Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-20 00:00:00

27 квітня 2010 року позивач звернувся до суду з позовом до ПАТ КБ "ПриватБанк". В судовому засіданні позивач вимоги підтримав повністю , представник позивача пояснив , що 28.12.2007 між сторонами був укладений договір про іпотечний кредит на строк до 28.12.2027 року , відповідно до якого відповідач надав позивачу кредитні кошти в розмірі 189375 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 15% річних. Цього ж числа був укладений кредитний договір на строк до 28.12.2027 року , відповідно до якого відповідач надав позивачу кредитні кошти в розмірі 37875 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 1,25 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом . 13 січня 2009 року позивач отримав листи за підписом голови правління банку відповідно до яких процентна ставка за користування кредитами збільшується до 30 % . Згоди на дане [PERSON] не надавав. Крім того відповідно до статті 1056 -1 ЦК України , яка набрала чинності 10 січня 2009 року зміна процентної ставки в односторонньому порядку не допускається . Також відповідачем порушення статті 11,18,21 Закону України « Про захист прав споживачів ». У звязку з протиправними діями відповідача позивачу завдана моральна шкода , яка підлягає відшкодуванню відповідно до статті 1167 ЦК України . Позивач надав пояснення аналогічне поясненню представника . Відповідач в судове засідання не зявився , про час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином , будь яких повідомлень про причини неявки до суду не надіслав . Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача , представника позивача, вважає , що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Статтею 55 Закону України "Про банки і банківську діяльність" встановлено, що відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договором) між клієнтом та банком. Згідно зі ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Судом встановлено, що 28 грудня 2007 року між сторонами укладений договір про іпотечний кредит на строк до 28.12.2027 року , відповідно до якого відповідач надав позивачу кредитні кошти в розмірі 189375 грн. на придбання житла зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 15% річних. ( арк.с. 10-13 ) Відповідно до п.8.9 даного Договору , сторони домовились , що за умовами договору може бути встановлений новий розмір відсоткової ставки за користування кредитом ( зміна в сторону збільшення ) у разі настання будь якої із наступних обставин: порушення позичальником кредитної дисципліни , погіршення фінансового стану позичальника , здійснення поточних коливань відсоткових ставок за вкладами та/або кредитами або зміни у грошово кредитній політиці НБУ . Кредитор не пізніш ніж за 14 днів до дня зміни розміру відсоткової ставки повідомляє позичальника про встановлення нової відсоткової ставки , із зазначенням її розміру та дати початку дії такої ставки Такий новий розмір ставки починає застосовуватись з дати , що буде вказана у повідомлені без укладення відповідної угоди про внесення змін до договору . Цього ж числа був укладений кредитний договір на строк до 28.12.2027 року , відповідно до якого відповідач надав позивачу кредитні кошти в розмірі 37875 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 1,25 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом . ( арк..с. 14-16 ) Відповідно до п.2.3.1 даного Договору банк має право в односторонньому порядку збільшити розмір процентної ставки при зміні конюнктури грошових ресурсів в Україні , зміні облікової ставки НБУ , зміну розміру відрахування у страховий фонд. Банк надсилає позичальникові письмове повідомлення про зміну процентної ставки протягом 7 календарних днів з дати вступу в чинність зміненої процентної ставки . Відповідно до листів від 25.12.2008 року за підписом голови правління «ПриватБанку» [PERSON] вбачається, що відповідач повідомив позивача про збільшення розміру відсоткової ставки за договором про іпотечний кредит № ZRRWC40000004395 від 28.12.2007 року та кредитним договором № ZRRWC50000004395 від 28.12.2007 року , зазначив при цьому, що починаючи з 01.02.2008 року відсоткові ставки за даними договорами складатимуть 30 % на рік . ( арк..с. 6,7 ) . Дані листи як встановлено в судовому засіданні позивач отримав 13 січня 2009 року. Відповідно до ч. 1 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до п. 4 ст. 11 Закону України "Про захист прав споживачів" у договорі про надання споживчого кредиту може зазначатися, що відсоткова ставка за кредитом може змінюватися залежно від зміни облікової ставки Національного банку України або в інших випадках. Про зміну відсоткової ставки за споживчим кредитом споживач повідомляється кредитодавцем протягом семи календарних днів з дати її зміни. Без такого повідомлення будь яка зміна відсоткової ставки є недійсною. 12.12.2008р. був прийнятий Закон України № 661-VI «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо заборони банкам змінювати умови договору банківського вкладу та кредитного договору в односторонньому порядку», який набрав чинності та діяв з 09.01.2009р. Вказаним Законом внесені зміни до Цивільного Кодексу України, а саме: доповнено статтею 1056-1, ч.2 якої передбачає, що встановлений договором розмір процентів не може бути збільшений банком в односторонньому порядку. Частина З вказаної статті передбачає, що умова договору щодо права банку змінювати розмір процентів в односторонньому порядку є нікчемною. Також вказаним Законом стаття 55 Закону України „Про банки і банківську діяльність" була доповнена частиною четвертою, згідно якої банкам забороняється в односторонньому порядку змінювати умови укладених з клієнтами договорів, зокрема, збільшувати розмір процентної ставки за кредитними договорами. Відповідно до вимог ст. 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором, або не випливає із суті зобов'язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не укладали б договір або укладали б його на інших умовах. Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідності з обставинами, які істотно змінилися, договір може бути змінений за рішенням суду. Як вбачається з листів-повідомлень відповідача, процентна ставка по договорам підвищується відповідачем з 01.02.2009 року, ( в листах помилково зазначено з 01.02.2008 року ) , тобто після набранням чинності ст. 1056-1 ЦК України, та оскільки позивач не надавав свою згоду на зміну відсоткової ставки , повинна залишатися без зміни до повного виконання всіх умов обома сторонами Договору. Таким чином, суд вважає позовні вимоги в частині визнання незаконним збільшення процентної ставки за договором про іпотечний кредит та кредитним договором та визнання недійсним п 8.9 та п 2.3.1. договорів законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Вимоги позивача до банку щодо зобовязання списати всю нараховану заборгованість та штрафи внаслідок незаконного збільшення процентної ставки не підлягають задоволенню, оскільки у разі задоволення судом вимоги про визнання недійсними пунктів договорів про збільшення процентної ставки , визнаються незаконним також і дії банку щодо нарахування заборгованості та штрафу при збільшені процентної ставки . Крім того позивачем не надано доказів того , що він має заборгованість перед банком та відносно нього застосовувались штрафні санкції. Також не підлягає задоволенню і вимога про відшкодування моральної шкоди , оскільки між сторонами існують договірні відношення , а умовами досліджених судом договорів не передбачено відшкодування моральної шкоди. Статтею 4 Закону України « Про захист прав споживачів » передбачено відшкодування моральної (немайнової) шкоди, заподіяної небезпечною для життя і здоров'я людей продукцією у випадках, передбачених законодавством , однак позивачем не доведено , що йому була завдана саме така шкода . З відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 37 грн. та на користь держави в розмірі 8,50 грн.

Outcome: partial