці виплати та який розмір мінімальної пенсії за віком необхідно застосовувати при обчисленні таких доплат. При цьому, відповідач зазначив про необґрунтованість доводів позову щодо застосування до спірних правовідносин ст.28 Закону України ..Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, оскільки розмір мінімальної пенсії за віком, встановлений абзацом 1 частини 1 цієї статті застосовується виключно для визначення розмірів пенсії, призначених за цим Законом. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Позивач має статус "Дитини війни", що підтверджується пенсійним посвідченням № 128373, яке видане 07.05.1996 року (а.с. 5). Враховуючи зазначений статус позивача, він відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" має право на отримання державної соціальної підтримки, а саме підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. Із заперечень У ГІФУ в Красноградському районі Харківської області, встановлено, що відповідач не здійснював позивачу зазначених виплат, посилаючись на відсутність у нього коштів та на невизначеність розрахункової величини (мінімальної пенсії за віком) для розрахунку підвищень до пенсії категорії громадян, які мають статус дітей війни. Відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Згідно ст. 7 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Стосовно позовних вимог щодо здійснення позивачу доплати до пенсії за 2007 рік суд вважає їх такими що підлягають частковому задоволенню, а саме, з 09.07.2007 року по 31.12.2007року,з таких підстав. Відповідно до и. 12 ст. 71 Закону України "Про Державний бюджет на 2007 рік", дію статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", з урахуванням ст. 111 цього Закону, було зупинено. Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 за №6-рп\\2007 року, у справі за поданням 46 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статей 29. 36 ч. 2 ст. 56, ч. 2 ст. 62, ч. 1 ст. 66, пгі. 7, 9, 12, 13,14, 23, 29, 30, 39, 41, 43, 44. 45, 46, ст. 71, ст. ст. 98, 101, 103, 111 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" (справа про соціальні гарантії громадян), визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) положення п. 12 ст. 71 Закону України "Про Державний бюджет на 2007 рік", яким зупинено дію ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", з урахуванням ст. 111 цього Закону. Рішення Конституційного Суду України у цій справі має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначеного закону, що визнані неконституційними. Рішення Конституційного Суду України є обов'язковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене. Відповідно до ч.2 ст.152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність. Виходячи з приписів ч.2 ст. 152 Конституції України та дати ухвалення рішення Конституційним Судом України УПФУ в Красноградському районі Харківської області повинне було нараховувати та сплачувати позивачу доплату до пенсії, передбачену ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" з 09.07.2007 року, оскільки з моменту ухвалення Конституційним Судом України рішення щодо неконституційності пункту 12 статті 71 Закону України "Про Державний бюджет України", ця норма втратила чинність та не підлягала застосуванню. Отже, відповідач з 09.07.2007 року мав діяти у відповідності з приписами діючої норми ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", нараховувати та здійснювати позивачу відповідні доплати. Що стосується вимог позивача про зобов'язаним відповідача виплачувати йому в 2008 році щомісячну надбавку до пенсії в розмірі ЗО % мінімальної пенсії за віком суд вважає такі вимоги такими, що підлягають задоволенню частково, з 22.05.2008 р. по З/. 12.2008р., виходячи з наступного. Відповідно до п.п.41 розділу 2 Закону України „Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України текст статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" викладено в наступній редакції. Дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Ветеранам війни, які мають право на отримання підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, відповідно до цього Закону та Закону України ,.Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту дане підвищення провадиться за їх вибором згідно з одним із законів. З 01 січня 2008 р. по 22.05.2008 р. позивачу було нараховане та виплачене зазначене підвищення відповідно до встановленого розміру, а починаючи з 22.05.2008 року - на підставі Постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» М 530 від 28.05.2008 року, що підтверджується довідкою та наданою інформацією в запереченнях Управління Пенсійного фонду України в Красиоградському району Харківської області. Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 за №10-рп\\2008 року, у справі за конституційними поданнями Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень ст. 65 розділу 1, пунктів 61, 62, 63, 66 розділу 2, пункту 3 розділу 3 Закону України „Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України і 101 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень ст. 67 розділу 1, п.п. 1-4, 6-22, 24-100 розділу 2 Закону України „Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України (справа щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет України), визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) положення п.п.41 розділу 2 Закону України „Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України. Рішення Конституційного Суду України у цій справі має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначеного закону, що визнані неконституційними. Рішення Конституційного Суду України є обов'язковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене. Виходячи із системного аналізу зазначених норм законодавства, рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 року та приписів ч.2 ст.152 Конституції України, суд дійшов висновку, що з 22.05.2008 року УПФУ в Красиоградському районі Харківської області повинен був нараховувати та сплачувати позивачу доплату до пенсії, передбачену ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни в редакції, яка діяла до 01.01.2008 року, оскільки з моменту ухвалення Конституційним Судом України рішення щодо неконституційності пп..41 розділу 2 Закону України „Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України, ця норма втратила чинність та не підлягала застосуванню. Отже, відповідач з 22.05.2008 року мав діяти у відповідності з приписами діючої норми ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни', нараховувати та здійснювати позивачу доплату до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. Положення вказаних статей не змінювалось після 22.05.2008 року, тобто на 2009 рік залишились ті ж самі норми, що з 22.05.2008 року - ст. 6 Закону України «Про соціальних захист дітей війни» відповідач повинен нарахувати та здійснити доплату до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. Статтею 71 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2009 рік» Кабінету Міністрів України надано право у 2009 році встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами. Належна норма передбачає встановлення в абсолютних сумах розміри тих виплат, вихідним критерієм розрахунку яких є розмір мінімальної заробітної плати. Відповідно її дія не поширюється на спірні відносини, оскільки розмір зазначених соціальних виплат згідно із ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» залежить від розміру мінімальної пенсії за віком. Отже, нарахування та виплата у 2009 році дітям війни підвищення до пенсії або щомісячного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, повинні здійснюватися відповідно до норм ЗУ «Про соціальний захист дітей війни». Що стосується вимог позивача зобов'язати У77Ф України в Красноградському районі нарахувати, виплатити та призначити на постій основі належної дотати до пенсії, як дитині війни з 01.01.2010року то ці вимоги підлягають задоволення з наступних підстав. Статтею 70 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2010 рік» Кабінету Міністрів України надано право у 2010 році встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами. Належна норма передбачає встановлення в абсолютних сумах розміри тих виплат, вихідним критерієм розрахунку яких є розмір мінімальної заробітної плати. Відповідно її дія не поширюється на спірні відносини, оскільки розмір зазначених соціальних виплат згідно із ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» залежить від розміру мінімальної пенсії за віком. Отже, нарахування та виплата у 2010 році дітям війни підвищення до пенсії або щомісячного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, повинні здійснюватися відповідно до норм ЗУ «Про соціальний захист дітей війни». Однією з конституційних гарантій прав і свобод людини і громадянина є недопущення їх скасування (частина друга ст. 22 Конституції України) чи звуження їх змісту та обсягу при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів (частина третя ст. 22 Конституції України). Тлумачення словосполучення „звуження змісту та обсягу прав і свобод людини і громадянина, що міститься в частині третій ст. 22 Конституції України, Конституційний Суд України дав у Рішенні від 22.09.2005 року № 5-рп/20005 згідно з яким конституційні права та свободи гарантуються і не можуть бути скасовані (частина друга) при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод (частина третя). Скасування конституційних прав і свобод це їх офіційна ліквідація. Звуження змісту та обсягу прав і свобод є їх обмеження. У традиційному розумінні діяльності визначальними поняттями змісту прав людини є умови і засоби, які становлять можливості людини, необхідні для задоволення потреб її існування та розвитку. Обсяг прав людини - це їх сутнісна властивість, виражена кількісними показниками можливостей людини, які відображені відповідними правами, що не є однорідними та загальними. Відповідно до статті 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України Відповідно до ч. 1 ст. З ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому ЦІ ІК України, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 8 ст. 8 ЦПК України забороняється відмова в розгляді справи з мотивів відсутності, неповноти, нечіткості, суперечливості законодавства, що регулює спірні відносини. Таким чином, доводи відповідача, в частині неврегульованості на законодавчому рівні порядку здійснення доплат особам, які мають статус дітей війни не може бути підставою для їх не здійснення або відмови в задоволенні позову. Щодо доводів стосовно відсутності підстав для застосування до спірних правовідносин ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування ", суд зазначає наступне. За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає. З огляду на викладене, суд вважає необгрунтованими доводи відповідача щодо застосування положення ч. З ст. 28 зазначеного Закону, з якої випливає, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом 1 частини 1 цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсії, призначених згідно з цим Законом, оскільки наявність такої норми та відсутність іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії, встановленої ст.46 Конституції України та права на отримання доплати до пенсії, передбаченої ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни". Також, суд відхиляє доводи відповідача щодо не визначеності на законодавчому рівні питання відносно органу на який покладено обов'язок здійснення виплат підвищення до пенсії особам, які мають статус дитини війни. Пенсійний фонд України діє у відповідності до Положення Про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України від 01.03.2002 року за №121\\2001 і здійснює свої повноваження на підставі п. 15 зазначеного положення через створені в установленому порядку його територіальні управління. Відповідно до Закону України " Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" рішення про призначення та перерахунок пенсій приймаються районними управліннями Пенсійного фонду України за місцем проживання пенсіонерів. Таким чином, обов'язок по нарахуванню та виплаті доплати до пенсії позивача, передбаченої ст.6 Закону України " Про соціальний захист дітей війни " покладено на УПФУ в Красноградському районі Харківської області, за місцем проживання позивача. Що стосується вимог позивача поновити строк для звернення до суду за захистом порушених прав, суд не вбачає його порушення так, як згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, позивач звернувся до суду 07.06.2010 року. Питання про стягнення з відповідача судових витрат судом не вирішується, оскільки позивач не просив про їх відшкодування. У зв'язку з вищевикладеним позивачу необхідно нарахувати та здійснити доплату до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком за 2007 рік з 09 липня 2007 р. по 31 грудня 2007 р. за 2008 рік з 22.05.2008 р. по 31.12.2008 р.. за 2009 рік за з 01.01.2009 р. по 31.12.2009р. та з 01.01.2010 року з послідуючим її перерахунком та виплатою відповідно до змін діючого законодавства, постійно на весь час виплати пенсії. На підставі викладеного,

Outcome: partial