Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-20 00:00:00

Позивач, Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», звернувся до Московського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON], у якому зазначає, що 14.12.2005 р. укладено кредитний договір № SAMDN03000004935800, відповідно до якого ПриватБанк надав Відповідачу кредит у вигляді не поновлюваної кредитної лінії у розмірі 25000,00 грн. (двадцять п'ять тисяч гривень 00 копійок) зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами в розмірі 1,4% в місяць на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки MasterCard Platinum. Відповідач припинив виконання взятих ним зобовязань. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором Відповідач станом на 11 травня 2010 р. має заборгованість у розмірі 71779,77 грн., яка до теперішнього часу не сплачена. Крім того, 17.08.2005 р. укладено кредитний договір № SAMDN22000003562125, відповідно до якого ПриватБанк надав Відповідачу кредит у вигляді не поновлюваної кредитної лінії у розмірі 25000,00 грн. (двадцять п'ять тисяч гривень 00 копійок) зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами в розмірі 3,0% на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач припинив виконання взятих ним зобовязань. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором Відповідач станом на 11 травня 2010 р. має заборгованість у розмірі 33283,84 грн., яка до теперішнього часу не сплачена. Таким чином, загальна сума заборгованості відповідача за договорами № SAMDN03000004935800 від 14.12.2005 року та №SAMDN22000003562125 від 17.08.2005р., станом на 11.05.2010р. складає 105063,61грн. Відповідно до договору застави автотранспорту від 02.12.2005р. із додатковою угодою до нього від 14.08.2007р., цим договором забезпечується виконання зобов'язань в тому числі і за договорами № SAMDN03000004935800 від 14.12.2005 р. і №SAMDN22000003562125 від 17.08.2005р. У відповідності до умов договору, відповідач надав у заставу ПриватБанку наступний автотранспорт: фургон малотонажний ГАЗ 3302-14 реєстраційний номер [NUMBER], 2005р.в., фургон малотонажний ГАЗ 3302-14 реєстраційний номер [NUMBER], 2005р.в., фургон малотонажний ГАЗ 3302-14 реєстраційний номер [NUMBER], 2005р.в. Відповідно до п. 15.7. договору застави, ст. 20 Закону України «Про заставу», ПриватБанк має право з метою задоволення своїх вимог звернути стягнення на предмет застави у випадку, якщо в момент настання термінів виконання зобовязань, передбачених кредитним договором, вони не будуть виконані. Відповідно до ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобовязання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. В порядку ст. 590 ЦК України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду. Згідно п. 24 договору застави звернення стягнення на предмет застави за вибором заставодержателя може здійснюватися шляхом продажу предмета застави із укладанням договору купівлі-продажу з іншою особою. Відповідно до ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет застави в рішенні суду зазначаються і спосіб реалізації предмета застави шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї із процедур, передбачених ст. 26 цього Закону, яка передбачає і продаж предмета застави шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав заявлені вимоги та просив стягнути заборгованість відповідача перед ПриватБанком та звернути стягнення на предмети застави: фургон малотонажний ГАЗ 3302-14 реєстраційний номер [NUMBER], 2005р.в., фургон малотонажний ГАЗ 3302-14 реєстраційний номер [NUMBER], 2005р.в., фургон малотонажний ГАЗ 3302-14 реєстраційний номер [NUMBER], 2005р.в., шляхом продажу вказаних автомобілів Публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАЇ України, а також наданням ПриватБанку всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. Відповідач у судове засідання не з'явився, письмових заперечень проти позову з посиланням на докази, якими вони обгрунтовуються, суду не надав, про причини неявки відповідно до ч. 2 ст 77 ЦПК суд не повідомив. Про час та місце розгляду справи Відповідач був повідомлений належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.ст. 224 - 226 ЦПК України. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини: Між Публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» та [PERSON], 14.12.2005 р. укладено кредитний договір № SAMDN03000004935800, відповідно до якого ПриватБанк надав Відповідачу кредит у вигляді не поновлюваної кредитної лінії у розмірі 25000,00 грн. (двадцять п'ять тисяч гривень 00 копійок) зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами в розмірі 1,4% на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач не виконав взятих ним на себе зобовязання. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором Відповідач станом на 11 травня 2010 р. має заборгованість у розмірі 71779,77 грн., яка до теперішнього часу не сплачена. Крім того, 17.08.2005 р. між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір № SAMDN22000003562125, відповідно до якого ПриватБанк надав Відповідачу кредит у вигляді не поновлюваної кредитної лінії у розмірі 25000,00 грн. (двадцять п'ять тисяч гривень 00 копійок) зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами в розмірі 3,0% на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач свої зобовязання за договором не виконав. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором Відповідач станом на 11 травня 2010 р. має заборгованість у розмірі 33283,84 грн., яка до теперішнього часу не сплачена. Таким чином, загальна сума заборгованості відповідача за договорами № SAMDN03000004935800 від 14.12.2005 року та №SAMDN22000003562125 від 17.08.2005р., станом на 11.05.2010р. складає 105063,61грн. Крім того, відповідно до договору застави автотранспорту від 02.12.2005р. із додатковою угодою до нього від 14.08.2007р., цим договором забезпечується виконання зобов'язань в тому числі і за договорами № SAMDN03000004935800 від 14.12.2005 р. і №SAMDN22000003562125 від 17.08.2005 р.. У відповідності до умов договору, відповідач надав у заставу ПриватБанку наступний автотранспорт: фургон малотонажний ГАЗ 3302-14 реєстраційний номер [NUMBER], 2005р.в., фургон малотоннажний ГАЗ 3302-14 реєстраційний номер [NUMBER], 2005р.в., фургон малотоннажний ГАЗ 3302-14 реєстраційний номер [NUMBER], 2005р.в. Відповідно до п. 15.7. договору застави, ст. 20 Закону України «Про заставу», ПриватБанк має право з метою задоволення своїх вимог звернути стягнення на предмет застави у випадку, якщо в момент настання термінів виконання зобовязань, передбачених кредитним договором, вони не будуть виконані. Відповідно до ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобовязання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. В порядку ст. 590 ЦК України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду. Згідно п. 24 договору застави звернення стягнення на предмет застави за вибором заставодержателя може здійснюватися шляхом продажу предмета застави із укладанням договору купівлі-продажу з іншою особою. Відповідно до ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет застави в рішенні суду зазначаються і спосіб реалізації предмета застави шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї із процедур, передбачених ст. 26 цього Закону, яка передбачає і продаж предмета застави шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає заявлені позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. У відповідності до вимог ст.ст. 526 ЦК України, зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлено обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася, та сплати процентів. Відповідно до ст. 20 Закону України «Про заставу», Заставодержатель має право з метою задоволення своїх вимог звернути стягнення на предмет застави у випадку, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано. В порядку ст. 590 ЦК України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду. Згідно зі ст. 19 Закону України «Про заставу» Заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі за рахунок заставленого майна, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. Згідно п. 24. Договору застави звернення стягнення на предмет застави за вибором заставодержателя може здійснюватися шляхом продажу предмета застави з укладанням договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем. Відповідно до ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет застави в рішенні суду зазначаються і спосіб реалізації предмета застави шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї із процедур, передбачених ст. 26 цього Закону, яка передбачає і продаж предмета застави шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем. На підставі викладеного, суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ст.ст. 526, 530, 610, 625, ч.2 ст.1050, ч.2 ст. 1054 ЦК України, ст.ст. 19, 20 Закону України Про заставу, ст.ст. 25, 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» та

Outcome: approved