Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-14 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON], яким просила стягнути аліменти на її користь на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку, до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в обґрунтування своїх вимог зазначала, що вона та відповідач, 07.04.2007 року зареєстрували шлюб. Проте, до реєстрації шлюбу, 15.02.2007 року народилася донька [PERSON]. В свідоцтві про народження батьком дитини записаний відповідач по справ. Донька мешкає разом з позивачкою, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Позивачці самостійно важко утримувати дитину. На підставі викладеного [PERSON] звернулася до суду з даним позовом. У судовому засіданні [PERSON] підтримала позовні вимоги у повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Відповідач до судового засідання не зявився, повідомлявся про час та місце розгляду справи своєчасно та належним чином, про що свідчать дані, які знаходиться в матеріалах справи, про причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надав. За таких обставин суд, зі згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони по справі перебувають у шлюбі, який зареєстрований 07.04.2007 року Фрунзенським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції (свідоцтво про шлюб серія 1-ВЛ № 101104). Від подружнього життя сторони мають дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія 1-ВЛ № 067975, яке видано Фрунзенським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, копія якого знаходиться в матеріалах справи. Батьком дитини [PERSON], відповідно до свідоцтва про народження, записаний [PERSON], відповідач по справі. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України обовязок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обовязків. У статті 180 Сімейного Кодексу України, зазначено, що батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 182 Сімейного Кодексу України, передбачено, що при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Статтею 182 Сімейного Кодексу України, передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 183 Сімейного Кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище позивача, а також відсутність на утриманні у відповідача інших дітей чи непрацездатних осіб. Даних, які б свідчили про неможливість надання матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини у розмірі позовних вимог відповідач суду не надав. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до положень ст. 88 ЦПК України, Декрету Кабінету Міністрів „Про державне мито, а саме: з відповідача підлягає стягненню судовий збір в доход держави 1 % від розміру задоволених вимог за позовом, але не менш ніж 51 грн., а також витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільних справ у розмірі, встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 21 грудня 2005 р. N 1258 Про затвердження Порядку оплати витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільних справ та їх розмірів. Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах суми виплати за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved