Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-17 00:00:00

Позивач звернувся у Вижницький районний суд з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. Посилався на те, що 17.06.2008 року відповідач [PERSON] позичив у нього 2000(дві тисячі) гривень строком на один місяць. Згідно з домовленістю він повинен був повернути йому через місяць позичені кошти (дві тисячі гривень) та проценти у розмірі 6% місячних (сто двадцять гривень), оскільки дані кошти були зняті із кредитної картки Приват Банку. Проте цього не сталося, він на його прохання не реагує, тому змушений звернутися до суду. Прострочення виплати становить 20 місяців. З черня 2009р. процентна ставка Приват Банку зросла від 6% до 7% місячних. З розрахунку процентної ставки 6% місячних виплата процентів за 12 місяців складе 1440 гривень, та за останні 8 місяців із розрахунку процентної ставки 7% місячних виплата процентів складає 1120 гривень. Вказував на ,те що протягом останніх 10 місяців він невзмозі вчасно та у повному обсязі здійснювати платежі по кредитній карточці. Через те із ПриватБанку неодноразово телефонували та продовжують телефонувати додому та на роботу погрожуючи нарахуванням штрафних санкцій та зверненням до суду. Просив постановити рішення, яким стягнути з відповідача на його користь 4560 грн. наданої ним позики та нарахованих відсотків, а також 300 грн. моральної шкоди та судові витрати по справі. Позивач в судове засідання не з"явився від нього до суду поступила заява в якій позов підтримує та просить справу розглянути у його відсутність. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, вважає, шо позов обгрунтований і підлягає частковому задоволенню . Так, судом встановлено, що [PERSON] 5.06.2008 року взяв в борг у позивача у сумі дві тисячі гривень, які мав повернути через два місяці. Однак своєчасно не повернув. Позивач зняв готівкові кошти з кредитної картки ПриватБанку на протязі 13 місяців проценти склали 1700 гривень. Вказане підтверджується виданою відповідачем 12.07.2009 року розпискою представленою позивачем суду. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона / позикодавець/ передає у власність другій стороні /позичальникові/ грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до статті 1047 ЦК України: договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у 10 разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути пред'явлена розписка позичальника. Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцю позику і грошові кошти у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 625 ЦК України передбачено відповідальність за порушення грошового зобов'язання . Відповідно до норм цієї статті передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% ставки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, суд вважає, що вказаний вище борг за договором позики становить в сумі 4500 (чотири п'"ятсот) підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у повному об'ємі. Згідно ст.22 ЦК України, особа які завдано збитків має право на їх відшкодування, збитками вважаються витрати, які особа зробила для відновлення свого порушеного права. У відповідності до Постанови Пленуму Верховного суду №4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного суду N 5 від 25.05.2001) у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. В матеріалах справи відсутні відомості про розмір моральної шкоди заподіяних позивачу відповідачем в чому вона полягає. Тому в цій частині позову [PERSON] необхідно відмовити. Крім того ч.І ст.88 ЦГІК України передбачено, що стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати, отже з відповідачів необхідно стягнути на користь позивача судові витрати по справі 50 грн. судового збору, 120,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи .

Outcome: partial