Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-11 00:00:00

26 квітня 2010 року прокурор звернувся в інтересах позивача до суду з цим позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що раніше він працював у відповідача, за виконану роботу йому нараховувалась заробітна плата, але виплачувалась не в повному розмірі, позивач звільнився з роботи у відповідача, однак з ним не був проведений повний розрахунок і станом на день звернення до суду за приватним підприємцем рахується заборгованість перед ним по заробітній платі на суму 3125 грн. 00 коп., яку відповідач добровільно не погашає, тому позивач просить стягнути з відповідача заборговану йому заробітну плату. Прокурор в судовому засіданні позов підтримав і наполягає на його задоволенні. Просить суд провести розгляд справи без участі відповідача , який повідомлений про час та місце розгляду справи , але в судове засідання не з»явився про причини неявки до суду не повідомив. Також просить суд стягнути з відповідача судові витрати. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав у повному обсязі. Просить суд провести розгляд справи без участі відповідача , який повідомлений про час та місце розгляду справи , але в судове засідання не з»явився про причини неявки до суду не повідомив. Також просить суд стягнути з відповідача судові витрати. Відповідач [PERSON] в судове засідлання повторно не з»явився про причини неявки до суду не повідомив. Суд, вислухавши думку прокурора,позивача, вивчивши матеріали справи, вважає за необхідне позов задовольнити за наступних обставин. Як встановлено судом, [PERSON] працював у відповідача з 12.06.2009р. по 30.03.2010 року на підставі трудового договору укладеного між ним та фізичною особою - підприємцем [PERSON] За умовами трудового договору [PERSON] зобовязаний виконувати господарську діяльність та вести її облік, а фактично особа [PERSON] зобовязаний оплачувати працю працівникові у розмірі 312,50 грн. на місяць. 30.03.2010р. [PERSON] звільнився за власним бажанням згідно ст.38 КЗпП України. За виконану роботу йому нараховувалась заробітна плата, але не виплачувалась у повному обсязі у звязку із скрутним матеріальним та фінансовим становищем приватного підприємця, внаслідок чого за період на момент звільнення позивача з роботи підприємець заборгував позивачу заробітну плату на суму 3125,00 грн. Сума боргу не погашається відповідачем в добровільному порядку. Відповідно до чинного законодавства про працю заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує 16 календарних днів. При звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. У разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. За несвоєчасну виплату зарплати нараховується індексація та компенсація у встановленому законом порядку. Невиплата [PERSON] заробітної плати призводить до неможливості забезпечити собі та своїй родині належний рівень матеріального забезпечення, чим порушуються його конституційні права. Крім того, відповідно до ст.43 Конституції України - право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. За таких обставин позов є законним, обґрунтованим і підлягає задоволенню. Оскільки позов задовольняється, то з відповідача підлягає стягненню держмито, та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільних справ на користь держави, бо позивачі по даній категорії справ звільнені від сплати держмита та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільних справ, при зверненні до суду з позовними вимогами про стягнення зарплати.

Outcome: approved