Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-23 00:00:00

Громадська організація «За Чернігів» 11.03.2010р. звернулась в суд з позовом до [PERSON], газети «Житлово-комунальне господарство м. Чернігів» про захист ділової репутації та відшкодування моральної шкоди, мотивуючи свої вимоги наступним. В газеті «Житлово-комунальне господарство м. Чернігів» № 4, жовтень 2009р. була надрукована стаття: «Суд захистив честь начальника ЖКГ [PERSON]» і у передмові статті було зазначено, що суд став на сторону начальника управління Житлово-комунального господарства [PERSON] [PERSON] та визнав, що газета «За Чернігів» розповсюджувала наклепи, де даючи пояснення журналістам [PERSON], пояснив, що «... він вирішив подати позов, бо у кожному номері ця газета друкувала наклепи на його адресу. Він є публічною людиною, і з публікацій чернігівці можуть скласти невірну думку про його і очолюване ним управління. Різних наклепницьких матеріалів було опубліковано чимало. Газета і журналіст мають нести відповідальність за те, що говорять. У ході судової практики зясувалось, що газета «За Чернігів» взагалі виходить, не маючи відповідних дозволів». В даній статті, майже в кожному абзаці, міститься недостовірна інформація, що порушує особисті немайнові права громадської організації «За Чернігів», виражені у знижені престижу та підриві довіри до діяльності. В третьому абзаці на останній сторінці в статті «Суд захистив честь начальника ЖКГ [PERSON]» зазначено, що у ході судової справи зясувалось, що газета «За Чернігів» взагалі виходить, не маючи відповідних дозволів». Також зазначено, що газета «За Чернігів» розповсюджувала наклепи (наклеп поширення завідомо неправдивих вигадок, що ганьблять іншу особу). В Статті «Суд захистив честь начальника ЖКГ [PERSON]» зазначено, що суд став на сторону начальника управління житлово-комунального господарства [PERSON] [PERSON] та визнав, що газета «За Чернігів» розповсюджувала наклепи», однак в судовому рішенні від 17.09.2009 р. по справі № 2-2057/2009 р. чи будь яких інших рішеннях суду не має жодного слова чи рішення про «наклеп» і не визнано, що газета «За Чернігів» розповсюджувала наклеп, отже ця інформація також є недостовірною. Від неправомірних дій [PERSON], громадській організації «За Чернігів» була нанесена моральна шкода, яка виразилась в недовірі та негативному ставленні громадян, котрі постійно звертаються до організації з приводу вирішення різних питань. Просили визнати інформацію поширену в номері № 4, жовтень 2009 р. стаття «Суд захистив честь начальника ЖКГ [PERSON]»: «Суд став на сторону начальника управління житлово-комунального господарства [PERSON] [PERSON] та визнав, що газета «За Чернігів» розповсюджувала наклепи», «У ході судової справи зясувалось, що газета «За Чернігів» взагалі виходить, не маючи відповідних дозволів» - недостовірною. Зобовязати [PERSON] через газету «Житлово-комунальне господарство м. Чернігів» спростувати протягом місяця недостовірну інформацію, поширену в номері № 4, жовтень 2009 р., стаття «Суд захистив честь начальника ЖКГ [PERSON]». «У ході судової практики зясувалось, що газета «За Чернігів» взагалі виходить, не маючи відповідних дозволів» (спростування повинно бути набрано тим же шрифтом і поміщено під заголовком «Спростування» на тому ж місці шпальти, де містилося повідомлення, яке спростовується) та інформацію «Суд став на сторону начальника управління житлово-комунального господарства [PERSON] [PERSON] та визнав, що газета «За Чернігів» розповсюджувала наклепи» (спростування повинно бути набрано тим же шрифтом і поміщено під заголовком «Спростування» на тому ж місці шпальти, де містилося повідомлення, яке спростовується), з таким змістом тексту: «Як пояснив [PERSON], інформація, що була поширена в номері № 4 , жовтень 2009 р. в статті «Суд захистив честь начальника ЖКГ [PERSON]» - є недостовірною, газета «За Чернігів» здійснює свою діяльність, маючи всі відповідні дозволи, а також судом не було визнано, що газета «За Чернігів» розповсюджує наклепи». Стягнути з [PERSON] на користь громадської організації «За Чернігів» 10 000,00 грн. моральної шкоди, а також судові витрати. Оскільки газета «Житлово-комунальне господарство м. Чернігів» не має статусу юридичної особи та не є структурним підрозділом юридичної особи, в ході розгляду справи, 03.06.2010р. було залучено до участі в справі в якості відповідача засновника газети «Житлово-комунальне господарство м. Чернігів» [PERSON] В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив його задовольнити. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав, просив в задоволенні відмовити. Додатково пояснив, що надана до суду копія газети «Житлово-комунальне господарство м. Чернігів» № 4, жовтень 2009р. зі змістом статті «Суд захистив честь начальника ЖКГ [PERSON]», не відповідає контрольному екземпляру газети. Стаття «Суд захистив честь начальника ЖКГ [PERSON]» це його інтервю, неофіційна інформація про розгляд цивільної справи в Новозаводському районному суді за його позовом до Громадської організації «За Чернігів», газети «За Чернігів». Справа судом розглянута та його позов задоволено. В інтервю він не казав, що газета «За Чернігів» виходить без державної реєстрації. Відповідно до вимог ст. 2 ЗУ «Про друковані засоби масової інформації» інших дозволів не потрібно. [PERSON] ґрунтується лише на припущеннях. Жодної негативної інформації в інтервю він не надавав. Представник відповідача [PERSON] просив в задоволені позову відмовити повністю. Відповідач [PERSON] позов не визнав, просив в його задоволені відмовити повністю. Додатково пояснив, що йому не відомо, хто автор статті, крім того, позивачем надано до суду примірник газети «Житлово-комунальне господарство м. Чернігів» » № 4, жовтень 2009р., який не відповідає контрольному примірнику, який він надав до матеріалів справи, що ставить під сумнів достовірність інформації, яка викладена в газеті. Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи № 2-1300/10р., № 2-2057/09р. , суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 94, 277 ЦК України, фізична чи юридична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Судом встановлено, що в газеті «Житлово-комунальне господарство м. Чернігів» № 4, жовтень 2009р. була надрукована стаття: «Суд захистив честь начальника ЖКГ [PERSON]», в якій зазначено: «Суд став на сторону начальника управління житлово-комунального господарства [PERSON] [PERSON] та визнав, що газета «За Чернігів» розповсюджувала наклепи», «У ході судової справи зясувалось, що газета «За Чернігів» взагалі виходить, не маючи відповідних дозволів». Як встановлено в судовому засіданні, у статті «Суд захистив честь начальника ЖКГ [PERSON]» засобом масової інформації було опубліковано інтервю з начальником ЖКГ м. Чернігова [PERSON] про розгляд цивільної справи за позовом [PERSON] до Громадської організації «За Чернігів», газети «За Чернігів» про захист честі, гідності та ділової репутації. За результатами розгляду зазначеної справи, рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 17.09.2009 року позовні вимоги [PERSON] були задоволені частково, інформацію, яка була поширена у статті «Дырка в бюджете - 20 миллионов» у газеті «За Чернігів» № 1 (29) від 31.01.2009 року, засновником якої є Громадська організація «За Чернігів», визнано недостовірною та такою, що порушує немайнові права позивача. Зобовязано Громадську організацію «За Чернігів», газету «За Чернігів» з дня набрання рішенням законної сили опублікувати спростування інформації, поширеної у статті «Дырка в бюджете - 20 миллионов» у газеті «За Чернігів» № 1 (29) від 31.01.2009 року, у газеті «За Чернігів» під заголовком «Спростування», тим же шрифтом, на тому ж місті шпальти, де містилося повідомлення, яке спростовується. Спростування викласти шляхом повідомлення про ухвалене у справі судове рішення, включаючи публікацію його резолютивної частини. Стягнуто на користь [PERSON] моральну шкоду та судові витрати. Рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 19.11.2009 року, рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 17.09.2009 року скасовано в частині стягнення на користь [PERSON] моральної шкоди та в цій частині відмовлено, в іншій частині рішення залишено без змін. Статтею 34 Конституції закріплене право кожного на свободу думки та слова, на вільне вираження своїх поглядів та переконань. Згідно ч. 2 ст. 47-1 Закону України « Про інформацію» оціночними судженнями за винятком образи наклепу є висловловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені, як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема вживання гіпербол, алегорій, сатири. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Публікація в газеті «Житлово-комунальне господарство м. Чернігів» безпосередньо була спрямована на висвітлення результатів розгляду судової справи, містила певну думку щодо встановлених в судовому засіданні обставин. Тобто газета «Житлово-комунальне господарство м. Чернігів» поширила відомості про події конфлікту між сторонами, предметом якого була судова справа. Висловлювання «У ході судової справи зясувалось, що газета «За Чернігів» взагалі виходить, не маючи відповідних дозволів» не містить конкретних посилань щодо незаконності діяльності газети «За Чернігів», не містить негативної інформації, яка б принизила ділову репутацію відповідачів. В судовому засіданні позивачем не надано жодного доказу в підтвердження, що інформація, яка міститься в газеті «Житлово-комунальне господарство м. Чернігів» № 4, жовтень 2009р. статті «Суд захистив честь начальника ЖКГ [PERSON]» принижує ділову репутацію газети «За Чернігів», виражені в зниженні престижу та підриву довіри до діяльності. Представником позивача не надано доказів чисельних звернень громадян до організації з приводу публікації зазначеної статті. Враховуючи що доводи представника позивача про недостовірність расповсюдженої інформації суд оцінює критично, вимогу про її спростування і відшкодування моральної шкоди вважає необгрунтованим і таким, що не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed