Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], треті особи ВГІРФО Комінтернівського РВ ГУМВСУ в Харківській області, Комунальне підприємство «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» про виселення та зобов»язання зняти з реєстрації. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 23 листопада 1993 року між нею та [PERSON] укладено договір довічного утримання, на підставі якого вона набула право власності на квартиру 11 в будинку №4 на провулку Забайкальському у м.Харкові. 16.06.2007 р. [PERSON] померла. З життя [PERSON] до спірної квартири вселився та був там зареєстрований син померлої [PERSON] Як зазначає далі позивач, в теперішній час вона та її сім»я потребують поліпшення житлових умов, у зв»язку з чим позивач просила виселити відповідача зі спірної квартири та зняти з реєстрації. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала заявлені позовні вимоги. Відповідач [PERSON] проти задоволення позову заперечував, та звернувся до суду з зустрічним позовом до відповідачки, де просив визнати договір довічного утримання, укладений між [PERSON] та [PERSON] недійсним, скасувати реєстрацію права власності [PERSON] на квартиру 11 в будинку №4 на провулку Забайкальському у м.Харкові та зняти відповідачку з реєстрації за вказаною адресою. В обґрунтування зустрічних позовних вимог [PERSON] посилався на те, що [PERSON] зобов»язання за договором довічного утримання не виконувала. Також відповідач вважав, що право власності на спірну квартиру було зареєстровано [PERSON] тільки в 2007 році, після смерті [PERSON], що тягне за собою недійсність договору довічного утримання Представник третьої особи - Сьомої Харківської державної нотаріальної контори у судове засідання не з»явився, просив розглянути справу за його відсутності. Представник третьої особи - відділу громадянства імміграції та реєстрації фізичних осіб Комінтернівського РВ ГУМВСУ в Харківській області у судове засідання також не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Представник Комунального підприємства «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» в судовому засіданні просив ухвалити судове рішення відповідно до вимог закону. Суд, заслухавши пояснення сторін, свідків, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позови, основний та зустрічний, задоволенню не підлягають з наступних підстав: Судом встановлено, що 23 листопада 1993 року нотаріусом Сьомої Харківської державної нотаріальної контори м.Харкова було посвідчено договір довічного утримання, укладений між [PERSON] та [PERSON], відповідно до умов якого [PERSON] передала у власність [PERSON] квартиру № 11 в будинку № 4 на пров. Забайкальському у м. Харкові, а [PERSON], в свою чергу, зобов»язалась довічно утримувати [PERSON], забезпечувати її їжею, одягом, доглядом та необхідною допомогою (а.с.4). Як вбачається з листа КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» № 1701894 від 24.04.2008 р.(а.с. 48) та копії Книги реєстрації приватизованих квартир (а.с. 230) 27 січня 1994 року за [PERSON] було зареєстроване право власності на спірну квартиру на підставі договору довічного утримання, укладеного 23.11.1993 р. Відповідно до ст. 745 ЦК України договір довічного утримання, за яким передається набувачеві у власність нерухоме майно, підлягає державній реєстрації. Відповідно до положень ст. 748, 334 ЦК України набувач стає власником майна, переданого йому за договором довічного утримання, з моменту державної реєстрації державної власності. Таким чином, право власності на спірну квартиру виникло у [PERSON] 27.01.1994 р., з моменту правової реєстрації. 18 червня 2007 року у м.Харкові [PERSON] померла, про що ВРАЦС по м.Харкову № 4 Харківського МУЮ видано свідоцтво про смерть (а.с. 6). Згідно ч. 2 ст. 755 ЦК України договір довічного утримання (догляду) припиняється зі смертю відчужувача. Як вбачається з довідки № 2401 від 28.03.2008 р. дільниці № 25 КП «Жилкомсервіс» на спірній житловій площі в квартирі № 11 буд.4 на пров. Забайкальському у м. Харкові 29 листопада 2000 року було зареєстровано [PERSON] сина [PERSON] (а.с. 12). В судовому засіданні не заперечувалось сторонами та підтверджено поясненнями свідків, що [PERSON] був зареєстрований на спірній житловій площі на правах члена сім»ї [PERSON] зі згоди власника [PERSON] Також не заперечувалось сторонами та підтверджено поясненнями свідків, що на момент реєстрації [PERSON] власного житла не мав. 08.11.2009 р. [PERSON] переніс побутову травму очей, в теперішній час є інвалідом першої групи у зв»язку зі втратою зору та потребує стороннього догляду (а.с.271). Згідно ст. 156, 157 ЖК України члени сім»ї власника квартири, які проживають разом з ним у квартирі, користуються жилим приміщенням нарівні з власником квартири. Членів сім»ї власника квартири може бути виселено лише у випадках, передбачених ч.1 ст. 116 ЖК України, як то систематичне руйнування чи псування жилого приміщення, використання не за призначенням, систематичне порушення правил співжиття. З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку, що у задоволенні основного позову слід відмовити, оскільки [PERSON] був вселений та зареєстрований на спірній житловій площі за згодою власника [PERSON], як член сім»ї [PERSON], після реєстрації власник житла не змінювався. Окрім того, позивачка в судовому засіданні не довела підстав, передбачених ч.1 ст. 116 ЖК України, що потягли б виселення [PERSON] з займаної житлової площі. В судовому засіданні не знайшло свого підтвердження посилання [PERSON] на те, що [PERSON]Є ухилялась від виконання своїх обов»язків за договором довічного утримання, оскільки за життя відчужувача [PERSON] ні вона сама, ні набувач [PERSON], ні треті особи не висловлювали наміру розірвати договір довічного утримання. Відповідно до вимог ч.ч. 1,4 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов′язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. З огляду на те, що сторонами не доведені обставини, на які вони посилались у основному та зустрічному позовах, суд у їх задоволенні відмовляє. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed