Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до ВАТ «МГЗК» про відшкодування моральної шкоди, вказуючи, що працював на ВАТ МГЗК з 1978 року. Під час роботи захворів хронічним захворюванням, 11.12.2008 року, згідно висновку МСЕК йому встановлено 3 групу інвалідності, 65 % втрати працездатності. В звязку з цим звільнився з роботи, не має змоги працевлаштуватися на нову роботу, втратив нормальні життєві звязки. Просить стягнути завдану моральну шкоду в розмірі 15 000 гривень та витрати , понесені ним на послуги адвоката. В судовому засіданні позов підтримав та суду пояснив, що він повинен був додавати додаткові зусилля для організації свого життя, під час роботи не завжди був забезпечений засобами індивідуального захисту, лікарня допускала до роботи і він працював, просив суд стягнути завдану моральну шкоду, від стягнення коштів, понесених ним на послуги адвоката відмовився. Представник відповідача ВАТ «МГЗК» позов не визнала та пояснила, що Позивач отримував пільги за роботу у шкідливих умовах праці, мав скорочену тривалість зміни, забезпечувався засобами індивідуального захисту. Позивач мав змогу звільнитися , коли почав хворіти, а бажав працювати для отримання підвищеної заробітної плати. Суд дослідив докази наданні позивачем та відповідачем. Суд приходить до наступного: Позивач [PERSON] працював у ВАТ «МГЗК» з липня 1978 року по липень 1993 року та з квітня 1994 року по жовтень 2008 року підземним робітником очисного вибою, згідно копії трудової книжки. Під час роботи на підприємстві [PERSON] захворів захворюваннями - радикулопатія шийна та попереко-крижова з вираженим статико-динамічними порушеннями, стійким больовим і периферичним нейросудинними синдромами, двосторонній плечелопатковий періартроз, де формівний артроз, пилотоксичний бронхіт, емфізема легень, які визнанні професійними Українським науково-дослідним інститутом промислової медицини. 24 липня 2008 року було складено Акт розслідування хронічного захворювання відповідно до якого причинами професійного захворювання є напруженість роботи, підіймання та переміщення вантажів, вимушена робоча поза, підвищені вологість, рівень пилу та шуму. Згідно висновку Обласної МСЕК № 2 від 16.10.2008 року [PERSON] встановлено 60% втрати професійної працездатності та 3 група інвалідності, безстроково. В подальшому [PERSON] встановлено первинно 5 % втрати працездатності, завданої нещасним випадком, але він не ставить питання стягнення моральної шкоди, завданої нещасним випадком, який стався на виробництві. Згідно ст. 237-1 КЗпП України, працівник має право на відшкодування моральної шкоди, у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. В судовому засіданні встановлено, що позивач після розслідування професійного захворювання неодноразово проходив курс лікування стаціонарно та амбулаторно в міській та обласній лікарнях, повинен був звільнитися і на даний час є безробітним. Данні обставини призвели до порушення нормальних життєвих зв'язків, що призвело до моральних страждань. Так як Позивач захворів професійними захворюваннями з вини відповідача ВАТ «МГЗК», який не створив безпечні умови праці, то позивач потребує відшкодування моральної шкоди, заподіяну ушкодженням здоров'я. Не створення належних умов працівнику підтверджується Актом розслідування, в якому зазначені рекомендації комісії щодо запобігання професійних захворювань в майбутньому, а саме забезпечення контролю за використанням засобів індивідуального захисту, дотримання режиму праці та відпочинку працівників. Зазначені рекомендації дають право вважати, що роботодавцем порушувався режим роботи працівників та допускалася безконтрольність за використанням засобів індивідуального захисту, що й зазначає в судовому засіданні позивач. Вирішуючи питання про розмір моральної шкоди, суд враховує моральні страждання, які спричинені [PERSON] професійним захворюванням - настання наслідків, встановлення З групи інвалідності, звільнення з роботи, знаходження тривалий час на лікуванні, і приходить до висновку що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, в сумі 6000 грн. ВАТ «Марганецький ГЗК» Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» є податковим агентом та згідно ст. 8 Закону Податковий агент, який нараховує (виплачує) оподатковуваний дохід на користь платника податку, утримує податок від суми такого доходу за його рахунок. Податок підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом. Банки не мають права приймати платіжні документи на виплату доходу які не передбачають сплати (перерахування) цього податку до бюджету. Тому із зазначеної суми необхідно утримати податок та перерахувати до бюджету. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача ВАТ «МГЗК».

Outcome: partial