Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до Кредитної спілки «Фортеця» про стягнення середнього заробітку. Зазначила, що 01 листопада 2006 року її було прийнято на посаду інспектора КС «Фортеця». До червня 2009 року вона виконувала свої обовязки. В червні 2009 року її було безпідставно відсторонено від виконання обовязків. В січні 2010 року під час слухання справи в Літинському районному суді представник КС «Фортеця» вручив наказ №64о від 21.10.2009 року про її звільнення за ст.40 п.1 КЗпПУ. В даному наказі було дано вказівку бухгалтерії провести повний розрахунок. Проте їй до цього часу не виплачено жодної копійки, не видано належним чином оформленої трудової книжки. Крім того Територіальною Держінспекцією праці в Черкаській області перевіркою встановлено, що їй нараховувалася заробітна плата на підставі табелів обліку робочого часу із розмірів мінімальної заробітної плати, що є порушенням вимог ст.96-97 КЗпПУ і не відповідає тарифній ставці робітника першого розряду. Оскільки її заробітна плата у 2009 році не тільки була нижчою її посадового окладу, але не відповідала мінімуму встановленого законодавством, вважає необхідним провести розрахунок середнього заробітку виходячи з двох останніх місяців 2009 року. У відповідності до довідки про заробітну плату №83 від 30.01.2009 року заробітна плата за листопад становила 2025,56 гривень і грудень 2023,09 гривень. Провівши розрахунки середньоденний заробіток складає 66,37 гривень і до стягнення підлягає за період з 01.01.2009 року по 16.02.2010 року включно 27344,44 гривні, які вона просить стягнути. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та збільшила суму позову за період з 01.01.2009 року по 24.05.2010 року і просить стягнути з відповідача на її користь середній заробіток в сумі 33848,70 гривень та 5000 гривень моральної шкоди завданої відповідачем несплатою заробітної плати, що полягає у втраті нормальних життєвих звязків та необхідність прикладати додаткових зусиль для організації свого життя , моральних стражданнях, конфліктах в сімї, так як змушена брати кошти в борг у своїх знайомих для задоволення своїх потреб. Позивачка [PERSON] заперечила, що вона писала заяву та лист погодження, які подані до справи відповідачем. Вважає, що суд не може брати їх до уваги так як на вимогу суду оригіналів та книги наказів не надано. Також пояснила, що розрахунку з нею не проведено і трудової книжки на руки невидано. Хоча вона особисто була в головному офісі КС «Фортеця». Представник відповідача в судовому засіданні позов визнала частково, згодні сплатити заборгованість в сумі 3881,58 гривень, які нараховані позивачу згідно довідки від 05.03.2010 року. Крім того з позивачкою в 2008 році погоджувалося питання посадового окладу, який викладено в листі-погодження від 01.11.2008 року за підписом позивачки. Також позивачка 29.12.2008 року власноручно написала заяву про переведення її на неповний робочий день на 0,5 посадового окладу з 01.01.2009 року. КС «Фортеця» в серпні місяці 2009 року направляла позивачу попередження про скорочення її посади, де було запропоновано інші посади, проте ніякого реагування на лист вони не отримували. Трудову книжку позивачка на руки не отримала. Розрахунок не проведено через заборону Державної виконавчої служби постановою від 08.05.2009 року проводити будь-які видаткові касові операції. В іншій частині позову просить відмовити. Суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково. Із наказу №158 к від 01.11.2006 року (а.с.32)в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] прийнято на роботу інспектором КС «Фортеця» з 01.11.2006 року. Із наказу № 64-ОС від 21.10.2009 року (а.с.33( видно, що [PERSON] звільнено з посади кредитного інспектора у звязку із скороченням штату з 21.10.2009 року. Із довідки про середню заробітну плату за 2008 рік (а.с.5) встановлено, що заробітна плата [PERSON] в листопаді місяці становила 2025,56 гривень, а в грудні місяці 2023,09 гривень. Із довідки від 05.03.2010 року (а.с.18) встановлено, що [PERSON] нараховано всього 1471,21 гривню, а до видачі 3881,58 гривень. [PERSON] від 08.05.2009 року (а.с.21) видно, що КС «Фортеці» заборонено проводити видаткові касові операції. Із листа від 16.10.2009 року (а.с.34) видно, що [PERSON] повідомляють про необхідність зявитися для отримання трудової книжки в головний офіс. Копія листа-погодження (а.с.38) та заяви (а.с.39) свідчить, що [PERSON] не заперечує проти її зменшення їй посадового окладу до 605 гривень і просить перевести її на неповний робочий день на 0,5 посадового окладу. Суд критично ставиться до копій заяви [PERSON] (а.с.39) та листа-погодження (а.с.38) та не бере їх до уваги, так як позивач заперечує проти написання зазначених документів і суду не було надано їх оригінали, а також книги наказів для огляду в судовому засіданні. Суд не бере до уваги довідку від 05.03.2010року (а.с.18)оскільки в ній закладено протиріччя в сумах коштів нарахованих та до видачі. Суд вважає необхідним задовольнити позов [PERSON] в частині стягнення середнього заробітку за 01.01.2009 року по 24.05.2010 року стягнувши з відповідача 33848,70 гривень, оскільки відповідач безпідставно порушив строки розрахунку при звільнені. При вирішенні питання щодо стягнення моральної шкоди суд виходить із принципу розумності та справедливості і вважає необхідним стягнути з відповідача 1000 гривень завданої моральної шкоди внаслідок затримки розрахунку та не видачі трудової книжки. Дані правовідносини регламентуються ст. 115,116,117,235,237-1, КЗпП України.

Outcome: partial