Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-05 00:00:00

Позивач [PERSON] 1.0, звернувся до суду з позовом до управління Пенсійного Фонду України в м. Лубни про стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги «Дітям війни», посилаючись те, що він належить до соціальної категорії «Дитина війни» і відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з 1.01.2006 року йому повинна виплачуватися щомісячна допомога у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. За період з 01 січня 2008 року по 30 червня 2010 року допомога виплачувалась йому не в повному обсязі. Позивач також вказав, що рішеннями Конституційного Суду України №6-рп/2007 від 9 липня 2007 року та №10-рп/2008 р. були визнані такими, що не відповідають Конституції України та є неконституційними окремі положення ЗУ «Про державний бюджет України на 2007рік», а рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 за №10-рп\\2008 року положення п.п.41 розділу 2 Закону України „Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", якими була зупинена дія положень ЗУ «Про соціальний захист дітей війни», на підставі яких йому повинна бути нарахована соціальна допомога. [PERSON] 1.0. прохав суд визнати відмову відповідача щодо виплати допомоги протиправною та зобовязати відповідача перерахувати і виплатити йому недонараховану щомісячну державну соціальну допомогу за період з 01.01.2008 року по 30.06.2010 року. В судове засідання позивач не з»явився, надавши суду заяву, в якій просить справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтриму є, прохає їх задовольнити. Представник відповідача управління Пенсійного Фонду України в м. Лубни в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи відповідач був повідомлений належним чином. Направив суду письмову заяву, в якій просить справу розглядати у відсутність його представника, проти позову заперечує. Суд вирішив можливим розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] 1.0. є дитиною війни в розумінні ст. 1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», що підтверджується копією пенсійного посвідчення серн АЗ № 288085 з відміткою про те, що [PERSON] має статус дитини війни. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» позивач має право на отримання державної соціальної підтримки, а саме підвищення до пенсії на 30% мінімальної пенсії за віком (в редакції Закону від 18.11.2004 р. № 2195-ГУ, набрав чинності 01.01.2006 р.) Статтею 64 Конституції України встановлено, що конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Відповідно до ч. 2 ст. З Закону України «Про соціальний захист дітей війни», державні гарантії дітям війни, встановлені цим Законом, не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно-правовими актами. Відповідно до п.п.41 розділу 2 Закону України „Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" текст статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" викладено в наступній редакції. Дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги. виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Ветеранам війни, які мають право на отримання підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачуєте замість пенсії, відповідно до цього Закону та Закону України „Про статус ветеранів війни, гарант їх соціального захисту дане підвищення провадиться за їх вибором згідно з одним із законів. Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 за №10-рп\\2008 року, у справі : конституційними поданнями Верховного Суду України щодо відповідності Конституції У краї- (конституційності) окремих положень ст.65 розділу 1, пунктів 61, 62, 63, 66 розділу 2, пункт\ розділу 3 Закону України „Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін : деяких законодавчих актів України і 101 народних депутатів України щодо відповідною Конституції України (конституційності) положень ст. 67 розділу 1, п.п. 1-4, 6-22, 24-100 розділ\ Закону України „Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяк законодавчих актів України (справа щодо предмета та змісту закону про Державний бюдат України), визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) положен- п.п.41 розділу 2 Закону України „Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін : деяких законодавчих актів України. Рішення Конституційного Суду України у пій справі має преюдиціальне значення л судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виник внаслідок дії положень статей зазначеного закону, що визнані неконституційними. Рішеь Конституційного Суду України є обов'язковим до виконання на території України, остаточним і може бути оскаржене. Виходячи із системного аналізу зазначених норм законодавства, рішення Конституційн Суду України від 22.05.2008 року та приписів ч.2 ст.152 Конституції України, суд дійь. висновку, що з 22.05.2008 року відповідач повинен був нараховувати та сплачувати позив:; доплату до пенсії, передбачену ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни редакції, яка діяла до 01.01.2008 року, оскільки з моменту ухвалення Конституційним Сул України рішення щодо неконституційності пп. 41 розділу 2 Закону України „Про Держав бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України, ця но: втратила чинність та не підлягала застосуванню. Отже, відповідач з 22.05.2008 року мав діят відповідності з приписами діючої норми ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей вій:- нараховувати та здійснювати позивачу доплату до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсі: віком. Між тим, до 22.05.2008 року, тобто до ухвалення зазначеного рішення Конституцій;- Судом України, відповідач, здійснюючи позивачу доплати, передбачені ст.6 Закону Укра „Про соціальний захист дітей війни в редакції від 01.01.2008 року, з урахуванням п.п.41 розділ Закону України „Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодав- актів України, діяв на підставі та у відповідності з діючою нормою зазначених законів, а тс позовні вимоги щодо стягнення доплати до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за вікол 01.01.2008 року по 21.05.2008 року задоволенню не підлягають. Щодо розрахункової величини мінімальної пенсії за віком, з якої необхідно рахува підвищення до пенсії дітям війни в розмірі 30%, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсій- страхування» мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20 рол страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втрат працездатність. При цьому, ч. З ст. 28 цього ж Закону передбачено, що мінімальний розмір пенсії за вік: встановлений частиною першою цієї статті, застосовується виключно для визначення розмІ: пенсій, призначених згідно з цим Законом. Однак, враховуючи той факт, що Закон України «Про загальнообовязкове держал пенсійне страхування» є єдиним законодавчим актом, який визначає розмір мінімальної пенс: віком, та зважаючи на позицію Європейського Суду з прав людини, відповідно до якої держав: може посилатися на відсутність певного нормативного акту, який визначає механізм реалів прав та свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах, а громадяни повинні мати змогу покладатися на зобовязання взяті державою, навіть якщо такі зобовязання містять, законодавчому акті, який загалом не має автоматичної прямої дії , суд вважає за можливе застосувати саме частину 1 ст28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» для розрахунку зазначеного підвищення дітям війни. Крім того, в даному випадку мінімальний розмір пенсії за віком використовується не для визначення розміру будь-якої пенсії, а лише як розрахунок чи. "М ¦чиї ЦІ НІНИ Ні "НІ '«І ш пІІІ!' ПІНІ; ж п® величина для визначення розміру щомісячної доплати до пенсії, передбаченої Законом України «Про соціальний захист дітей війни», оскільки цей Закон передбачає в якості критерію визначення розміру щомісячної доплати до пенсії саме із розрахунку мінімальної пенсії за віком, що на думку суду не суперечить вимогам ч. З ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Пенсійний фонд України діє на підставі Положення «Про Пенсійний фонд України», здійснює свої повноваження на підставі пункту 15 даного Положення через створені в установленому порядку його територіальні управління. Відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» рішення про призначення та перерахунок пенсії приймається районними управліннями Пенсійного фонду України за місцем проживання пенсіонерів. Територіальним управлінням Пенсійного фонду України за місцем проживання позивача є управління Пенсійного фонду України в Лубни. Враховуючи вищевикладене, суд вважає , що управління Пенсійного фонду України в м* Лубни є належним відповідачем по даній справі. За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м. Лубни здійснити перерахунок пенсії позивачу з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком виходячи з розміру пенсії, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Законів України Про державний бюджет України на відповідні роки та провести відповідні виплати за період з 22.05.2008 року по 30.06.2010 року відповідно до заявлених позовних вимог, що відповідає вимогам ст. 11 ЩІК України. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача [PERSON] підлягають стягненню судові витрати відповідно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial