Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-16 00:00:00

Позивач [PERSON] підприємство Міністерства оборони України «Укрвійськбуд» звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про виселення без надання іншого жилого приміщення, посилаючись на наступні обставини. Перевіркою проживаючих у гуртожитках, які перебувають на балансі філії державного підприємства МОУ «Укрвійськбуд» - 135-й домобудівельний комбінат , встановлено, що [PERSON] попереднім керівництвом зазначеного підприємства безпідставно було надано житло - кімнату № 9 в гуртожитку підприємства за адресою м. Київ, вул. Бориспільська, 25. [PERSON] була повідомлена про необхідність звільнення займаного приміщення в добровільному порядку, однак до цього часу займану нею житлову площу не звільнила. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги про виселення відповідачки без надання їй іншого жилого приміщення підтримала та просила позов задовольнити . Вказала на те, що [PERSON] ніколи не працювала на підприємстві позивача, в установленому законом порядку їй кімната в гуртожитку не виділялась, ордер не надавався, тому підстав для проживання відповідачки у відомчому гуртожитку не вбачається. Відповідачка [PERSON] в дане судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про що в матеріалах справи є розписка. До оголошення перерви по справі відповідачка була присутня в судовому засіданні, надавала пояснення та просила в задоволенні позову відмовити, оскільки вважає, що вона на законних підставах проживає в даному приміщенні. Вказана кімната була надана ще її бабусі, тут мешкала вся сімя, в тому числі відповідачка з часу народження . Потім згідно з рішенням спільного засідання адміністрації та профкому Дарницького вузла звязку від 11.12.1987 року батькам була надана окрема квартира , а відповідачка залишилась проживати у кімнаті гуртожитку. Це житло є її єдиним місцем проживання, тут вона зареєстрована, іншого житла не має, тому просила в задоволенні позову відмовити. Вислухавши представника позивача, відповідачку, свідків, вивчивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Наказом Міністра оборони України № 27 від 29.01.1998 року було створено державне підприємство «Укрвійськбуд», до складу якого було включено 135-й завод ЗБВ в якості відокремленого підрозділу. В подальшому 135 завод ЗБВ було перейменовано у філію ДП МОУ «Укрвійськбуд» - 135-й домобудівельний комбінат. На балансі філії позивача - Державного підприємства Міністерства оборони України «Укрвійськбуд» знаходиться гуртожиток, розташований за адресою : м. Київ. вул. Бориспільська, 25 . Статус даної будівлі як гуртожитку підтверджується листом начальника Квартирно- експлуатаційного управління № 303/25/1/764 від 12.05.2008 року, копією балансу на 31.12.2008 року ФДП МОУ «Укрвійськбуд» - 135 ДБК, довідкою № 193 від 25.08.2009 року, виданої директором ФДП МОУ «Укрвійськбуд» - 135-й ДБК ( а.с.5-8 ) В листі від 12.05.2008 року начальник Київського квартирно-експлуатаційного управління зазначив, що будівлі, серед яких будівля за адресою м. Київ, вул. Бориспільська, 25, згідно обліку Київського КЕУ (форма 400) , рахуються як гуртожитки. Дані будівлі згідно наказу начальника розквартирування військ і капітального будівництва ЗС начальника Головного КЕУ МОУ від 01.12.2000 року № 103 та акту прийому-передачі від 06.12.2000 року були передані на балансовий облік ДП «Укрвійськбуд» ( а.с.8). Розпорядженням Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації № 986 від 27.09.2007 року «Про затвердження дислокації житлових будинків, які використовуються під гуртожитки у Дарницькому районі м. Києва» будинок № 25 по вул. Бориспільській у м. Києві віднесено до відомчих гуртожитків ( а.с. 49-57). Спірним жилим приміщенням є кімната № 9 у вказаному гуртожитку. Як вбачається з довідки № 190 від 21.08.2009 року, виданої філією ДП МОУ «Укрвійськбуд» - « 135-й домобудівельний комбінат», [PERSON] за період проживання в гуртожитку за адресою м. Київ, вул. Бориспільська, 25, кім. № 9, в даному підприємстві не працювала ( а.с.4) Згідно поданих свідоцтва про народження та свідоцтва про одруження відповідачки вбачається, що [PERSON] народилась 24.06.1967 року. 05.06.1992 року у звязку з одруженням змінила прізвище на «Борисейко» ( а.с. 43-44). Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] зареєстрована у кімнаті № 9 по вул. Бориспільській, 25 у м. Києві з 1968 року , про що свідчить довідка форми № 3 за грудень 1987 року. З вказаної довідки вбачається, що [PERSON] дійсно проживає та прописана [INFO] кім. № 9 і займає одну кімнату, площею 20,9 кв.м. в гуртожитку 135-го заводу залізобетонних виробів. Сімя на той час складалась з 4-х осіб : відповідачка, її батько [PERSON], мати [PERSON] ( зареєстровані також в 1968 році) та брат [PERSON], [INFO] ( а.с. 40). Згідно з архівною довідкою № 834 від 12.02.2010 року, виданої Галузевим державним архівом Міністерства оборони України, [PERSON] працювала на 135 заводі залізобетонних виробів та конструкцій з 27.08.1951 року по 01.12.1967 року ( а.с. 36). Відповідно до розпорядження Представника Президента України в Дарницькому районі м. Києва № 70 від 18.05.1992 року будинок № 2 по вул. Бориспільській був перенумерований на будинок № 25 по вул. Бориспільській у м. Києві ( а.с. 45). Рішенням виконавчого комітету Дарницької районної ради народних депутатів № 627 від 15.12.1987 року було розділено справу № 90 квартирного обліку [PERSON] на дві, виділивши окремо справу її з сімєю 3 особи : вона, чоловік , син та окремо справу її дочки - [PERSON] - одна особа. Рішенням виконавчого комітету Дарницької районної ради народних депутатів № 720 від 29.10.1990 року вищевказане рішення було змінено , після слів : «окремо справу її дочки [PERSON] - одна» додано слова : «рахуючи її на квартирному обліку з 24.06.1985 року, тобто з часу повноліття» ( а.с. 23). З довідки відділу житлового забезпечення Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації від 08.05.2008 року вбачається, що [PERSON] дійсно перебуває на квартирному обліку з 24.06.1985 року у складі сімї з однієї особи на загальній черзі ( а.с. 27). Рішенням виконавчого комітету Дарницької районної ради народних депутатів №628/1 від 15.12.1987 року, відповідно до рішення № 33 від 11.12.1987 року спільного засідання адміністрації і профспілкового комітету Дарницького вузла звязку ( а.с. 25, 37-39), [PERSON] на сім'ю три особи : вона, чоловік та син було надано двокімнатну квартиру за адресою [ADDRESS], про що видано ордер ( а.с. 26). У вказаному рішенні виконкому від 15.12.1987 року ( пункт 12 ) зазначено, що [PERSON] проживає [INFO], одна кімната, площею 20,9 кв.м., в гуртожитку заводу ЗБВ, де прописано 4 особи. На попередній житловій площі залишається проживати одна дочка. Відповідно до даних паспорта громадянина України [PERSON], вона зареєстрована за адресою спірної жилої площі - [ADDRESS] - з 09.12.1983 року ( а.с. 42), про що також зазначено в наданій позивачем довідці форми № 3 , де вказано, що [PERSON] є наймачем кімнати № 9, площею 20,9 кв.м. ( а.с. 3) Відповідно до ст. 128 ЖК УРСР , що набув чинності з 01.01.1984 року , жила площа надається в гуртожитку за спільним рішенням адміністрації підприємства, установи , організації та відповідного профспілкового комітету. Згідно з ст. 129 ЖК України, на підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи,організації видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на надану площу. Статтею 132 ЖК України передбачено, що підлягають виселенню без надання іншого жилого приміщення з гуртожитку, який було надано у звязку з роботою чи навчанням - сезонні, тимчасові робітники і особи, що працювали за строковим трудовим договором, а також особи, що вчились у навчальних закладах і вибули з них ; а також інші працівники підприємств, установ, організацій, які поселились в гуртожитку у звязку з роботою, в разі звільнення за власним бажанням без поважних причин, за порушення трудової дисципліни або вчинення злочину. З вищевикладеного вбачається, що відповідачка стала проживати в даному гуртожитку з 1968 року, тобто до введення в дію Житлового кодексу УРСР, дана кімната є її єдиним місцем проживання протягом всього зазначеного часу, за вказаною адресою вона зареєстрована та перебуває на квартирному обліку, рішенням виконкому Дарницької райради народних депутатів від 15.12.1987 року за нею закріплена вказана жила площа, дане рішення ніким не оспорювалось. Прийнявши гуртожиток на балансовий облік , ДП «Укрвійськбуд» з 2000 року не ставив питання щодо відсутності у відповідачки права на проживання в гуртожитку та її виселення. Відповідно до ст. 9 ЖК України, ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше, як з підстав і в порядку, передбачених законом. Статтею 47 Конституції України передбачено, що кожен має право на житло. [PERSON] створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Враховуючи, викладене , суд приходить до висновку, що із заявлених позивачем підстав - ст. 109, 127, 132 ЖК України, відповідачка [PERSON] не підлягає виселенню зі спірного житла без надання іншого жилого приміщення . Тому в задоволенні позову Державного підприємства Міністерства оборони України «Укрвійськбуд» до [PERSON] про виселення з гуртожитку за адресою м. Київ, вул. Бориспільська, 25, кім. 9 - необхідно відмовити. На підставі викладеного , ст. 6,19,47 Конституції України , ст. 4, 9, 109, 127-129 , 132 Житлового кодексу України,

Outcome: dismissed