Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з позовом до [PERSON], [PERSON], про вселення, усунення перешкод у користуванні житлом, посилаючись на те, що йому із сім»єю з трьох осіб: він, відповідач та донька надано ордер на право зайняття житлового приміщення №1, а саме кімнати №914-А, будинку №7 по вул. В.Стуса у м. Києві у сімейному гуртожитку тимчасового проживання, згідно рішення ЖБК УВС Київського міськвиконкому від 14.12.2004р №5. Позивач зазначав, що у травні 2009 року шлюб між ним та відповідачкою було розірвано. Зазначав, що відповідачка перешкоджає йому користуватися спірним майном, без його дозволу у лютому 2010 року надала згоду керівництву на проживання у їх кімнаті сторонній особі, а тому перешкоджає своїми діями позивачу потрапити до спірної кімнати. У попередньому судовому засіданні відповідач [PERSON] позов не визнала, подала зустрічний позов до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, посилаючись на те, що дійсно на сім»ю з трьох осіб: вона, відповідач та донька надано ордер на право зайняття житлового приміщення №1, а саме кімнати №914-А, будинку №7 по вул. В.Стуса у м. Києві у сімейному гуртожитку тимчасового проживання. Зазначала, що у квітні 2009 року шлюб між нею та відповідачем було розірвано. У зв»язку із неможливістю спільного проживання та відмовою відповідача [PERSON] висилятися із спільного жилого приміщення, вона з донькою була змушена у травні 2009 року тимчасово поселитися у родичів за адресою м. Київ [PERSON] Лепсе,75 кв.34 де і мешкає по теперішній час, у зв»язку із навчанням доньки поруч із місцем проживання. Зазначала, що з невідомих їй підстав відповідач у вересні 2009 року виселився із спірного жилого приміщення. Зазначала, що вона надала згоду на тимчасове проживання у спірний кімнати №914-А, будинку №7 по вул. В.Стуса у м. Києві сім»ї [PERSON], за погодженням із керівництвом ГУ МВС України в м. Києві, а тому просить суд зустрічний позов задовольнити, а у основному позові відмовити. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлений судове засідання не з»явився, заяв про поважні причини неявки до суду не подав. Представник третьої особи: Управління ресурсного забезпечення, Головного управління МВС України в м.Києві виступав на боці відповідача за основним позовом, повідомив суд, що за заявою позивача [PERSON] від 29.09.2009 року та згідно направлення від 28.08.2009 року позивачу [PERSON] було надано ліжко-місце у гуртожитку № 6 за адресою вул.. Бориспільській,19, відбулося заселення 01.10.2009 р, а тому вважає, що позивач у справі має місце проживання і перешкоди позивачу [PERSON] не чинилися. В судовому засіданні позивач таргонський А.Д. та представник позивача за основним позовом підтримали заявлені позовні вимоги, підтвердивши суду вищезазначені обставини справи викладені в позовній заяві, та просили суд їх задовольнити. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позов не визнала, підтримала зустрічний позов. На підставі пояснень сторін у справі та третьої особи, досліджених письмових доказів суд встановив наступне. Судом встановлено, що сторони у справі [PERSON] та [PERSON] перебувають на службі в ГУ МВС України в м. Києві, що підтверджено довідками з місця роботи ( а.с.25,37). Судом встановлено, що позивачу у справі [PERSON]Д, згідно ордеру №1 надано житлову площу розміром 13,4 кв.м з одної кімнати № 914-А у гуртожитку по вул.В.Стуса,7 у місті Києві (а.с.3), згідно довідки форми 3 (а.с12) у спірній кімнаті зареєстровані сторони у справі та їх неповнолітня донька. Судом встановлено, що на підставі заяви [PERSON] ( а.с.36), останньому було надано направлення від 28.08.2009 року (а.с.35) про заселення до гуртожитку №6 по вул. Бориспільській,19 у м. Києві, дата заселення 01.10.2009 р. Судом встановлено, що [PERSON] звертався до Святошинського РУ ГУ МВС України у м. Києві щодо неправомірних дій осіб, які проживають у його кімнаті у гуртожитку, за результатами розгляду в порушення кримінальної справи відмовлено. Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Житловго кодексу України.. Відповідно до ч.2ст. 128 ЖК України жила площа в гуртожитку надається за спеціальним рішенням адміністрації підприємства, установи,організації та інше. Відповідно до ст. 129 ЖК України на підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на данну жилу площу. Відповідно до п.2.11. Положення про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України та військовослужбовцями внутрішніх військ МВС України, на підставі рішення про надання службового жилого приміщення орган місцевого самоврядування видає првцівнику спеціальний ордер, який є єдинною підставою для вселення в надане службове жиле приміщення. Відповідно до п.3.3, 3.4. вказаного Положення працівник вправі проживати в наданому йому службовому жилому приміщенні разом з членами своєї сім»ї. Працівник вправі у встановленому порядку, за письмовою згодою всіх членів сім»ї, які проживають разом з ним уселити в займане ним службове жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. При тимчасовій відсутності працівника або членів його сім»ї службове жиле приміщення зберігається за ними у випадках і строки передбачені ст. 71 ЖК України. Як вбачається із матеріалів справи позивач [PERSON] не проживає у спірному примішенні з 01.10.2009 року, а відповідач [PERSON] з травня 2009 року. Відповідно до п.4., 4.1.1.вказаного Положення працівники, які припинили службу в органах внутрішніх справ України, яким було надано службове жиле приміщення, підлягають виселенню зі службового жилого приміщення з усіма особами, які з ними проживають, без надання іншого жилого приміщення. Як вбачається із матеріалів справи позивач у справі [PERSON], перебуває на службі в ГУ ВМВС України у м. Києві, не проживає у спірному приміщенні з 01.10.2009 року, ордеру на вселення у інше приміщення не отримував, у березні 2010 року звернувся із повом про його вселення та усунення перешкод у користуванні спірною кімнатою. Як вбачається із матеріаліва справи [PERSON] не проживає у спірній кімнаті з травня 2009 року, згідно заяви (а.с.33) дозволила тимчасово проживати у спірному жилому приміщенні гр. [PERSON], що було підтримано керівництвом зі встановленим строком до 01.09.2010 року. Як вбачається із матеріалів справ гр. [PERSON], був тимчасово вселений докімнати № 914-А у гуртожитку по вул.В.Стуса,7 у місті Києві, з дозволу керівництва УРЗ ГУ МВС України у м. Києві. самовільно спірне житлове приміщення не займав, а тому на думку суду позовна вимога позивача за основним позовом щодо позбавлення відповідача [PERSON] права користування житловим приміщенням, мала бути пред»явлена до органу, який здійснив заселення, який є третьою особою у справі. Як вбачається із матеріалів справи, поданих до суду доказів, позивач за основним позовом не довів суд у чому полягають перешкоди з боку відповідачів [PERSON] та [PERSON], щодо перешкод у користуванні кімнатою № 914-А у гуртожитку по вул.В.Стуса,7 у місті Києві, оскільки як вбачається із матеріалів справи відповідач [PERSON], на законних підставах займала спірне житлове приміщення, за сімейними обставинами тимчасово не проживала у спірній кімнаті разом із своєю донькою, а відповідача [PERSON] було тимчасово вселено з дозволу керівництва УРЗ ГУ МВС України у м. Києві, а сам позивач подав заяву про надання йому ліжка-місця у гуртожитку. На підставі наведеного, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, та надані сторонами у справі та третьою особою пояснення по справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об»єктивному та безпосередньому досліджені наявних у справі доказів,

Outcome: partial