Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-13 00:00:00

23.06.2009р. ЗАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Явір», [PERSON], Товариства з обмеженою відповідальністю Українське фінансове агентство «Верус» про стягнення заборгованості по кредитному договору. 26.06.2009р. справу було передано в провадження судді Гончаренко В.М. у звязку з переведенням судді Чорнобук В.І. до іншого суду, а 11.09.2009р. справу передано в провадження судді Ткаченко Н.В. у звязку із закінченням повноважень у судді Гончаренко В.М. Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 15.09.2009р. було замінено сторону позивача замість ЗАТ КБ «ПриватБанк» - ПАТ КБ «ПриватБанк» ( в липні 2009р. відбулась офіційна зміна назви банку з ЗАТ КБ «ПриватБанк» на ПАТ КБ «ПриватБанк»). ( а.с. № 42 ). В обґрунтування позовних вимог позивач в позовній заяві посилався на те, що 24.06.2008р. між позивачем та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Явір» був укладений кредитний договір №КЯ - 295Г про надання кредиту, відповідно до якого останній отримав строковий оплатний цільовий кредит у розмірі 1\~808\~187,78 грн., в обмін на зобовязання по поверненню кредиту, сплати відсотків та виконання інших зобовязань в обумовлені договором терміни згідно графіку погашення кредиту. За користування кредитом позичальник зобовязаний сплачувати відсоткову ставку у розмірі 17% річних. При порушенні зобовязань по погашенню кредиту процентна ставка встановлюється у розмірі 40% річних від суми непогашеної заборгованості. На забезпечення виконання умов кредитного договору №КЯ - 295Г 24.06.2008р. між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки, згідно якого останній прийняв на себе договірне зобовязання нести повну майнову відповідальність відповідно до кредитного договору. Крім того, в забезпечення виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором, 12.01.2009р. між позивачем та ТОВ «Українське фінансове агентство «Верус» було укладено договір поруки № 467 , відповідно до якого останнє прийняло на себе зобовязання нести відповідальність перед кредитором у разі невиконання Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Явір» зобовязань за кредитним договором в розмірі 1000 грн. Відповідачі, в порушення умов договору, своїх зобовязань перед банком не виконали, через що, станом на 23.06.2009р. загальна заборгованість відповідачів перед банком складала 1\~755\~199,47 грн. 14.07.2010р. позивачем до суду було надано заяву про уточнення позовних вимог, в якій позивач зазначає, що станом на 13.07.2010р. розмір заборгованості відповідачів по кредитному договору становить 1\~668\~691,57 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 1\~361\~486, 24 грн., по відсоткам за користування кредитом у розмірі 252\~371,33 грн.,; пені за несвоєчасне виконання зобовязань за договором - 54\~834,00 грн. (тобто сума заборгованність зменьшилоася на незначну суму). Представник позивача [PERSON] (який діє за дорученням від 03.09.2009р.) в судове засідання 14.07.2010р. не зявився , про час слухвання справаи повідомлявся належним чисном. 14.07.2010р. до суду надійшла заява представника позивача [PERSON] (який діє за дорученням від 03.09.2009р.), в якій він просив позовні вимоги з урахуванням наданих 14.07.2010р. суду уточнень до позовних вимог, задовольнити в повному обсязі, а саме: стягнути солідарно з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Явір», [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк заборгованість по кредитному договору №КЯ - 295Г від 24.06.2008р. у розмірі 1\~668\~691,57 грн., а також в доход держави судові витрати по справі, розглянувши справу з винесенням рішення в судовому засіданні за його відсутності. Представник відповідача - ТОВ «УФА«Верус» - [PERSON] (яка діє на підставі довіреності від 01.12.2009р.) в судове засідання 14.07.2010р. не зявилася, про дату та час слухання справи була повідомлена належним чином. Своєю заявою від 14.07.2010р. позовні вимоги в межах стягнення солідарно з ТОВ «УФА «Верус» та відповідачів 1000 грн., визнала в повному обсязі, просила розглядати справу за її відсутності. Відповідач - СТОВ «Явір», явку свого представника для участі у справі, ні в попереднє, ані в судове засідання не забезпечив, про час та місце розгляду справи відповідач повідомлявся належним чином, в справі є поштові повідомлення про отримання уповноваженою особою судових повісток, як в попереднє так і в судове засідання. Відповідач [PERSON] ні в попереднє, ні в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, в справі є поштові повідомлення про отримання судових повісток, як в попереднє так і в судове засідання. За таких обставин, на підставі положень ст. 74, 76 ЦПК України, відповідачі вважаються повідомленими про день та час судового засідання, що є підставою для вирішення справи за відсутністю відповідачів на підставі наявних в справі доказів. Виходячи з наведеного, на підставі ст. 169 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності сторін. З урахуванням того, що одним із відповідачів, а саме ТОВ УФА „Верус, по справі висловлена думка щодо визнання позовних вимог, суд вважає за можливе винести рішення на загальних підставах, встановлених ЦПК України. Суд, ознайомившись з матеріалами справи, заявами сторін про підтримання позову, його визнання, розгляд справи за відсутністю сторін, вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. ст. 526, 530 ЦК України, зобовязання повинні виконуватись належним чином і у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст. 553, 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку та відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником та боржник разом з поручителем відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову відповідальність поручителя. Судом встановлено що 24.06.2008р. між позивачем та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Явір» був укладений кредитний договір №КЯ - 295Г про надання кредиту, відповідно до якого останній отримав строковий оплатний цільовий кредит у розмірі 1\~808\~187,78 грн., в обмін на зобовязання по поверненню кредиту, сплати відсотків та виконання інших зобовязань в обумовлені договором терміни згідно графіку погашення кредиту. За користування кредитом позичальник зобовязаний сплачувати відсоткову ставку у розмірі 17% річних. При порушенні зобовязань по погашенню кредиту процентна ставка встановлюється у розмірі 40% річних від суми непогашеної заборгованості ( а.с. № 4 7). На забезпечення виконання умов кредитного договору №КЯ - 295Г, 24.06.2008р. між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки, згідно якого останній прийняв на себе договірне зобовязання нести повну майнову відповідальність відповідно до кредитного договору (а.с. № 3а). Крім того, в забезпечення виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором, 12.09.2009р. між позивачем та ТОВ «УФА «Верус» було укладено договір поруки № 467 відповідно до якого останнє прийняло на себе договірне зобовязання нести майнову відповідальність перед кредитором у разі невиконання позивальником зобовязань за кредитним договором в розмірі 1000 грн. ( а.с. № 3). Відповідачі в порушення умов договору, взяті на себе зобовязання перед банком не виконали, через що, станом на 23.06.2009р. загальна заборгованість відповідачів перед банком складала 1\~755\~199,47 грн. Відповідно до наданої ПАТ КБ «Приватбанк» 14.07.2010р. заяви про уточнення позовних вимог, станом на 13.07.2010р. розмір заборгованості відповідачів по кредитному договору становить 1\~668\~691,57 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 1\~361\~486, 24 грн., по відсоткам за користування кредитом у розмірі 252\~371,33 грн.,; пені за несвоєчасне виконання зобовязань за договором - 54\~834,00 грн. . Таким чином, солідарному стягненню з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Явір», та [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк підлягає заборгованість по кредитному договору №КЯ - 295Г від 24.06.2008р., яка існує станом на 13.07.2010р. в розмірі 1\~668\~691,57 грн. (останне уточнення позщовних вимог відбулося 14.07.2010р.) При винесенні рішення, суд приймає до уваги, що станом на 14.07.2010р. сума заболргованності за кредитним договором зменьшилася в порівнянні з первісними позовними вимогами, отже суд вважає за можливе розглядати справу з винесенням рішення в судовому засіданні 14.07.2010р., без відкладання судового засідання для вручення відповідачам уточненних 14.07.2010р. позовних вимог, оскільки у разі зменьшення позовних вимог ЦПК України не вимагає обов,язкових письмових уточнень позову, а виходить і їх направлення відповідачам. Приймаючи до уваги ті обставини, що договір поруки № 467 від 12.01.2009р., яким передбачено стягнення суми 1000 грн., солідарно з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Явір», [PERSON] та Товариства з обмеженою відповідальністю Українське фінансове агентство «Верус», не є багатостороннім договором, суд вважає, що в задоволені частини позовних вимог, яка стосується солідарного стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Українське фінансове агентство «Верус» та відповідачів 1000 грн., на користь ПАТ КБ „ПриватБанку слід відмовити. Обговорюючи питання розподілу судових витрат, з огляду на те, що для позивача ухвалою судді Чорнобук В.І. від 23.06.2009р. була відстрочена сплата цих витрат, а даним рішенням позовні вимоги задоволено частково, на підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає за можливе стягнути солідарно з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Явір», [PERSON] на користь держави судовий збір у розмірі 1700грн. (1% від ціни позову, але не більше ніж 1700грн.) та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120грн., відмовивши у стягненні судових витрат з ТОВ „УФА „Верус, оскільки даним рішенням в задоволені позовних вимог до цього відповідача відмовлено. На підставі викладеного,

Outcome: partial