Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-23 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача ЖБК «Будівельник-11» про усунення порушень прав споживача житлово-комунальних послуг на укладення договору, взяття на облік засобів обліку гарячої та холодної води, відшкодування моральної шкоди, посилаючись на наступні обставини. 19.02.2009року позивачка звернулась з заявою про реєстрацію лічильника холодної та гарячої води до виконавця по наданню житлово-комунальних послуг - ЖБК «Будівельник-11». Однак відповідачем вказана заява не була взята до уваги та проігнорована претензія від 19.05.2009 року з нагадуванням про необхідність провести реєстрацію вказаного лічильника. Тому позивачка просила винести рішення, яким зобовязати відповідача взяти на облік засіб квартирного обліку холодної та гарячої води, встановлений позивачкою [PERSON] у власній квартирі [ADDRESS], та зробити перерахунок по оплаті спожитої гарячої та холодної води, згідно з фактичними показниками лічильника з 26.02.2009 року. Крім того, просила зобовязати відповідача розробити та укласти з нею договір на основі типового договору, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 року № 560 «Про порядок формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій», для подальшого обслуговування квартири позивачки у [ADDRESS]. Також просила зобовязати відповідача розробити та укласти з позивачкою [PERSON] договір на основі типового договору, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630 «Про затвердження правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води і водовідведення», для подальшого обслуговування установленого лічильника холодної та гарячої води у квартирі позивачки. Зобовязати відповідача відшкодувати позивачці спричинену моральну шкоду у розмірі 1000 грн., яка полягає у тому, що позивачка є інвалідом 2-ї групи , постійно перебуває у нервовому напруженні, викликаному постійними сутичками та провокованими відповідачем конфліктами, який не виконує законних вимог позивачки, із-за чого вона вимушена хвилюватись, відчувати пригнічений настрій та прикладати додаткових зусиль для відстоювання своїх законних прав. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача ЖБК «Будівельник-11» [PERSON] в дане судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причин неявки суду не повідомила. До оголошення перерви по справі представник відповідача надала пояснення в судовому засіданні, в яких позовні вимоги не визнала та просила у задоволенні позову відмовити в повному обсязі, оскільки вважає, що ЖБК «Будівельник-11» не зобовязаний укладати будь-які договори з позивачкою , а брати на облік лічильники він зможе лише після проведення їх повірки за рахунок позивачки. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд справи в його відсутності, в якій просив також задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Вислухавши представника позивачки, вивчивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з договору дарування квартири від 18.02.2004 року , посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] 18.02.2004 року , позивачка [PERSON] та третя особа [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS] ( а.с. 5-6). Як встановлено в судовому засіданні та вбачається зі статуту ЖБК «Будівельник-11», відповідач є балансоутримувачем будинку № 18-А по вул. Ревуцького в м. Києві. Згідно зі ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та Правилами утримання жилих будинків і прибудинкових територій, затверджених наказом № 76 від 17.05.2005року Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства, балансоутримувач будинку - це власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом. Житлово-будівельний кооператив - це юридична особа, утворена фізичними та/або юридичними особами, які добровільно об'єдналися на основі об'єднання їх майнових пайових внесків для участі в будівництві або реконструкції житлового будинку і наступної його експлуатації. За змістом ст. 179 ЖК України , користування квартирами фонду житлово- будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обовязковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків та прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 2, 7 « Правил користування приміщеннями житлових будинків» , затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 45 від 24.01.2006 року, користування приміщеннями житлових будинків здійснюється згідно з свідоцтвом на право власності або договором найму. Власник квартири зобовязаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем відповідно до типового договору. В судовому засіданні встановлено, що між відповідачем ЖБК «Будівельник-11» та власниками квартири [ADDRESS] договір , передбачений п. 7 вказаних Правил , не укладено, відповідач відмовляється укладати такий договір. Проте, нормами Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що укладання такого договору є його обовязком . Зокрема ст. 19 Закону передбачено , що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником. Статтею 24 Закону передбачено, що балансоутримувач має право укладати договори на надання житлово-комунальних послуг. Балансоутримувач зобов'язаний: укладати договір з власником (співвласниками) на утримання на балансі відповідного майна; вести бухгалтерську, статистичну та іншу, передбачену законодавством, звітність відповідно до законодавства; забезпечувати управління майном власними силами або укладати договір з юридичною особою на управління майном. Статтею 29 Закону встановлено , що договір на надання житлово-комунальних послуг у багатоквартирному будинку укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та балансоутримувачем або уповноваженою ним особою. У разі якщо балансоутримувач не є виконавцем, він укладає договори на надання житлово-комунальних послуг з іншим виконавцем. Процедура погодження умов договору відбувається протягом одного місяця з дня внесення проекту договору однією із сторін. Відповідно до ст. 20 Закону споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. В свою чергу, статтею 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець зобовязаний підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Аналізуючи вищевикладені норми законодавства , суд приходить до висновку, що ЖБК «Будівельник-11» як балансоутримувач багатоквартирного будинку не може відмовлятися від укладення договорів про надання житлово-комунальних послуг, передбачених Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» та Постановою Кабінету Міністрів України № 529 від 20.05.2009 року «Про затвердження Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій і Типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій». Тому суд вважає , що грунтуються на вимогах законодавства та не суперечать статуту відповідача позовні вимоги [PERSON] про зобовязання ЖБК «Будівельник- 11» розробити та укласти з нею договір на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року ; а також договір на основі типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій , затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 529 від 20.05.2009 року . Посилання позивачки на Постанову Кабінету Міністрів України № 560 від 12.07.2007 року суд не приймає до уваги, оскільки вона втратила чинність з прийняттям Постанови № 529 від 20.05.2009 року . Також судом встановлено, що 19.02.2009 року [PERSON] звернулась до відповідача з заявою зареєструвати лічильники холодної та гарячої води в квартирі [ADDRESS], однак її заява задоволена відповідачем не була. Як вбачається з довідки ТОВ ВП «Побутрембутматеріали», 18.11.2006 року у квартирі [ADDRESS] були встановлені лічильники гарячого та холодного водопостачання (а.с. 18). Пунктом 10 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року, передбачено, що оплата послуг за показаннями квартирних засобів обліку провадиться лише у разі здійснення обліку в усіх точках розбору холодної та гарячої води у квартирі незалежно від наявності засобів обліку на вводах у багатоквартирний будинок. Справляння плати за нормативами (нормами) споживання за наявності квартирних засобів обліку без урахування їх показань не допускається, за винятком випадків, передбачених абзацом пятим пункту 16 цих Правил. Виконавець і споживач не мають права відмовлятися від врахування показань засобів обліку. Відповідно до п. 29 Правил, споживач має право на встановлення квартирних засобів обліку та взяття їх на абонентський облік ; періодичну повірку, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) квартирних засобів обліку. Пунктом 32 вказаних Правил передбачено обовязок виконавця забезпечувати за заявою споживача взяття на абонентський облік у тижневий строк квартирних засобів обліку. Отже, позовні вимоги [PERSON] щодо взяття житлово-будівельним кооперативом «Будівельник-11» на облік засобів квартирного обліку холодної та гарячої води, встановлених в її квартирі , є обгрунтованими, однак підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного . На момент звернення позивачки до відповідача 19.02.2009 року встановлені вимірювальні прилади вже працювали у вказаній квартирі 27 місяців, про що свідчить вищевказана довідка та показники лічильників, повідомлені позивачкою : холодного водопостачання - 644 куб.м., гарячого водопостачання - 436 куб.м. Згідно з п.12.2 технічного паспорту на лічильники, що встановлені в квартирі позивачки ( а.с. 29-30), їх гарантійний термін експлуатації становить 18 місяців. Статтею 9 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» встановлено, що засоби вимірювальної техніки (у даному випадку водолічильники) можуть застосовуватись за умови, якщо вони відповідають встановленим для них нормам точності, у певних умовах їх експлуатації. Відповідно до статей 16 та 20 цього Закону лічильники, які використовуються для обліку і розрахунків за воду, дозволяється застосовувати, якщо вони пройшли повірку. При експлуатації лічильники повинні проходити періодичну повірку через встановлені міжповірочні інтервали. За розясненням Державного комітету України по стандартизації, метрології та сертифікації ( лист № 4-4/9-5784 від 07.09.2001 року) , для лічильників води міжповірочний інтервал становить від 2 до 4 років залежно від типу лічильника. Враховуючи, що після встановлення лічильників холодного та гарячого водопостачання [PERSON] не зверталась до відповідача для взяття їх на облік, вказані засоби обліку працюють тривалий час , понад їх гарантійний термін, то без проведення повірки, передбаченої ст. 16,20 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» , взяття їх на облік є неможливим. Відповідно до п. 9 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення»,затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року , у квартирі роботи з установлення засобів обліку води і теплової енергії проводяться спеціалізованою організацією, виконавцем, виробником чи постачальником за рахунок коштів споживача. Квартирні засоби обліку беруться виконавцем на абонентський облік. Періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) квартирних засобів обліку проводяться за рахунок виконавця. Враховуючи, що засоби квартирного обліку гарячого та холодного водопостачання , встановлені [PERSON] у квартирі [ADDRESS] , не знаходяться на обліку в ЖБК «Будівельник-11», то проведення вищевказаної повірки повинно бути здійснене за власний рахунок позивачки. Тому суд приходить до висновку про необхідність зобовязати відповідача взяти на облік засоби квартирного обліку холодної та гарячої води, встановлені [PERSON], але після проведення повірки вказаних лічильників за кошти самої позивачки та надання нею документів про повірку відповідачу. Щодо здійснення перерахунку за спожиту гарячу та холодну воду станом на 26.02.2009року , то суд вважає , що в задоволенні цієї частини позовних вимог необхідно відмовити , оскільки відсутні належні докази фіксації показників лічильників представниками відповідача, а крім того, відсутні дані про їх повірку. В задоволенні позовних вимог [PERSON] щодо відшкодування їй завданої відповідачем моральної шкоди також необхідно відмовити, оскільки позивачкою не надано належних та допустимих доказів того , що відповідачем їй заподіяна моральна шкода. Відповідно до ч. 2 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» , при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Однак задоволення такої вимоги можливо лише у врахуванням положень п. 5 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів», які передбачають права споживачів на відшкодування моральної ( немайнової ) шкоди , заподіяної небезпечною для життя і здоров'я людей продукцією ( товаром, роботою, послугою, що виробляються, виконуються чи надаються для суспільних потреб) у випадках, передбачених законодавством. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про відшкодування їй відповідачем моральної шкоди в розмірі 1000 грн. є необгрунтованими та безпідставними. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути судові витрати в розмірі 37 грн., сплачені позивачкою на інформаційно- технічне забезпечення розгляду справи. Також з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 17 грн. На підставі вищевикладеного, ст. ст. 1, 4, 22 Закону України «Про захист прав споживачів», ст. 1, 19, 20, 21, 22 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст. 9, 16, 20 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» , п. 9, 10, 29, 32 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005року ; п. 2, 7 «Правил користування приміщеннями житлових будинків» , затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 45 від 24.01.2006 року ; Постанови Кабінету Міністрів України № 529 від 20.05.2009 року «Про затвердження Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій і Типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій» ,

Outcome: partial