Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-01 00:00:00

У травні 2010р. [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, в якій зазначила, ідо з 24.12.19^4 року вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO], який проживає з нею та знаходиться на її утриманні.. Відповідач є приватним підприємцем, добровільно допомоги на утримання дитини не надає. Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO] у розмірі ? частини від всіх доходів(заробітку) щомісяця і до повноліття дитини. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги в повному обсязі. Відповідно у судове засідання не з»явився, про час та день слухання справи належно повідомлений. Про що свідчить поштове повідомлення. Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, у випадку неявки до судового засідання відповідача, належним чином повідомленого та такого, що не повідомив про причини неявки, суд може прийняти заочне рішення на підставі доказів, що маються в справі, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ст.76 ЦПК України, якщо місце перебування відповідача невідоме, суд розглядає справу після надходження до суду відомостей відносно його виклику до суду відомостей відносно його виклику до суду. Позивач проти прийняття заочного рішення по справі не заперечував та просив суд розглянути справу без часті відповідача, прийнявши заочне рішення по справі. Суд. вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, законодавство, що регулює спірні правовідносини, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позовних вимог (ст. 11 ЦПК України), установив наступне. Аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя. Сторони зареєстрували шлюб 24.12.1994р., що підтверджено свідоцтвом про шлюб І-НО №292587 виданим відділом реєстрації актів громадянського стану м.Селидове Донецької області, номер актового запису № 223. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO], що підтверджено свідоцтвом про народження дитини 1-НО № 344729, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану м.Селидове Донецької області. Згідно довідки № 16 від 05.05.2010р., [PERSON] працює продавцем на приватному підприємстві «Казак» та її заробітна плата складає 1200 гри. Відповідно де Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789- ХІІ) дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість, вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження. Обов'язок батьків по утриманню дітей до досягнення ними повноліття, закріплений в ч. 2 ст. 51 Конституції України і в ст. 180 Сімейного кодексу України. У випадку ухилення батьків від виконання цього обов'язку, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частині від доходу його матері, батька й (або) у твердій грошовій сумі (ст. 181 С К України). На утриманні відповідача інші неповнолітні діти й непрацездатні члени родини (утриманці) не перебувають. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальний стан як дитини, так і платника аліментів, та інші обставини, що мають істотне значення. Передбачених законом підстав для звільнення [PERSON] від обов'язку утримання неповнолітньої дитини судом не встановлено. Домовленості між батьками щодо способу утримання дитини не досягнуто. Оцінивши надані по справі докази, суд дійшов висновку, що [PERSON]В, не виконує у відношенні своєї неповнолітньої дитини передбачені сімейним законодавством обов'язки з її утримання, чим порушує право дитини на достатній рівень життя. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Суд вважає, що слід стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у частковому співвідношенні до його заробітку у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів. При вирішенні питань щодо судових витрат суд керується нормами ст.79,81,88 ЦГІК України. Згідно зі ст.79 ЦПК України до судових витрат належать судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Згідно зі СТ.81 ч.3 п.3 ЦПК України не підлягають оплаті при зверненні до суду і покладаються на сторони після розгляду справи судом витрати на інформаційно-технічне забезпечення у справах про стягнення аліментів. Згідно зі ст. 88 ч.3 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі ст.ст. 180, 181, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved