overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-07 00:00:00

Згідно позову, який надійшов до суду 15.01.2010 року, позивачка прохає розірвати між нею та відповідачем шлюб, що був зареєстрований 01.06.2002 року відділом РАЦС Вільногірського міського управління юстиції, Дніпропетровської області, актовий запис № 49, витрати, повязані з отриманням свідоцтва про розірвання шлюбу в розмірі 17.00 грн. покласти на відповідача. В обґрунтування позову позивачка зазначила, що вона та відповідач перебувають в першому шлюбі, мають одну спільну дитину доньку Альону, [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Шлюбні відносини з відповідачем припинені тому, що між сторонами постійно виникали непорозуміння та скандали з питань подружнього життя, відповідач перестав надавати будь-яку матеріальну допомогу , байдуже ставився до інтересів сімї, задовольняючи тільки свої потреби. Позивач намагалася зберегти сімю, але непорозуміння тільки збільшувалися, і сторони припинили подружні стосунки. Сторони мешкають в одній квартирі, але таке співмешкання є вимушеним, квартирою користуються по найму, свого житла не мають. За таких обставин перебування у шлюбі носить формальний характер і не відповідає інтересам позивачки та інтересам дитини, примирення та збереження шлюбу між сторонами неможливе. Щодо участі відповідача в матеріальному утриманні дитини, то позивач звернулась до суду з окремим позовом про стягнення аліментів з відповідача. В разі виникнення майнового спору, він також буде вирішуватися окремо. Позивач вважає, що сімя фактично розпалася і подальше перебування у шлюбі суперечить її інтересам та інтересам дитини. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги та їх обґрунтування, викладені в позовній заяві, підтримала в повному обсязі, і заявила, що примирення з відповідачем неможливе. З грудня 2009 року вона та відповідач спільного господарства не ведуть і сімейних подружніх відносин між собою не підтримують. Спору щодо поділу спільного майна, щодо місця проживання дитини на цей час немає. Щодо участі відповідача в утриманні дитини, то вона звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини. Відповідач в судове засідання не зявився, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав, про причини неявки суд не повідомив, але сам був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення. З врахуванням думки позивача, яка не заперечувала проти проведення судового розгляду справи за відсутності відповідача, суд на підставі ст.ст.169, 224 ЦПК України на місці ухвалив розгляд справи проводити заочно, за відсутності відповідача, який не зявився в судове засідання без поважних причин. Приймаючи до уваги, що шлюб між сторонами фактично розпався, подальше його збереження суперечить суттєвим інтересам позивача, що позовні вимоги законні, обґрунтовані, не суперечать фактичним обставинам справи,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-07 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин, посилаючись на те, що він є сином [PERSON], яка померла 12 серпня 2009 року. У свідоцтві про народження матері її імя було зазначено "Раїна". але паспорт вона отримала на ім'я "Раїса". Після смерті бабусі заявника [PERSON] її дочка, а мати заявника- Бойко [PERSON], почала займатись переоформленням спадкового майна, а через розбіжність імені в її свідоцтві про народження та паспорті вона була вимушена змінити ім'я "Раїса". яке було помилково зазначене в паспорті на ім'я "Раїна", яке було зазначене в її свідоцтві про народження. Після зміни імені [PERSON] виникла розбіжність в іменах у правовстановлюючих документах на її майно і свідоцтві про смерть. У свідоцтві про народження заявника [PERSON] ім'я його матері зазначене як "Раїса", а в свідоцтві про смерть матері ім'я зазначене "Раїна". Розбіжність у прізвищах матері є перешкодою для оформлення спадщини. В судовому засіданні заявник свої вимоги підтримав, пославшись на обставини, якими обгрунтовує свої вимоги та докази, які їх стверджують, та просить суд винести рішення, яким встановити факт того, що [PERSON], яка померла 12 серпня 2009 року є його матір'ю, а також той факт, що [PERSON] та [PERSON] мати [PERSON] є однією і тією ж особою. Представник зацікавленої особи до суду не з'явився але надав заяву про розгляд справи без участі представника Світловодської міської державної нотаріальної контори. Із свідоцтва про народження(а.с.5) вбачається, що [PERSON] є матір'ю [PERSON]. Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] померла 12 серпня 2009 року(.а.с.б). В судовому засіданні були заслухані свідки [PERSON] та [PERSON]П, які підтвердили, що [PERSON] та [PERSON] є однією і тією ж особою і являється матір'ю [PERSON]. Заслухавши пояснення заявника, свідків, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви [PERSON] так як в судовому засіданні з достовірністю встановлено що [PERSON], яка померла 12 серпня 2009 року є рідною матір'ю [PERSON], а також те, що [PERSON] та [PERSON] - мати [PERSON] є однією і тією ж особою.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-07 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення тотожності прізвищ [PERSON] та [PERSON], посилаючись на те, що встановлення зазначеного факту необхідно для отримання дубліката правовстановлюючого документа копії договору купівлі продажу. У судовому засіданні заявник підтримав подану заяву, просив її задовольнити в повному обсязі. Заінтересована особа - приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу [PERSON]П.у судове засідання не зявилась, про час та місце судового засідання повідомлялась належним чином, причину неявки суду не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Судом встановлено, що 02 травня 1949 року у м. Іжевську Чувашської АРСР народився [PERSON] (рос.мовою), про що 13 травня 1949 року Іжевським міським ЗАГС видано свідоцтво про народження (а.с. 22). 05 лютого 2002 року Комінтернівським РВ ГУМВСУ Харківській області на ім»я заявника було видано паспорт громадянина України, де його прізвище українською мовою було записано як «Миколаєнко» (а.с. 5). Після отримання паспорта заявник уклав цивільно-правовий договір купівлі-продажу нерухомого майна, який було посвідчено приватним нотаріусом ХМНО [PERSON] Однак в 2009 році документи, що посвідчували право власності на нерухоме майно, були заявником загублені. В отриманні дублікату договору купівлі-продажу заявникові було відмовлено, оскільки 17 липня 2009 року заявник отримав новий паспорт громадянина України, виданий Комінтернівським РВ ГУМВСУ в Харківській області, де його прізвище було викладено як [PERSON] (а.с. 21). 22.09.2009 р. заявник [PERSON] отримав пенсійне посвідчення, видане Пенсійним Фондом України, а 07.09.2009 р. посвідчення Ветерана праці, видане Комінтернівським УП таСЗН м.Харкова. Обидва вказані документи були видані на прізвище [PERSON] (а.с. 23,25). Згідно п.6 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім»я, по батькові якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім»ям, по батькові, прізвищем цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті. Відповідно до ч.2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не встановлено іншого порядку їх встановлення. Враховуючи вищенаведені письмові докази, суд знаходить заяву законною, обґрунтованою та вважає, що є підстави для її задоволення у повному обсязі та встановлення факту тотожності прізвища заявника, викладеного у свідоцтві про народження як «Николаенко», а у паспорті як «Миколаєнко» та «Ніколаєнко». На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій посилаючись на необхідність підтвердження юридичного факту, що має значення для створення умов щодо належного оформлення договору відчуження житлового будинку з надвірними будівлями, просив ухвалити судове рішення про встановлення факту належності йому договору купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями, укладеного 12 вересня 1966 р. між [PERSON] та [PERSON], реєстраційний № 2374. Заявник надав до суду заяву, в якій просив суд розглядати заяву у його відсутності, та підтримав свої вимоги у повному обсязі. Представник зацікавленої особи до суду не зявився, але предоставив заяву, в якій просить розглядати справу в його відсутності та проти задоволення заявлених вимог не заперечує. У судовому засіданні заявник [PERSON] заявлені вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Допитавши у судовому засіданні свідків [PERSON] 3.1. та [PERSON], дослідивши письмові докази, суд приходе до такого висновку. Свідок [PERSON] 3.1. засвідчила, що дійсно її батько [PERSON] 12 вересня 1966 р. придбав нерухоме майно по вул. Комсомольській, 59 (нині вул. П. Кулика, буд. № 103) у смт. Печеніги, після чого їх родина стала мешкати у вказаному домоволодінні. Свідок [PERSON] засвідчила, що дійсно їй відомо, що вказане домоволодіння з надвірними будівлями належить на праві власності її дідусеві - [PERSON] З матеріалів справи, а саме копії будинкової книги, згідно якої заявник прописаний та проживає в придбаному їм будинку з часу підписання договору купівлі-продажу, копії особового рахунку на імя заявника, як власника домоволодіння, копії технічного паспорту на будинок, де заявник зазначений як власник будинку, копії державного акту ХР № 23-58-010964 від 11.10.1995 р. на право власності на земельну ділянку у смт. Печеніги, вул. Комсомольська, 103 (нині [PERSON]), в якому заявник також зазначений як власник земельної ділянки наданої для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель та ведення особистого підсобного господарства, пояснень заявника та свідків вбачається, що дійсно 12 вересня 1966 року між [PERSON] та [PERSON], був укладений договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями, реєстраційний № 2374. Суд також дослідив паспорт та свідоцтво про народження заявника, надані заявником до суду. Дослідженні докази вказують на те, що в документі, а саме у договорі купівлі- продажу від 12 вересня 1966 року, реєстраційний № 2374, допущена помилка у написанні по батькові заявника, усунення якої є неможливе, тому маються підстави для встановлення факту , що має юридичне значення. Встановлення факту належності [PERSON] договору купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями від 12 вересня 1966, реєстровий № 2374. укладеного між [PERSON] та [PERSON], має для заявник; юридичне значення, тому суд задовольняє його заяву. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-07 00:00:00

Позивач 26.05.2010 року звернувся в суд з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості в сумі 2833,64 грн., обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідач мешкає та зареєстрований в [INFO]. Відповідач не вносив оплату за отримані послуги опалення й гаряче водопостачання, в результаті чого за ним утворилася заборгованість за період з жовтня 2008 року по березень 2010 року у сумі 2435,58 грн. Просить суд стягнути з відповідача дану заборгованість у сумі 2435,58 грн., втрат від інфляційних процесів у сумі 320,74 грн., 3 % річних у сумі 77,32 грн. та сплачені судові витрати в розмірі 30 грн. Представник позивача, у судовому засіданні позов підтримала. Відповідач, в судове засідання, не зявився по невідомій причині, про час розгляду справи повідомлявся належним чином. Суд вважає, що по справі можливо ухвалити заочне рішення. Представник позивача не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Відповідач дійсно порушив вимоги ст. 68 ЖК України відповідно до якої наймач зобов'язаний вчасно вносити квартирну плату й плату за комунальні послуги, а також вимоги п. 18 Правил надання населенню послуг централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів від 30.12.1997 року №1497. У чинність ст. 67 ЖК України, плата за комунальні послуги /водопостачання, газ, електричну, теплову енергію й ін. послуги стягується крім квартплати по затвердженим у встановленому порядку тарифам. Відповідно до руху по особовому рахунку заборгованості відповідача за період з жовтня 2008 року по березень 2010 року складає 2435,58 грн., оплата за послуги постачання теплової енергії та гарячого водопостачання відповідачем проводилась частково. Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що відповідач отримував послуги з постачання теплової енергії та гарячого водопостачання, але плату за послуги вносив не регулярно у звязку з чим заборгував позивачу за період з жовтня 2008 року по березень 2010 року. Позов у частині стягнення з відповідача втрат від інфляційних процесів у сумі 320,74 грн., та 3% річних - 77,32 грн. не підлягає задоволенню, бо положення статті 625 ЦК України на яку посилається позивач у позові не регулює правовідносини, в сфері надання житлово-комунальних послуг, які виникли між позивачем та відповідачами по даній цивільній справі. Таким чином, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за період з жовтня 2008 року по березень 2010 року, яка складає 2435,58 грн. Також підлягає стягненню з відповідача на користь позивача витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі ЗО грн., які були сплачені позивачем при звертанні до суду з даним позовом (а.с. 1), а з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 51 грн., так як позивач звільнений від його сплати.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-07 00:00:00

Позивач [PERSON] 20 січня 2010 року звернувся в суд з позовом до відповідача про зобовязання виконати умови договору, стягнення коштів та відшкодування судових витрат. В позовній заяві посилався на те, що 23 травня 2008 року ним був укладений договір внеску з кредитною спілкою «Спілка пенсіонерів України», термін якого закінчився 23 травня 2009 року. На неодноразові звернення у видачі вкладу було відмовлено. Діями відповідача також спричинені моральні страждання. В поданій до суду позовній заяві просив зобовязати відповідача виконати умови договору, виплатити заборгованість, відсотки за користування вкладом. Також просив відшкодувати понесені судові витрати. В судовому засіданні позивач повністю підтримав позовні вимоги, посилаючись на викладені в заяві обставини. Представник відповідача в судове засідання не зявились, будучи повідомлені про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомили, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не подавали. За таких обставин, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Як встановлено судом, 23 травня 2008 року позивачем був укладений договір внеску з кредитною спілкою «Спілка пенсіонерів України». Згідно з умовами договору позивач вносить внесок на депозитний рахунок в розмірі 5500 грн. а відповідач зобовязується прийняти внесок, нарахувати та сплатити відсотки за використання внеску, виходячи з 24 % річних. Згідно з п. 4.1. вказаного договору строк його дії встановлено до 23.05.2009 року. Встановивши дані обставини, суд приходить до висновку, що між сторонами з вказаного договору виникли відповідні правовідносини, які регулюються умовами договору та чинним законодавством. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та ЦК України. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Судом встановлено, що відповідач всупереч умов договорів відмовив у виплаті позивачу сум внеску і нарахованих відсотків. Тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, необхідно зобовязати Кредитну спілку «Спілка пенсіонерів України» повернути [PERSON] внесок (вклад) за договором від 23 травня 2008 року в сумі 5500 грн. разом з нарахованими процентами за вказаним договором. Також з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати в розмірі 30 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про зменшення розміру аліментів посилаючись на те, що сторони мають сина [PERSON]. [INFO], на утримання якого з позхивача стягуютться аліменти у розиірі 500 грн. Щомісячно На даний час позивач не може надавати матеріальну допомогу у розмірі 500 грн., оскільки на його утриманні знаходяться двоє неповнолітніх дітей , позивач не працює, перебуває на обліку у лікаря за станом здоров»я, не забезпечений житлом , а тому просив зменшитии аліменти до 170 грн. Щомісячно. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, посилаючись на викладені у позовній заяві обставини та просив позов задовольнити. Відповідач заявлені позовні вимоги не визнала тп пояснила, що син [PERSON] є інвалідом з дитинства, у зв»язку з цим дитина потребує посиленого харчування, кошти на придбання ліків. Позивач взагалі не допомагає в утриманні сина, заборгованість по аліментам складає значеу суму. Просила відмовити у задоволенні позову. Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Так, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON], народився 11 грудня 1999 року, його батьками є сторони по справі. Згідно довідки виданої Максимівською сільською радою № 416 від 20.10.2009 року позивач проживає без реєстрації в с. Максимівка, карлівського р-ну та має склад сім»ї : [PERSON] співмешканка, [PERSON],[INFO] син , [PERSON], 1999 року народдження син. Відповідно рішення Київського районного суду м. Полтави від 06.10.2008 року з позивача на користть відповідача на утримання сина [PERSON] стягнуто аліменти у розмірі 500 грн. щомісячно , починаючи з 25.06.2008 року і до досягнення дитини повноліття. Рішення набрало законної сили. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками , може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров»я когось із них. У судовому засіданні встановлено, що позивач, крім сина [PERSON], має на утриманні двох неповнолітніх дітей- Животовського [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], який за станом здоров»я перебуває на «Д» обліку . Згідно довідки максимівської лікарні Карлівського районц від 31. 10.2009 року , позивач перебуває на «Д» обліку у зв»язку з гіпертонічною хворобою 2 стадії ,постійно знаходиться на амбулаторному лікуванні. За таких обставин, суд вважає за мождиве частково задовольнити позов, зменшити розмір аліментів з 500 грн. До 400 грн. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дочки [PERSON], [INFO] у розмірі ? частки заробітку, посилаючись на те, що відповідач матеріальної допомоги на її утримання не надає. Протягом розгляду справи позивач змінила свої позовні вимоги та просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дочки в розмірі 600 гр. щомісяця, посилаючись на те, що відповідач офіційно не працює. Відповідач [PERSON] проти позову заперечував, посилаючись на те, що він не працює, коштів для сплати аліментів немає, крім того він у добровільному порядку надає матеріальну допомогу на утримання сина [PERSON], [INFO]. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі з 1 листопада 2008 року / а.с.2/. Згідно зі свідоцтвом про народження [PERSON],[INFO] її батьками є [PERSON] та [PERSON] / а.с.3/. Місце проживання малолітньої [PERSON] визначено разом з матірю / а.с. 19-20/. Судом також встановлено, що відповідач працездатний, але не працює, має неповнолітнього сина [PERSON],[INFO], на утримання якого надає матеріальну допомогу в добровільному порядку. З урахуванням викладеного вище, суд вважає за можливе частково задовольнити позовні вимоги позивачки та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 300 гр. щомісяця. З відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 51 гр. і витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 гр.. На підставі викладеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачкою, посилаючись на те, що подружні стосунки припинено з 2001 року, сімя розпалася оскільки подружнє життя неї склалося. Від спільного проживання вони спільних неповнолітніх дітей не мають. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, суду він пояснив, що сімя розпалася остаточно,: примирення між ними не можливе за різністю характерів та поглядів на життя. Сімя розпалася, оскільки подружнє життя не склалося, тому, що виникли заприязнені стосунки і життя стало неможливим, на протязі 9 років спільне проживання і господарство не ведеться. Наполягає на розірванні шлюбу. Відповідачка, позов визнала, просить суд розглянути справу без її участі, надіславши до суду заяву. Вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Сімя розпалась внаслідок несумісності характерів сторін та поглядів на« життя, в результаті чого припинено спільне проживання на протязі тривалого часу, небажання сторін примиритись, створенням нової сімї позивачем. Спільне господарство сторонами не ведеться, спільного бюджету сторони - не мають. Спору про поділ спільного майна не має. Примирення, надавати сторонам не доцільно. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що маються всі передбачені ст. 110 СК України підстави для розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved