Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного Фонду України в м.Кузнецовську (надалі УПФ м.Кузнецовська) про зобовязання здійснити перерахунок та виплату основної та додаткової пенсії як інваліду ІІ групи захворювання, повязаного з наслідками Чорнобильської катастрофи, у розмірі відповідно 8 мінімальних пенсій за віком, та 75 відсотків мінімальної пенсії за віком, з 02 вересня 2009 року. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що [PERSON] є пенсіонером і отримував пенсію по інвалідності загального захворювання. 02.09.09 р. було встановлено причинний звязок між його захворюванням та наслідками Чорнобильської катастрофи, у звязку з чим він звернувся до УПФ м.Кузнецовська 04.09.09 р. з письмовою заявою про перехід на пенсію по інвалідності ЧАЕС, однак у задоволенні його вимог було відмовлено за безпідставністю. При цьому відповідач посилався на те, що розмір пенсії по інвалідності ЧАЕС нараховується та виплачується відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 654 від 16.07.08 р., і перехід на даний вид пенсії для позивача є невигідним, а положення ст.ст.50, 54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали від наслідків Чорнобильської катастрофи не можуть застосовуватись, так як законодавством не визначено мінімальний розмір пенсії за віком, який підлягає застосуванню у даному випадку. [PERSON] вважає відмову відповідача у перерахунку пенсії незаконною, що стало підставою для звернення до суду. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, подавши заяву про повне підтримання позовних вимог та розгляд справи у його відсутності. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання не зявився, подавши заяву про розгляд справи у його відсутності, у якій зазначив, що позовні вимоги відповідачем не визнаються в повному обсязі. Суд, дослідивши та оцінивши інші докази у справі, прийшов до висновку про задоволення позову. При цьому суд встановив та врахував наступне. З копії посвідчення серії А № 156834 С, виданого Рівненською облдержадміністрацією 02.10.09 р., вбачається, що [PERSON] є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1. Згідно з довідкою МСЕК № 164013, [PERSON] після повторного огляду з 02.09.09 р. визначено другу групу інвалідності та встановлено, що його захворювання пов'язане з наслідками Чорнобильської катастрофи. Судом встановлено, що 11.12.09 р. [PERSON] звернувся до УПФ м.Кузнецовська з письмовою заявою про перерахунок йому розміру основної та додаткової пенсії з 02.09.09 р. як інваліду ІІ групи, захворювання якого повязане з наслідками Чорнобильської катастрофи. Як вбачається з відповіді УПФ м.Кузнецовська від 04.01.10 р. № 15/С-145, заява [PERSON] не відповідає вимогам встановленого зразка, а нарахування та виплата пенсії інвалідам, захворювання яких повязані з наслідками Чорнобильської катастрофи, здійснюється на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 654 від 16.07.08 р., так як ст.67 закону України „Про статус і соціальний захист осіб, які постраждали від наслідків Чорнобильської катастрофи встановлено, що конкретні розміри всіх доплат, пенсій та компенсацій підвищуються Кабінетом Міністрів України. Крім того, чинним законодавством України не передбачено мінімального розміру пенсії, який слід застосовувати при обрахунку пенсії по інвалідності ЧАЕС. Розпорядженням УПФ м.Кузнецовська № 715 від 09.09.09 р. і (арк.пенс.справи 1) [PERSON] призначено пенсію по інвалідності загального захворювання відповідно до Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування. Розмір пенсії позивача з 07.09.09 р. склав 3082,67 грн., з 02.10.09 р. 3307,45 грн. (арк.пенс.справи 1, 39). Крім того, судом встановлено, що позивачу з 02.09.09 р. виплачується додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі, передбаченому постановою Кабінету Міністрів України № 654 від 16.07.08 р., у розмірі 20 % прожиткового мінімуму, встановленого законом для осіб, які втратили працездатність 24,90 грн. Зазначене підтверджує його твердження про те, що до УПФ м.Кузнецовська із заявою про перехід на пенсію по інвалідності ЧАЕС він звернувся саме 04.09.09 р. Відповідно до ст.54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатись за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством. Частиною 4 ст.54 вищезазначеного Закону визначено, що в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими: по II групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком. Відповідно до ст.50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірах: інвалідам II групи - 75 процентів мінімальної пенсії за віком. У такій редакції вищезазначені норми Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" діють з 31.10.06 р. Суд не приймає до уваги заперечення відповідача, наведені у відповіді на його звернення, що подані [PERSON] 04.09.09 р. та 11.12.09 р. заяви за формою не відповідає вимогам Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.05 р. № 22-1, так як її зміст не суперечить вимогам вищезазначеного Порядку. Таким чином, суд прийшов до висновку, що позивач [PERSON] скористався правом вибору пенсії, і з 02.09.09 р. йому слід було призначити пенсію на підставі Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, як інваліду ІІ групи захворювання, повязаного з ЧАЕС. Суд вважає безпідставними доводи відповідача, викладені у відповіді на заяву [PERSON], що розмір додаткової пенсії позивача, яку він отримує у період з 02.09.09 р., є не меншим, ніж встановлено для інвалідів ІІ групи захворювання, повязаного з ліквідацією наслідків ЧАЕС, у відповідності до норм постанови Кабінету Міністрів України № 654 від 16.07.08 р., так як норми постанови Кабінету Міністрів України суперечать вимогам ст.ст.50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Таким чином, виходячи з встановлених ст.4 ЦК України засад пріоритетності законів над підзаконними нормативно-правовими актами суд прийшов до висновку про наявність підстав для застосування норм ст.ст.50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в частині нарахування та виплати позивачу пенсії за період з 02 вересня 2009 року. Суд визнає неспроможними доводи відповідача в частині неможливості застосування розміру мінімальної пенсії за віком, визначеного у ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», для обчислення пенсій за нормами Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", так як іншими нормативно-правовими актами, в тому числі і спеціальним законом, розмір мінімальної пенсії за віком не визначено. При цьому, положення ч.3 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» про те, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини першої цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, не слід брати до уваги, оскільки наявність такої норми за відсутності іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем права на підвищення пенсії відповідно до закону. Таким чином, суд прийшов до висновку, що базою для розрахунку мінімальної пенсії за віком, інших соціальних виплат, є прожитковий мінімум. Отже, величиною мінімальної пенсії за віком, від якої має бути фактично вирахувано нижчу межу пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою по II групі інвалідності (8 мінімальних пенсій за віком), а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю таких осіб, є встановлений законом прожитковий мінімум. Таким чином, суд прийшов до висновку про задоволення позову та зобовязання відповідача здійснити перерахунок пенсії позивачу відповідно до вимог статті 54 і статті 50 Закону "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", з 02.09.09 р. як інваліду II групи інвалідності, пов'язаної із Чорнобильською катастрофою, в розмірі, не нижчому 8 мінімальних пенсій за віком, з виплатою додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю (постраждалому категорії 1), в розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком. Враховуючи викладене, на підставі ст.ст.50, 54, 67, 71 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи,

Outcome: approved