Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-27 00:00:00

16.12.2009 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про визнання права власності на ? частину квартири [ADDRESS] як спільне майно подружжя. Свої позовні вимоги обґрунтовувала тим, що нею та її колишнім чоловіком під час шлюбу була придбана кооперативна квартира та виплачена повністю в 1993 році, у звязку з чим вона є обєктом спільної сумісної власності. Позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали. Відповідач та представник відповідача позовні вимоги не визнали. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 26 травня 1979 року між позивачем та [PERSON] було укладено шлюб, що підтверджується копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища (а. с. 10). 19 квітня 1984 року [PERSON] було видано ордер № 161 на трьохкімнатну квартиру [ADDRESS] на сімю із чотирьох чоловік [PERSON] дружину, доньок [PERSON], [INFO] та [PERSON],[INFO] (а. с. 11). Відповідно до довідки ОЖБК м. Чернігова № 409 від 16.11.2009 року, [PERSON] вступив до ОЖБК в 1983 році та квартира була виплачена повністю в 1993 році. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано в 2000 році, про що зроблено запис № 1586 (а.с. 14). Отже повністю кооперативну квартиру було виплачено під час перебування позивача із померлим [PERSON] у шлюбі. Стороною відповідача в судовому засіданні було заявлено усне клопотання про застосування строків позовної давності та відповідач та її представник просили відмовити на цій підставі позові. Відповідно до ч. 1 ст. 263 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Судом встановлено, що позивач [PERSON] зареєстрована в спірній квартирі до теперішнього часу. Свідки [PERSON], [PERSON] та [PERSON] пояснили, що вона мала доступ до квартири 281 п вул.. Савчука 7 в місті Чернігові, в неї були ключі від цієї квартири, вона приходила в неї, інколи залишалась ночувати. Відповідно до копії свідоцтва про шлюб (а.с. 74), чоловіком [PERSON] є [PERSON], який оплатив борг, що рахувався за квартирою 281 будинку 7 в м. Чернігові в сумі 1500 грн., що є підтвердженням того, що позивач брала участь у сплаті за комунальні послуги. Отже, суд приходить до висновку, з огляду на перелічені докази, про те, що сторони домовились про спільне користування квартирою 281, будинку 7 по вул.. Савчука в місті Чернігові. За [PERSON] було зареєстроване право власності на квартиру [ADDRESS] 25.03.2009 року (а.с. 68). Отже, саме з цього часу 25.03.2009 року, починається перебіг строку позовної давності і на момент подачі позову трьохрічний строк позовної давності не сплинув. [PERSON] помер 31 жовтня 2009 року (а. с. 17). Після його смерті, [PERSON] змінила замки до спірної квартири та перешкоджає позивачу у користуванні квартирою, хоча на даний час остання зареєстрована в цій квартирі, що підтверджується постановою про відмову в порушені кримінальної справи (а. с. 33). Відповідно до ч. 3 ст. 384 ЦК України, у разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником. Згідно із частинами 1 та 2 статті 60 СК України майно, набуте [PERSON], набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. За статтею 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. За таких обставин, суд знаходить підстави для задоволення позову в повному обсязі. Також, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, отже, з відповідача належить стягнути на корись позивача сплачений нею судовий збір в розмірі 571,20 грн. та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. (а.с. 2 5)

Outcome: approved