Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-05 00:00:00

З врахуванням викладеного в позовній заяві від 16.07.2010 року та уточненій позовній заяві від 06.08.2010 року, позов зводиться до слідуючого: Позивачі посилаються на те, що вони проживають в [INFO]. Відповідно до переліку населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, територія с.м.т. Іванків відноситься до зони гарантованого добровільного відселення. Вони є постраждалим від наслідків Чорнобильської катастрофи категорії 1, інвалідами 2 групи внаслідок захворювань, пов'язаних із впливом аварії на ЧАЕС. являються непрацюючими пенсіонерами.. Вони, як постраждалі особи категорії 1 звертались до відповідача із заявами про перерахунок їм додаткової щомісячної пенсії за шкоду, заподіяну здоровю особам, віднесеним до категорії 1 ( як інвалідам 2групи), оскільки додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, особам, віднесеним до категорії І відповідно до ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» повинна складати ... для інвалідів 2 групи - 75 % мінімальної пенсії за віком. Крім того вони ставили питання перед відповідачем щодо перерахунку їм підвищення (доплати) до пенсії як непрацюючим пенсіонерам, проживаючим в зоні гарантованого добровільного відселення, оскільки згідно ст.39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають у зоні гарантованого добровільного відселення, повинні підвищуватись в розмірі двох мінімальних заробітних плат.. Вони звертались із заявами до відповідача у зв'язку з тим, що їм додаткова пенсія га підвищення (доплата) до пенсії виплачується в значно менших розмірах, ніж це передбачено ст.ст.50, 39 вказаного Закону ( відповідачем вказані виплати проводяться не у відповідності із Законом, а згідні; Постанов Кабінету Міністрів України, що є неправомірним). Відповідачем їм було відмовлено в здійсненні перерахунку та виплаті недовиплачених грошових коштів. Позивачі вважають відмову відповідача у перерахуванні їм додаткової пенсії та доплати до пенсії відповідно до визначених в ст.ст.50, 39 Закону розмірів незаконною, просять суд : -визнати такі дії відповідача неправомірними; - зобовязати відповідача провести їм перерахунок додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоровю як потерпілим 1 категорії (інвалідам 2 групи), виходячи із розміру 75 % відсотків мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 50 Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та виплатити перераховані недоплачені грошові кошти за період часу починаючи із 16 липня 2007 року, з врахуванням вже виплачених сум; Крім того враховуючи те, що [PERSON] на протязі 2007-2010 років був непрацюючим пенсіонером; [PERSON] непрацюючим пенсіонером став із 11.07.2009 року, а [PERSON] 0.1. непрацюючим пенсіонером стала із 01.06.2010 року, то позивачі також просять суд зобовязати відповідача зробити їм перерахунок та виплату доплати до пенсії як непрацюючим пенсіонерам, проживаючим в зоні гарантованого добровільного відселення, згідно ст.39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи із 16 липня 2007 року ([PERSON]І.), із І і липня 2009 року ( [PERSON]В.), із 01.06.2010 року ( [PERSON]І.) , виходячи із того що щомісячна доплата до пенсії повинна складати дві мінімальні заробітні плати. В позовній заяві позивачі зазначили, що вони просять суд розглядати справу без їх участі. Відповідач направив до суду свої письмові заперечення щодо позову, в яких позов не визнається та мається прохання розглядати справу без участі їх представника. За даних обставин суд розглянув справу за відсутності позивача та представника відповідача, за наявними в справі матеріалами. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити. Позивачами позов до суду подано 16 липня 2010 року. Тому суд вважає, що позовні вимоги Позивачів можливо задовольняти за період часу, починаючи із 16 липня 2007 року (оскільки це в межах трьохрічного строку позовної давності, встановленого ст.257 ЦК України ) і по день постановлений судом рішення по справі, тобто по 06 серпня 2010 року. Судом встановлено, що позивачі дійсно є постраждалими від Чорнобильської катастрофи і категорії, інвалідами 2 групи внаслідок захворювань, повязаних із впливом аварії на ЧАЕС. Це підтверджується відповідними посвідченнями, довідкою МСЕК, копії яких маються в справі. Позивачі проживають в [INFO]. Іванків Київської області в зоні радіоактивного забруднення (зоні гарантованого добровільного відселення). Вони являються пенсіонерами. Крім державної (основної) пенсії позивачі на протязі часу з липня 2007 року отримують нараховану відповідачем додаткову пенсію ( як потерпілі 1 категорії, інваліди 2 групи). Також позивачі [PERSON] та [PERSON] отримували щомісячну доплату до пенсії як непрацюючі пенсіонери проживаючі в зоні гарантованого добровільного відселення ( [PERSON] - із липня 2007 року, [PERSON] - 01.06.2010 року). [PERSON], який став непрацюючим пенсіонером із 11.07.2009 року, така надбавка не виплачувалась. Згідно довідки відповідача, що мається в справі, розмір додаткової пенсії позивачів складав від 12грн.47 коп, 14 грн. 93 коп. ( в липні 2007 року) до 114 грн.60 коп, 141 грн.80 коп. (в липні 2010 року), а щомісячна доплата до пенсії (за ст.39) в період 2007-2010 років виплачувалась в розмірі Югрн.50коп. Відповідно до ст. 50 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи особам, віднесеним до категорії 1, повинна призначатися щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, зокрема для інвалідів 2 групи - в розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком. Суд вважає, що наявність такого передбаченого Законом права у позивачів як потерпілих і категорії, інвалідів 2 групи, є визначальною для вирішення даного спору. Частиною 1 статті 28 Закон)' України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування;; визначено, що мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. У ст. 67 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» зазначено, що у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до статті 54 цього Закону, а також: розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4, розмір щомісячної компенсації сімям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму. Вбачається, що позивачі мали право на отримання додаткової пенсії в розмірах значно більших, ніж фактично виплачував їм відповідач. Гак, розмір мінімальної пенсії за віком, виходячи із прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб, який встановлювався законами і постійно збільшувався, складав від 387 грн. ( в липні 2007 року) до ... 709 грн ( з 01 липня 2010 року). Відповідно розмір додаткової пенсії ( 75% мінімальної пенсії за віком) повинен бути від 290 грн.25 коп. ( в липні 2007 року) до 531 грн.75 коп. ( в липні 2010 року). Але відповідачем додаткова пенсія виплачувалась позивачу у значно менших розмірах (відповідно до Постанов Кабінету Міністрів України). Посилання відповідача в письмових запереченнях на те, що ст. 28 Закону' України „ Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування щодо розміру мінімальної пенсії за віком не може застосовуватися до визначення розміру пенсії, призначеної за Законом України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, суд вважає некоректним, оскільки в останньому визначено за базу для обрахування пенсії саме мінімальну пенсію за віком. А за чинним законодавством України розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ч. І ст.28 Закону України „ Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування ", іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає. Згідно ст.39 згідно Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають у зон; гарантованого добровільного відселення, повинні підвищуватись в розмірі двох мінімальних заробітних плат. Суд вважає, що наявність такого передбаченого Законом права у позивачів як непрацюючих пенсіонерів, проживаючих в зоні гарантованого добровільного відселення, є визначальною для вирішенню даного спору Розмір мінімальної заробітної плати визначався Законами України « Про Державний бюджет» на відповідні роки та постійно збільшувався і становив від 440 грн. (у липні 2007 року)... до 888 грн. (в липні 2010 року). Відповідно позивачам щомісячна надбавка (підвищення) до пенсії повинна була виплачуватись в розмірі від 880 грн. ( в серпні 2007 року) до 1776 грн.( в липні 2010 року. Але як вбачається із довідок відповідача , позивачам [PERSON], [PERSON] надбавка( підвищення) до пенсії виплачувалось всього в розмірі 10 грн.50 коп. ( тобто у фіксованому розмірі згідно із постановою КМУ N° 836 від 26.07.1996 року), а позивачу [PERSON] така надбавка взагалі не виплачувалась ( незважаючи, що із 11.07.2009 року він став непрацюючим пенсіонером, про що повідомив відповідною заявою відповідача, і згідно Закону йому повинні були з цього часу виплачувати надбавку до пенсії). Відповідно до «Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах s районах у містах», затвердженого постановою правління ПФУ № 8-2 від 30.04.2002 року -п.2.і. ,, основними завданнями управління є:... 4) забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюють зарахування коштів фонду та інших джерел, визначених законодавством; П.2.2. управління відповідно до покладених на нього завдань: 2) планує доходи та видатки Фонду в районі ( місті) у межах своєї компетенції забезпечує виконання бюджету Фонду... 6) призначає ( здійснює перерахунок) і виплачує пенсії, щомісячне довічне грошове утримання суддям у відставці, допомогу на поховання та інші виплати, відповідно до чинного законодавства. Посилання відповідача на те, що головним розпорядником коштів на виплату пенсії, додаткової пенсії, надбавки до пенсії позивачу ( як і іншим таким же громадянам) є МНС України не є підставою для невиплати у належних розмірах пенсії позивачу, оскільки Постановою КМ України №> 987 від 20.06.2000 року „ Про затвердження Порядку використання коштів фонду для здійснення заходів щодо ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та соціального захисту населення, прийнятою на виконання Закону України „Про формування, порядок надходження і. використання коштів Фонду для здійснення заходів щодо ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та соціального захисту населення, встановлено що ... п..З - Головним розпорядником коштів фонду є МНС України. 4) МНС за місяць до початку бюджетного року подає Державному казначейству ... дані про ... територіальне розташування ( мережу)... органів ... Пенсійного фонду..., які одержують кошти фонду і визначаються як одержувачі коштів з власною мережею і мають право здійснювати розподіл коштів Фонду розпорядникам нижчого рівня ( далі - одержувачі з власною мережею) та одержувачам; п.5 Розпорядники нижчого рівня подають зведені кошториси і плани асигнувань територіальним органам Державного казначейства у порядку, встановленому Державним Казначейством; п.24 Видатки, повязані з ненаданням пільг щодо пенсійного забезпечення згідно із Законом України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи ( пенсій на пільгових умовах за віком і стажем роботи, пенсій по інвалідності ..., додаткової пенсії, ... підвищена пенсія і допомога) провадяться органами, які виплачують пенсію Кошти на пенсійне забезпечення громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, перераховуються Державним Казначейством централізовано Пенсійному фонду; п.26 Відповідальність за правильне призначення громадянам компенсацій і допомог та своєчасність їх виплати несуть керівники підприємств, установ і організацій згідно із законодавством; п.27 Підприємства, установи і організації, зазначені в ... п.24 цього Порядку, виплати компенсацій і доплат здійснюють за рахунок власних коштів з наступним відшкодування їх за рахунок коштів Фонду за поданими органам Державного Казначейства розрахунків витрат протягом 2 тижнів від дня проведення виплат. На загальну суму витрат організації виписують платіжне доручення для перерахування коштів на їх рахунок.; п.28 у разі, коли підприємство (установа, організація) здійснила виплати за рахунок власних коштів, то кошти із спеціального рахунку можуть бути перераховані підприємству, установі, організації на їх розрахунковий рахунок та основний бюджетний рахунок з метою відшкодування витрат. З викладеного вбачається, що додаткова пенсія позивачам та надбавка до пенсії нараховувалася та виплачувалася саме відповідачем, а тому посилання на те, що вони не є розпорядниками коштів Фонду, з якого виплачуються такі видатки, є некоректним, як і посилання на те, що коштів на такі виплати Пенсійний фонд не має. Європейський Суд з прав людини у рішенні від 08.1 і.2005 року по справі „Кечко проти України в п.23 зазначив „ суд зауважує, що в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи зміни в законодавство. Однак, якщо чинне, правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовити у цих виплатах доки відповідні положення є чинними. В п. 26 зазначено - Суд не приймає до уваги аргумент Уряду щодо бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобовязань . Із ст. 62 Закону „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи слідує, що Кабінет Міністрів України дає розяснення щодо порядку застосування Закону, і аж ніяк не може встановлювати конкретні розміри компенсацій, виплат чи змінювати гой, що вже вказаний в Законі. А отже постанови КМ України (№ № 836 від 26.07.1996 року, № 530 від 28.07.2008 року, та інш.) на які посилається у своїх запереченнях відповідач, як на підставу відповідності своїх дій чинному законодавству є такими, що не відповідають нормам ст. 50 та ст.39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», який за базу для обрахунку додаткової пенсії таким особам передбачає саме розмір мінімальної пенсії за віком, а за базу для виплати надбавки до пенсії непрацюючим пенсіонерам - розмір мінімальної заробітної плати. В даному випадку мають враховуватися засади пріоритетності Законів України над урядовими нормативними актами та вимоги ст. 92 Конституції України, згідно якої виключно законами України визначаються права і свободи людини і громадянина ( п.1) та основи соціального захисту ( п.6). Згідно з ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади й органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України. Виплата додаткової пенсії та доплати до пенсії у розмірах, які значно менші ніж ті, що встановлений ст. 50, 39 Закону, є неправомірною. Відповідно до положень Конституції України, найвищою соціальною цінністю України є людина, ії права і свободи та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, а їх утвердження і забезпечення є головним обовязком держави ( ст.З), права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними ( ст. 21), їх зміст і обсяг при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не може бути звужений ( сї.22). За змістом положень ч.2 та 3 ст. 22 Конституції України конституційні права гарантуються, а держава повинна утримуватися від прийняття будь-яких актів, які призводили б до скасування чи звуження змісту та обсяг існуючих прав і свобод. Виходячи із вищезазначеного, суд вбачає, що маються підстави для задоволення позову.

Outcome: approved