overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-11 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення на її користь аліментів на утримання малолітньої дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів щомісяця, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі до суду позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що з 17 червня 2003 року вона з відповідачем перебували у шлюбі, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Томаківського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №27. Від шлюбу вони мають малолітню дочку [PERSON] [INFO], яка проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою з місця проживання. У листопада місяці 2009 року вони припинили шлюбні відносини і з того часу проживають окремо один від одного. Являючись батьком неповнолітньої дочки, відповідач зобовязаний надавати щомісячну матеріальну допомогу на утримання дитини, однак, на теперішній час свого батьківського обовязку у добровільному порядку не виконує. Угоди про сплату аліментів між ними в позасудовому порядку вони не досягли. Інших дітей на утриманні відповідач немає, стягнень за виконавчими документами не проводиться. Вона вважає, що розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на їхню неповнолітню дочку повинен становити 1/4 частину усіх видів його доходів щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. На попередньому судовому засіданні позивачка підтримала позов щодо стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання малолітньої дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів щомісяця, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Відповідач позов визнав повністю, і не заперечує проти вирішення справи у попередньому судовому засіданні. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити на попередньому судовому засіданні. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України за умови визнання відповідачем позову, суд ухвалює судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З матеріалів справи видно, що відповідач дійсно є батьком малолітньої дочки, про що свідчить свідоцтво про народження. Довідка органу місцевого самоврядування підтверджує факт проживання дитини з позивачкою. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Суд вважає за доцільне стягувати з відповідача аліменти на утримання його малолітньої дочки у розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на місяць. Відомості щодо наявності у відповідача на утриманні інших дітей, непрацездатної дружини, або батьків, відсутні. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-11 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, який вони зареєстрували 17 червня 2003 року відділом реєстрації актів цивільного стану Томаківського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №27. Дошлюбне прізвище позивачки Брага. Від шлюбних відносин вони мають неповнолітню дочку [PERSON] 27 листопада 2003 року, яка проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. У листопада місяці 2009 року вони припинили шлюбні відносини з і з того часу проживають окремо. Причиною припинення шлюбних відносин між ними явилася та причина, що відповідач зловживав спиртними напоями. Така його неправомірна поведінка в сімї та побуті приводила до сімейних сварок та конфліктів, що в свою чергу і привело до розпаду нашої сімї. За час, що минув після припинення ними шлюбних відносин, відповідач фактично створив іншу сімю і проживає в звязку з цим однією сімєю з іншою жінкою. Викладені обставини свідчать про те, що їх сімя розпалася остаточно, поновлена бути не може, а тому бажає шлюб з відповідачем розірвати. Також вона вважає, що подальше збереження їх шлюбу неможливе і протирічить не тільки її інтересам, але і інтересам їх неповнолітньої дочки, що заслуговує на увагу. Неповнолітня дочка і надалі буде проживати з нею, оскільки вона зможе забезпечити належні умови для її виховання та утримання. Спір щодо поділу сумісно набутого майна за час шлюбу відсутній у звязку з тим, що це питання ними вирішено за їх сумісною згодою. На попередньому судовому засіданні позивачка підтримала позов щодо розірвання шлюбу з відповідачем. Відповідач позов визнав повністю і не заперечує проти вирішення спору на попередньому судовому засіданні. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити на попередньому судовому засіданні. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України за умови визнання відповідачем позову, суд ухвалює судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього Кодексу. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Розглянувши матеріали справи, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги, з тих підстав, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, примирення для подружжя не можливе, на розлучені наполягають. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-11 00:00:00

09 червня 2010 року позивач [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що з 12.09.1980 року сторони перебували у шлюбі. Шлюб розірвано 01.04.2009 року. За час шлюбу сторонами 24.04.1998 року придбаний буд.73 по вул. Енгельса у м. Херсоні. Просила суд розділити вказаний будинок і визнати за нею право власності на ? частину спільного майна - а саме буд.73 по вул. Енгельса у м. Херсоні. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Адвокат в судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі, просила позов задовольнити по викладеним обставинам в позові. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнала, не заперечувала проти його задоволення. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарська, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Судом встановлено і це не заперечувалося сторонами, що вони з 12.09.1980 року перебували у шлюбі. Шлюб розірвано 01.04.2009 року відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу актовий запис № 119 від 01.04.2009 року. Як вбачається з Договору купівлі-продажу від 24.04.1998 року, посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу [PERSON], реєстровий №262, відповідачем [PERSON] був придбаний буд.73 по вул. Енгельса у м. Херсоні, тобто в період шлюбу, тому вказаний будинок є сумісним майном подружжя. Відповідно до ст. 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Таким чином, суд вважає необхідним розділити сумісне майно подружжя, визнавши за [PERSON] право власності на ? частину спільного майна подружжя - а саме буд.73 по вул. Енгельса у м. Херсоні. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-11 00:00:00

20.05.2010 року позивач звернулася до суду з позовом посилаючись на те, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі, від якого спільно мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO]. Оскільки відповідач не надає ніякої матеріальної допомоги на утримання доньки, просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі ? частини від усіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття та аліменти на своє утримання до досягнення донькою трьохрічного віку у розмірі ? частини від усіх видів заробітку щомісячно. В судовому засіданні позивач підтримала заявлені позовні вимоги та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Вивчивши матеріали справи, суд встановив, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Судом встановлено, що, згідно представленої копії свідоцтва про народження серії 1-КГ № 100784 від 01.04.2010 року, відповідач [PERSON] є батьком неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Із довідки № 1702 від 15.05.2010 року, виданої ПП «Жилсервис» вбачається, що дитина проживає з матірю в [ADDRESS]. Позивач знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, в звязку з чим потребує матеріальної допомоги. Враховуючи матеріальне становище та стан здоровя позивача та дитини, матеріальне становище та стан здоровя відповідача, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. В силу ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Ст.181 СК України передбачає засіб виконання обовязків батьків утримувати дитину у вигляді стягнення з матері, батька, за рішенням суду коштів на утримання дитини у частці від доходу. Позовні вимоги позивача щодо стягнення аліментів на своє утримання до досягнення донькою трьохрічного віку також підлягають задоволенню, оскільки у відповідності зі ст.84 п.2 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-11 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за надання послуг електрозв'язку в розмірі 1163 грн. 20 коп., які отримані за адресою: [ADDRESS] за період з 01.07.2008 року по 15.09.2009 року. Також просив стягнути 240 грн. 24 коп. суми інфляції, 50 грн. 43 коп. З % річних, а також понесені судові витрати в сумі 171 грн.. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилався на викладені в позовній заяві обставини. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, не заперечував щодо стягнення заборгованості за послуги електрозвязку та судових витрат, але просив суд відмовити в стягненні суми інфляції та 3 % річних. Суд, заслухавши представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, між сторонами 15.09.2003 року було укладено договір на надання послуг телефонного звязку, згідно яких позивач ВАТ „Укртелеком зобовязався надавати відповідачу послуги електрозв'язку, а відповідач зобов'язався оплачувати їх в повному обсязі. Відповідно до договору відповідач отримав послуги електрозв'язку, однак за надані послуги не розрахувався. Утворилась заборгованість за отримані послуги у розмірі 1163 грн. 20 коп. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Оскільки відповідач порушив умови договору та не виконав зобовязання по оплаті послуг з електрозвязку, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 1163 грн. 20 коп. заборгованості. Також судом встановлено, що укладеним між сторонами письмовим договором не передбачалося сплата індексу інфляції та трьох відсотків річних, тому посилання позивача на ст. 625 ЦК України є безпідставне, а вимоги про стягнення суми інфляції та 3 % річних не підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача також підлягають стягнення 51 грн. сплаченого при подачі позову державного мита та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду справ.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-11 00:00:00

Позивач КП ХТМ звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання ,посилаючись на те, що відповідачі мешкають за адресою: [ADDRESS] та є споживачем послуг з централізованого опалення та підігріву холодної води. В зв'язку з тим, що відповідачі не сплачують своєчасно плату за отримані послуги та в період з 01.04.2006 року по 28.02.2010 року, виникла заборгованість у розмірі 7068 грн. 34 коп., яку позивач просить стягнути з відповідача, а також інформаційно-технічні витрати у розмірі 30,00 грн. У судове засідання представник позивача не зявилась, звернулась до суду з заявою слухати справу за її відсутності у заочному порядку. У судове засідання відповідачі [PERSON],[PERSON] не зявились, про час та місце судового засідання повідомлялись належним чином, звернулись до суду з заявою слухати справу без їх участі та просили в частині стягнення суми за період 01.04.2006 року по 01.04.2007 року позивачу відмовити , застосувавши позовну давність. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. З матеріалів справи вбачається, що відповідач мешкає за адресою: [ADDRESS] ( а.с.8 )та є споживачем послуг КП ХТМ. Сума боргу нарахована виходячи з встановлених тарифів, і складає 7068,34 грн., яка підлягає стягненню з відповідача. Вказані вище грошові зобовязання Відповідачами до теперішнього часу перед Позивачем не виконані, від так вони є його боржниками, що також підтверджується вказаним розрахунком заборгованості та сумнівів щодо його правильності в суду не виникло ( а.с.5-7 ). Також стягненню з відповідачів підлягають витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 30,00 грн. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до частини 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Як вбачається з розрахунку заборгованості зі сплати послуг з газопостачання, вона утворилась в період з 01.04.2006 року по 28.02.2010 рік. Таким чином, хоча судом і встановлено наявність заборгованості у сумі 7068 грн. 34 коп, але позов КПХТМ підлягає частковому задоволенню, у звязку зі спливом строку позовної давності. З таких обставин, відповідно до ч. 2 ст. 79 та п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦПК України та п. а ст. 1 Декрету Кабінету Міністру України від 21.01.1993 року № 7-93 „Про державне мито, з урахуванням ч. 1 ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з Відповідача судовий збір із розрахунку один відсоток від ціни позову, але не менше ніж три неоподатковуваних мінімуми доходу громадян за розгляд справи в суді на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-11 00:00:00

ПАК "Дельта Банк" звернувся до суду з позовом, посилаючись на те, що між ним та [PERSON] 22.10.2009 року укладено кредитний договір. Відповідно до п. 1.2. вищевказаного договору позивач відкриває картковий рахунок в національній валюті України-гривні, випускає та надає відповідачу платіжну картку, а ткож пінкод до картки, здійснює обслуговування. Банк надає держателю кредит шляхом відкриття відновлюваної відкличної кредитної лінії. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. Згідно умов зазначеного договору позивач зобов»язується надати відповідачу кредит, а останній,- забезпечити повернення кредиту, сплачувати проценти за користування в строки та на умовах договору. Відповідач порушив договірні зобов»язання щодо повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитними коштами. Предстанвик позивача у судове заідання не з"явився, але в матеріалах справи є його заява, в якій він просить справу розглянути за його відсутності. Відповідач з позовними вимогами згідний. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК Україхни при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає , що позов підлягає до задоволення повністю. В судовому засіданні встановлено, що між ним та [PERSON] 22.10.2009 року укладено кредитний договір. Відповідно до п. 1.2. вищевказаного договору позивач відкриває картковий рахунок в національній валюті України-гривні, випускає та надає відповідачу платіжну картку, а ткож пінкод до картки, здійснює обслуговування. Банк надає держателю кредит шляхом відкриття відновлюваної відкличної кредитної лінії. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. Згідно умов зазначеного договору позивач зобов»язується надати відповідачу кредит, а останній,- забезпечити повернення кредиту, сплачувати проценти за користування в строки та на умовах договору. Відповідач порушив договірні зобов»язання щодо повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитними коштами. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно із ст. 1054 ЦК України по кредитному договору банк зобов»язується надати кредит позичальнику, в розмірі та на умовах, що передбачені кредитним договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов»язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-11 00:00:00

15 січня 2008 року позивачка придбала домоволодіння у відповідача , розташоване за адресою: м.Попасна вул.Радіщева буд. 45 та проживає там постійно . У зв»язку із відсутністю достатніх коштів для оформлення договору купівлі-продажу між сторонами був укладений домашній договір купівлі-продажу не засвідчений нотаріально у встановленому законом порядку. За незалежних від позивача причин, відповідач ухиляється від нотаріального оформлення їхньої домовленості щодо оформлення купівлі-продажу вищезазначеного домоволодіння, хоча відповідач не заперечує щодо дійсності правочину між сторонами. За таких підстав позивачка звернулась до суду із дійсною заявою, в якій просить визнати правочин щодо купівлі-продажу домоволодіння у відповідача , розташоване за адресою: м.Попасна вул.Радіщева буд. 45 - дійсним та визнати за нею право власності на вказане домоволодіння. Позивач підтримав позовні вимоги, справу просив розглянути без його участі. Відповідач не заперечував щодо задоволення поданої заяви, також просив розглянути Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. З копії розписки на а.с. 6/об.ст./ вбачається, що відповідач дійсно продав позивачці домоволодіння, розташоване за адресою: м.Попасна вул.Радіщева буд. 45 і отримав визначену суму. Згідно з вимогами ст. 220 ч. 2 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо істотних умов договору, що підтверджуються письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Як вбачається із заяви відповідача, він дійсно підтверджує, що всі істотні умови щодо домовленості із позивачкою про купівлю-продаж вказаного домоволодіння відбулися, але він не має можливості оформити це нотаріально, так як мешкає в іншому місті і не заперечує щодо визнання за позивачкою права власності на продане ним домоволодіння. Таким чином, у судовому засіданні знайшло своє підтвердження те, що між сторонами був укладений договір про купівлю-продаж домоволодіння, розташоване за адресою: м.Попасна вул.Радіщева буд. 45, який не був посвідчений нотаріально, але за відповідних умов на підставі ст..220 ЦК України може бути визнаний судом дійсним і подальше його нотаріальне посвідчення не є обов»язковим. На підставі викладеного, ст.,220 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-11 00:00:00

17.05.2010 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 2000 грн. на місяць, посилаючись на те, що дочка продовжує навчатись, ніде не працює, знаходиться на її утриманні, а відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги їй не надає. В якості третьої особи на стороні позивача, що заявляє самостійні вимоги на предмет спору в справу вступила [PERSON]. В судовому засіданні позивачка наполягає на задоволенні заявлених позовних вимог, уточнила їх і просить аліменти стягувати на користь дочки. Третя особа на стороні позивача наполягає на стягненні аліментів з [PERSON] на її користь в розмірі 2000 грн. на місяць. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відповідно до вимог ст. ст.74,76 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомив. Тому відповідно до ст.169 ч.4, 224 ЦПК України суд проводить заочний розгляд справи. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] являється батьком [PERSON], [INFO], яка навчається на третьому курсі денної форми навчання Хмельницького політехнічного коледжу, ніде не працює у звязку з чим потребує матеріальної допомоги. [PERSON] знаходиться на утримані матері [PERSON]В, а відповідач - батько дитини, матеріальної допомоги на утримання дочки не надає, хоча відповідно до вимог ст.199 СК України зобовязаний таку допомогу надавати і за станом свого здоровя та матеріальним становищем взмозі її надавати. Дані факти підтверджуються: свідоцтвом про одруження, свідоцтвом про народження, довідкою Хмельницького політехнічного коледжу від 7.04.2010 року №2928, довідкою про склад сімї. Враховуючи, що відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, суд відповідно до вимог ст.ст. 200, 182, 184 СК України визначає розмір аліментів, що підлягають стягненню з нього на утримання повнолітньої дитини, в твердій грошовій сумі, а саме 400 грн. на місяць. При цьому враховується стан здоров'я, матеріальне, сімейне становище дитини, позивачки та відповідача, а також можливість надання [PERSON] матеріальної допомоги матірю, яка працює та має постійний заробіток.

Outcome: approved