Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-11 00:00:00

В квітні 2010 року [PERSON] звернулася у суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину. Позивач вказав, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 22 вересня 990 року, від шлюбу вони мають двох дітей: неповнолітню доньку - [PERSON], 29 грудня 1997 юку народження, та повнолітню доньку - Юлію. Інших дітей у відповідача немає, відповідач покинув сім'ю, припинив надавати матеріальну допомогу на утримання іеповнолітньої доньки, сам офіційно працює в ДП «Укрспецвагон». Оскільки відповідач іхиляється від виконання батьківського обов'язку щодо утримання доньки [PERSON], позивач мушений звернутися до суду. Посилаючись на вказані обставини, просив стягнути з відповідача аліменти на датину: [PERSON], [INFO], в розмірі % частини заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі в суд позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. В попередньому судовому засіданні позивач свій позов підтримав, дав аналогічні пояснення викладеному у позовній заяві; а відповідач заявлені позовні вимоги визнав в повному обсязі, надавши про це письмову заяву. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтями 181, 183 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються у частці від доходу її матері, батька. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. З позову [PERSON] вбачається, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають двох дітей: неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], та повнолітню доньку - Юлію. Інших дітей у відповідача немає. Відповідач покинув сім'ю, ухиляється від виконання батьківського обов'язку щодо утримання доньки [PERSON]. м. Лозова Оскілки в судовому засіданні відповідач заявив про визнання позову в повному обсязі, до ухвалення судового рішення у відповідності до вимог ч. 2 ст. 174. ч.2 ст. 223 ІДПК України судом йому були роз'яснені наслідки визнання позову, за якими після набрання рішенням суду законної сили сторони не можуть знову заявляти в суді ту саму позовну вимогу з тих самих підстав, а також оспорювати в іншому процесі встановлені судом факти і правовідносини. За частиною 4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Підстав для неприйняття визнання позову не встановлено. На підставі положень ст. 182 СК України та п. 17 Постанови Верховного суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», ч. 4 ст. 174 ЦПК України суд задовольняє позов і стягує з відповідача аліменти на утримання дитини - [PERSON], [INFO], на користь позивача' в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж ЗО відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до її повноліття, з моменту звернення позивача до суду, тобто з 28.04.2010 року. Відповідно до ст.ст.79, 80, 81, 88 ЦПК України суд також стягує з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 51 грн. 00 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн.00 коп. іаконної!

Outcome: approved