Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, посилаючись на те, що йому відповідно до ст..6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» з 01.01.2006 року повинна виплачуватись щомісячна соціальна державна допомога у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. 'З цього приводу він звернувся до відповідача з вимогою здійснити нарахування належної йому, як дитині війни, соціальної допомоги у розмірі ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком за 2007- 2009 роки та забезпечити її виплату, однак звернення залишилось безрезультатним. Просить визнати бездіяльність відповідача щодо недоплати йому щомісячної соціальної допомоги у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком протиправною та зобов»язати відповідача провести перерахунок та виплату щомісячної допомоги розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком за такі періоди: з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року, з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року, з 01.01.2009 року по 31.12.2009 року. В подальшому збільшив позовні вимоги та просив також зобов»язати відповідача провести перерахунок та виплату щомісячної допомоги розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком ще й за січень-червень 2010 року. Позивач просив розглядати справу за його відсутності, про що подав письмову заяву суду. Відповідач в судове засідання не з"явився, про день і час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Суд відповідно до ст. 169 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у справі матеріалів у його відсутність, оскільки неявка відповідача не перешкоджає постановленню заочного рішення. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO] відповідно до ст. 1 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» є дитиною війни. Відповідно до ст.6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» з 01.01.2006 року позивачу, як дитині війни, повинна виплачуватись щомісячна соціальна державна допомога у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Верховна Рада України своїм Законом України від 20.12.2005 року «Про Державний бюджет України на 2006 рік», Законом України від 19.12.2006 року «Про Державний бюджет України на 2007 рік» та Законом України від 28.12.2007 року «Про Державний бюджет України на 2008 рік» призупинила дію статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Однак Конституційний Суд України своїм рішенням № 6-рп/2007 від 9 липня 2007 року визнав такими, що не відповідають Конституції України і є неконституційним положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» пункт 12 статті 71, яким зупинено дію статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008 року визнані неконституційними аналогічні положення Закону України від 28.12.2007 року «Про Державний бюджет України на 2008 рік». Рішення Конституційного Суду має преюдиціальне значення для суддів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дій положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними. Відповідно до частини 2 статті 3 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» державні соціальні гарантії дітям війни, встановлені цим законом, не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно-правовими актами. В рішенні Конституційного Суду України № 6-рп/2007 від 9 липня 2007 року зазначено, що зупинення дії положень законів, якими визначені права і свободи громадян, їх зміст та обсяг є обмеженням прав і свобод і може мати місце лише у випадках, передбачених Основним законом України, які вичерпно перелічено у ст.64 Конституції України. Згідно частини 2 статті 19 та частини 3 статті 22 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти на підставі в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. В той же час, з позовної заяви вбачається, що позивачу в 2008-2009 роках виплачувалось 10 % мінімальної пенсії за віком. Як зазначив позивач, останній звертався до відповідача з вимогою здійснити нарахування належної йому, як дитині війни, соціальної допомоги у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком за 2007-2009 роки та забезпечити її виплату, однак його звернення залишились безрезультатним. На підставі викладеного, суд вважає, що позивачу як дитині війни повинна виплачуватись щомісячна соціальна державна допомога саме у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, а тому позов слід задовольнити.

Outcome: approved