overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів з [PERSON], посилаючись на те, що з відповідачем по справі вони 06.06.1992 року уклали шлюб, від якого у них народилася донька [PERSON], [INFO]. Близько двох років тому відповідач покинув сімю, почав жити окремо та створив нову сімю. Дочка мешкає з позивачкою, перебуває на повному її утриманні, а зараз є студенткою Одеського державного медичного університету денної форми навчання та потребує додаткової матеріальної допомоги, яку відповідач, як батько також зобовязаний надавати до досягнення дочкою 23 років. Тому позивачка змушена звернутись з вказаним позовом до суду та просить стягнути з відповідача аліменти до закінчення дочкою навчання. Позивачка у судове засідання надала заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги повністю підтримала. Відповідач надав до суду заяву про можливість слухання справи у його відсутність, позовні вимоги повністю визнав. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення по справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу, яка передбачає, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вислухавши пояснення та доводи сторін, дослідивши матеріали справи та згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно копії свідоцтва про народження (а.с.4) у сторін по справі народилися донька [PERSON], [INFO]. Згідно копії свідоцтва про шлюб (а.с.6) сторони уклали шлюб 06.06.1992 року. З довідки №1307 від 03.03.2010 р., виданої Татарбунарською міською Одеської області (а.с.5), вбачається, що на утриманні [PERSON] знаходиться донька [PERSON], [INFO]. Довідкою №581 від 24.06.2010 року (а.с.4) підтверджується, що [PERSON] є студентом медичного факультету Одеського державного медичного університету по 30.06.2015 року. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст.199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітня дочка, син, продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст.191 Сімейного Кодексу України аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду з дня предявлення позову, тобто у даному випадку з 30 червня 2010 року. За таких обставин, суд вважає, що відповідач має сплачувати аліменти на користь позивачки на утримання доньки на період навчання в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів щомісячно, до закінчення дочкою навчання, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-15 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи на те, що 06 червня 1992 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем по справі у відділі РАЦСу м.Татарбунари Одеської області, про що було зроблено актовий запис за №43. Даний шлюб для сторін первинний, від якого у них народилася донька Анастасія, [INFO]. Позивачка вважає, що їх сімя остаточно розпалася, тому що відповідач покинув сімю, почав проживати окремо, згодом стало відомо, що він створив нову сімю, тому вона просить розірвати шлюб у судовому порядку, на примирення не згодна. Позивачка у судове засідання надала заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги повністю підтримала. Відповідач надав до суду заяву про можливість слухання справи у його відсутність, позовні вимоги повністю визнав. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення по справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу, яка передбачає, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вислухавши пояснення та доводи сторін, дослідивши матеріали справи та згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Зі свідоцтва про одруження /а.с.6/ вбачається, що 06 червня 1992 року був укладений шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], який був зареєстрований РАЦС м.Татарбунари Одеської області, актовий запис №43. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін, у звязку з чим суд вважає, що шлюб має бути розірваний.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом в якому просить надати додатковий строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON]. Позов мотивує тим, що 02 січня 2006 року помер [PERSON], який був власником житлового будинку з господарськими будівлями по вул..Біласа і Данилишина, 53 в с.Розвадів Миколаївського району, і який на випадок своєї смерті 03.11.2000року посвідчив заповіт щодо належного йому майна в її користь. При зверненні у нотаріальну контору для прийняття спадщини позивачці було відмовлено так, як вона пропустила строк прийняття спадщини. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала повністю, дала пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві, просить позов задовольнити, а саме надати строк для прийняття спадщини так як вона такий пропустила у звязку з навчанням. Представник відповідача Миколаївської ДНК у судове засідання не зявився, згідно листа просив розгляд справи проводити у його відсутності, а тому, згідно ст.169 ЦПК України, суд вважає, що справу слід слухати у його відсутності, на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, заслухавши пояснення позивача, суд вважає, що заявлені вимоги є підставним і підлягають до задоволення. Судом встановлено, що позивачка є спадкоємицею за заповітом після смерті [PERSON], померлого 02 січня 2006року. Позивачка пропустила строк для прийняття спадщини з поважних причин. Оцінивши в сукупності всі зібрані докази по справі, суд приходить до висновку, що позов є підставним так як [PERSON] помер 02.01.2006року, а позивачкою з поважних причин пропущений шестимісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини. Тому, суд вірить поясненням позивачки, які не викликають жодного сумніву в своїй правдивості і підтверджуються особистими документами та зібраними доказами по справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-15 00:00:00

Сторони одружені з 20.09.1997р., шлюб зареєстрований відділом РАГС Ленінського райвиконкому м. Запоріжжя, актовий запис № 650. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Для відповідача це повторний шлюб. Позивачка звернулася в суд з позовом про розірвання шлюбу, вказавши в заяві, що їх сімя фактично розпалася з січня 2010 р. через відсутність взаєморозуміння, постійно виникаючих сварок та скандалів, різних поглядів на життя. Відповідач виїхав на заробітки до м. Москви та не збирається повертатися до неї. Раніше вони неодноразово припиняли сімейні відносини. Вважаючи примирення та подальше збереження сімї неможливим, просить розірвати шлюб, оскільки він існує формально, поклавши витрати по реєстрації розірвання шлюбу на відповідача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце слухання справи повідомлявся, у звязку з чим проведено заочний розгляд справи зі згоди позивачки. Судом встановлено, що сімя сторін фактично розпалась з січня 2010 р., вони не проживають разом, спільного господарства не ведуть, ніяких відносин не підтримують. Раніше вони неодноразово припиняли сімейні відносини. Позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, що говорить про її стійке волевиявлення на припинення сімейних відносин. Оскільки сімю сторін зберегти неможливо, подальше спільне життя та збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам та негативно впливати на виховання дитини, їх шлюб підлягає розірванню. Витрати по реєстрації розірвання шлюбу суд вважає за необхідне покласти на відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-15 00:00:00

Сторони одружені з 15.08.2003 р., шлюб зареєстрований відділом РАГС Орджонікідзевського районного управління юстиції м.Запоріжжя, актовий запис №237. У шлюбі сторони перебувають вперше. Від шлюбу [PERSON] та [PERSON] мають неповнолітню дочку [PERSON], 29.06.2005 р., яка проживає з відповідачкою та знаходиться на її утриманні. Позивач звернувся в суд з позовом про розірвання шлюбу, вказавши в заяві, що їх сімя фактично розпалася з вересня 2007 р. через відсутність взаєморозуміння, постійно виникаючих сварок та скандалів, різних поглядів на життя. Вважаючи примирення та подальше збереження сімї неможливим, просить розірвати шлюб, оскільки він існує формально, поклавши витрати по реєстрації розірвання шлюбу на нього. Відповідач [PERSON] позов визнала, не заперечує проти розірвання шлюбу, суду пояснила, що вони дійсно не проживають разом з вересня 2007 р., спільного господарства не ведуть, шлюб існує формально, наполягає на розірванні шлюбу, тому що відновити сімейні відносини неможливо. Відповідно до ст.130 ч.4 ЦПК України при визнанні позову в попередньому судовому розгляді ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Судом встановлено, що сімя сторін фактично розпалась в вересні 2007 р., вони не проживають разом, спільного господарства не ведуть, ніяких відносин не підтримують. Сторони категорично наполягають на розірванні шлюбу, що говорить про їх стійке волевиявлення на припинення сімейних відносин. Оскільки сімю сторін зберегти неможливо, подальше спільне життя та збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам та негативно впливати на виховання дитини, їх шлюб підлягає розірванню. Витрати по реєстрації розірвання шлюбу суд вважає за необхідне покласти на позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-15 00:00:00

В червні 2010 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив розірвати шлюб з відповідачем зареєстрований 16.12.2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому Хмельницького міськрайонного управління юстиції, актовий запис №2406. Від шлюбу дітей немає. Позивач свої позовні вимоги мотивував тим, що подружнє життя з відповідачем не склалось, зникло взаємопорозуміння, постійно виникали конфліктні ситуації. Спільне господарство не ведеться. Шлюб носить лише формальний характер, оскільки уже довгий час проживають окремо і наміру примиритися немає. Спір про розподіл спільного майна подружжя відсутній. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задоволити їх в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявилася, хоча була повідомлена належним чином та у встановленому законом порядку про час та місце слухання справи, причини неявки суду не повідомила. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження, підстав для збереження сімї не вбачається, тому шлюб необхідно розірвати, поклавши витрати на позивача. Дані обставини справи підтверджуються як поясненнями позивача, свідоцтвом про шлюб від 16.12.2008 року, так і іншими матеріалами справи. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] У позовній заяві позивач просить стягувати з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1/4 частини всіх доходів щомісячно до повноліття дитини. В обґрунтування позовних вимог вказано, що з відповідачем укладено шлюб 26.04.2008 р., про що Комунарським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції зроблено актовий запис № 262. Сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою і знаходиться на її утриманні. Позивач у судове засідання не зявився, але надав суду заяву, в якій просить розглянути справу без його участі та позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, заявою просить суд розглядати справу без його участі, проти задоволення позову не заперечує. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO]. Син проживає з матірю - [PERSON] і находиться на її утриманні. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Із змісту ч. 3 ст. 181 СК України слідує, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері батька і (або) у твердій грошовий сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Виходячи з матеріального становища сторін та враховуючи стан їх здоровя, а також те, що відповідач в добровільному порядку не сплачує аліменти на утримання дитини, не має на утриманні інших непрацездатних осіб, зазначених у статті 182 СК України та не надав суду інших доказів, які б могли вплинути на визначення розміру аліментів, суд дійшов висновку, що відповідач має можливість надавати позивачу матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-15 00:00:00

У листопаді 2009 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просив розірвати договір довічного утримання, укладений з [PERSON] у липні 2008 року у відношенні квартири [ADDRESS] в Приморському районі м. Маріуполя, у зв*язку з невиконанням умов договору. У судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав та пояснив, що відповідач не виконує свої обов*язки, які зазначені у договорі, у зв*язку з чим просив розірвати укладений договір. Представник позивача [PERSON] доводи позову підтримав та просив їх задовольнити з тих самих підстав. Відповідач [PERSON] в письмовій заяві не заперечував проти задоволення позову. Представник Другої Маріупольської державної нотаріальної контори в письмовій заяві просив розглянути справу у його відсутності. Суд, вислухавши доводи позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Крім того, згідно п.1 ч.1 ст.755 ЦК України договір довічного утримання може бути розірваний за рішенням суду на вимогу відчужувача або третьої особи у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов*язків, незалежно від його вини. За таких обставин договір довічного утримання повинен бути розірваний.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину у розмірі 600 грн. кожного місяця до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в обґрунтування своїх вимог за позовом зазначила, що вона вступила з відповідачем у шлюб 07.02.2000 році, зареєстрований Безлюдівською селищною радою Харківського району Харківської області, актовий запис № 03, від шлюбу сторони мають неповнолітнього [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою. Відповідач не надає дитині матеріальної допомоги. Позивачка у судовому засіданні уточнила свої позовні вимоги та просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 300 грн. кожного місяця до досягнення дитиною повноліття. Відповідач у судовому засіданні з позовні вимоги визнав та погодився сплачувати 300 грн. кожного місяця до досягнення його сином [PERSON], [INFO] повноліття. Суд, дослідивши докази у їх сукупності, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 07.02.2000 році Безлюдівською селищною радою Харківського району Харківської області, актовий запис № 03. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього [PERSON], [INFO], відповідач є батьком дитини (свідоцтво про народження, видане Безлюдівською селищною радою Харківського району Харківської області серії 1-ВЛ № 132634). Згідно зі ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 184 Сімейного Кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 2 ст. 184 Сімейного Кодексу України, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Суд вважає необхідним визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 300 грн. кожного місяця зважаючи на те, що відповідач не працює та має нерегулярний дохід. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальний стан сторін, стан здоровя дитини, відсутність на утриманні у платника аліментів інших неповнолітніх дітей та непрацездатних членів сімї. Даних про наявність на утриманні відповідача інших неповнолітніх дітей та непрацездатних членів сімї суду не надано, відповідач не заперечує проти розміру аліментів. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. Судовий збір суд стягує з відповідача в доход держави у розмірі 1% від задоволених вимог за позовом, але не менше 51 гривні. Витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 21 грудня 2005 року № 1258 суд стягує з відповідача. Згідно зі ст. 217 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах суми виплати за один місяць. На основі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-15 00:00:00

В травні 2010 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 13 травня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Куйбишевського районного управління юстиції Запорізької області , актовий запис № 13, посилаючись на те, що з відповідачем спільне життя не склалося через несумісність характерів, в сім'ї постійно почали виникати сварки, зникло почутті любові та взаємоповаги одне до одного .Від шлюбу з відповідачкою дітей не мають. В судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала свої позовні вимоги на тих підставах, які викладені в позові, просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час і місце його проведення був повідомлений належним чином, у письмовій заяві просив суд розглянути справу без його участі. Одночасно позивач [PERSON] письмово повідомив судові, що він від позову не відмовляється , заявлені вимоги підтримує по тих самих підставах , які ним були зазначені у позовній заяві , не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка [PERSON] про час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, про що свідчать поштові повідомлення, в судове засідання не зявилася, причину неявки суду не повідомила, заперечень на позов не надала. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає необхідним позов задовольнити. Як вбачається з матеріалів справи , сторони знаходяться у шлюбі з 13 травня 2008 року. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Куйбишевського районного управління юстиції Запорізької області , актовий запис № 13. Згідно копії свідоцтва про шлюб прізвище відповідачки після реєстрації шлюбу зазначено як [PERSON], однак відповідачка паспорт після одруження не змінила і на даний час в паспорті її прізвище зазначено як [PERSON]. Від шлюбу дітей не мають. В сім'ї склалися ненормальні відносини, немає порозуміння, постійно виникають сварки, втрачено почуття поваги одне до одного. На даний час сторони разом не проживають , відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть. Розірвання шлюбу між сторонами відповідає інтересам позивача. За таких обставин , суд вважає, що спільне проживання сторін і збереження сім'ї неможливе.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-15 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідачів про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Мотивує свій позов тим, що позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті батька [PERSON], який помер 8 листопада 2004 року. Позивач не вступив у встановлений законом строк через те, що не знала, що вона вказана в заповітів, і по тій причині пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини. Просить визначити додатковий строк для прийняття спадщини. Відповідач [PERSON] сільська рада в судове засідання подала заяву в якій просить дану справу розглядати у їх відсутності, позов визнають повністю. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні позов визнали повністю. Суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення. Згідно з ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно копії свідоцтва про смерть [PERSON] помер 08 листопада 2004 року. Згідно копії заповіту [PERSON] є спадкоємцям за заповітом після смерті [PERSON]. З копії свідоцтва про одруження вбачається, що позивач змінила своє прізвище з «Євчук» на «Заворотинська». Судом встановлено, що позивач [PERSON] є спадкоємцем на спадкове майно після смерті [PERSON]. Позивач пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважної причини так як не знала, що вказана в заповіті та з тієї причини не прийняла спадщини, а тому суд вважає, що її слід визначити додатковий строк, достатній для прийняття спадщини.

Outcome: approved