overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-19 00:00:00

В листопаді 2009 р. ВАТ ЕК «Миколаївобленерго» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування збитків. Позивач вказує на те, відповідачка є споживачем електричної енергії, яку постачає позивач ВАТ ЕК «Миколаївобленерго» в особі філії м. Миколаєва. При проведенні перевірки дотримання вимог Правил користування електроенергією для населення встановлено факт самовільної заміни електролічильника, про що складено акт № Я-3410 від 3 грудня 2007 року. В результаті порушень відповідачем завдано збитків на суму 1804 грн. 71 коп. Посилаючись на те, що добровільно погасити борг відповідачка не бажає, та відповідно до ст. 525 ЦК України, позивач просив стягнути на свою користь з відповідачки 1804 грн. 71 коп.. В судовому засіданні представник позивача заявлений позов підтримала, просила про його задоволення. Відповідачка в судове засідання не зявилася. Про час і місце розгляду справи повідомлялася судом належним чином. Згідно ст.ст. 224, 225 ЦПК України проводиться заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов наступного. Відповідачка у справі проживає в [INFO] та є споживачем послуг з електропостачання, які надає за цією адресою позивач ВАТ ЕК «Миколаївобленерго». При проведенні перевірки дотримання вимог Правил користування електроенергією для населення встановлено факт самовільної заміни електролічильника, про що складено акт № Я-3410 від 3 грудня 2007 року. Розмір відшкодування збитків визначається кількістю обсягу спожитої і недоврахованої розрахунковим приладом обліку споживання електроенергії. В результаті порушень відповідачем завдано збитків на суму 1804 грн. 71 коп. Згідно ч.2 ст.27 Закону України «Про електроенергетику» крадіжка електричної енергії, в тому числі пошкодження приладу обліку, порушення Правил користування електроенергією для населення, визначено як правопорушення в електроенергетиці. Відповідно до ст.. 26 даного закону споживач електроенергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та користування електроенергією для населення. Враховуючи вказані обставини, суд приходить до висновку, що позов ВАТ ЕК «Миколаївобленерго» про стягнення з відповідачки заборгованості за недовраховану електричну енергію підлягає задоволенню. Відповідно зі ст.88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню сплачені при подачі позову інформаційно-технічні витрати у розмірі 30 грн. та судовий збір у розмірі 51 грн. на користь ВАТ ЕК «Миколаївобленерго»

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-19 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного тексту рішення, пов'язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторони на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити її вступну та резолютивну частини. Враховуючи викладене, ст. ст. 525, 526, 543, 554, 549, 553, 1054, 1055 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-19 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного тексту рішення, пов"язаного з потребою у обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити її вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-19 00:00:00

У грудні 2009 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним. Позивачка вказує на те, що 3 лютого 1999 року вона придбала у відповідачів квартиру [ADDRESS], уклавши договір купівлі продажу, який був зареєстрований на УБ «Нерухомість-Південь» за № 3655 та в Миколаївському міжміському бюро технічної інвентаризації за реєстровим № 16612. При укладенні угоди сторони досягли згоди з усіх її суттєвих умов, але від нотаріально посвідчення договору сторони відмовились. У звязку з необхідністю вчинення подальших правових дій, щодо реалізації права власності позивачка просила про визнання договору купівлі-продажу вказаної квартири дійсним. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Відповідачі та представник третьої особи в судове засідання не зявились. Про час і місце розгляду справи повідомлялися судом належним чином. Згідно ст.ст. 224, 225 ЦПК України проводиться заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов наступного. 3 лютого 1999 року укладений письмовий договір купівлі-продажу нерухомого майна, за яким [PERSON], який діяв від свого імені та імені [PERSON] та [PERSON], а також [PERSON] продали, а [PERSON] купила квартиру [ADDRESS]. Сторони повністю виконали всі суттєві умови договору, за яким відповідачі передали зазначену квартиру у власність позивачки, а остання прийняла нерухоме майно і сплатила за нього певну грошову суму. Даний договір було зареєстровано УБ «Нерухомість-Південь» в журналі реєстрації біржових угод з нерухомим майном 3 лютого 1999 року за № 3655. Придбану за договором квартиру [ADDRESS] позивачка зареєструвала на праві власності в Миколаївському міжміському бюро технічної інвентаризації (реєстровий № 16612), а також зареєструвала своє місце проживання в ній. У відповідності до ч.2 ст.47 ЦК УРСР, який діяв на час укладення договору, та п.4 постанови №3 Пленуму Верховного Суду України від 28 квітня 1978 р. «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними» (з внесеними змінами), якщо угода, що потребує нотаріального посвідчення виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального посвідчення, суд за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників, прокурора вправі визнати угоду дійсною. За таких обставин, суд вважає, що вимоги позивачки [PERSON] про визнання спірного договору дійсним є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-19 00:00:00

ВАТ „Кредитпромбанк звернулося до суду із позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення в солідарному порядку заборгованості за кредитним договором № 28.3/10-КМК-06-08 від 28 березня 2008 року в розмірі 57980 грн. 68 коп., посилаючись на порушення боржником грошових зобовязань за вищевказаним договором. Представник позивача у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності в порядку заочного провадження, вимоги позову підтримав. Відповідачі у судове засідання не зявилися, про причини неявки суду не повідомили, заперечень проти позову не надали. Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи, 28 березня 2008 року між позивачем та [PERSON] був укладений кредитний договір № 28.3/10-КМК-06-08, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 60 000 грн. 00 коп. строком до 20 березня 2009 року із розрахунку 24 % річних. Відповідно до п.п. 4.3, 4.4, 4.8, 7.1 Договору [PERSON] зобовязався щомісячними платежами відповідно до графіку погашення кредиту сплачувати суму кредиту та відсотки за користування кредитними коштами у строк до 20 числа кожного місяця, а у разі несвоєчасного погашення заборгованості повинен сплатити пеню у розмірі до 10% від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочення платежу. Однак відповідачем сума заборгованості за простроченими платежами по кредиту в розмірі 50372 грн. 46 коп. та сума заборгованості по відсоткам за користування кредитом у розмірі 5919 грн. 61 коп. своєчасно не сплачена, у звязку з чим була нарахована пеня у загальному розмірі 1688 грн. 61 коп. 28.03.2008 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки для забезпечення належного виконання [PERSON] своїх зобовязань по кредитному договору № 28.3/10-КМК-06-08 від 28.03.2008 року. На час розгляду справи розмір заборгованості за вищевказаним кредитним договором складає 57980 грн. 68 коп. На підставі вищевикладеного, у відповідності зі ст. ст. 509, 526, 527,553,554, 624, 625, 1054 ЦК України, суд дійшов висновку, що внаслідок порушення боржником зобов'язань за кредитним договором № 28.3/10-КМК-06-08 від 28.03.2008 року виникла заборгованість в розмірі 57980 грн. 68 коп., яка підлягає стягненню в солідарному порядку з відповідачів на користь позивача. Таким чином позовні вимоги обґрунтовані й підлягають задоволенню. Відповідно до ст.ст. 81, 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 349 грн. 90 коп. з кожного.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-19 00:00:00

У лютому 2010 року позивач звернулась з позовом до відповідача про розірвання шлюбу,посилаючись на те, що відносини між подружжям припинені внаслідок несумісності характерів, різних поглядів на життєві проблеми та шляхи їх вирішення. Всі спроби зберегти сімю були марними, тому вважає подальше збереження шлюбу є недоцільним. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила шлюб зареєстрований з відповідачем розірвати. Відповідач в судове зсідання не зявився викликався належним чином, причини неявки суду не відомі. Суд за згодою позивача ухвалив про заочний розгляд справи в порядку ст.ст. 224-225 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Сторони перебувають у шлюбі з 08 вересня 2007 року, місце реєстрації шлюбу Ленінський відділ реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис №647, від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. В сім'ї склалися ненормальні взаємовідносини внаслідок несумісності характерів, різних поглядів на життєві проблеми та шляхи їх вирішення, шлюбні стосунки припинені та в теперішній час не підтримуються, проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Відповідно до п. 10. постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. За таких обставин суд вважає, що сім'я розпалась, подальше збереження шлюбу є неможливим та недоцільним, враховуючи крім наведеного також наполегливе бажання позивачки розірвати шлюб, що підтверджено нею й в судових засіданнях та принцип добровільності шлюбу і неможливості примушування до збереження шлюбних відносин, які закріплені у ст.ст. 24, 55,56 СК України - суд вважає що позов підлягає задоволенню, а шлюб на підставі ст. 112 СК України - розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-19 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного тексту рішення, пов'язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторони на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити її вступну та резолютивну частини. Враховуючи викладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-19 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного тексту рішення, пов"язаного з потребою у обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити її вступну та резолютивну частини. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-19 00:00:00

Заступника прокурора Миколаївської області в інтересах неповнолітнього [PERSON], [INFO] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. У судовому засіданні прокурор підтримала вимоги в повному обсязі, на їх задоволенні наполягала. Відповідачка про дату та час розгляду справи повідомлялася належним чином, між тим у судове засідання не зявилася, будь-яких заперечень щодо позову до суду не направила. Ухвалою суду справа слухалася у відсутність відповідачки в порядку заочного провадження. Представник третьої особи до суду не зявився, згідно поданої заяви просив слухати справу у його відсутність, проти задоволення позову не заперечує. Заслухавши пояснення прокурора, вивчивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд встановив факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до копії свідоцтва про народження батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO] є батько [PERSON], мати [PERSON]. Батько дитини - [PERSON] 06.02.2007 р. помер. Вироком Новобузького районного суду Миколаївської області від 03.11.2008 р. [PERSON] засуджено за ст.121 ч.2 КК України до восьми років позбавлення волі. В даний час вона відбуває покарання у Надержинській ВК-65, Полтавської області. Неповнолітній [PERSON], [INFO] з 29 березня 2006 р. знаходиться у Миколаївській загальноосвітній школі соціальної реабілітації. Розпорядженням Новобузької райдержадміністрації Миколаївської області від 04.11.08 р. без номеру, [PERSON] переведено на повне державне утримання. У відповідності зі ст.ст. 180-181 ч.З СК України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей, за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частині від доходу матері або у твердій грошовій сумі. В силу ст.193 СК України, якщо батьки не беруть участь в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального закладу здоровя, навчального або іншого закладу, аліменти на дитину можуть бути стягнуті з них на загальних підставах та за рішенням суду перераховуватися на особовий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи вимоги ст.ст. 180-181,193 СК України, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню, з відповідача на утримання неповнолітнього [PERSON], [INFO], слід стягнути аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітну, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з часу звернення позивача до суду з даним позовом. В силу ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави стягнути судовий збір у розмірі 51 грн. та інформаційно-технічне забезпечення в розмірі 120 грн.00 коп. на користь держбюджету Центрального району м. Миколаєва.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-19 00:00:00

Позивач просить стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання її трьох неповнолітніх дітей, у розмірі 1/2 частини із усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму дитини відповідного віку, мотивуючи вимоги тим, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. У попередньому судовому засіданні позивач позов підтримала, дала пояснення аналогічні наведеним, просить позов задоволити. У попередньому судовому засіданні відповідач позов визнав, аліменти сплачувати погодився. Виходячи з наведеного, суд переконаний, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ч. 4 ст. 174 ЦПК України, згідно з якою у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Батьками [PERSON], 05.06.1874року народження, [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON] Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.З ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Вирішуючи справу, суд при визначенні розміру аліментів врахував стан та матеріальне становище дитини, здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, а також відсутність утриманців у платника аліментів. Виходячи з наведеного та враховуючи те, що відповідач як батько зобов'язаний утримувати дитини до досягнення нею повноліття, суд переконаний, що позов обґрунтований і такий, що підлягає задоволенню у розмірі 1/2 частин із усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно до досягнення нею повноліття. Із відповідача слід також стягнути державне мито в дохід держави у розмірі 51 (п'ятдесят одну) грн. судового збору та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 (сто двадцять) грн. 00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дочки, [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на її утримання. Просила щомісячно стягувати з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1\\4 частини доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23 березня 2010 року до досягнення донькою У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали повністю, просили задовольнити, надали пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та надав заперечення на позовну заяву, в якій вказав, що перебуваючи у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] постійно дбав про дитину, повністю забезпечував її матеріально. Свої кошти дружині на утримання доньки він не надавав, посилаючись на те, що вона їх використовує не на користь останньої. Суд, заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 06 червня 1999 року перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с. 04). 18 червня 1999 року у них народилася дочка [PERSON] (а.с.5), яка проживає разом з батьками та знаходиться на утриманні матері [PERSON] Відповідач, маючи добрий стан здоровя, високооплачувану роботу та можливість утримувати доньку, відмовляється від її утримання. Згідно ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 ч.3 СК України передбачено, що аліменти на утримання дитини за рішенням суду присуджуються у частці від доходу її батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-19 00:00:00

Позивач АКБ «Порто-франко» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 5053,56 доларів США у гривнях за офіційним курсом української гривні до долара США на день здійснення платежу позивачу, а також судові витрати: держмито в сумі 403,73 грн., витрати на ІТЗ в сумі 120,00 грн. При цьому позивач посилається на те, що відповідач впродовж тривалого часу не виконує умови кредитного договору, щодо якого він є позичальником, у зв'язку з і"им позивач змушений звернутись з даним позовом до суду. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явився, належним чином повідомлявся у відповідності до ст. 74 ЦПК України, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ст. 169 ЦПК України, суд проводить розгляд справи на підставі наявних в ній доказів, постановляє заочне рішення, проти чого представник позивача не заперечував. Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи су і вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні, між позивачем АКБ «Порто-франко» та [PERSON] був укладений кредитний договір №2418/1-06 від 11 вересня 2006 року, згідно якого [PERSON] було надано позивачем кредит в сумі 5000,00 доларів США на строк 12 місяців до 10.09.2007 року під 18% річних /заява на видачу готівки - №7 від 11.09.2006 року, а.с.6/. Однак, [PERSON] не виконав своїх зобов*язань по укладеному договору, що вбачається з розрахунку заборгованості станом на 28.08.2009 р., яка складає 5053,56 доларів США, у тому числі: за кредитом - 3415,99 доларів США; за відсотками - 1637,57 доларів США. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Таким чином, судом встановлено, що умови договору кредиту, укладеного між позивачем та відповідачем по справі підпадають під поняття зобов'язання та відповідно є зобов'язанням. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України при порушені зобов'язань наступають наслідки, передбачені договором або законом. Судові витрати відповідно до ст. ст. 79, 88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача. За таких обставин, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], який був зареєстрований 28.04.1992р. відділом ЗАЦС Бердянського міськвиконкому Запорізької області, актовий запис №233. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] і доньку [PERSON], 12.01.2006р. народження. Спільне життя не склалося, оскільки чоловік почав вживати спиртні напої, через що у сім'ї стали виникати скандали. Шлюб розривають вперше. Уваги дітям не приділяє. В сім'ї постійно нервова обстановка. Просить розірвати шлюб. Позивач у судовому засіданні позов підтримала, просить його задовольнити. Вважає, що подальше збереження шлюбу є неможливим та таким, що суперечить її інтересам та інтересам дітей. Відповідач у судове засідання не з'явився, про слухання справи повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення йому судової повістки. Не повідомив суд про причини неявки, не подав заяви про розгляд справи за його відсутності, заперечень проти позову не надав. Згідно зі ст.ст. 169, 224 ЦПК України суд, за згодою позивача, розглядає справу за відсутності відповідача на підставі наявних у ній даних та доказів, постановляє заочне рішення. Вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що подальше збереження шлюбу є недоцільним та таким, що суперечить інтересам подружжя та інтересам дітей. За таких підстав позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить суд визнати право власності на землю в порядку права спадкування за законом, яка відкрилася після смерті його батька [PERSON], який помер 17.03.2007 року. В судовому засіданні позивач позовні вимоги змінив та просив суд визначити додатковий строк для прийняття спадщини, який він пропустив з поважної причини, та яка відкрилась після смерті - 17 березня 2007 року його батька [PERSON], у вигляді всього майна, що належало останньому на праві власності на день його смерті. Представник Орджонікідзівської сільської ради змінені позовні вимоги визнала, не заперечувала в їх задоволенні. Вимоги позивача підтверджуються : копією державного акту (а.с.6); копіями довідок відділу земельних ресурсів (а.с.7.8); копією свідоцтва про смерть (а.с.9); копією свідоцтва про народження (а.с.5), копією паспорту (а.с.4); копією довідки Орджонікідзівської с\\р. Заслухавши сторону та вивчивши матеріали справи суд вважає , що на підставі ст. 1272 ч.З ЦК України позов підлягає задоволенню .

Outcome: approved