Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-06 00:00:00

У квітні 2009 року [PERSON] звернулася до суду із позовом в кому зазначила, що відповідач [PERSON] самовільно, без належного дозволу збудував опорну стіну до належної їй квартири [ADDRESS], тим самим закрив вікно та обмежив проходження природного освітлення до квартири. Крім цього самочинна прибудова порушила роботу двоконтурного газового котлу, та перешкоджає ремонту даху будинку. За того позивач просила про знесення самовільно збудованої [PERSON] опорної стіни, до квартири [ADDRESS]. У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали. Відповідач у судове засідання не зявився, до суду направив свого представника. Представник в межах своїх повноважень позовні вимоги не визнав. Суду зазначив, що позивач не є власником прибудови до квартири [ADDRESS], тому її право власності не порушувалося. Крім того зазначив, що спірна недобудована прибудова уявляє собою почате будівництво, що будувалося на дворовій території згідно дозволів отриманих у встановленому законом порядку, будівництво якого зупинено до вирішення спору по суті. У задоволені позову просив відмовити за необґрунтованістю. Представник третьої особи позов підтримала, вважає його обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Вислухав пояснення сторін, вивчивши доводи позову і матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини. Згідно зі ст. 55 Конституції України права та свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1. ст. З ЦПК України). Відповідно до вимог ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування й розпорядження своїм майном. Судом установлено, що позивач є власником квартири №9 на першому поверсі двоповерхового будинку №6 по вул. Пушкінській в м. Миколаєві. Власником квартир №6, №8 у цьому ж будинку є відповідач, який у дворовій території почав будівництво прибудови, збудувавши камяну стіну. Земельна ділянка, на якій розташований будинок, є власністю територіальної громади м. Миколаєва. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] здійснила самочинне будівництво прибудови до своєї квартири зовнішніми розмірами (6,03*4,39)+(4,39+2,96)/2*0,91). Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 14 квітня 2008 року (справа № 2-4-3068/08) було визнано право власності на цю прибудову за [PERSON] В послідуючому ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 02 грудня 2008 року вказане рішення суду було скасоване, а ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва позовна заява [PERSON] про визнання права власності за її заявою була залишена без розгляду. Звертаючись з позовом про знесення самочинної прибудови [PERSON] посилалась на ст. 376 ЦК України, яка передбачає можливість знесення самочинного будівництва за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування і лише у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил, та в разі неможливості проведення відповідної перебудови або відмови особи, яка здійснила (здійснює) будівництво від її проведення. Тоді як, за позовом фізичної особи рішення про знесення самочинного будівництва може бути ухвалене на підставі ст. 391 ЦК України в разі доведеності нею факту створення їй перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном при неможливості усунення перешкоди в інший спосіб. Оскільки в матеріалах справи відсутні докази створення позивачці самочинною прибудовою перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, суд вважає відмовити їй у задоволені позову про знесення самочинно збудованої опорної стіни. В силу ст.. 88 ЦПК України судові витрати сплачені позивачем при предявлені позову та розподілу не підлягають.

Outcome: dismissed