Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-07 00:00:00

[PERSON] звернувся \~до суду з позовом \~до \~[PERSON], [PERSON] про усунення перешкод у користуванні нерухомим майном. В \~судовому засіданні позивач [PERSON] пояснив, що відповідно до договору купівлі-продажу від 09.04.2009 року №3 він купив майно СВК «Долина» с. Сабарівка Оратівського району - нежитлове приміщення по вул. Партизанська, 1А в с. Сабарівка. Дане майно було передано йому відповідно до Акту приймання-передачі майна від 09.04.2009 року. Оскільки дане нерухоме майно є памяткою архітектури і містобудування місцевого значення, то 16.06.2009 року між ним та Управлінням культури і туризму Вінницької обласної державної адміністрації було укладено Охоронний договір на памятку культурної спадщини. Відповідно до рішення Оратівського районного суду від 17.11. 2009 року за ним визнано право власності на нежитлове приміщення, розташоване по вул. Партизанській, 1А в с. Сабарівка Оратівського району Вінницької області. Відповідно до вимог законодавства він зареєстрував своє право власності на нерухоме майно і є власником виробничого будинку по вул. Партизанській, 1А в с. Сабарівка Оратівського району Вінницької області. На даний виробничий будинок на його імя виготовлено Технічний паспорт, який виданий Гайсинським бюро технічної інвентаризації станом на 23.03.2010 р. реєстровий № 70. Однак відповідачі порушують його права як власника, перешкоджають користуватися належним йому майном. Відповідач [PERSON] зайняла частину комори 1-1 літера «А» та розмістила в приміщенні устаткування по прийому молока. Відповідач [PERSON] зайняв частину комори 1-1 літера «А» та приміщення кузні, кабінету комірника, кладови літера «В», в даних приміщеннях він розмістив своє устаткування. Відповідачі на вхідних дверях до своїх приміщень навісили замки. Він неодноразово просив відповідачів звільнити приміщення, надавав їм документи, які підтверджують, що дані приміщення належать йому на праві приватної власності, однак відповідачі спірних приміщень не звільняють, чим вчиняють перешкоди у користуванні належним йому майном. Позивач уточнив свої позовні вимоги та просить суд зобовязати відповідачів усунути перешкоди у користуванні належним йому нерухомим майном, шляхом зобовязання відповідачів звільнити вищезазначені приміщення. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона займає частину комори 1-1, оскільки приймає там молоко від населення. Дане майно належить їй як майновий пай розпайованого майна СВК «Долина», що підтверджується накладною від 03.07.2007 року №3, відповідно до якої їй належить одна кімната, інших документів які підтверджували б її право власності на дане приміщення вона немає, технічна документація не виготовлялася. Вважає, що спірне нерухоме майно позивачу не належить. Просить суд в позові відмовити. \~ Відповідач [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він є виконавчим директором СВК «Долина». Він займає частину комори, приміщення кузні, кабінету комірника, кладовищ, навішав на вхідні двері даних приміщень замки. Спірні приміщення звільняти не бажає. Вважає, що спірні приміщення належать не позивачу, а йому як майновий пай розпайованого майна СВК «Долина», що підтверджується накладною від 16.07.2007 року №7. Інших доказів, які б підтверджували його право власності на спірні приміщення, суду надати не може, технічна документація на розпайоване майно не виготовлялася. Спірні приміщення є частиною мукомельного комбінату, який є культурною памяткою. Просить суд в позові відмовити. \~ Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що йому відомо, що спірне нерухоме майно належить позивачу, однак документів, які це підтверджували б він не бачив. Частину приміщень займають відповідачі, однак які саме приміщення займають відповідачі сказати не може. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він раніше працював обліковцем СВК «Долина», проживає неподалік мукомельного комплексу. Йому відомо, що відповідач [PERSON] в одному з приміщень приймає молоко від населення. Відповідач [PERSON] теж займає кілька приміщень. [PERSON] в даних приміщеннях тримає своє майно, має крупорушку. Свідку відомо, що дане майно належить позивачу. Вислухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу від 09.04.2009 року №3 [PERSON] купив майно СВК «Долина» с. Сабарівка Оратівського району - нежитлове приміщення по вул. Партизанська, 1А в с. Сабарівка. Дане майно було передано [PERSON] відповідно до Акту приймання-передачі майна від 09.04.2009 року. 16.06.2009 року між Управлінням культури і туризму Вінницької обласної державної адміністрації та [PERSON] було укладено Охоронний договір на памятку культурної спадщини. Відповідно до рішення Оратівського районного суду від 17.11. 2009 року, визнано дійсним договір купівлі-продажу майна СВК «Долина» с. Сабарівка Оратівського району Вінницької області. Визнано за [PERSON] право власності на нежитлове приміщення, розташоване по вул. Партизанській, 1А в с. Сабарівка Оратівського району Вінницької області. (а.с. 5-6). [PERSON] про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 01.04.2010 року №25760792 власником комплексу по вул. Партизанській, 1А в с. Сабарівка Оратівського району Вінницької області є [PERSON]. Форма власності приватна. Дата прийняття рішення про реєстрацію права власності - 01.04.2010 року. (а.с. 7). Як вбачається з Технічного паспорту на виробничий будинок №1А по вулиці Партизанській села Сабарівки Оратівського району Вінницької області, виданого Гайсинським бюро технічної інвентаризації станом на 23.03.2010 р. реєстровий № 70, власником даного будинку є [PERSON]. (а.с. 29-54). Відповідно до експлікації приміщень до плану поверхів виробничого будинку №1А по вулиці Партизанській в селі Сабарівка та плану виробничого будинку, виробничий будинок складається з літера «А»: комори, яка на плані виробничого будинку позначена 1-1, літера «Б»: критого току, який на плані виробничого будинку позначений 1-2 та літера «В»: кузні, яка на плані виробничого будинку позначена 1-3, кабінету комірника, який на плані виробничого будинку позначений 1-4, кладови, яка на плані виробничого будинку позначена 1-5. (а.с. 30-31). В судовому засіданні відповідачі визнали, що вони дійсно займають спірні приміщення, оскільки вважають, що дані приміщення належать їм згідно майнових сертифікатів відповідно до накладної від 16.07.2007 року №7 та накладної від 03.07.2007 року №3. Судом оцінюються критично твердження відповідачів щодо того, що саме спірні приміщення, які вони займають у виробничому будинку по вул. Партизанській, 1А в с. Сабарівка належать їм як розпайоване майно СВК «Долина», оскільки відповідачі ні в попередньому судовому засіданні ні під час судового розгляду справи не надали суду жодних доказів, які б підтверджували їхні права на спірні приміщення. Позивач надав суду докази, які підтверджують, що спірні приміщення належать йому на праві приватної власності. З огляду на вищезазначене, дії відповідачів порушують права та охоронювані законом інтереси позивача щодо володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. [PERSON] ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Як вбачається з положень ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідачами суду не доведено, а судом за результатом розгляду справи не встановлено, що користування відповідачами приміщеннями виробничого будинку по вулиці Партизанській, №1А в селі Сабарівка Оратівського району є правомірним, а позивач натомість довів обставини, на які посилається як на підставу своїх позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved