Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-14 00:00:00

в червні 2010 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що 08 серпня 1997 року в селі Селещина Машівського району Полтавської області померла його мати [PERSON]. Станом на 01.07.1990 року він та померла [PERSON] являлися членами робочого, а саме будинковолодіння № 10 по провулку Остапенка в селі Селещина Машівського району Полтавської області та не втратили права на нього по теперішній час. Оскільки його мати [PERSON] була головою даного робочого двору, то мала право на дане майно. Після смерті [PERSON] заповіла все належне їй майно йому, про що склала за життя заповіт від 01 грудня 1995 року, завіреного секретарем Селещинською сільської ради Машівського району Полтавської області. Він як спадкоємець за заповітом фактично прийняв спадщину після смерті матері, оскільки на момент її смерті проживав з нею та вів спільне господарство. Державним нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів та державної реєстрації на будинковолодіння, які за життя спадкодавицею виготовлені не були. З цих підстав позивач просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок № 10 по провулку Остапенка в селі Селещина Машівського району Полтавської області з господарськими спорудами і будівлями в цілому в порядку спадкування після смерті матері [PERSON] В судовому засіданні позивач [PERSON] повністю підтримав позовні вимоги з підстав зазначених в позовній заяві, просить їх задовольнити. Співвідповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], представник Селещинської сільської ради в судове засідання не зявилися, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, надали до суду заяви про слухання справи без їх участі, проти задоволення позову не заперечують. Суд, заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази встановив наступне: згідно довідки Селещинської сільської ради № 773 від 08.07.2010 року домоволодіння № 10 по провулку Остапенка в селі Селещина Машівського району Полтавської області, згідно погосподарської книги № 15, особовий рахунок № 1350, станом на 01.07.1990 року відносилося до типу робочого двору. Членами робочого двору станом на 01.07.1990 року є: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Головою робочого двору була [PERSON], яка померла 08.08.1997 року. ( а.с. 32). Згідно довідки Селещинської сільської ради № 773 від 08.07.2010 року на день смерті [PERSON] разом з нею в одному будинку № 10 по провулку Остапенка в селі Селещина Машівського району Полтавської області проживав її син [PERSON] та вели спільне господарство. ( а.с. 33). Згідно копії свідоцтва про смерть серії І-КЕ № 067160, виданого 08 серпня 1997 року Селещинською сільською радою Машівського району Полтавської області [PERSON] померла 08 серпня 1997 року в селі Селещина Машівського району Полтавської області. ( а.с. 06). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії І-КЕ № 371884, виданого 03 червня 1975 року Коновалівською сільською радою Машівського району Полтавської області [PERSON] народився 03.03.1951 року в селі Щербані Машівського району Полтавської області. Матірю зазначено [PERSON]. ( а.с. 5). Згідно даних заповіту від 01 грудня 1995 року, завіреного секретарем Селещинською сільської ради Машівського району Полтавської області, [PERSON] заповіла все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося , взагалі, все те, що на день смерті належатиме їй і на що вона за законом матиме право, своєму синові [PERSON] повністю. ( 36). Машівською державною нотаріальною конторою надано відмову позивачу у видачі свідоцтва про право власності на будинковолодіння № 10 по провулку Остапенка в селі Селещина Машівського району Полтавської області, оскільки спадкоємцем не надано правовстановлюючих документів на даний будинок. (а.с.35). Згідно даних технічного паспорта від 04.12.2009 року домоволодіння № 10 по провулку Остапенка в селі Селещина Машівського району Полтавської області складається з житлового будинку, літньої кухні, прибудови, гаража, сараїв, погріба вхідного, погріба, навісу, бані, колодязя питного, огорожі, трубопроводу. ( а.с.9-13). Відповідно до постанови пленуму Верховного суду України № 20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», спори щодо майна колишнього колгоспного ( робочого) двору, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному ( робочому) двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні; б) згідно зі ст. 4 Постанови Верховної Ради України «Про ведення в дію Закону «Про власність» загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного ( робочого) двору в майні двору застосовуються з 1 липня 1990 року. Статтею 1235 ЦК України визначено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кількох фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до частини 3 статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Аналізуючи докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено, що будинковолодіння № 10 по провулку Остапенка в селі Селещина Машівського району Полтавської області відноситься до робочого двору. Головою цього двору була [PERSON], яка не втратила за життя право на нього. Спадкоємець за заповітом після смерті [PERSON] [PERSON] фактично прийняв спадщину, оскільки на момент смерті постійно проживав зі спадкодавицею у одному будинку. Інших спадкоємців за законом та заповітом після смерті [PERSON] немає. Сплату судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved