Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-17 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з вищезазначеним позовом в обґрунтування якого зазначили, що вони звернулись до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини, яка відкрилась 19.09.2009 року після смерті їх батька [PERSON], 29.09.2009 року та 02.10.2009 року відповідно. Їх брат [PERSON] також звернувся до нотаріальної контори, проте від прийняття спадщини відмовився на користь [PERSON] До складу спадкового майна входить зокрема квартира [ADDRESS], яка належала їх батькам [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 01.09.1993 року. 21.02.2006 року померла їх мати [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на ? частину зазначеної вище квартири. Спадкоємцями після смерті останньої були [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Жоден із зазначених спадкоємців не звертались до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини або про відмову від неї. Проте на момент смерті матері з нею проживав батько, а тому відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України останній вважається таким, що прийняв спадщину. Таким чином, до складу спадкового майна після смерті [PERSON] входить квартира [ADDRESS]. Отже вони мають успадкувати після смерті батьків вказану квартиру в наступних частках: [PERSON] - 2/3 частини квартири, з урахуванням того, що їх брат [PERSON]І, відмовився від спадщини на його користь, а [PERSON] 1/3 частину квартири. Проте під час їх звернення до нотаріальної контори нотаріусом було зазначено, що свідоцтво про право на спадщину буде видане лише на ? частину квартири, яка належала їх батькові, а на другу половину не може бути видано, оскільки ними не надано свідоцтва про реєстрацію шлюбу між батьками. Між останніми дійсно був зареєстрований шлюб. Однак на сьогоднішній день свідоцтво про реєстрацію їх шлюбу втрачено і відновити не виявляється можливим, оскільки реєстрації шлюбу відбувалась у відділі ЗАГС Кахинського району Туркменії 20.12.1943 року, про що було видане свідоцтво про шлюб №1 від 02.01.1944 року. Про реєстрацію шлюбу у паспорті батька є відповідна відмітка, а на підтвердження того, що своє дівоче прізвище [PERSON] мати змінила на [PERSON] після реєстрації шлюбу, є відповідна відмітка в її трудовій книжці. З урахуванням зазначеного, просили суд встановити факт реєстрації відділом ЗАГС Кахинського району Туркменії 20.12.1943 року шлюбу між [PERSON] та [PERSON]; визнати за [PERSON] право власності на ? частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON]; визнати за [PERSON] право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на 1/3 частину спадкового майна та право власності на 1/3 частину квартири, а за [PERSON] право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на 2/3 частини спадкового майна та право власності на 2/3 частини квартири. В судовому засіданні позивачі в повному обсязі підтримала свою позовну заяву та, посилаючись на ті ж підстави, просили суд задовольнити її в повному обсязі. Представник відповідача в попередньому судовому засіданні позовні вимоги визнала та не заперечували проти їх задоволення. В судове засідання не зявилась, про причини неявки не повідомила. Про день та час слухання справи повідомлялась належним чином. Представник третьої особи Пятої [PERSON] державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився. В наданій до суду заяві просили справу розглянути за відсутності представника нотаріальної контори. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявився, про причини неявки не повідомив. Про день та час слухання справи повідомлявся належним чином. Суд, заслухавши пояснення позивачів, дослідивши матеріали цивільної справи в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтв про народження позивачі [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) та [PERSON] є відповідно донькою та сином [PERSON] та [PERSON] (а.с.7-8). [PERSON] після одруження 24.07.1976 року із [PERSON] взяла прізвище чоловіка [PERSON] (а.с.9). Відповідно до відмітки у паспорті серії АН 298698 на імя [PERSON] 20.12.1943 року відділом ЗАГС Кахинського району Туркменії було зареєстровано шлюб між ним та [PERSON], [INFO] (а.с.17). Відповідно до трудової книжки на імя [PERSON]. [INFO], виданої 06.05.1940 року, в останній зроблено відмітку про зміну прізвища з [PERSON] на [PERSON] на підставі свідоцтва про шлюб №1 від 02.01.1944 року (а.с.18). За вимогами ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Встановлення факту реєстрації шлюбу між [PERSON] та [PERSON] на час відкриття спадщини позивачам необхідно для оформлення спадщини після смерті останніх. Іншим чином, ніж за рішенням суду вони встановити зазначений факт не можуть. Тому суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги в частині встановлення факту реєстрації відділом ЗАГС Кахинського району Туркменії 20.12.1943 року шлюбу між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], підтверджені належними доказами та підлягають задоволенню. Згідно свідоцтва про право власності на житло, видане 01.09.1993 року виконавчим комітетом [PERSON] міської ради народних депутатів [PERSON] та [PERSON] на праві спільно власності належала квартира [ADDRESS] (а.с.12). Відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-КИ №075003 виданого Відділом реєстрації смерті [PERSON] міського управління юстиції Дніпропетровської області 21.02.2006 року, [PERSON] померла 21.02.2006 року, про що зроблений відповідний актовий запис №1659 (а.с.14). Таким чином, після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належну їй частину майна - квартири [ADDRESS]. В судовому засіданні встановлено, що спадкоємцями після смерті [PERSON] були [PERSON] (чоловік), [PERSON] (донька), [PERSON] та [PERSON] (сини), які з заявою про прийняття спадщини або відмову від неї до нотаріальної контори не звертались. На момент смерті [PERSON] разом з останньою проживав її чоловік [PERSON], що підтверджується довідкою КВ ЖРЕП Кіровського району м.Дніпропетровська №2927 від 08.10.2009 року (а.с.13). Відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-КИ №307268 виданого Відділом реєстрації смерті [PERSON] міського управління юстиції 19.09.2009 року, [PERSON] помер 19.09.2009 року, про що зроблений відповідний актовий запис №6624 (а.с.15). Після смерті останнього до Пятої [PERSON] державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини звернулись 29.09.2009 року [PERSON] та 02.10.2009 року [PERSON] Також [PERSON] було подано заяву про відмову від спадщини на користь [PERSON] (а.с.24,33). Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч.1 ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За вимогами ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.2 ст.1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Оскільки в судовому засіданні встановлено факт постійного проживання [PERSON] зі своєю дружиною [PERSON] в квартирі [ADDRESS] на моменту смерті останньої, тобто на час відкриття спадщини, а також той факт, що останній не заявляв про відмову від спадщини, суд вважає, що у відповідності до ст.1268 ЦК України, як спадкоємець першої черги, [PERSON] фактично прийняв спадщину після [PERSON] Тобто, після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на квартиру [ADDRESS] в цілому. З урахуванням зазначених вище обставин та положень закону, враховуючи, що спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є [PERSON] та [PERSON], а також [PERSON], який у відповідності до ч.2 ст.1274 ЦК України відмовився від прийняття спадщини на користь [PERSON], суд вважає, що позовні вимоги в частині визнання права на спадщину в порядку спадкування за законом та права власності на квартиру підлягають задоволенню та слід визнати за [PERSON] право на спадщину за законом після смерті [PERSON], померлого 19.09.2009 року, на 1/3 частину спадкового майна та право власності в порядку спадкування за законом на 1/3 частину квартири [ADDRESS]; за [PERSON] - право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на 2/3 частину спадкового майна та право власності в порядку спадкування за законом на 2/3 частини зазначеної вище квартири. Оскільки після смерті фізичної особи припиняється її цивільна правоздатність, в задоволенні позовних вимог щодо визнання за [PERSON] права власності на ? частину квартири [ADDRESS] позивачам слід відмовити. На підставі викладеного та

Outcome: partial