Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-30 00:00:00

02.04.2010 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення боргу за договором позики в розмірі 7\~ 000 грн. 00 коп., а також судових витрат: державного мита в розмірі 70 грн. 00 коп. та витрат на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн. 00 коп. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що згідно договору позики він передав відповідачу 7\~ 500 грн. 00 коп., про що відповідач власноручно написав розписку, в якій зобовязався повернути гроші протягом шести місяців з дня написання розписки, тобто до 18.03.2010 року, однак своє зобовязання виконав частково, сплативши в жовтні 2009 року 500 грн.00 коп. Залишок боргу в сумі 7000 грн. 00 коп. не повернув, посилаючись на відсутність коштів. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Про причини своєї неявки суд не повідомив, тому в силу ч.2 ст. 77 ЦПК України, вважається, що, не з'явився в судове засідання без поважних причин. За таких обставин, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, відповідно до вимог, передбачених ст. 224 ЦПК України. Представник позивача не заперечував проти такого вирішення справи. Дослідивши та оцінивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних доказів, відповідно до вимог ст.11 ЦПК України, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Так, у судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] передав відповідачу кошти в сумі 7\~ 500 грн. 00 коп., які останній зобов'язався повернути позивачу в строк до 18.03.2010 року. У жовтні 2009 року відповідач повернув позивачу 500 грн.00 коп., тоді як решта грошей -- 7\~ 000 грн. 00 коп. до цього часу не повернута. На підтвердження цієї угоди та її умов до матеріалів справи позивачем доданий оригінал розписки. У відповідності до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підставі викладеного суд приходить до висновку що між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] фактично склалися відносини позики, оскільки це підтверджується розпискою відповідача, яка посвідчує передачу позичальнику грошової суми, а знаходження розписки у позикодавця свідчить, згідно ст. 1047 ЦК України, про невиконання зобовязання боржником у повному обсязі. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення суми боргу в розмірі 7\~ 000 грн.00 коп. обґрунтовані та на підставі ст. 526 ЦК України підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Так, позивачем, відповідно до наявних у матеріалах справи квитанцій понесені судові витрати: 70 грн. 00 коп. -- державного мита, 120 грн. 00 коп.-- витрат на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи. Тому, з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] підлягають стягненню судові витрати в сумі 190 грн. 00 коп.

Outcome: approved