Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом в якому зазначив, що його батько [PERSON] помер 17.08.2006 року, мати [PERSON] померла 14.10.2001 року. Йому, його померлим батькам та відповідачці на праві спільної сумісної власності належала квартира [ADDRESS]. Після смерті батьків, він фактично прийняв спадщину та став власником квартири, але відповідачці належить ? частина вказаної квартири. Позивач просив визнати частку відповідачки незначною, такою, що не може бути виділена в натурі та визнати за ним право власності на всю квартиру. В судовому засіданні позивач та його представник уточнили позовні вимоги та просили суд припинити право відповідачки на її частку в праві власності на квартиру та визнати за [PERSON] право власності на квартиру. Також вони пояснили, що після смерті матері позивач, його батько та відповідачка прийняли спадщину та стали власниками по 1/3 частині квартири. З відповідачкою вони тривалий час не спілкуються, її місцезнаходження йому не відоме, тому після смерті батька [PERSON] фактично прийняв спадщину та став власником 2/3 частин квартири. На теперішній час у позивача виникають труднощі в обслуговувані квартири, через те, що відповідачка в ній не проживає, він несе зайві витрати, розпорядитися своєю частиною квартирою не може, оскільки її реальний поділ неможливий. Вважає, що через відсутність можливості провести реальний поділ квартири та через те, що частина відповідачки є незначною, її можна позбавити права власності на її частину квартиру з виплатою їй компенсації, а за позивачем визнати право власності на всю квартиру. Відповідачка в судове засідання не зявилася, про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином. Про причини своєї неявки суд не повідомила. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача та його представника, а також дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності являлися власниками [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності від 21.04.1997 року за № 5150. [PERSON] являється сином [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження. [PERSON] померла 14.10.2001 року про що свідчить свідоцтво про смерть. Після її смерті спадщину прийняли [PERSON] на 1/3 частину, [PERSON] на 1/3 частину та позивач [PERSON] також на 1/3 частину, про що свідчить свідоцтво про право на спадщину за законом від 09.04.2004 року. Відповідно до свідоцтва про смерть, [PERSON] помер 17.08.2006 року. Після його смерть за прийняттям спадщини до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини звернулася [PERSON], але свідоцтво про право на спадщину не видавалося, про що зазначено в довідці з Третьої Херсонської державної нотаріальної контори від 15.04.2010 року. [PERSON] з 1996 року зареєстрований та фактично проживає в [INFO], тобто в спірному помешканні. На час смерті батька він проживав разом з ним та відповідно до ч. 3 ст.1268 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину. Таким чином суд вважає, що фактично прийнявши спадщину після смерті [PERSON], яка складається з 1/3 частини квартири, [PERSON] став власником 2/3 частин квартири. Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи від 06.05.2010 року реальний поділ квартири [ADDRESS] є неможливим. Ринкова вартість квартири на час розгляду справи становить близько 105000 грн., а 1/3 частина квартири коштує 35000 грн. Відповідно до ст.. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Суд вважає, що частка відповідачки є незначною та виділена в натурі не може бути, річ є неподільною, зважаючи на вік та стать співвласників спільно володіти та користуватися квартирою вони не можуть. Даних про те, що припинення права власності на частку в спільному майні завдасть істотної шкоди інтересам відповідачки у суду не має. Позивач вніс на депозитний рахунок суду 35000 грн. вартість частки відповідачки у майні, про що свідчить квитанція від 09.06.2010 року за № 12248.419.5. На підставі викладеного та

Outcome: approved