Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-17 00:00:00

07.11.2006 року позивачка [PERSON] (після реєстрації шлюбу [PERSON]О.) звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання права власності на майно. 26.02.2008 року позивачка змінила позовні вимоги і просила суд розділити майно, що є спільною сумісною власністю подружжя, виділивши їй внатурі 2/3 частини спірного домоволодіння. 18.05.2010 року позивачка доповнила та змінила позовні вимоги та просила суд виділити їй ? частину спірного житлового будинку з господарськими будівлями. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтувала тим, що вона проживала разом з відповідачем у шлюбі з 1994 року, ведучи спільне господарство, в період шлюбу 07.08.1999 року було придбано житловий будинок з господарськими будівлями, розташований за адресою: Дніпропетровська область, смт. Покровське, вул. К.Маркса, 129, право власності на який було зареєстроване за відповідачем [PERSON] Рішенням покровського районного суду Дніпропетровської області шлюб між сторонами було розірвано 06.10.2006 року, про що зроблено актовий запис відділом Покровського РАЦЗ за № 113. Після розірвання шлюбу відповідач відмовляється добровільно розподілити майно, набуте за час шлюбу, а саме спірний житловий будинок з господарськими будівлями, в звязку з чим позивачка змушена звернутися до суду. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила розподілити майно, що є спільною сумісною власністю подружжя, виділивши їй ? частину житлового будинку з господарськими будівлями, розташованому за адресою: Дніпропетровська область, смт. Покровське, вул. К.Маркса, 129, посилаючись на те, що фактично будинок було придбано за її кошти, так як вона постійно працювала, вона дбала про спірний будинок, брала кредит в банку для проведення ремонту будинку. Позивачка не заперечувала той факт, що відповідач за час спільного проживання також мав дохід, який носив тимчасовий характер. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розподілити майно, що є спільною сумісною власністю подружжя, виділивши позивачці ? частину житлового будинку з господарськими будівлями, розташованому за адресою: Дніпропетровська область, смт. Покровське, вул. К.Маркса, 129, посилаючись на норми ст.ст. 70,71 СК України. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав, зазначивши, що хоча будинок було придбано в період шлюбу з позивачкою, однак право власності на будинок зареєстровано за ним, а тому цей будинок не підлягає розподілу. При цьому відповідач спирався на норми ст. 41 Конституції України. Також відповідачем в ході розгляду справи не було заперечено той факт, що на протязі перебування в шлюбі позивачка мала постійний прибуток. Відповідач зазначив, що також мав прибутки в період перебування у шлюбі з позивачкою. Суд, заслухавши позивачку, її представника, відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі виходячи з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що між [PERSON] та Дєдовою ([PERSON] після реєстрації шлюбу) [PERSON] було укладено шлюб 24.09.1994 року, про що відділом Покровського РАЦЗ зроблено актовий запис № 104 (а.с. 23). Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 24). Згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 06.10.2006 року (а.с. 22). Як вбачається з копії договору купівлі-продажу нерухомості від 07.08.1999 року, [PERSON] (відповідачем по справі) було придбано житловий будинок з господарськими будівлями, розташований за адресою: Дніпропетровська область, смт. Покровське, вул. К.Маркса, 129 (а.с. 20). Таким чином суд вважає доведеним факт придбання спірного житлового будинку з господарськими будівлями в період шлюбу сторін. Як вбачається з копії технічного паспорта та копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 17.12.2007 року на житловий будинок, розташований за адресою: Дніпропетровська область, смт. Покровське, вул. К.Маркса, 129 власником даного житлового будинку з господарськими будівлями є [PERSON] (а.с. 16-19). В судовому засіданні встановлено, що відповідач відмовляється добровільно розподілити спірний житловий будинок з господарськими будівлями, що порушує права позивачки. Згідно копії довідки КП «Синельниківське МБТІ» від 24.10.2008 року № 4, вартість житлового будинку, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, смт. Покровське, вул. К.Маркса, 129 становить 15719 грн. (а.с. 78). Сторони не погодилися на отримання грошової компенсації за свою частку в спільному майні подружжя. Враховуючи те, що жоден зі сторін по справі не погодився на отримання грошової компенсації від іншої сторони в рахунок ? частини житлового будинку з господарськими будівлями (нерухомого майна), то суд вважає, що спірний житловий будинок з господарськими будівлями підлягає поділу між подружжям в рівних частках, шляхом виділення ? частки кожному з подружжя, оскільки згідно ч. 4 ст. 71 СК України, присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Згідно ч. 1 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно ч. 1 ст. 71 СК України, майно, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними внатурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Можливість реального поділу має бути підтверджена висновком експерта. Як вбачається з повідомлення про неможливість дати висновок експерта від 04.09.2008 року № 5937, відповідачем не надано експерту технічний паспорт на житловий будинок з господарськими будівлями з вказівкою всіх лінійних розмірів та площі земельної ділянки. В звязку з цим суд приходить до висновку про те, що відповідач ухилився від проведення експертизи, та в даному випадку слід застосовувати положення ст. 146 ЦПК України. Таким чином суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог. Не можуть бути прийняті до уваги твердження та посилання відповідача на норми ст. 41 Конституції України в якості підстав для відмови в задоволенні позову, за якими ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним так як, в даному випадку мова не йде про протиправне позбавлення відповідача частки права приватної власності, оскільки поділ майна подружжя законодавчо закріплений нормами Сімейного Кодексу України, зокрема ст.ст. 70,71 зазначеного Кодексу. Судові витрати слід стягнути з відповідача згідно ст. 88 ЦПК України, а саме: на користь позивачки 51,00 грн. державного мита та 30,00 грн. ІТЗ (сплачені при подачі позову); стягнути з відповідача на користь держави 27,60 грн. (різниця за ціною позову). На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved