Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-27 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до суду до ВАТ «Автотранс Голта» про стягнення суми 115951 грн., обґрунтувавши свої вимоги тим, що з 03.07.1980 року він був прийнятий на роботу в АТП 14112 в м.Пепрвомайськ водієм другого класу на автобус ЛІАЗ, згідно наказу № 118/к. Після реорганізації підприємство носить назву відкрите акціонерне товариство «Автотранс Голлта». В звязку з важким фінансовим станом підприємства на зборах акціонерів 17 грудня 2007 року було прийнято рішення про надання підприємству поворотної фінансової допомоги. Згідно цього рішення позивач вніс в касу підприємства такі суми згідно квитанцій до прибуткових касових ордерів № 1415 від 21.12.2007 року 1000 грн.; № 143 від 29.01.2008 року 5000 грн.; № 70 від 16.01.2008 року 5000 грн. 23.04.2008 року на засіданні правління ВАТ «Атотранс Голта» було знову прийнято рішення про надання поворотної фінансової допомоги. Згідно цього рішення позивач вніс в касу підприємства такі суми згідно квитанцій до прибуткових касових ордерів № 149 від 24.04.2008 року 6000 грн.; № 213 від 21.05.2008 року 5940 грн.; № 464 від 29.09.2008 року 10000 грн.; № 496 від 14.10.2008 року 4962 грн.; № 40 від 27.01.2009 року 3500 грн.; № 86 від 10.02.2009 року 5000 грн.; № 93 від 13.02.2009 року 4000 грн.; № 114 від 11.11.2009 року 55840 грн.; № 124 від 19.11.2009 року 6844 грн.; № 149 від 10.12.2009 року 2867 грн. Всього на протязі 2007-2009 років позивачем надано допомогу підприємству на суму 115951 грн. Позивач звертався до відповідача з проханням повернути йому гроші, однак йому було відмовлено в цьому. Згідно рішення правління фінансова допомога підлягала поверненню через три місяці після її внесення. Оскільки матеріальна допомога не повернена позивач вимушений звернутись до суду з питання стягнення суми в примусовому порядку. В попередньому судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги, просив стягнути з відповідача на його користь грошові кошти в сумі 115951 грн. Представник відповідача в попередньому судовому засіданні позовні вимоги визнала, та не заперечувала проти їх задоволення. Так згідно ст. 174 ч.4 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обгрунтовані, грунтуються на законі і підлягають задоволенню. В судовому засіданні судом встановлено, що позивач дійсно працює у відповідача, з 03.07.1980 року він був прийнятий на роботу в АТП 14112 в м.Пепрвомайськ водієм другого класу на автобус ЛІАЗ, згідно наказу № 118/к. Після реорганізації підприємство носить назву відкрите акціонерне товариство «Автотранс Голлта». 17.12.2007 та 23.04.2008 року були проведені засідання правління ВАТ «Автотранс Голлта» та прийняті рішення про надання підприємству фінансової допомоги (а.с.6-9. Згідно цих рішень позивач вніс в касу підприємства суми згідно квитанцій до прибуткових касових ордерів на суму 115951 грн. (а.с. 10-12). Згідно ст. 256 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, а при відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. На підставі наведеного, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню внесених ним коштів на користь підприємства в сумі 115951 грн. Крім того, суд знаходить за необхідне стягнути з відповідача в силу ст. 88 ЦПК України, 120 грн. витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільної справи та 1159,14 грн. держмита на користь позивача.

Outcome: approved