Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-07 00:00:00

У квітні 2010р. Сололм»янна О.І. звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON]»янного В.О. про стягнення аліментів на утримання дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач добровільно не приймає участі у матеріальному утриманні дитини, чим порушує її права на достатній рівень життя. В позовній заяві позивач зазначила, що вона проживала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 10.09.2004р. по 22.04.2010р. Від спільного шлюбу мають сина -[PERSON]»янного [PERSON], 22.11.2004р. народження, який знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Вона працює , але її заробітної плати недостатньо забезпечити достатній рівень життя дитині, тому вона потребує допомоги відповідача. Відповідач сплачує аліменти на доньку від першого шлюбу. Просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в розмірі 1/6 частини усіх видів доходів заробітку але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до повноліття дитини. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні пояснив, що дійсно вони з позивачкою проживали в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. Разом з позивачкою вони не проживають. Він також сплачує аліменти на доньку від першого шлюбу у розмірі % частини усіх доходів, тому вій згоден виплачувати аліменти на утримання сина у розмірі 1/6 частини усіх видів його доходів. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позовних вимог (ст. 11 ЦПК України), установив наступне. Аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя. Солом»янний [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб і 0.09,2004р., що підтверджено свідоцтвом про шлюб 1-НО № 202392, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Селидівського міського управління юстиції Донецької області. 22 листопада 2004 року у них народився син - [PERSON]»янний [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження 1-НО № 318336, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Селидівського міського управління юстиції Донецької області. Згідно виписки з постанови Селидівського міського суду Донецької області від 18. і2.1998р., з [PERSON]»янного В.О. на користь [PERSON]»янної Л.С. стягнуто аліменти на утримання доньки Любові в розмірі 25 % мінімального заробітку, починаючи з 18.12.1998р. і до повноліття дитини. Згідно довідки №1-22/1869 від 01.06.2010р. Солом»янний В.О. працює на ВП «шах ги Росія» в якості електрослюсаря підземного та з 04.08.2003р. з його заробітної утримуються аліменти на користь [PERSON]»янної Л.С. в розмірі 25 % від заробітку. Згідно довідки № 144 від 29.03.2010р. Солом»янна ОЛ. працює в КП «Служба єдиного замовника» в якості сторожа та її середньомісячний дохід складає 1255,11 грн. Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХІП дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість, вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження. Обов'язок батьків по утриманню дітей до досягнення ними повноліття, закріплений в ч. 2 ст. 51 Конституції України і в ст. 180 Сімейного кодексу України. У випадку ухилення батьків від виконання цього обов'язку, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частині від доходу його матері, батька й (або) у твердій грошовій сумі (ст. 181 СК України), На утриманні відповідача, інші неповнолітні діти й непрацездатні члени родини (утриманці) не перебувають. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальний стан як дитини, так і платника аліментів, та інші обставини, ідо мають істотне значення. Передбачених законом підстав для звільнення [PERSON]»янного В.О. від обов'язку утримання неповнолітньої дитини судом не встановлено. Домовленості між батьками щодо способу утримання дитини не досягнуто. Оцінивши надані по справі докази, суд дійшов висновку, що [PERSON]»янний В.О. не виконує у відношенні своєї неповнолітньої дитини передбачені сімейним законодавством обов'язки з її утримання, чим порушує право дитини на достатній рівень життя. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Суд вважає, що слід стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у частковому співвідношенні до його заробітку у розмірі 1/6 частини всіх видів доходів. При вирішенні питань щодо судових витрат суд керується нормами ст. 79,81,88 1 ЦЖ України. Згідно зі ст.79 ЦПК України до судових витрат належать судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Згідно зі ст.81 ч.3 п.3 ЦПК України не підлягають оплаті при зверненні до суду і покладаються на сторони після розгляду справи судом втрати на інформаційно-технічне забезпечення у справах про стягнення аліментів. Згідно ст.88 ч.3 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільненно від сплати судового збору, стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі ст.ст. 180, 181, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved