Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з цивільним позовом до Управління Пенсійного .України в Талалаївському районі, Чернігівської області про ненарахування підвищення до передбаченого ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», та зобов'язати Управління Пенсійного Фонду України в Талалаївському районі Чернігівської області здійснити верерахунок пенсії з підвищенням на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, та провести відповідні виплати за період з 01.07.2007 р. по 31.12.2007р., з 01.01.2008 р. по 31.12.2008 р. з 01.01.2009р по 31.12.2009р., з 01.01.2010 р. по день ухвалення рішення в суді. Свої позовні вимоги мотивує тим, що вона є дитиною війни та відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни» їй щомісячно повинна підвищуватися пенсія на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Всупереч того, що державні соціальні гарантії дітям війни всиновлені ч. 2 ст.З Закону України «Про соціальний захист дітей війни» не можуть бути обмежені чи скасовані іншими нормативно - правовими актами, розмір пенсії щомісячно вротиправно не підвищувався на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Позивач через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача через канцелярію суду також подав письмові заперечення на позов, який не визнає, просить в його задоволенні відмовити. Свої заперечення обґрунтовує тим, що іач діяв в межах повноважень наданих йому Законом України та підзаконними шо-правовими актами. Відповідач зазначив, що Законом України «Про соціальний дітей війни» передбачено що фінансування виплат по даному закону проводиться з шого бюджету України, який затверджує Верховна Рада України, а не з бюджету :ійного фонду України, який затверджує Кабінет Міністрів України. Крім того ч. З ст. 28 >ну України «Про Загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено що ільний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим ч. 1 цієї статті, застосовується ю для визначення розмірів пенсії, призначених згідно з цим законом. З цього відповідач висновок, що зазначений мінімальний розмір пенсії за віком для перерахунків чи цення пенсії не застосовується.. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути спір оті на підставі наявних у справі доказів. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних, прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Також розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно ч.3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно з'ясувавши всі фактичні на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно статті 1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» дитиною війни є особа, яка є громадянином України та якій на час закінчення (2 вересня 1945 року) Другої світової війни було менше 18 років. В судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] народилася ЗО квітня 1940 року і є дитиною війни в розумінні Закону України «Про соціальний захист дітей війни», що підтверджується посвідченням серія № 107107 від 01.12.97 року та паспортними даними серії НМ 279167, виданий 16 травня 2007 року Талалаївським РВ УМВС в Чернігівській області. Має статус дитини війни та право на виплату підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком за період з 01 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, з 1 січня 2008 року по 31 грудня 2009 року та з 01 січня 2010 року та по день ухвалення рішення. УПФУ в Талалаївському районі не заперечує того факту, що позивач є дитиною війни в розумінні Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати --нездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом. Таким чином щомісячна доплата до пенсії для дітей війни є формою реалізації конституційного права на соціальний захист громадян, які відповідно до спеціального закону, є дітьми війни. За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за нравилами, передбаченими частиною 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, іншого нормативно-правового акту, який би визначав цей розмір або встановлював інші розміри на даний час не існує. Суд не бере до уваги положення частини 3 статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з якої вбачається, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом 1 частини 1 цієї статті застосовується виключно для визначення розмірів пенсії, призначених згідно з цим законом, оскільки наявність такої норми та відсутність іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації вюзивачем конституційної гарантії та права на отримання пенсії і щомісячного підвищення на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, який передбачено ст.. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Відповідно до ст.. 7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» фінансове забезпечення державних соціальних гарантій здійснюється за рахунок Державного бюджету України, а не за рахунок бюджету Пенсійного фонду України. У разі не встановлення у державному бюджеті коштів на виплату щомісячних надбавок дітям війни це створює ситуацію правової невизначеності стосовно джерела коштів з яких має виплачуватися зазначена надбавка Таму зазначені обставини не можуть бути підставою для порушення прав громадян на соціальний захист, в тому числі й на отримання надбавки до пенсії, яка прямо передбачена ом. Реалізація особою права, що пов'язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на альних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актів нального законодавства, не може бути постановлена у залежність від бюджетних увань. Посилання ж представників органів державної влади на відсутність коштів, як на причину не виконання своїх зобов'язань судом не приймається до уваги. Так у справі «Кечко проти України» Європейський суд з прав людини констатував що не приймає аргумент уряду щодо бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатись на відсутність коштів як на причину не виконання своїх зобов'язань. Відповідно до ст. 22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не ¦шаагуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Тому суд визнає бездіяльність Управління Пенсійного Фонду України в Талалаївському районі Чернігівської області, щодо ненарахування [PERSON] підвищення до пенсії знередбаченого ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком за період з 09.07.2007 р. по 31.12.2007р., з 22.05.2008 р. по 31.12.2009р., з 01.01.2010 р. по 3 червня 2010р., - протиправною. Пунктом 41 розділу II Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 року №107 текст статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» викладено в такій редакції (набрала чинності з 01 січня 2008 року): «Дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Ветеранам війни, які мають право на отримання підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, відповідно до цього Закону та Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» дане підвищення провадиться за їх вибором згідно з одним із законів». Згідно частини 2 статті 152 Конституції України Закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані не конституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним судом України рішення про їх не конституційність. Ураховуючи положення Конституції України щодо дії нормативно-правових актів у часі, положення ст. 6 Закону України « Про соціальний захист дітей війни» у редакції цього Закону від 18.11.2004 року № 2195- IV, поновили свою дію з 22 травня 2008 року і діяли також протягом 2009 року, та на даний час. Пунктом 17 ст. 77 Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік» з метою приведення окремих норм законів у відповідність із цим Законом було зупинено дію статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Однак Законом України від 19.01.2006 року № 3367-1У «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік» пункт 17 статті 77 виключено та статтею 110 (викладеною цим Законом у новій редакції) установлено, що пільги дітям війни, передбачені абзацом сьомим статті 5 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», запроваджуються з 01 січня 2006 року, а статтею 6, - у 2006 році поетапно, за результатами виконання бюджету у першому півріччі, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України за погодженням із Комітетом Верховної Ради України з питань бюджету. Цей закон був опублікований 22.03.2006 року, а тому набрав чинності 02.04.2006 року. Тобто з 02.04.2006 року стаття 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» знову почала діяти, але підвищення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, на 30 % мінімальної пенсії за віком, як визначив законодавець, могло здійснюватись лише за певних умов, зокрема, поетапно, за результатами виконання бюджету в першому півріччі, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України за погодженням з Комітетом Верховної Ради України з питань бюджету. Відповідно до Законів України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», дію положень ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»на 2007 р. було призупинено в частині виплати компенсацій і допомоги у розмірах відповідно до мінімальної пенсії за віком. Згідно з рішенням Конституційного суду України від 09.07.2007 року за № 6-рп визнано неконституційними деякі положення Законів України «Про державний бюджет на 2007 рік», зокрема ст. 29 зазначеного Закону, яким було призупинено дію ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»в частині виплати компенсацій і допомоги у розмірах відповідно до мінімальної пенсії за віком. Згідно з рішенням Конституційного суду України від 22.05.2008 року за № 10-рп визнано неконституційними деякі положення Законів України «Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» зокрема ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»у редакції цього Закону. Рішення Конституційного суду є обов'язковим до виконання на всій території України. В п. 5 вищезазначеного рішення зазначено, що рішення Конституційного суду в даній справі має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними. Крім того, відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 1 листопада 1996 року N 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосудця», судам необхідно виходити з того, що нормативно-правові акти будь-якого державного чи іншого органу (акти Президента України, постанови Верховної Ради України, постанови і розпорядження Кабінету Міністрів України, нормативно-правові акти Верховної Ради Автономної Республіки Крим чи рішення Ради міністрів Автономної Республіки Крим, акти органів місцевого самоврядування, накази та інструкції міністерств і відомств, накази керівників підприємств, установ та організацій тощо) підлягають оцінці на відповідність як Конституції, так і закону. Вимоги позивача щодо зобов'язання відповідача нарахувати недоплачену щомісячну соціальну допомогу дитині війни у визначеній позивачем грошовій сумі не підлягають задоволенню, оскільки суд не може перебирати на себе функцію органу, на якого законодавством покладено такі повноваження. Конкретний розрахунок зазначеної соціальної допомоги повинен провести відповідач відповідно до своїх функцій з урахуванням фактично здійснених виплат. Судові витрати по справі підлягають розподіленню відповідно до ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved