Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-18 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому зазначила, що є опікуном неповнолітнього [PERSON], [INFO]. [PERSON] є батьком дитини, але рішенням Жовтневого районного суду м.Харкова від 14.04.2008 року позбавлений батьківських прав у відношенні [PERSON] Неповнолітньому [PERSON] на праві власності належить квартира [ADDRESS]. [PERSON] проживає та зареєстрований у зазначеній квартирі, а у березні 1997 року без згоди власника квартири поселив в ній відповідачів [PERSON] та її сина [PERSON] Позивач просить суд виселити відповідачів з вказаної квартири без надання іншого жилого приміщення та анулювати їх реєстрацію в квартирі. [PERSON] звернувся до суду з зустрічною позовною заявою, в якій зазначив, що з 26.07.1986 року перебував у шлюбі з [PERSON] 28.11.1994 соку у них народилась дитина [PERSON] 30.11.1994 року [PERSON] померла. Під час шлюбу [PERSON] та [PERSON] була придбана кооперативна квартира [ADDRESS], яка була зареєстрована на [PERSON] Після смерті [PERSON] спадкоємцями першої черги були чоловік [PERSON], дитина [PERSON] та батьки [PERSON] та [PERSON] За пропозицією батьків померлої [PERSON] відмовився від прийняття спадщини на користь дитини [PERSON] [PERSON] та [PERSON] також відмовились від прийняття на користь малолітнього [PERSON] Після цього нотаріусом було видано свідоцтво про право на спадщину на ім»я малолітнього [PERSON] на зазначену квартиру. [PERSON] зазначає, що лише 31.08.2009 року він отримав позовну заяву [PERSON] та дізнався, що не є власником зазначеної квартири. Зазначає, що відмовлявся лише від спадщини у вигляді тієї частки квартири, на яку він мав право як спадкоємець після смерті дружини [PERSON] [PERSON] вважає себе власником 1/2 частини зазначеної квартири, що належить йому у зв»язку з тим, що була придбана під час шлюбу з [PERSON], від якої він не відмовлявся. Позивач за зустрічним позовом просить суд визнати частково не дійсним свідоцтво про право на спадщину від 20.07.1996 року та визнати за ним право власності на 1/2 частину зазначеної квартири у порядку поділу майна подружжя. В судовому засіданні [PERSON] свій позов підтримала, зустрічний позов [PERSON] не визнала та пояснила, що під час шлюбу між її дочкою [PERSON] та [PERSON] останній не приймав ніякої участі у придбанні спірної квартири, яка була придбана за особисті грошові кошти [PERSON] та кошти, які останній надавали позивач та її чоловік. Після смерті [PERSON] всі спадкоємці, в тому числі і [PERSON], відмовились від спадщини у вигляді частки спірної квартири на користь малолітнього [PERSON] При цьому зазначає, що [PERSON] нотаріусом було роз»яснино право на визнання права власності на частину квартири як майно, придбане під час шлюбу, але [PERSON] таким правом не скористався та пропустив строк позовної давності, на застосуванні якого [PERSON] наполягає. [PERSON] в судовому засіданні свій позов підтримав, позов [PERSON] не визнав. Пояснив, що під час шлюбу з [PERSON] ними була придбана кооперативна квартира, яка була оформлена на [PERSON] Після смерті останньої він відмовився від спадщини, на яку він мав право як чоловік померлої, але від права на 14 частину, яка належить йому на праві власності в порядку поділу майна подружжя, він не відмовлявся. Про те, що нотаріус видав свідоцтво на право на спадщину на ім»я малолітнього [PERSON] на всю квартиру, він не знав. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] до суду не з»явились. Представники треті осіб - служба у справах дітей Московської районної в м.Харкові ради, служба у справах дітей Жовтневої районної в м.Харкові ради - підтримали позов [PERSON], проти позову [PERSON] заперечували, пояснивши, що сплив строк позовної давності для пред»явлення такого позову. Треті особи сектор у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Московського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області, Одинадцята Харківська державна нотаріальна контора, приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу [PERSON] до суду не з»явились. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню, а в задоволенні зустрічного позову [PERSON] слід відмовити, з.іходячи з такого. Судом встановлено, що з 26.07.1986 року [PERSON] перебував у шлюбі з [PERSON] 28.11.1994 року у них народилась дитина [PERSON] 30.11.1994 соку [PERSON] померла. Під час шлюбу [PERSON] та [PERSON] сула придбана кооперативна квартира [ADDRESS], яка була зареєстрована на [PERSON] Після смерті [PERSON] спадкоємцями першої черги були чоловік [PERSON], дитина [PERSON] та батьки [PERSON] та [PERSON] За пропозицією батьків померлої [PERSON] відмовився від прийняття спадщини на користь дитини [PERSON] [PERSON] та [PERSON] також відмовились від прийняття на користь малолітнього [PERSON] 12.07.1996 року нотаріусом було видано свідоцтво про право на спадщину на ім»я малолітнього [PERSON] на зазначену квартиру, яке 31.07.1996 року було зареєстроване у бюро технічної інвентаризації. Рішенням Жовтневого районного суду м.Харкова від 14.04.2008 року [PERSON] був позбавлений батьківських прав у відношенні [PERSON] Неповнолітньому [PERSON] на праві власності належить квартира [ADDRESS]. [PERSON] проживає та зареєстрований у зазначеній квартирі, а у березні 1997 року без згоди власника квартири поселив в ній відповідачів [PERSON] та її сина [PERSON], які також були зареєстровані в цій квартирі. Ці обставини підтверджуються свідоцтвом про народження [PERSON] (а.с.8), свідоцтвом про смерть [PERSON] (а.с.9), довідкою ЖК «Родник-2» від 10.06.1996 року №219 про виплату паю за квартиру (а.с.10), реєстраційним посвідченням (а.с. 11), свідоцтвом про право на спадщину від 12.07.1996 року (а.с.14), рішенням Жовтневого районного суду м.Харкова від 14.04.2008 року (а.с.29). Відповідно до ст.387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Відповідно до ст.398 ЦК України право володіння виникає на підставі договору з власником або особою, якій майно було передане власником, а також на інших підставах, встановлених законом. П.2) ч.1 ст.399 ЦК України передбачає, що право володіння припиняється у разі, зокрема, витребування майна від володільця власником майна або іншою особою. Сторонами не оспорюється той факт, що [PERSON], [PERSON] (до зміни прізвища - [PERSON]) Т.Г., [PERSON] проживають та зареєстровані в спірній квартирі. При цьому доказів того, що право володіння спірною квартирою виникло у [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на підставі договору з власником або особою, якій майно було передане власником, останні суду не надали. Тому суд вважає, що позов [PERSON] про витребування майна шляхом виселення відповідачів зі спірної квартири підлягає задоволенню. Крім того, ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачає зняття з реєстрації місця проживання, а че анулювання реєстрації, як про це просить позивач [PERSON] в своєму "озові. Тому суд задовольняє позов в цій частині саме у спосіб зняття з реєстрації, =к це передбачено зазначеною правовою нормою. Стосовно зустрічного позову [PERSON] суд вважає необхідним в задоволенні позову відмовити виходячи з такого. Ст.71 ЦК УРСР передбачає, що загальний строк для захисту права за "озовом особи, право якої порушено (позовна давність), встановлюється в три соки. Відповідно до ст.76 ЦК УРСР перебіг строку позовної давності починається з з-я, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого права. Ст.80 ЦК УРСР передбачає, що закінчення строку позовної давності до пред»явлення позову є підставою для відмови в позові. Як встановлено судом, свідоцтво про право на спадщину на ім»я малолітнього [PERSON], яким було посвідчено право останнього на спірну квартиру в цілому, було видане нотаріусом 12.07.1996 року та зареєстровано у :-:оо технічної інвентаризації 31.07.1996 року. Тому саме з липня 1996 року почався перебіг строку позовної давності для звернення [PERSON] до суду з позовом про визнання цього свідоцтва частково недійсним та визнання права масності на частину квартири. Разом з тим, з таким позовом [PERSON] звернувся до суду лише 09.10.2009 року (а.с.73-74), тобто лише через 13 років з моменту початку перебігу строку позовної давності. Ніяких доказів поважності такого значного пропуску цього строку [PERSON] суду не надав. Посилання [PERSON] на той факт, що про порушення свого права він дізнався лише 31.08.2009 року, коли отримав позов [PERSON], спростовуються довідкою-характеристикою від 08.07.1996 року ДКП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації», яку отримував сам [PERSON] для пред»явлення в нотаріальну контору на предмет оформлення спадкоємства. Тому суд відмовляє [PERSON] саме через закінчення строку позовної давності. На підставі викладеного,

Outcome: approved