Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-25 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позовній заяві та заяві про збільшення позовних вимог посилався на те, що на підставі кредитного договору між позивачем та відповідачем [PERSON] виникло зобовязання, за яким позивач надав відповідачу кредит в сумі 3000 грн. строком кредитування до 16 березня 2011 року зі сплатою процентів на суму залишку заборгованості за кредитом. Крім того відповідач зобовязався сплатити комісійну винагороду за обслуговування кредиту. Оскільки відповідач свої зобовязання не виконала, станом на 10 червня 2010 року її заборгованість за кредитом складає 4648,59 грн. В своїй позовній заяві позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь суму в розмірі 4648,59 грн. та понесені судові витрати. В судовому засіданні представник позивача повністю підтримав позовні вимоги, посилаючись на викладені в заяві обставини. Відповідач в судове засідання не з?явилась, надавши суду заяву з проханням справу розглянути за її відсутності, та в якій повідомляла, що позов визнає. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та взаємовідносини сторін, приймаючи до уваги відсутність підстав, передбачених ст. 169 ЦПК України для можливого відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе відповідно до вимог ч. 4 ст. 169 ЦПК України розглянути справу за відсутності відповідача. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що 17 червня 2008 року між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № 2956 про відкриття відновлювальної кредитної лінії, за яким позивач відкрив відповідачу відновлювальну кредитну лінію на суму 3000 грн. терміном до 16 березня 2011 року зі сплатою процентів на суму залишку заборгованості за кредитом відповідно до пунктів 4.1, 4.1.1, 4.1.2 договору. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Як встановлено в судовому засіданні, позивач свої зобовязання виконав належним чином, надав відповідачу кредит в сумі 3000 грн. Кредитні кошти відповідачем отримані через пункт видачі готівки. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] свого обовязку належним чином не виконала. Станом на 10 червня 2010 року має заборгованість за кредитом в сумі 4648,59 грн. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Тому суд вважає такою, що ґрунтується на законі, вимогу позивача щодо стягнення з відповідача всієї суми кредиту достроково. Встановивши дані обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором в сумі 4648,59 грн. Також відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати в розмірі 171 грн. Всього до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає сума 4768,59 грн.

Outcome: approved