overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Харкова, в якому просить суд зобовязати відповідача нарахувати і виплатити їй як дитині війни недоплачену щомісячну державну соціальну допомогу за період з 01.01.2006 р. по 31.12.2009 р. з підвищенням її до 30% мінімальної пенсії за віком. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка посилалася на те, що належить до соціальної категорії «Дитина війни». Всупереч діючого законодавства відповідачем протягом 2006-2009 років не виплачувалася доплата до пенсії у розмірі 30 відсотків від мінімальної пенсії за віком. В судове засідання сторони не зявилися. Вони звернулися до суду письмово з проханням слухати справу за їх відсутністю. Приймаючи до уваги, що сторони звернулися до суду із заявами з проханням слухати справу за їх відсутністю, суд

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-12 00:00:00

29 червня 2010 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей [PERSON], [INFO] , [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 грн. його доходу (заробітку) щомісячно посилаючись на те, що відповідач не виконує свої обовязки по утриманню дітей. 09 липня 2010 року позивач змінила позовні вимоги: просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], в розмірі по 200 грн. щомісячно на кожну дитину. В судове засідання позивач не з!явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. В судове засідання відповідач не зявився повторно, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причину неявки суд не повідомив. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що змінений позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. В судовому засіданні належними доказами встановлено, що у сторін 01.04.1999 року народилася донька [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ФМ № 020014 від [INFO], а 18.04.2001 року [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ФМ № 038878 від 05.05.2001 року. [PERSON] та [PERSON] розірвали шлюб 21.12.2004 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії І-ФМ № 045192 від 01.02.2005 року. У відповідності до статті 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Від цього обовязку [PERSON], який є батьком дітей, ухиляється, тому суд вважає, що позов підлягає до задоволення і з відповідача слід стягнути аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі по 200 грн. на кожну дитину, а також допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до статті 182 ч.2 Сімейного Кодексу мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-12 00:00:00

ВАТ ЕК Херсонобленерго звернулось із позовом до [PERSON] про стягнення збитків, заподіяних протиправними діями споживача, спричинених в результаті самовільного підключення останнього до електромережі, в результаті чого, постачальнику електроенергії завдано збитків, на думку позивача, в сумі 1808,48 грн. Позивач просив стягнути з відповідача вказану суму та відшкодувати судові витрати. В судовому засіданні представник ВАТ ЕК Херсонобленерго, за довіреністю [PERSON], позовні вимоги підтримала в повному обсязі, пояснивши, що працівниками Херсонських міських електричних мереж було встановлено факт порушення правил користування електричною енергією, а саме безоблікове користування електроенергією, шляхом підключення до електромереж ВАТ «ЕК»Херсонобленерго». За зазначеним фактом було складено акт. Відповідно Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України було зроблено розрахунок збитків у сумі, зазначеній у позовній заяві, яку представник позивача просила стягнути з відповідача та відшкодувати судові витрати. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі, розмір заборгованості не оспорювала. Вивчивши матеріали справи, заслухавши сторони, суд встановив, що відповідач є споживачем електроенергії; ВАТЕК Херсонобленерго є постачальником електроенергії; між сторонами існують договірні відносини, відповідно яких позивач надає відповідачу електроенергію, а відповідач зобовязується оплачувати її відповідно показів лічильника за встановленими тарифами; в ході рейду працівниками ХМЕМ встановлено факт порушення правил користування електричною енергією, а саме безоблікове користування електроенергією, шляхом підключення до електромереж ВАТ «ЕК»Херсонобленерго», що підтверджується актом від 23.10.2007 р. № 207103. Відповідно Правил користування електричною енергією для населення розмір завданих електропостачальнику збитків розраховується відповідно до оформленого акту про виявлення порушення за добовою величиною розрахункового споживання електричної енергії за кількість днів з дня останнього контрольного зняття представником енергопостачальника показань чи технічної перевірки приладу обліку до моменту усунення порушення за тарифами, що діяли у період, за який нараховується розмір збитків; відповідно Методики обчислення розміру відшкодування збитків тривалість використання електропроводки, підключеної поза приладами обліку, розраховується не менше ніж 8 годин на добу позивачем розраховано і з розрахунку 8 годин на добу; добова величина розрахункового споживання відповідачем електричної енергії становить 4,18 Квт. по акту від 23.10.2007 р. № 207103, що підтверджується вищевказаними актом та розрахунком суми збитків; правила користування електричною енергією для населення є обовязковими для виконання всіма споживачами та енергопостачальниками. Враховуючи вищевказане, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-12 00:00:00

[PERSON] (дошлюбне Грекова) Л.І. звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 23.12.2007 року виконавчим комітетом Сафянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, актовий запис № 14, мотивуючи тим, що з грудня 2009 року вони не проживають разом та спільне господарство не ведуть з тих підстав, що між ними стали виникати сварки внаслідок того, що кожен має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Вважає примирення неможливим. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі та наполягала на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] позовні вимоги та обставини позову визнав, просив розглянути справу у попередньому судовому засіданні. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можна постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч.4 ст. 130 ЦПК України, ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення проводиться в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Вислухавши сторін, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі з 23.12.2007 року, від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Сторони з грудня 2009 року не проживають разом та спільне господарство не ведуть з тих підстав, що між ними стали виникати сварки внаслідок того, що кожен має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Спору щодо розподілу спільного майна немає. Син [PERSON] залишається проживати з матірю. Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Оскільки сторони однією сімєю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивачки, а також відповідач позов визнав, наслідки визнання позову відповідачу розяснено відповідно до вимог ч.2 ст.174 ЦПК України, суд вважає за можливе шлюб розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-12 00:00:00

Позивачка [PERSON] у червні 2010 року звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] у розмірі ? частини заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення нею повноліття. У судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила суд стягти з відповідача [PERSON] аліменти на її користь, на утримання неповнолітнього сина, також витрати повязані з розглядом справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином, проте його неявка не перешкоджає розгляду справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Судом установлено: Сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 09.07.1983 року. ( а.с.2) Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. (а.с.3) Нині неповнолітня дитина проживає з позивачкою та перебуває на її повному утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча зобовязаний надавати таку допомогу. Відповідно ст.ст.180-183 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від прибутку батька або матері. При цьому суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей та непрацездатних. Згідно ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-12 00:00:00

Представник позивача пояснив, що відповідач [PERSON] являється користувачем Ізмаїльського району електричних мереж структурного ВАТ «Енергопостачальна компанія Одесаобленерго», користується електроенергію [ADDRESS]. В порушення п.42 ПКЕЕ своєчасно не сплачував за споживану електроенергію в результаті чого за ним виникла заборгованість за споживану електроенергію в сумі 458,17 грн., та просить стягнути суму заборгованості та судові витрати. Відповідач в судове засідання не прибув, оповіщений у встановленому порядку про час і місце судового розгляду, про причини неявки не повідомив. Представник позивача заявив клопотання про винесення заочного рішення з оглядом на те, що відповідач не надав в судове засідання докази, які б підтверджували його неявку в судове засідання з поважних причин. З оглядом на вищевикладені обставини, зважаючи доведеними клопотання позивача стосовно того, що відповідачем не надані підтвердження щодо поважності причини відсутності в судовому засіданні, суд з урахуванням думки позивача постановляє заочне рішення відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України. Вислухавши пояснення, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню. В порушення п.42 ПКЕЕ своєчасно не призводив оплату за споживану електроенергію в результаті чого за ним виникла заборгованість за споживану електроенергію. Розрахунок визначений відповідно до особового рахунку за тарифами, затверджених НКРЕ, проти розрахунку яких заперечень не надали. Видатки по справі розподіляються відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, з оглядом на що з [PERSON] на користь позивача стягуються державне мито у розмірі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення у розмірі 120 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-12 00:00:00

Представник позивача пояснив, що відповідач [PERSON] являється користувачем Ізмаїльського району електричних мереж структурного ВАТ «Енергопостачальна компанія Одесаобленерго», користується електроенергію [ADDRESS]. В порушення п.42 ПКЕЕ своєчасно не сплачував за споживану електроенергію в результаті чого за ним виникла заборгованість за споживану електроенергію в сумі 1291,68 грн. та просить стягнути суму заборгованості та судові витрати. Відповідач в судове засідання не прибув, оповіщений у встановленому порядку про час і місце судового розгляду, про причини неявки не повідомив. Представник позивача заявив клопотання про винесення заочного рішення з оглядом на те, що відповідач не надав в судове засідання докази, які б підтверджували його неявку в судове засідання з поважних причин. З оглядом на вищевикладені обставини, зважаючи доведеними клопотання позивача стосовно того, що відповідачем не надані підтвердження щодо поважності причини відсутності в судовому засіданні, суд з урахуванням думки позивача постановляє заочне рішення відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України. Вислухавши пояснення, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню. В порушення п.42 ПКЕЕ своєчасно не призводив оплату за споживану електроенергію в результаті чого за ним виникла заборгованість за споживану електроенергію. Розрахунок визначений відповідно до особового рахунку за тарифами, затверджених НКРЕ, проти розрахунку яких заперечень не надали. Видатки по справі розподіляються відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, з оглядом на що з [PERSON] на користь позивача стягуються державне мито у розмірі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення у розмірі 120 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-12 00:00:00

Білозерська філія ВАТ «Херсонгаз» звернулася з вказаним позовом до суду, мотивуючи його тим, що відповідачка є абонентом ВАТ «Херсонгаз» та споживачем природного газу, який відпускається ВАТ «Херсонгаз» населенню. У відповідності до ст. 17 «Правил надання населенню послуг по газопостачанню» споживач зобов'язаний вносити плату за послуги по газопостачанню не пізніше 10 числа місяця, слідуючого за розрахунковим. Відповідач з жовтня 2009 року не сплачував кошти за послуги газопостачання та станом на 21 червня 2010 року у нього утворилась заборгованість в сумі 1797 грн. 46 коп., яку в добровільному порядку він не відшкодовує. Просили, стягнути з відповідачка на користь Білозерської філії ВАТ «Херсонгаз» заборгованість по оплаті послуг газопостачання в сумі 1797 грн. 46 коп., та покласти на неї судові витрати по справі. В ході судового засідання представник позивача позовні вимоги підтримала, просила позов задоволити. Відповідач позовні вимоги визнав, суду пояснив, що дійсно зі складним матеріальним положенням, яке склалося в її сімї він допустила заборгованості по оплаті послуг > газопостачання на указану суму. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено що: згідно особового рахунку № 76706 відповідач є абонентом ВАТ «Херсонгаз» та сторони перебувають у договірних відносинах з приводу постачання природного газу. Згідно ст. 17 «Правил надання населенню послуг по газопостачанню» та ст. 68 ЖК України споживач зобов'язаний вносити плату за послуги по газопостачанню не пізніше 10 числа місяця, слідуючого за розрахунковим. Розрахунком підтверджується сума позовних вимог. Таким чином визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує на користь позивача витрати, пов'язані зі сплатою ним при пред'явленні позову ЗО грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Враховуючи, що позивач звільнений від сплати державного мита, суд у відповідності до ст. 88 ЩІК України судові витрат покладає на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-12 00:00:00

15.06.2010 р. позивачка звернулася до суду. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 28.07.2005 р. між нею та відповідачкою було досягнуто домовленості про купівлю-продаж земельної ділянки, площею 0,06 га, розташованої в садівничому товаристві Бодрість на території Рівненської сільської ради Очаківського району Миколаївської області, та у зв'язку з цим погоджено всі належні умови, зокрема, щодо ціни, передачі, оформлення договору в нотаріальній конторі та на підтвердження укладеної угоди вона сплатила продавцеві під розписку повну вартість земельної ділянки. В подальшому відповідачка відмовилася посвідчити договір у нотаріальній конторі без пояснення причин. Посилаючись на те, що дії продавця суперечать умовам досягнутої угоди і чинному законодавству, та що ними було досягнуто згоди з усіх істотних умов договору, просить визнати його дійсним та визнати за нею право власності на вказану земельну ділянку. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала і просила їх задовольнити. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала та підтвердила обставини викладенні в позові. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Згідно з ч.2 ст.220 ЦК України, суд може визнати договір дійсним, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулося повне його виконання, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення. 28.07.2005 р. між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу належної продавцеві земельної ділянки №266, площею 0,06 га, що розташована в садівничому товаристві Бодрість на території Рівненської сільської ради Очаківського району Миколаївської області, що підтверджується державним актом на землю від 04.05.1993 року зареєстрованого за №54 та виданого на підставі рішення Рівненської сільської ради №4 від 03.03.1993 року. За умовами договору позивачка сплатила продавцеві повну вартість земельної ділянки в сумі 700 доларів США, що підтверджується розпискою від 28.07.2005р., а та передала їй у власність та користування вищезазначену земельну ділянку. Аналізуючи викладені обставини, суд дійшов висновку, що сторони, у відповідності зі ст. 638 ЦК України, в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору та повністю їх виконали. За таких умов позов про визнання договору дійсним та визнання права власності, є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-12 00:00:00

На адресу Кагарлицького районного суду Київської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики, інфляційних збитків та процентів з простроченої суми, в якій позивач просив суд винести рішення, яким стягнути з [PERSON] на його користь: суму основного боргу в розмірі 9000,00 гривень, інфляційних збитків в розмірі 1899,00 гривень, процентів з боргової суми в розмірі 476,46 гривень, а всього 11375,46 гривень. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав в повному обсязі. В судовому засіданні [PERSON] позов визнав. Суд, вислухавши сторони по справі, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку щодо задоволення позову, обґрунтовуючи своє рішення наступним. Як встановлено судом в судовому засіданні, 01 червня 2007 року позивач [PERSON] позичив [PERSON], відповідачу по даній справі, грошові кошти загальною сумою 9000, 00 гривень строком на 1 рік. На підтвердження укладеної між сторонами угоди, відповідачем [PERSON] була надана [PERSON] розписка, якою відповідач підтверджує факт отримання позики та зобов'язався повернути позивачу отримані від позивача кошти до 01 червня 2008 року. На протязі з дня позики до даного часу будь-якої суми з боку відповідача позивачу не повернуто. 14 серпня 2009 року позивачем [PERSON] було направлено відповідачу претензію на вказану суму з вимогою повернути отримані в позику грошові кошти в строк не пізніше 01 вересня 2009 року. Згідно поштового повідомлення претензія відповідачем була отримана особисто 21 серпня 2009 року, про те вона була залишена відповідачем без реагування та задоволення. Строк виконання відповідачем грошових зобов'язань закінчився 01 червня 2008 року і незважаючи на його прострочення та перебігу 1 року та 279 днів , борг мені позивачеві не повернутий, а тому позивач вимушений звернутися до суду для його примусового стягнення з відповідача. Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Суд вважає, що з відповідача на його користь повинно бути стягнуто 9000 гривень основного боргу та встановлених законом суму інфляційних збитків за весь час прострочення виконання грошових зобов'язань в сумі 1899,00 гривень та 3% річних в сумі 476,46 гривень , а всього 11375,46 гривень. Зазначені вище судом обставини підтверджуються доданими до заяви розпискою про отримання позики, копією претензії, повідомленням про вручення рекомендованого листа відповідачу. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-12 00:00:00

КРЕП №11 м. Кіровограда звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача боргу в сумі 751 грн. 32 коп. за обслуговування будинку та прибудинкової території. Відповідачка до суду не зявилась, повідомлялась належним чином. Представник КРЕП № 11 м. Кіровограда до суду не зявився, просить розглянути справу в його відсутність, про що надав заяву, де зазначив, що не заперечує проти винесення заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. В судовому засіданні встановлено, що відповідач є квартиронаймачем квартири [ADDRESS]. Шляхом видачі розрахункової книжки по оплаті за обслуговування будинку та прибудинкової території та наданням і отриманням послуг між сторонами склались фактичні договірні відносини по обслуговуванню будинку та прибудинкової території. В порушення вимог ст. 68 ЖК України, ст.526, ст. 509 ЦК України в редакції 2003р. відповідач в односторонньому порядку відмовився від виконання взятих на себе договірних зобов'язань по оплаті згідно встановлених тарифів за обслуговування будинку та прибудинкової території, тому за період з червня 2005 року по лютий 2010 року утворилась заборгованість в сумі 751 грн. 32 коп.. В звязку з пропуском позивачем строків позовної давності звернення до суду, суд стягує борг за обслуговування будинку та прибудинкової території за період з лютого 2007 року по лютий 2010 року в сумі 515 грн. 57 коп.. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача ЗО грн. витрат з інформаційно-технічного забезпечення на користь позивача, а судовий збір в сумі 51 грн. на користь держави. На підставі ст.ст. 509, 525, 526 ЦК України, ст. 64, 68 ЖК України,

Outcome: partial