Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду і просить зобовязати відповідача поставити його на чергу, встановлену місцевими органами виконавчої влади, для отримання компенсації в сумі 199480 грн. за втрачене домоволодіння №20 по вул.Шевченка смт.Народичі, мотивуючи тим, що має право на вказану компенсацію, але відповідач відмовив у постановці на чергу, посилаючись на зміни в чинному законодавстві, якими скасовано правові підстави отримання компенсації особами, що проживали в чистій місцевості й отримали у спадщину нерухоме майно на території радіоактивного забруднення. Позивач в судове засідання не з'явився, але просить справу розглядати без його участі. Представник відповідача був повідомлений належним чином, але в судове засідання не з'явився і від нього не надійшло повідомлень про причини неявки. Дослідивши в судовому засіданні докази, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Статтею 4 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи(надалі Закон) визначено, що населення, яке проживає у зоні безумовного (обовязкового) відселення, підлягає обовязковому відселенню. Відповідно до ч.6 ст.35 Закону компенсацію, передбачену ст.4 Закону, у повному розмірі за цінами, встановленими на момент звернення щодо неї, мають право отримати громадяни, які не проживали на територіях радіоактивного забруднення, але одержали у спадщину майно (жилі, дачні, садові будинки, гаражі, господарські будівлі та споруди), яке не може бути перевезено із зазначених територій. Позивач 27 січня 2009 року отримав у спадщину будинок №20 по вул.Шевченка в смт.Народичі, а сам з 10.12.1997 року по даний час проживає в [INFO], що підтверджується копіями свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 27.01.2009 року та довідки Дочірнього підприємства „Житло №117 від 10.02.2009 року. Згідно Переліку населених пунктів Житомирської і Київської областей, віднесених до зони радіоактивного забруднення внаслідок катастрофи, затвердженого постановою КМ України № 106 від 23.07.91 та розпорядженням КМ України №17 від 12.01.93 смт.Народичі Житомирської області відноситься до зони безумовного обовязкового відселення. Отримане у спадщину домоволодіння позивач здав на баланс Народицької селищної ради, що підтверджується актом прийому-передачі житлового будинку на баланс від 27.11.2009 року та рішенням Народицької селищної ради №202 від 27.11.2009 року. В своєму запереченні представник відповідача зазначив, що позивачу відмовлено у постановці на чергу в звязку з тим, що згідно абз.2 п.5 Порядку виплати компенсації громадянам за втрачене нерухоме майно у разі відселення або самостійного переселення з радіоактивно забрудненої території, затвердженого постановою КМ України №1243 від 18.11.2009 року (надалі Порядок), спадкоємці громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, мають право на грошову компенсацію за втрачене спадкоємцем нерухоме майно, якщо така компенсація була нарахована, але не отримана переселенцем, відповідно до норм Цивільного кодексу України. Суд вважає вказану відмову протиправною з наступних міркувань. Постанова КМУ № 1243 від 18.11.2009 року набрала чинності з 28.11.2009 року, а позивач здав отриманий ним в спадщину будинок на баланс сільської ради 27.11.2009 року, тобто правовідносини виникли ще до набрання чинності згаданою Постановою. Відповідно до ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони помякшують або скасовують відповідальність особи. Стаття 35 Закону не містить будь-яких обмежень або посилань на наявність у спадкодавця направлення на переселення або отримання у спадщину майна лише переселенця, як підставу для виплати компенсації спадкоємцю. Відсутні зазначені посилання і в Положенні про порядок виплати компенсації громадянам за втрачене нерухоме майно у разі відселення або самостійного переселення з радіоактивно забруднених територій, затвердженого постановою КМ України № 755 від 15.07.97, яке діяло на момент виникнення правовідносин. Пунктом 5 вказаного Положення єдиною підставою для отримання спадкоємцем компенсації визначено знаходження нерухомого майна на території зони радіоактивного забруднення. В переліку документів, які подаються спадкоємцем органу виконавчої влади, відсутнє направлення на переселення на імя спадкодавця (п.6 Положення). На підставі викладеного та з урахуванням положень ст.50 Конституції України, яка визначає, що кожен має право на безпечне для життя і здоровя довкілля, суд дійшов переконання, що відмовляючи у постановці позивача на чергу для отримання компенсації за втрачене майно, відповідач діяв всупереч вимогам Закону, а тому, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved