Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-01 00:00:00

4 березня 2010 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому вказував наступне. 10 квітня 2006 року між ним та відповідачем був укладений договір оренди № 31 двох земельних ділянок, площею 0,17 та 5,78 гектарів, що належали йому та знаходилися в межах території Тарасівської сільської ради Первомайського району Миколаївської області. Відповідно до умов договору орендар отримав право використання землі для вирощування сільськогосподарської продукції та зобовязався щорічно в строк до 1 грудня сплачувати орендну плату в грошовій формі в сумі 1500 грн. або ж в натуральній формі, яка передбачала наступні види: 2 тонни зерна, 100 кг. насіння соняшника, 50 кг. цукру, 1 причіп соломи, безкоштовний обробіток 0,2 га присадибної ділянки. Проте орендар умови договору щодо повної та своєчасної сплати орендних платежів не виконував, внаслідок чого за ним утворилася заборгованість, яку позивач просив стягнути на свою користь, а саме: вартість 200 кг. цукру за період 2006-2009 років в загальній сумі 975 грн.; вартість 1900 кг. ячменю за 2007 та 2009 роки в сумі 1559 грн..; вартість 1000 кг. пшениці за 2009 рік в сумі 713 грн.; вартість 100 кг. соняшнику за 2009 рік в сумі 105 грн. Окрім цього просив стягнути з відповідача на свою користь пеню за несвоєчасну сплату орендної плати в сумі 376 грн. та розірвати договір оренди землі через несвоєчасну сплату орендної плати та нецільове використання земельних ділянок. В судовому засіданні представник і позивач позов підтримали та просили його задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, судом належним чином про час та місце розгляду справи був повідомлений, причину неявки суду не повідомив. Суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач та його представник не заперечують проти такого вирішення справи. Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд прийшов до наступного висновку. 10 квітня 2006 року між сторонами був укладений договір № 31 оренди землі: двох земельних ділянок, площами 5,78 та 0,17 гектарів, що знаходяться в межах території Тарасівської сільської ради Первомайського району Миколаївської області та належали позивачу на праві приватної власності згідно Державних актів від 13 березня 2006 року. Договір сторонами був укладений строком на 5 років та зареєстрований 30 січня 2007 року. Відповідно до умов договору відповідач набув права використання обєктів оренди за призначенням та зобовязався щорічно в строк до 1 грудня сплачувати орендну плату, яка за домовленістю з орендодавцем могла бути альтернативною: або в грошовій формі - 1500 грн., або ж в натуральній формі: 2 тонни зерна (1 тонна ячменю та 1 тонна пшениці), 100 кг. соняшнику, 50 кг. цукру, 1 причіп соломи, 0,2 га безкоштовного обробітку присадибної ділянки, а також у разі необхідності надавати допомогу на ритуальні послуги. В той же час, орендна плата відповідачеві: сплачувалася не в повному обсязі та не своєчасно, внаслідок чого за ним утворилася заборгованість перед позивачем за 2006 - 2009 роки, а саме: -цукру за 2006-2009 роки в кількості 200 кг.; -зерна за 2007 та 2009 роки в кількості 2900 кг. ( 1900 кг. ячменю та 1000 кг. пшениці); -насіння соняшника в кількості 100 кг. за 2009 рік. Відносини оренди землі регулюються Земельним кодексом України (зі змінами) та Законом України «Про оренду землі» в редакції Закону від 02 жовтня 2003 року з відповідними змінами (далі - Закон). Так, положення ч. 1 ст. 93 ЗК України, ст. 1 Закону вказують на те, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 21, ч. 2 ст. 23 Закону за користування земельною ділянкою орендар зобовязаний вносити орендну плату розмір, форма і строки внесення якої встановлюються за згодою сторін у договорі. Орендна плата може справлятися у грошовій, натуральній та відробітковій (надання послуг орендодавцю) формах (ч. 1 ст. 22 Закону). При цьому орендар зобовязаний своєчасно та в повному обсязі вносити орендну плату в строки, формі та порядку, визначеному договором. Оскільки відповідач не надав суду доказів сплати орендодавцю орендної плати за користування земельними ділянками в зазначених вище розмірах, а також враховуючи, що договором було передбачено альтернативна форма орендної плати, яка за весь час оренди частково сплачувалася в натуральній формі, тому суд вбачає підстави для часткового задоволення позову і на користь позивача, підлягає стягнення з відповідача зазначена неотримана натуральна форма орендної плати за 2006-2009 роки, а не її вартість. Крім цього, відповідно до п.6 договору оренди у разі невнесення орендної плати у строки, визначені ними, справляється пеня у розмірі 0,2 % несплаченої суми за кожний день прострочення, що не суперечить вимогам ст.ст. 546, 549 ЦК України, які передбачають, що виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою, зокрема пенею. Згідно ч. 1 ст. 550, ч. 2 ст. 551 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобовязання. Розмір неустойки встановлюється договором або законом. Враховуючи невиплачену орендну плату за 2009 рік та період прострочення платежів - 90 днів (з 1 грудня 2009 року по 1 березня 2010 року), то сума пені становить 376 грн., яка також підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Згідно з п.п. г) та д) ч. 1 ст. 141 ЗК України право користування земельною ділянкою може бути припинено, якщо земельна ділянка використовується не за цільовим призначенням та систематичної несплати земельного податку або орендної плати. Окрім цього, відповідно до ч. 4 ст. 31, Закону договір оренди землі може бути достроково розірваний на вимогу однієї зі сторін договору за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Частиною 1 ст. 32 цього ж Закону передбачено, що на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірвано за рішенням суду в разі невиконання сторонами обовязків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, тобто використання земельної ділянки не за цільовим призначенням і несвоєчасного внесення орендної плати. За такого, враховуючи несвоєчасне внесення відповідачем на користь позивача орендної плати за землю, суд вважає за можливе задовольнити його вимоги щодо розірвання договору оренди землі. Позивач просив поновити строк позовної давності, однак враховуючи, що відповідач на протязі 2007-2009 років частково сплачував орендну плату, то згідно зі ст. 264 ЦК України позовна давність була перервана, її перебіг почався заново і поновлення вона не потребує. Відповідно ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача понесені ним судові витрати, а саме: судовій збір в сумі 51 грн. та 120 гривен витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Outcome: partial