Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-07 00:00:00

21.01.2010 року [PERSON] звернувся до Веселівського районного суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики та сплату відсотків за прострочення грошового зобовязання. 17.05.2010 року відповідно до ч. 2 ст. 31 ЦПК України позивач надав суду уточнену позовну заяву в якій зазначив, що 04 лютого 2009 року він позичив відповідачу [PERSON] 7000 доларів США, які останній зобовязався повернути до 01 листопада 2009 року, але не повертає борг, не зважаючи на його вимоги. Одержання ним суми боргу підтверджується розпискою від 04.02.2009 року, написану відповідачем власноручно та ним підписана. Таким чином на теперішній час відповідач не повернув йому борг у сумі 7000 доларів США, що еквівалентно 55300 гривень. Крім того, позивач вважає, що відповідачем спричинено йому моральну шкоду, яка полягає в стресовій ситуації, яку пережив внаслідок повернення боргу. Своїми діями відповідач вчинив йому глибокі душевні страждання, які склалися з наступного: - погіршення стану здоровя і повязані з ним неврівноваженість, порушення сну; - погіршення взаємовідносин в сімї; - у порушенні нормального ритму життя; - вимушено позичати кошти для купівлі дочки квартири, а це для його сімейного бюджету є суттєві кошти, чим його та його родину було поставлено у скрутне матеріальне становище. В цілому таки обставини надали йому глибокі душевні страждання, тому він вважає, що йому спричинені важкі моральні страждання. Спричинену йому моральну шкоду він оцінює в розмірі 25000 гривень. Крім того він уклав договір про надання правової допомоги № 8 з адвокатом юридичної консультації Веселівського району [PERSON]П, який взяв на себе зобовязання виконання правової допомоги по всім питанням повернення суми боргу. Послуги адвокат на підставі договору від 19.03.2010 року про надання правових послуг складають 2000,00 грн. Цей факт підтверджується квитанцією № 38 від 30.04.2010 року. Відповідач в залог залишав свою ? частку Олійниці з належним обладнанням, що знаходиться в с.\~Чкалове Веселівського району Запорізької області, вул. Леніна, 1. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги та просять стягнути з [PERSON] на користь позивача 55300 (пятдесят пять тисяч триста) гривень в погашення заборгованості по договору позики і 25000 (двадцять пять тисяч) гривень компенсації завданої моральної шкоди, судові витрати у розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень, витрати на інформаційно-технічне забезпечення у розмірі 120 (сто двадцять) гривень, витрати на правову допомогу у розмірі 2000 (дві тисячі) гривень. Відповідач та його представник в судовому засіданні позов визнав частково, а саме визнали в частині боргу та позивач пояснив, що він намагався повернути борг та у звязку зі скрутним матеріальним становищем він не повернув борг, в іншій частині позов він не визнає. Суд вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав: Матеріалами справи встановлено та не заперевчується сторонами, що [PERSON] дав в борг [PERSON] згідно з розпискою 7000 (сім тисяч) доларів, відповідач зобовязався їх повернути до 01.11.2009 року (а.с. 34), однак відповідач своїх зобовязань перед позивачем не виконав. Розписка, яка містиця в матеріалах справи (а.с. 33) про те що позивач дав в борг відповідачу згідно з розписою 2000 (дві тисячі) доларів, відповідач зобовязався їх повернути до 01.12.2007 року судом до уваги не приймається так, так як відповідно до заяви позивача він згідно ч. 2 ст. 31 ЦПК змінив позовні вимоги та просить розглядати його уточнену позовну заяву в якій не заявлені вимоги по зазначені розписці. Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог\~ відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Таким чином позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення боргу за договором позики доведені матеріалами справи та не суперечать дійочому законодавству та підлягають задоволенню. Як убачається з матеріалів справи позивач надав відповідачу гроші у доларах США, а не в національній валюті України, тому суд вважає за необхідне зробити перерахунок суми боргу з іноземної валюти у національну з урахуванням курсу гривні до долару США, установлений Національним Банком України на день ухвалення рішення. Що складає 55300 (пятдесьт пять тисяч триста) гривень. Стосовно вимог позивача про стягнення з відповідача завданої моральної шкоди, то суд вважає що ця вимога позивача, є необґрунтованою та завдання такої шкоди позивачеві не підтверджено належними доказами. Позивачем надано суду виписку з амбулаторної картки від 29.03.2010 року виданою лікарем [PERSON] відповіно до якої позивач перебуває під наглядом в Веселівській ЦРБ з 1984 року та періодично звертається до Веселівської ЦРБ за медичною домопогою. Проте позивачем не надано жодного доказу, що його хвороба утворилась в наслідок не повернення боргу відповідачем. Ураховуючи розяснення постанови пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Також позивачем надано договір позики укладений між [PERSON] та [PERSON] відповідно якого [PERSON] взяв у борг у [PERSON] 8000 (вісім) тисяч доларів США, який на думку суду не є доказом, який підтверджує, яку що позивачеві завдано моральної (не майнової) шкоди. Тому суд суд критично ставиться до наданих позивачем документів в обґрунтування моральної шкоди довідки. Також позивач наводить те, що внаслідок того, що відповідач не передає йому грошову суму за розпискою, то у нього погіршились взаємовідносини в сімї, порушено нормальний ритм життя. Проте жодного доказу, яким би підтверджувались доводи позивача ним суду надано не було. Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Внаслідок цього суд вважає, що позовні вимоги щодо відшкодування моральної шкоди є безпідставними та не підлягають задоволенню. Позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача на його користь 2000 (дві тисячі) гривень витрат на правову допомогу. Відповідно до ч. 2 ст. 84 ЦПК України, постанови Кабінету міністрів України від 27.04.2006 року № 590 «Про граничні розміри компенсації витрат, повязаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави» представником позивачки не було надано чіткого розрахунку часу який він витратив на правову допомогу тому суд вважає в цій частині позову відмовити. Вимоги позивача стосовно стягнення з відповідача судових витрат: державне мито у розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень та 120 (сто двадцять) гривень на інформаціно-технічне забезпечення розгляду справи підлають частковому задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України … якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Оскільки позов задоволений частково, а саме задоволено у частині стягнення боргу з відповідача у розмірі 55300 гривень, а в іншій частині позову відмовлено, то стягненню з відповідача на користь позивача пілягає 553 (пятсот пятдесят три) гривні витрат на державне мито та 120 (сто двадцять) гривень витрат на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи. На підставі викладеного

Outcome: partial