Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-17 00:00:00

В Малиновський районний суд м. Одеси звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про визнання права власності у порядку спадкування. В обґрунтуванні заявлених вимог вона зазначила, що є спадкоємицею за законом після смерті своєї матері [PERSON], яка померла 06.07.2002 року. Відповідно, позивачка просила суд визнати за нею право власності на 7/50 часток домоволодіння № 8 по вул. Ген.Цвєтаєва у м. Одесі, яка відкрилась після смерті [PERSON]. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не зявилась, проте надала суду заяву в якій позов визнала в повному обсязі та просила слухати справу у її відсутності. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні, [PERSON] на підставі Свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння від 25 грудня 1986року, належало 2/25 часток будинку №8 по вул. Генерала Цвєтаєва у м.Одесі, а також на підставі Свідоцтва про право власності за заповітом від 28 грудня 1989року, належало 3/50 часток домоволодіння №8 по вул. Генерала Цвєтаєва у м.Одесі. В цілому [PERSON] належить 2/25 + 3/50 = 7/50 часток домоволодіння №8 по вул. Генерала Цвєтаєва у м.Одесі. Право власності на вказані частки домоволодіння належним чином зареєстровані у БТІ та РОН м.Одеси за [PERSON] Домоволодіння №8 по вул. Генерала Цвєтаєва у м.Одесі у цілому складається з семи камяних житлових будівель, загальною площею 307,31 кв.м. та надвірних споруд літ.: «И», «Х», «К» «Л», «Р», «О», «В», «Б», «Т», «Л» - сараїв, «ІІ» - гаража, «Н» - гаража, «І» - вбиральні, №1-4 огорож, І мостіння., розташованих на земельні ділянці площею 12222 кв.м. [PERSON] померла 6 липня 2002 року, про що Відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції м.Одеси в книзі реєстрації актів про смерть зроблено відповідний актовий запис № 6053. Визначаючи норми матеріального права, що підлягають застосуванню та надаючи правову кваліфікацію фактично існуючим по справі правовідносинам суд виходе з того, що до спадкових відносин підлягає застосування норми ЦК УРСР, оскільки вони виникли та припинили своє існування фактичним прийняттям спадщини позивачем. Таким чином, в частині визначення порядку спадкування та оформлення спадкових прав, підлягають застосуванню норми матеріального права, що були чинними на момент відкриття спадщини, тобто ЦК УРСР. Згідно зі ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Згідно з п.1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Таким чином, позивачка прийняла спадщину, набула право власності, проте не оформила його в установленому законом порядку. Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно зі ст. 317 ЦК України власник на свій розсуд володіє, користується і розпоряджається належним йому майном. Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання права. Таким чином, суд вважає, що зібрані по справі докази та встановлені судом фактичні обставини справи, дозволяють задовольнити позов [PERSON] в повному обсязі. Відповідно до ст. 217 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання. Оскільки право власності на нерухоме майно підлягає реєстрації суд встановлює порядок виконання рішення суду. На підставі викладеного, та

Outcome: approved