Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою про відшкодування моральної шкоди, спричиненої в наслідок пошкодження здоров'я на виробництві. Позовні вимоги мотивовані тим, що з 22.09.1980 року по 25.09.2001 рік позивач працював на підприємствах вугільної промисловості, зокрема в ДП «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1». При виконанні трудових обов'язків, позивач 28.06.1981 року отримав травму правого плеча, про що було складено акт про нещасний випадок від 25.08.2009 року. Крім того після проходження лікування та обстеження в Донецькій обласній клінічній лікарні профзахворювань позивачу визначено захворювання хронічний обструктивний бронхіт пильової етнології, що підтверджується актом розслідування професійного захворювання від 27.07.2001 року, в наслідок чого 29 серпня 2001 року рішенням Медико-соціальної експертної комісії позивач первинно визнаний інвалідом 3 групи зі стійкою втратою професійної працездатності на 40 %. з правом переогляду. 03 вересня 2003 року рішенням Медико-соціальної експертної комісії позивача визнано інвалідом 3 групи та визначена стійка втрата професійної працездатності 45 %, безстроково. 13 жовтня 2009 року позивачу первинно рішенням Медико- соціальної експертної комісії встановлено 10% стійкої втрати професійної працездатності по травмі, а по сукупності 55 % стійкої втрати професійної працездатності, безстроково. Позивач просить суд стягнути з Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання України в м.Вугледар Донецької області та ДП «Шахтоуправління «Південнодонбаське № 1» моральну шкоду в сумі 45 000 грн., солідарно, а також з ДП «Шахтоуправління «Південнодонбаське № 1» моральну шкоду у сумі 10 000 грн. Позивач та його представник в судове засідання не зявилися, надали суду заяви з проханням розглянути позов в їх відсутності, позовні вимоги та їх обґрунтування підтримали в повному обсязі, наполягали на їх задоволенні. Представник відповідача Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» [PERSON], діючий на підставі довіреності, позовні вимоги не визнав, оскільки вважає, що позивач добровільно працював на підприємстві в шкідливих умовах праці та повинен був знати про вірогідність ушкодження здоров'я. Представник відповідача [PERSON] ВВД ФССНВ в Донецькій області [PERSON], діюча на підставі довіреності, позов не визнала, посилаючись на відсутність права у позивача на відшкодування моральної шкоди, так як висновком МСЕК не встановлена моральна шкода, а також в звязку з тим, що згідно Закону України Про внесення змін до Закону України Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності від 23.02.2007 року норму закону про відшкодування моральної шкоди скасовано. Вислухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи надані сторонами в обґрунтування своїх вимог та заперечень, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно акту про нещасний випадок на виробництві від 25.08.2009 року позивач працюючи на підприємстві шахта «Південнодонбаська №1» при виконанні трудових обовязків 28.06.1981 року отримав травму правого плеча, що в подальшому призвело до стійкої втрати працездатності на 10%, визначеною висновком МСЕК від 13.10.2009 року. (а.с.23-26). Крім того, у 2001 році після проходження лікування та обстеження в Донецькій обласній клінічній лікарні профзахворювань позивачу було встановлено профзахворювання - хронічний обструктивний бронхіт пильової етиології, що підтверджується актом розслідування професійного захворювання від 27.07.2001 року. (а.с.9) Рішенням Медико-соціальної експертної комісії від 29 серпня 2001 року позивач вперше був визнаний інвалідом 3 групи через стійку втрату професійної працездатності на 40% по профзахворюванню. (а.с. 10,31) Закон України Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності вступив в законну силу з 01.04.2001 року. Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання України в м. Вугледар Донецької області розпочало свою діяльність з 01.04.2001 року. У відповідності зі ст. 21 Закону Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності \\далі Закон\\, у разі настання страхового випадку Фонд соціального страхування від нещасних випадків зобов'язаний у встановленому законодавством порядку своєчасно та в повному обсязі відшкодовувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження його здоров'я, виплачуючи йому, зокрема грошову суму за моральну шкоду за наявності факту заподіяння цієї шкоди потерпілому. Згідно ст. 40 Закону, страхові виплати виплачуються потерпілому з дня визначення МСЕК стійкої втрати професійної працездатності. У відповідності до ч.3 ст.34 Закону України Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності (в редакції до 2007 року), моральна (немайнова) шкода, заподіяна умовами виробництва, відшкодовується Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві. Відшкодування здійснюється у вигляді одноразової страхової виплати незалежно від будь-яких інших страхових виплат. Сума страхової виплати за моральну шкоду визначається в судовому порядку. При цьому сума страхової виплати не може перевищувати двохсот розмірів заробітної плати, встановленої на день виплати. Відповідач у відповідності з діючим законодавством відшкодовує позивачеві матеріальну шкоду, завдану пошкодженням здоровя, але відшкодувати моральну шкоду відмовився, що є порушенням прав позивача на відшкодування шкоди з огляду на наступне. В судовому засіданні встановлено, що внаслідок пошкодження здоров'я, викликаного профзахворюванням позивачу завдано моральну шкоду, яка обумовлена моральними та фізичними стражданнями з приводу погіршення життєвих умов. Позивач внаслідок пошкодження здоровя та стійкої втрати професійної працездатності позбавлений можливості щодо реалізації своїх звичок та бажань, ушкодження його здоровя призвело до негативних наслідків морального характеру, що потребує додаткових зусиль для організації життя. Викладене є підставою для відшкодування позивачу моральної шкоди відповідачем у відповідності зі ст. 21 Закону Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності. Згідно з п. 4.1 Рішення Конституційного Суду України від 27.01.2004 р. № 1-рп/2004 моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання полягає, зокрема, у фізичному болю, фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнає у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я. Як наслідок, моральна шкода, заподіяна умовами виробництва, спричинює порушення таких особистих немайнових прав, як право на життя, право на охорону здоров'я тощо. З огляду на зазначене вимоги позивача щодо відшкодування моральної шкоди [PERSON] відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Донецькій області по професійному захворюванню, яке було визначене позивачу в 2001 році і по якому первинно висновком МСЕК м. Донецька від 29.08.2001 року встановлено 40% стійкої втрати працездатності, суд вважає обґрунтованими. При визначені розміру відшкодування моральної шкоди суд приймає до уваги, що у відповідності зі ст. 34 вказаного Закону сума страхової виплати за моральну шкоду не може перевищувати двохсот розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої на день виплати, незалежно від будь-яких інших страхових виплат. Приймаючи до уваги, що з 1 липня 2010 р. мінімальний розмір заробітної плати в Україні встановлено у сумі 888 грн., а також принципи розумності, виваженості, домірності компенсації моральної шкоди з огляду на важкі негативні наслідки профзахворювання, ступінь втрати працездатності, тривалий характер негативних наслідків, зміну укладу життя, особистих зв'язків. Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 12000 грн. в порядку відшкодування моральної шкоди. Що стосується позовних вимог про відшкодування моральної шкоди ДП «Шахтоуправління «Південнодонбаське № 1» по травмі, яка сталася з позивачем 28.06.1981 року і по якій йому первинно висновком МСЕК від 13.10.2009 року визначено 10% стійкої втрати працездатності, суд вважає обґрунтованими, так як Законом України «Про внесення змін до Закону України Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності № 717 від 23.02.2007 року дія положень закону, які передбачали обов'язок Фонду ССНВНВ відшкодовувати моральну шкоду потерпілім на виробництві - скасовано. Рішенням Конституційного Суду України від 08.10.2008 року встановлено, що скасоване право застрахованих громадян, що потерпіли на виробництві від нещасного випадку або професійного захворювання, на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки статтею 1167 Цивільного кодексу України та статтею 237-1 КЗпП України їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця). У відповідності до ст.173 КЗпП України шкода заподіяна працівникові каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, повязаним з виконанням трудових обовязків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку. Згідно ст.237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовуються особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно п.3 ч.1 ст.268 ЦК України позовна давність не поширюється на вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоровя або смертю. В судовому засіданні встановлено, що внаслідок пошкодження здоровя, позивачу завдано моральну шкоду, яка обумовлена моральними та фізичними стражданнями з приводу погіршення життєвих умов. Позивач внаслідок стійкої втрати професійної працездатності позбавлений можливості щодо реалізації своїх звичок та бажань, ушкодження його здоров'я призвело до негативних наслідків морального характеру, що потребує додаткових зусиль для організації життя. Викладене є підставою для відшкодування позивачу моральної шкоди відповідачем. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд приймає до уваги глибину моральних та фізичних страждань позивача з приводу пошкодження здоровя, ступінь втрати ним професійної працездатності, дотримуючись принципів домірності, виваженості та справедливості, вважає за необхідне стягнути з відповідача ДП «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» на користь позивача 2000 гривень. Посилання представників відповідачів [PERSON] ВВД ФССНВ в Донецькій області та «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» на необґрунтованість вимог позивача в звязку з відсутністю у нього права на відшкодування моральної шкоди, так як висновком МСЕК вона не встановлена, а також в звязку з тим, що згідно Закону України Про внесення змін до Закону України Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності від 23.02.2007 року норму закону про відшкодування моральної шкоди скасовано, суд не може прийняти до уваги, так як висновок МСЕК який підтверджує моральну шкоду необхідний тільки у разі відсутності стійкої втрати працездатності, а позивачу завдана стійка втрата працездатності в сукупному розмірі 55% в наслідок травми та професійного захворювання. Тобто висновок МСЕК існує, а як наслідок є підстава для відшкодування моральної шкоди та для відмови в задоволенні клопотання представника відповідача про проведення додаткового обстеження комісію МСЕК з метою визначення моральної шкоди. Задовольнити вимоги позивача про стягнення з відповідачів, солідарно, 45 000 грн. та 10000грн. з ДП «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» в порядку відшкодування моральної шкоди суд не находить можливим, оскільки така сума не відповідає глибині моральних та фізичних страждань позивача, ступеню втрати ним професійної працездатності та законодавству чинному на момент виникнення правовідносин. Згідно п.34 ст.4 Декрету Кабінету Міністрів України Про державне мито Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань України звільнений від сплати судового збору. Згідно ст.81 ЦПК України та постанови Кабінету Міністрів України від 05.08.2009 року № 825 «Про затвердження Порядку оплати витрат з інформаційно - технічного забезпечення розгляду цивільних справ та їх розмірів» з [PERSON] ВВД ФССНВ в Донецькій області слід стягнути витрати на інформаційно технічне забезпечення в розмірі 15 грн. Відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України Про державне мито суд вважає за необхідне стягнути з Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» судовий збір в сумі 8,50 грн. Згідно ст.81 ЦПК України та постанови Кабінету Міністрів України від 05.08.2009 року № 825 «Про затвердження Порядку оплати витрат з інформаційно - технічного забезпечення розгляду цивільних справ та їх розмірів» з Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» слід стягнути витрати на інформаційно - технічне забезпечення в розмірі 15 грн. На підставі викладеного, відповідно ст.ст. 268, 1167 ЦК України, Закону України Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, ст.ст. 173, 237-1 КЗпП України,

Outcome: partial