overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачкою він зареєстрував шлюб 01.07.2005 року в відділі реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції. Від даного шлюбу у них є неповнолітня дитина син [PERSON], [INFO]. Зазначає, що починаючи з травня 2009 року між ними постійно виникали сварки, внаслідок того, що у них різні погляди на життя та ведення спільного господарства. З червня 2009 року подружні стосунки між ними припинені, спільного господарства вони не ведуть, між ними втрачено почуття кохання, взаємопорозуміння та взаємоповаги. Вважає, що збереження шлюбу є недоречним і неможливим, і суперечить його особистим інтересам. В даний час шлюб існує тільки формально, в зв'язку з чим просить суд розірвати шлюб з відповідачкою. Спору про поділ майна немає, що до місця проживання дитини домовилися. Просив розірвати шлюб з відповідачкою. Позивач в судовому засіданні позов підтримав і підтвердив обставини, викладені в позовній заяві. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала, просила розірвати шлюб. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. ! Так, судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, який між ними зареєстровано 01.07.2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за №833.( а.с.3). Від шлюбу у сторін є син - [PERSON], [INFO] (а.с.5 ), який як вбачається із пояснень сторін проживає з відповідачкою. Сторони не підтримують між собою подружніх відносин та не ведуть спільного господарства. Спір, щодо розподілу майна у сторін відсутній. Місце проживання малолітнього сина визначено за домовленістю сторін. Зважаючи на викладене, суд вважає, що збереження сім'ї між сторонами неможливе, оскільки оскільки їхня сім'я розпалася остаточно, на даний час шлюб носить формальний характер, судом встановлено, що шлюбні відносини між ними фактично припинені з червня 2009 року. Основною причиною розриву відносин стало те, що між ними постійно виникають непорозуміння та сварки, та відсутнє взаємопорозуміння, та взаємоповага, і між ними втрачено почуття кохання один до одного, а тому їх шлюб необхідно розірвати, спір між ними відносно розподілу майна відсутній та відсутній спір, щодо визначення місця проживання дитини, оскільки сторони домовилися , що малолітній син буде проживати з відповідачкою. Суд вважає, що державне мито в розмірі 17 грн. при отриманні свідоцтва про розірвання шлюбу необхідно стягнути з позивача [PERSON], а відповідачку [PERSON] від сплати державного мита - звільнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем. Позивач у судовому засіданні позов підтримав та пояснив, що між сторонами часто виникають суперечки, шлюбні відносини з відповідачем припинені, мешкають окремо, на примирення позивач не згоден. Відповідач позов визнав та пояснив, що шлюбні відносини з позивачем припинені, проживають вони окремо, на примирення не згодна. Судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстровано 06.11.1993 року у органі реєстрації актів цивільного стану «Дворец бракосочетания «Центральний» м.Харків, про що у книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис №2193. Сторони мають дитину [PERSON], [INFO] Подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам. Ці обставини підтверджуються свідоцтвом про шлюб, визнав ці обставини і відповідач. Згідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем. Позивач у судовому засіданні позов підтримав та пояснив, що між сторонами часто виникають суперечки, шлюбні відносини з відповідачем припинені, мешкають окремо, на примирення позивач не згоден. Відповідач позов визнав та пояснив, що шлюбні відносини з позивачем припинені, проживають вони окремо, на примирення не згодна. Судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстровано 31.08.1991 року у Просянської сільської Раді Нововодолажського району Харківської області, про що у книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис №8. Сторони мають дитину [PERSON], [INFO] Подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам. Ці обставини підтверджуються свідоцтвом про шлюб, визнав ці обставини і відповідач. Згідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-06 00:00:00

Позивач звернулася до Великомихайлівського районного суду Одеської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини та утримання дружини. Мотивуючи заявлені вимоги тим, що сторони проживали спільною сімєю без реєстрації шлюбу, від спільного проживання сторони мають сина - [PERSON], [INFO]. Батьком сина записаний відповідач на підставі ст. 126 Сімейного Кодексу України. З грудня 2009 року сторони перестали спів мешкати разом і відповідач виїхав до с. Новопетрівка, Великомихайлівського району, Одеської області. Добровільно матеріальну допомогу на утримання дружини і утримання дитини відповідач не надає. Відповідач може наваги матеріальну допомогу, оскільки проживає разом з батьками, працює. Відповідач має не регулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі тому позивач вважає, що стягнення аліментів необхідно проводити в твердій грошовій сумі, яку оцінює на сина у розмірі 1000 грн. щомісяця, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму. Та на утримання дружини по досягненню сином трьох років 1000 грн., але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги змінила та просила стягнути з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання сина у розмірі 750 грн. щомісяця, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму та на утримання дружини по досягненню сином трьох років 750 грн., але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить розписка про одержання судової повістки, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухав позивача, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за наступними підставами. Згідно зі ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі підлягає індексації відповідно до закону. Згідно зі ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно з ч.1 п.1-1 ст.218 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення стягнення всієї суми боргу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-06 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов'язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-06 00:00:00

До Рівненського міського суду надійшла позовна заява від комунального теплопостачаючого підприємства РМР «Комуненергія» до [PERSON] про стягнення заборгованості за використану теплову енергію в розмірі 2624,15 грн. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просить стягнути з відповідача 2624,15 грн. боргу за використану теплову енергію, оскільки на момент розгляду справи заборгованість відповідачем в повній мірі не сплачена, договір реструктуризації не укладений. Пояснення викладені в позовній заяві підтримав. Просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявилася. Про місце та час судового розгляду повідомлена належним чином, однак причину неявки суду не повідомляла, заперечень з приводу позову не надала. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача згідно ст. 169, 255 Цивільного процесуального кодексу України з винесенням заочного рішення. Представник позивача не заперечує проти постановлення заочного рішення. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази по справі та оцінивши надані докази у сукупності, суд прийшов висновку, що позов підлягає до задоволення повністю. Судом встановлено, що згідно договору № 002746, укладеного між КТП «Комуненергія» та відповідачем, позивач зобовязався надавати відповідачу послуги з теплопостачання та гарячого водопостачання за адресом [ADDRESS], а відповідач зобовязаний своєчасно здійснювати оплату за отримані послуги на умовах договору. В результаті невиконання відповідачем умов договору належним чином, ним допущена заборгованість станом на грудень 2009 року у сумі 2624,15 гривень, що стверджується особовим рахунком № 64805. Відповідно до ст.162 ЖК України плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Відповідно до ст. ст. 525,526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобовязання не допускається. Споживач, тобто фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу, зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом, згідно п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Обовязок сплачувати за отримані послуги теплопостачання передбачений також ст. 20 Закону України «Про теплопостачання». Оскільки [PERSON] не погасила заборгованість, що стверджується наданими розрахунками, з неї необхідно стягнути на користь КТП «Комуненергія» суму боргу в розмірі 2624,15 грн.. та судові витрати по справі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-06 00:00:00

10 лютого 20010 року позивачка звернулася до Овідіопольського районного суду з вищезазначеною позовною заявою, в якій зазначила, що вона разом з відповідачем [PERSON] проживаю з грудня 1999 року , будучи у шлюбі у нас народились : син [PERSON] , 09.06.2000р.н., донька [PERSON], [INFO], син [PERSON] , [INFO] Позивачка посилаючись на те, що відповідач ухиляється від виховання та утримання дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає. В звязку з цим просить стягнути з відповідача просить стягнути аліменти у розмірі 1/3 від всіх доходів, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного вику, щомісячно, до повноліття дітей. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала . Відповідач з позовом згодний . Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав: Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення ним повноліття. Так судом встановлено, що малолітня діти : син [PERSON] , [INFO], донька [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO] проживають спільно з позивачкою [PERSON] , [INFO], яка працює в установах Укрпошта, поштарем, за адресою Одеська обл., смт. Овідіополь, вул. Миру,50. Відповідач - [PERSON], [INFO], працюючий ТОВ «Агрофирма ШАБО» код 26568683, Білгород-Дністровського району, Одеської області не приймає участь в вихованні та утримані дитини. Відповідно до ст. 182 СК України та враховуючи стан здоровя та матеріальне становище дитини, платника аліментів, якій не має постійного доходу, а також думку одержувача аліментів , суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти в розмір 1/3 від всіх видів його заробітку, але не менш, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дітей, щомісячно. Відповідно до ст. 367 ч.І п.1 ЦПК України суд вважає не обхід допустити негайне виконання рішення суду в межах сплати аліментів за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд вважає можливим стягнути судові витрати з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувшись до суду з позовом, вказує, що перебуває у шлюбі з [PERSON] який зареєстрований 03 вересня 2004 року Квасилівською сільською радою Рівненського району, актовий запис №24. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Зазначає, що вони з відповідачем мають різні погляди на сімейне життя, у результаті чого вони припинили подружні стосунки, шлюб між ними існує формально. Подальше збереження сімї неможливе. Просить шлюб між ними розірвати, дитину залишити на її вихованні. У судовому засіданні позивач позов підтримала, просила його задоволити. Відповідач [PERSON] позов визнав, вказав, що згідний на розірвання шлюбу. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов слід задоволити. Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 03 вересня 2004 року Квасилівською сільською радою Рівненського району, актовий запис №24, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії 1-ГЮ №053399 від 16 березня 2010 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Життя подружжя не склалося, сторони не підтримують подружніх стосунків та не ведуть спільного господарства, шлюб між ними існує формально. Вжиті судом заходи для примирення подружжя не призвели до відновлення сімейних стосунків. При зясуванні фактичних взаємин подружжя, вбачається, що подальше спільне життя подружжя неможливе, їхня сімя розпалася остаточно. На підставі ст.112 СК України, ст.ст. 213-215 ЦПК України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувшись до суду з позовом, вказує, що перебуває у шлюбі з відповідачем, який зареєстрований 15 жовтня 2004 року Відділом РАЦС Рівненського міського управління юстиції, актовий запис №1459. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Зазначає, що вони з відповідачем мають різні погляди на сімейне життя, у результаті чого вони припинили подружні стосунки, шлюб між ними існує формально. Подальше збереження сімї неможливе. Просить шлюб між ними розірвати, дитину залишити на її вихованні. У судовому засіданні позивач позов підтримала, просила його задоволити. Відповідач [PERSON] позов визнав, вказав, що згідний на розірвання шлюбу. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов слід задоволити. Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 15 жовтня 2004 року Відділом РАЦС Рівненського міського управління юстиції, актовий запис №1459, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії 1-ГЮ №082727 від 15 жовтня 2004 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Життя подружжя не склалося, сторони не підтримують подружніх стосунків та не ведуть спільного господарства, шлюб між ними існує формально. Вжиті судом заходи для примирення подружжя не призвели до відновлення сімейних стосунків. При зясуванні фактичних взаємин подружжя, вбачається, що подальше спільне життя подружжя неможливе, їхня сімя розпалася остаточно. На підставі ст.112 СК України, ст.ст. 213-215 ЦПК України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-06 00:00:00

У квітні 2010 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив шлюб з відповідачкою зареєстрований 04 липня 2000 року Привовчанською сільською радою Павлоградського району Дніпропетровської області, актовий запис № 5 - розірвати. В обґрунтування позову він вказав на те, що від шлюбу неповнолітніх дітей немає. Спільне життя з відповідачкою не склалося. Фактичні шлюбні відносини припинені з грудня 2008 року. Причиною розпаду сім'ї є несумісність характерів, різні погляди на життя і побут. Сторони втратили почуття любові та поваги. Позивач вважає, що сім'я розпалася остаточно і відновлена бути не може. У судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, посилаючись на підстави, зазначені в позовній заяві. Судові витрати просив покласти на відповідачку. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи була належним чином повідомлена, причин неявки суду не повідомила. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що сторони 04 липня 2000 року уклали шлюб. Від шлюбу у них неповнолітніх дітей немає. Сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують з грудня 2008 року та загальне господарство не ведуть, шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б інтересам сторін. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-06 00:00:00

До Рівненського міського суду надійшла позовна заява від комунального теплопостачаючого підприємства РМР «Комуненергія» до [PERSON] про стягнення заборгованості за використану теплову енергію в розмірі 7762,08 грн. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги змінив, просить стягнути з відповідача 5366,71 грн. боргу за використану теплову енергію, оскільки на момент розгляду справи заборгованість відповідачем в повній мірі не сплачена, договір реструктуризації не укладений. Пояснення викладені в позовній заяві підтримав. Просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявилася. Про місце та час судового розгляду повідомлена належним чином, однак причину неявки суду не повідомляла, заперечень з приводу позову не надала. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача згідно ст. 169, 255 Цивільного процесуального кодексу України з винесенням заочного рішення. Представник позивача не заперечує проти постановлення заочного рішення. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази по справі та оцінивши надані докази у сукупності, суд прийшов висновку, що позов підлягає до задоволення повністю. Судом встановлено, що згідно договору № 002746, укладеного між КТП «Комуненергія» та відповідачем, позивач зобовязався надавати відповідачу послуги з теплопостачання та гарячого водопостачання за адресом [ADDRESS], а відповідач зобовязаний своєчасно здійснювати оплату за отримані послуги на умовах договору. В результаті невиконання відповідачем умов договору належним чином, ним допущена заборгованість станом на червень 2010 року у сумі 5366,71 гривень, що стверджується особовим рахунком № 002746. Відповідно до ст.162 ЖК України плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Відповідно до ст. ст. 525,526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобовязання не допускається. Споживач, тобто фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу, зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом, згідно п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Обовязок сплачувати за отримані послуги теплопостачання передбачений також ст. 20 Закону України «Про теплопостачання». Оскільки [PERSON] не погасила заборгованість, що стверджується наданими розрахунками, з неї необхідно стягнути на користь КТП «Комуненергія» суму боргу в розмірі 5366,71 грн.. та судові витрати по справі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-06 00:00:00

У травні 2010 року [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому зазначила, що 13.08.2009 р. розірвала шлюб з [PERSON] Під час шлюбу з відповідачем 28.10.2003 р. у неї народилась дочка [PERSON]. Дитина перебуває тільки на її утриманні, а батько дитини ухиляється від її утримання. З цих підстав позивачка просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини. В судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала. Відповідач позов визнав. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач є батьком дитини, (а.с. 2)

Outcome: approved