Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-02 00:00:00

Позивач ЗАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором кредиту, посилаючись на те, що 02.08.2007 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений договір № ODXRRX10400335, згідно умов якого [PERSON] отримала кредит в розмірі 2 277,59 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 02.08.2008 року. Відповідно до умов укладеного договору, договір складається із заяви позичальника та умов надання споживчого кредиту фізичним особам. Представник позивача в судове засідання з'явився, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на зазначені в позові обставини, та просив суд ухвалити рішення у відсутності відповідача (заочне). Відповідач в судове засідання не з'явилася, сповіщалася належним чином, причини неявки суду не відомі, заяви про розгляд справи за її відсутністю до суду не надходило. Згідно до вимог ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів. При викладених обставинах суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, що не з'явився двічі, ухваливши заочне рішення в справі, зі згодою позивача, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, з'ясувавши обставини по справі, дослідивши матеріали справи, оглянувши надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем [PERSON] 02.08.2007 року був укладений кредитний договір № ODXRRX10400335, згідно умов якого [PERSON] отримала кредит в розмірі 2 277,59 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 02.08.2008 року. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку - щомісячно в період сплати, за який приймається період з 01 по 05 число кожного місяці позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячні платежі) в сумі 258,34 грн. для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотками, комісією. Відповідно до п. 5 умов надання споживчого кредиту фізичним особам при порушенні позичальником будь-якого із зобов'язань, передбачених заявою та п.п. 3.2.2. та 3.2.3 даних умов, банк має право нараховувати пеню, а позичальник зобов'язується сплатити банку пеню в розмірі 0,15% від суми непогашеної заборгованості, але не менше однієї гривні за кожний день просрочки платежу. У зв'язку з порушенням відповідачем зобов'язань за кредитним договором^, відповідач станом на 20.02.2009 року має заборгованість в розмірі 9 891,53 грн.. яка складається з наступного: 2277,60 грн. - заборгованість за кредитом; 4316,63 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 669,60 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 1680.48 - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; 500,00 грн. - судовий штраф (фіксована сума); 447,22 грн. - судовий штраф (процент). Згідно ч.І ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України встановлюється, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.І. ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Тим самим відповідач [PERSON] не виконувала взяті на себе зобов'язання, чим порушила вимоги ст. 526 ЦК України що стосуються належного виконання зобов'язання. Ст. 610 ЦК України встановлює, що порушенням зобов'язання є його невиконання чи виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Таким чином відповідач є такою, що порушила зобов'язання. Ч.2 ст. 612 ЦК України встановлюється, що Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Частиною 1 ст. 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки суд задовольняє позовні вимоги позивача, то витрати, понесені ним на розгляд цивільної справи також мають бути стягнуті з відповідача на користь позивача. Відповідно до ст.79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи, зокрема, витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Позивачем було сплачено витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 250 гривень, що підтверджується платіжним дорученнями, які залучені до матеріалів справи. Тому позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача суми витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та витрат по сплаті державного мита також підлягають задоволенню у повному обсязі. Виходячи з наведеного, суд доходить до висновку, що позивач довів до суду наявність підстав для задоволення позову в повному обсязі.

Outcome: approved