Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Вугледар. Донецької області, в якому просить захистити порушене, невизнане право та стягнути з відповідача недоплачену щомісячну державну соціальну допомогу «Дітям війни». Обґрунтовуючи вимоги, позивач зазначив, що має статус дитини війни і у відповідності до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» отримувана ним пенсія повинна бути збільшена на 30% мінімальної пенсії за віком. Позивач вважає, що відповідач в своїй діяльності не керувався рішеннями Конституційного Суду України № 6-рп/2007 від 09.07.2007 року та № 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року, якими визнано неконституційними положення законів, що звужують права громадян, не виплатив йому доплату до пенсії в розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком, як дитині війни за період з 2009 року по 2010 рік. Просив визнати дії УПФУ в м. Вугледар такими, що порушують його права, зобовязати відповідача нарахувати та сплатити недоплачену щомісячну державну допомогу з 01.01.2009 року по 31.12.2009 рік та з 01.01.2010 року по 31.05.2010 рік. Судові витрати просив стягнути з відповідача. Позивач в судове засідання не з'явився, про час та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, надав суду письмову заяву з проханням розглянути позов у його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, наполягав на їх задоволенні. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, суду надана заява з проханням розглянути справу у відсутності представника Управління ПФУ в м.Вугледар та заперечення згідно яких позов не визнано в повному обсязі, так як фінансове забезпечення державних соціальних гарантій у відповідності до ст.7 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" передбачено за рахунок коштів державного бюджету України, однак Законами України "Про Державний бюджет України" доплата до пенсії дітям війни в зазначеному позивачем розмірі не передбачена, тому навіть після прийняття рішень Конституційним судом України доплата не може бути виплачена позивачу, так як страхові внески не можуть зараховуватися до Державного бюджету і не можуть використовуватися на цілі не передбачені Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Суд, дослідивши наявні в справі докази, обґрунтування та заперечення позовних вимог прийшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог на підставі наступного. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач відповідно до абзацу 1 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" має статус дитини війни, що підтверджується відміткою в пенсійному посвідченні АА № 842497. (а.с. 8) Позивач звертався до відповідача з питання перерахунку пенсії та отримання доплати у розмірі 30% від розміру мінімальної пенсії за віком, як дитині війни, однак отримав відмову. (а.с. 9,10,11) Відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Дія ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» була зупинена на 2006 рік, згідно із Законом України «Про Державний бюджет України на 2006 рік» від 20.12.2005 року № 3235-IV. Дія ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» була зупинена п. 12 статті 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік». 09.07.2007 року Конституційним Судом України ухвалено рішення № 6-рп відповідно до якого, визнано такими, що не відповідають Конституції України положення пункту 12 статті 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», приписи якого втратили чинність з дня ухвалення Конституційним судом України цього рішення. Пунктом 5 наведеного рішення визначено, що рішення Конституційного Суду України у цій справі має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли в наслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними. Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 року №107-ІV(п.41 розділу II «Внесення змін до деяких законодавчих актів України») внесено зміни до Закону України «Про соціальний захист дітей війни» ст.6 викладена в наступній редакції «Дітям війни (крім тих на кого поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Рішенням Конституційного Суду України №10-рп/2008 від 22 травня 2008року визнано такими, що не відповідає Конституції України п.41 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України». Відповідно до принципу дії нормативно - правового акту у часі, у зв'язку з прийняттям нової редакції статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» (підпункт 2 пункту 41 розділу II Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України»), редакція зазначеної статті, що існувала до 01 січня 2008 року втратила свою чинність, однак на підставі рішення Конституційного Суду України №10 - рп від 22 травня 2008 року втратила чинність нова редакція статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», в наслідок чого відновлена стара редакція закону. Що стосується виплат з 01.01.2009 року по 31.05.2010 року, то відповідно до статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» ( у редакції від 18.11.2004 року чинній у 2009, 2010 роках) дітям війни пенсії або щомісячне грошове довічне утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. В Законах України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» та «Про Державний бюджет України на 2010 рік» не передбачено зупинення дії статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», до нього не внесено змін, які спростовують її дію, на підставі зазначеного суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Згідно ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Посилання відповідача на ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік», та на ст.70 Закону України «Про Державний бюджет України на 2010 рік», суд не може прийняти до уваги, так як Кабінету Міністрів України надано право встановлювати розміри соціальних виплат у 2009 році та 2010 році, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами. Названі норми передбачають встановлення в абсолютних сумах розміри лише тих виплат, вихідним критерієм розрахунку яких є розмір мінімальної заробітної плати. Відповідно їх дія не поширюється на спірні відносини, оскільки розмір зазначених соціальних виплат згідно із Законом «Про соціальний захист дітей війни», залежить від розміру мінімальної пенсії за віком. Доводи відповідача про відсутність порядку перерахунку та виплати зазначеного підвищення пенсії та відсутності відповідного фінансування не можуть бути підставою для відмови в задоволенні позовних вимог, так як саме на органи Пенсійного фонду України покладено обов'язок перерахування та виплати пенсії з відповідними підвищенням. Згідно п.34 ст.4 Декрету Кабінету Міністрів України Про державне мито органи Пенсійного фонду України звільнені від сплати державного мита.

Outcome: approved