Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-02 00:00:00

В березні 2010 року Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» /далі ПАТ «ОТП Банк»/ звернулося до суду з зазначеним позовом до [PERSON]Д-, посилаючись на те, що 16 березня 2006р. між Акціонерним комерційним банком «Райффайзенбанк Україна» /далі АКБ «Райффайзенбанк Україна»/ та [PERSON] був укладений кредитний договір №СЇ4Ь-50І/012/2006, згідно якого останньому був наданий кредит в іноземній валюті в сумі 20000 (двадцять тноіч) доларів США, зі сплатою фіксованої процентної ставки 11,5% річних, відповідно до п.2 договору з кінцевим терміном повернення кредиту та плати за кредит 16 березня 2012р. Оскільки відповідач ухиляється від вгаювання взятих на себе зобовязань, позивач просив суд стягнути з останнього на користь ПАТ «ОТП Банк», що с правонаступником всіх прав та обовязків АКБ «Райффайзенбанк Україна», загальну суму заборгованості за кредитним договором від 16.03.2006р. №CNL-501/012/2006 в сумі 13735,15 /тринадцять твоя сімсот тридцять пять/ доларів 15 центів, що за курсом НБУ станом на 29.01.2010р. становить 109897 (СТО девять тисяч вісімсот девяносто сім) гривень 68 копійок, та судові витрати, а саме судовий збір в сумі 1098 грн. та витрати на ІТЗ судового процесу в сумі 120,00 грн., Позивач неодноразово в судовому засіданні зменшував позовні вимоги і остаточно просив суд | стягнути з останнього на користь Банк», суму заборгованості за кредитним договором від 16.03.2006р. №CNL-501/012/2006 в сумі 10431,90/ десять тисяч чотириста тридцять один/ долар США 90 центів, що за курсом НБУ станом на 02.08.2010р. становить 82485,86 /вісімдесят дві тисячі чотириста вісімдесят пять/ гривень 86 копійок. Представник ПАТ «ОТП Банк», діючий за довіреністю від 06.07.2010 року (а.с.62) в судовому засіданні, підтримав доводи позову і просив суд поаовні вимоги ПАТ «ОТП Банк», задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання зявився, позовні вимоги ПАТ «ОТП Банк» про стягнення з нього 82485,86 /вісімдесят дві тисячі чотириста вісімдесят пять/ гривень 86 копійок визнав в повному і обсязі та просив їх задовольнити, про що надав суду заяву/а.с.68/. Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи представника позивача, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає що позовні вимоги про стягнення заборгованості підлягають і задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч.З ст.10, ч.І ст.60 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Матеріалами справи встановлено, що між АКБ «Райффайзенбанк Україна» правонаступником якого є ПАТ«ОТП Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №CNL-501/012/2006, згідно якого останньому був наданий кредит в іноземній валюті в сумі 20000 (двадцять тисяч) доларів США, зі сплатою фіксованої процентної ставки 11,5% річних, відповідно до п.2 договору з кінцевим терміном повернення кредиту та плати за кредит 16 березня 2012р. Судом встановлено, що через невиконання відповідачем зобовязань за вказаним кредитним договором, склалася заборгованість [PERSON] перед позивачем в сумі 10431,90 /десять тисяч чотириста тридцять один/ долар США 90 центів/, що за курсом НБУ станом на 02.08.2010р. становить 82485,86 /вісімдесят дві тисячі чотириста вісімдесят пять/ гривень 86 копійок, яка складається з: -заборгованості за основним боргом та простроченим кредитом в сумі 8254,00 доларів США; -заборгованості по строковим та простроченим процентам за користування кредитом в сумі 677,66 доларів США; -сума пені за прострочення виконання зобовязань в сумі 1500,24 доларів США; -заборгованості по штрафним санкціям в сумі 150,00 грн. Вказані факти підтверджується розрахунком заборгованості відповідно до умов кредитних договорів від 02.08.2010р. № 501-01-3/654 /а.с.66-67/ Позивач свої зобовязання виконав в повному обсязі, однак відповідач від виконання своїх ухиляється. Судом встановлено, що з метою досудового врегулювання спірних правовідносин, позивач звертався до відповідача з повідомленням про виконання зобовязань за кредитним договором в добровільному порядку останній свої зобовязання відповідно до кредитного договору не виконував. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до договору та вимог Цивільного кодексу. Згідно зі ст.610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання порушених у визначених змістом зобовязання. У разі порушення зобовязання відповідно до ст.611 ЦК України, настають правові наслідки, встанов договором або законом. Суд вважає, що позивачем вчинено всі дії, згідно із законом та умовами договорів кредиту та поруки, досудового врегулювання спірних правовідносин. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника поверн; позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець, ь право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йом; Відповідачем не було надано до суду жодних заперечень проти позову та доказів у підтвердження і заперечень. За такими обставинами, суд доходить до висновку, що позов про стягнення заборгованості за кредити договором та судових витрат підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання про розподілу між сторонами судових витрат. На підставі ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, суд присуджує з дрч ї сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем сплачено судовій збір в розмірі і 1700,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, в розмірі 120,00 грн., тому де і виплати підлягають стягненню з відповідачів в солідарному порядку.

Outcome: approved