Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], який був зареєстрований 08.11.2003 року (а.з.№3456) у міському відділі реєстрації актів громадянського стану Львівського обласного управління юстиції. Відповідач [PERSON] предявила зустрічний позов про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання малолітньої дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1500 грн. щомісячно. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач [PERSON] пояснив, що 08.11.2003 року зареєстрував шлюб з [PERSON], від якого народилася дочка [PERSON], [INFO] Подружнє життя не склалося, відразу після одруження почали виникати сварки та суперечки на побутовій основі, повна несумісність характерів, непорозуміння та скандали стали підставою для фактичного припинення шлюбних відносин. Близько двох років сторони не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства, з лютого 2009 року проживають окремо, сім»я фактично розпалася, сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, за таких обставин збереження шлюбу і подальше спільне життя суперечить інтересам обох, а також дитини. Вказав, що строк наданий судом на примирення нічого не змінив у їх відносинах, тому настоює на розірванні шлюбу. Крім цього, на даний час позивач фактично підтримує відносини з іншою жінкою. Щодо зустрічного позову [PERSON] про стягнення аліментів, то визнав такий частково, пояснив, що надає дитині матеріальну допомогу і буде надавати надалі, однак не заперечує проти стягнення аліментів згідно судового рішення у визначеній твердій грошовій сумі. Але просить стягувати аліменти в розмірі 1200 грн. щомісячно, враховуючи, що фактична його заробітна плата становить 4500 грн., крім цього він допомагає своїм батькам пенсіонерам, інвалідам 2 групи, з якими проживає. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні визнала первісний позов про розірвання шлюбу та пояснила, що з березня 2009 року сторони проживають окремо, не підтримують подружні відносини, не ведуть спільне господарство, сім»я фактично розпалася, термін для примирення не дав позитивних результатів, тому вважає за доцільне розірвати шлюб. В обґрунтування свого зустрічного позову пояснила, що від шлюбу народилася донька [PERSON], [INFO], відповідач періодично надає дитині матеріальну допомогу, купує одяг, взуття, однак з метою захисту майнових інтересів малолітньої, просить стягувати з відповідача аліменти щомісячно в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. Заслухавши пояснення сторін, зясувавши фактичні взаємини подружжя, причини розлучення, суд приходить до висновку, що первісний позов підлягає до задоволення, оскільки між сторонами наступив розлад, який носить стійкий характер, вони більше року не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства, проживають окремо, бажання зберегти шлюб у сторін відсутнє. У відповідності до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення для справи. Оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам як позивача, так і відповідача, а також малолітній дитині, у позивача фактично є інша жінка, оскільки сторони втратили почуття любові один до одного, термін для примирення не дав позитивних результатів, шлюб існує формально, тому його слід розірвати. Щодо зустрічного позову [PERSON] про стягнення аліментів, то суд задовольняє такий частково, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 08.11.2003 року у міському відділі реєстрації актів громадянського стану Львівського обласного управління юстиції, актовий запис № 3456 (а.с.5). Від шлюбу народилася донька [PERSON], 31 січня 2005 року, що стверджується свідоцтвом про народження серії 1-СГ № 003597, виданим 17.02.05р. (а.с.6) Згідно ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Як встановлено в судовому засіданні відповідач [PERSON] періодично надає матеріальну допомогу дитині, яка проживає з матір»ю, однак з метою захисту майнових прав дочки, сторони погодилися на визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі, та відповідач не заперечує на стягнення таких. Як вбачається з довідки № 04-243 від 12.07.10р. (а.с.36) [PERSON] працює провідним інженером ВАТ «Західенерго», за останні шість місяців йому нараховано заробітну плату в розмірі 33\~958,52 грн. Кожного місяця в середньому відповідач фактично отримує зарплату в сумі 4500 грн., що не оспорюється [PERSON] При визначенні розміру аліментів суд враховує розмір прожиткового мінімуму громадян, який встановлений станом на час розгляду справи, а саме на дитину віком до 6 років такий встановлено в розмірі 771 грн., стан здоровя та матеріальне становище дитини, відповідача, відсутність у платника аліментів на утриманні інших дітей, наявність у [PERSON] непрацездатних батьків інвалідів 2 групи, з якими він проживає та частково надає матеріальну допомогу, а також інші обставини, які мають значення для справи. З огляду на викладені обставини, суд дійшов висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти на утримання малолітньої доньки в твердій грошовій сумі 1300 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. При цьому, суд вважає за необхідне розяснити сторонам, що відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд присуджує судові витрати з відповідача в дохід держави.

Outcome: partial