overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-13 00:00:00

Позивачка просить суд, розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 15.11.2000 року Павлівською сільською радою Радехівського району Львівської області, актовий запис № 34. Від цього шлюбу в них є неповнолітня дочка [PERSON] [INFO] та неповнолітній син [PERSON] [INFO]. Позивачка мотивує свої вимоги тим, що сімейне життя з відповідачем не склалося. Різні непорозуміння привели до повного відчуження між ними та до розпаду сім"ї. 22 червня 2010 відповідач вигнав її з дому і з цього часу вона проживає у своїх батьків, а тому вона змушена ставити питання про розірвання шлюбу. Допитаний в судовому засіданні відповідач позов визнав, погодився на розірвання шлюбу і пояснив, що з позивачкою проживали погано, через різні непорозуміння вони розійшлися і проживають окремо не підтримуючи подруженіх стосунків. Вважає, що сім'я в них розпалася і миритися з позивачкою він не бажає. Суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав: Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 15.11.2000 року. Сім'я в сторін не склалася. Сторони не знайшли спільної злагоди в сім"ї, в результаті чого, вони стали проживати окремо не підтримуючи подружніх стосунків, наміру примиритися в них немає. При таких обставинах, на думку суду, сім'я в сторін розпалася остаточно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення боргу за використану теплову енергію в сумі 2051,26 грн. Відповідач викликався до суду, та був повідомлений про час та місце розгляду справи, але в судове засідання не з"явився, суд у відповідності до ст.169, 225 ЦПК України ухвалює розгляд справи без участі відповідача, на підставі наявних матеріалів в справі. В судове засідання призначене на 14.07.2010 року представник позивача надала заяву про можливість розгляду справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи в повному обсязі, суд дійшов висновку про те, що позов є задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач є власником [ADDRESS], к.2 в м. Кіровограді. Підприємство в опалювальні періоди надавало теплову енергію в будинок де мешкає відповідач, за дані послуги відповідачем сплачено не було, про що свідчить надана позивачем довідка про разрахунок. Відповідно до ст.ст.67,68 ЖК України, квартиронаймач повинен своєчасно вносити оплату за комунальні послуги в т.ч. і за теплопостачання. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує солідарно з відповідачів судовий збір в розмірі 51 гривні та інформаційний збір в сумі 30 грн. на користь ДП КМ "Кіровоградтепло".

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-13 00:00:00

В травні 2010 року позивачка звернулась до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з 27.08.2003 року, який від 03.07.2008 року було розірвано відділом РАЦС Деснянського РУЮ у м. Києві. Від шлюбу вони мають неповнолітнью доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею. Відповідач з моменту розпаду сім»ї припинив надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Нести витрати по утриманню дитини самостійно позивачці важко, тому просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки зі всіх видів його доходів і до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги, просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частки зі всіх видів його доходів і до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково та зазначив, що не працює, а тому не має коштів на сплату аліментів, але, якщо позивачка хоче, то нехай отримує аліменти. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який 03 липня 2008 року відділом РАЦС Деснянського РУЮ у м. Києві було розірвано (а.с. 6). Від шлюбу вони мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачкою (а.с. 9). В свідоцтві про народження дитини батьком записаний відповідач [PERSON] (а.с.4). Як зазначила позивачка в сім»ї склалось скрутне матеріальне становище, оскільки донька навчається і потребує догляду і допомоги, а тому вона має намір вирішити питання про стягнення аліментів з відповідача в судовому порядку відповідно до вимог чинного законодавства. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов»язок утримувати дитину є рівною мірою обов»язком як матері, так і батька. Причому обов»язком особистим і індивідуальним. Що ж стосується розміру аліментів, то, відповідно до вимог ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом, який вважає за необхідне, задовольняючи позовні вимоги про стягнення аліментів, стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти щомісячно в розмірі 1/4 частки зі всіх видів його доходів і до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню понесені по справі судові витрати у вигляді судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-13 00:00:00

В червні 2010 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свої вимоги мотивувала тим, що вона є піклувальником неповнолітньої [PERSON]. Згідно рішення Ленінського районного суду від 24.03.2010 року мати дитини - [PERSON] було позбавлено батьківських прав. Відповідачка в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Посилаючись на викладене, позивачка просила стягнути з відповідачки на її користь аліменти на утримання онуки у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму, щомісяця. В судовому засіданні позивачка позов підтримала та просила про їх задоволення. Відповідачка в судове засідання не зявилась, надала заяву про можливість розгляду справи без її участі, позов визнала. Вислухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 24.03.2010 року [PERSON] була позбавлена батьківських прав відносно неповнолітньої [PERSON] [INFO] (а/з № 2500). Батько неповнолітньої - [PERSON] помер 24.03.2005 року (а/з № 369). На підставі року рішенням виконавчого комітету Миколаївської міської ради рішення від 28.05.2010 №685 [PERSON] призначено піклувальником над неповнолітньою [PERSON]. Судом встановлено, що [PERSON] проживає разом з піклувальником - [PERSON] та знаходяться на повному її матеріальному забезпеченні. Відповідачка ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини в добровільному порядку не надає. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки дитини зобовязані утримувати її до досягнення повноліття. Таким чином, суд приходить до висновку, що вимоги позивачки є обгрунтованими та підлягають задоволенню. У порядку ст.88 ЦПК України з відповідачки на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 51,00 грн. та 120,00 грн. на інформаційне-технічне забезпечення у звязку з розглядом цивільної справи. Відповідно до ст. 367 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяц. На підставі ст.ст.180-183 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-13 00:00:00

В червні 2010 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від спільного проживання народилася донька - [PERSON], [INFO]. Відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. Посилаючись на викладене позивачка просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму, щомісяця. В судовому засіданні позивачка позов підтримала та просила про його задоволення. Відповідач в судове засідання не зявився, надав заяву про можливість розгляду справи без його участі, позов визнав. Вислухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. Сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 14.07.2006 року. Від спільного тіроживання народилаеь донька - [PERSON], [INFO] (а\\з №4028), в свідоцтві про народження якої, батьком вказаний [PERSON]. Донька проживає з матірю та знаходяться на повному її матеріальному забезпеченні, що стверджується довідкою з місця проживання. Відповідач працює у Миколаївському державному театрі ляльок та отримує середньомісячну заробітну плату у розмірі 2389,51грн.. Судом встановлено, що відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини в добровільному порядку не надає. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки дитини зобовязані утримувати її до досягнення повноліття. Таким чином, суд приходить до висновку, що вимоги позивачки є обґрунтованими та підлягають задоволенню. У порядку ст.88 ЩІК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 51,00 грн. та 120,00 грн. витрат на інформаційне-технічне забезпечення, у звязку з розглядом цивільної справи. Відповідно до ст. 367 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст.ст.180-183 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-13 00:00:00

В обгрунтування своїх позовних вимог позивачка посилається нате, що 02.03.2004 року вона зареєструвала шлюб із відповідачем по справі. Від спільного проживання в них народилась дочка - Зоряна, [INFO] яка знаходяться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дочки не надає. В добровільному порядку досягнути згоду щодо надання відповідачем матеріальної допомоги на утримання їхньої неповнолітнньої дочки неможливо. Відповідач є здоровим, працездатним і спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дочки, тому просить стягнути з [PERSON] аліменти в розмірі 350 гривень на місяць щомісячно до досягнення дочкою повноліття. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги в повному об»ємі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, в сумі 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Дослідивши матеріали справи, суд находить позов підлягаючим частковому задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбних відносинах. В них народилась дочка [PERSON] -[INFO], яка знаходиться на утриманні позивачки. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, своїх батьківських обовязків не виконує. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частка заробітку (доходу) матері (батька), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом з врахуванням матеріального становища обох сторін. Враховуючи те, що відповідач є працездатним, інших утримань з його заробітньої плати не проводиться тому позовні вимоги є обгрунтованими і підлягаючими задоволенню відповідно до прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку в розмірі 300 гривень. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з останнього на свою користь на утримання неповнолітньої доньки Валерії, 07Л 2.2001 року народження, аліменти у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) щомісячно до повноліття дитини. В судовому засіданні позивач наполягала на позовних вимогах, просила позов задовольнити в повному обсязі, не заперечує проти розгляду справи у відсутності відповідача. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про про розірвання шлюбу виданого 06.04.2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Новопсковського районного управління юстиції Луганської області, актовий запис № 52, сторони перебували в зареєстрованому шлюбі.Від шлюбу є неповнолітня донька Валерія, 07.12.2001 року, яка проживає з позивачем та повністю знаходиться на її утриманні. Позивач на даний час не працює, тому їй важко самій утримувати дитину. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Договору про добровільну сплату аліментів на утримання дитини між позивачем та відповідачем не укладено. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 ч.З Сімейного Кодексу України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька (матері) або у твердій грошовій сумі. З урахуванням вимог позивача, яка просить стягнути аліменти на утримання дитини у частці від заробітку (доходу),

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-13 00:00:00

У жовтні 2009 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив стягнути з [PERSON] на свою користь 24 030 грн. в рахунок повернення позики за договором від 2002 року. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що у червні 2002 році він позичив відповідачеві гроші у сумі 800 доларів СІЛА під 20% відсотків щомісячно на рік. про що відповідач написав розписку. У передбачений строк до червня 2003 року, відповідач борг не повернув/ Посилаючись на викладене просив стягнути з відповідача суму боргу з відсотками, яка становить 24 030грн.. У судовому засіданні позивач свої вимоги уточнив та остаточно просив стягнути з відповідача на свою користь 23 400грн. та судові витрати, при цьому пояснивши, що розписка про передачу грошей відповідачеві у нього не збереглася. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про місце й час розгляду справи у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ухвали, суд впровадить заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного. У червні 2002 року між сторонами було укладено договір позики, за яким позивач передав у власність відповідача 800 доларі СІЛА., а останній зобов'язався повернути йому в строк до червня 2003 року гаку ж суму грошових коштів зі сплатою 20% відсотків щомісячно. На 01 листопада 2003 року сума боргу з відсотками складала 3000 доларів США. Факт передачі грошей [PERSON] у власність [PERSON] в сумі 800 доларів США у червні 2002 року та написання про це останнім розписки, а також боргу на суму 3000 доларів США на листопад 2003 року, підтверджується протоколом допиту [PERSON], в якості потерпілого на досудовому слідстві 28.12.2003 року, 21.02.2004 року так і в судовому засіданні під час розгляду кримінальної справи 02.03.2005 року. Будучи допитаною в якості свідка [PERSON], під час розгляду кримінальної справи, також підтвердила факт позики її чоловіком - [PERSON] у [PERSON] грошей, що встановлено протоколами допиту на досудовому слідстві від 02.07.2004 року та у судовому засіданні 12.12.2004 року.. На теперішній час [PERSON] гроші за договором позики [PERSON] не повернув. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Таким чином, дослідивши та оцінивши докази у сукупності, суд вважає вимоги позивача про стягнення 23 400 грн. за договором позики, обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсягу. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню сплачений ним судовий збір в сумі 234 грн. та витрати на інформаційно- технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн.. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення суми боргу за договором позики у розмірі 2 800 грн., мотивуючи свої вимоги тим, що 23.12.2009 року між ними був укладений договір позики, у вигляді розписки, згідно якого відповідач позичив у нього 2 800грн. строком до 01.02.2010 року. Станом на 01.02.2010 року сума позики відповідачем не повернута. Оскільки добровільно відповідач суму позики не повертає, він змушений звернутися до суду з даним позовом, просив стягнути з відповідача суму боргу 2 800 грн., також суму сплачених судових витрат, а саме витрати на інформаційно технічне забезпечення в сумі 120 грн. і судовий збір в сумі 51 грн. В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги, просив суд задовольнити його вимоги в повному обсязі, стягнути з відповідача суму боргу - 2 800грн., а також суму сплачених при подачі позову до суду судових витрат, а саме витрати на інформаційно технічне забезпечення в сумі 120 грн. і судовий збір в сумі 51 грн.. Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю, не заперечуючи того факту, що дійсно 23.12.2009 року видав позивачу розписку про отримання від останнього в борг 2 800грн.. Вислухавши пояснення позивача та відповідача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов піддягає задоволенню з наступних підстав . Судом встановлено, що 23.12.2009 року між сторонами по справі бувукладений договір позики, у вигляді розписки, згідно якого відповідач позичив у позивача 2 800грн. строком до 01.02.2010року.(а.с.5), чого в судовому засіданні не заперечував і сам відповідач та підтвердив те, що не повернув вказані кошти в зазначений строк. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона ( позикодавець) передає другій стороні ( позичальникові) у власність грошові кошти або інші речі , визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів ( суму позики ), або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ст. 624 ЦПК України, якщо за порушення зобов»язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов»язання, на вимогу кредитора зобов»язаний сплатити суму боргу з врахуванням індексу інфляції за весь час прострочення. Аналізуючи встановлені по справі обставини в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані, з відповідача на користь останнього підлягає стягненню сума за договором позики в сумі 2 800грн , а також сума судових витрат, а саме витрати на інформаційно технічне забезпечення в сумі 120 грн. і судовий збір в сумі 51 грн., а всього 2 971 грн.. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-13 00:00:00

ПАТ «ОТП Банк» звернулося до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором про кредитування поточного рахунку від 12.07.2007 року в сумі 4393 грн. 64 коп., з яких: заборгованість за кредитом - 2898,68 грн., заборгованість по відсоткам - 1494 грн. 96 коп. Представник позивача у судовому засіданні вимоги позову підтримала, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, причини своєї неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надав. Ухвалою суду справу розглянуто за відсутності відповідача, в порядку заочного провадження, оскільки у справі достатньо даних про право та взаємини сторін. Вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши доводи позову, дослідивши письмові докази, суд встановив наступне. 12 липня 2007 pоку між Закритим Акціонерним товариством «ОТП Банк» та [PERSON] був укладений договір про кредитування поточного рахунку № 400/1044/07/1, відповідно умов якого позивач надав відповідачу овердрафт шляхом кредитування поточного рахунку №2620 2 001750129 у розмірі ліміту овердрафту, який становить 3100 грн., зі сплатою відсотків за користування ним у розмірі 26,0% річних. Згідно п. 2 вищевказаного Договору погашення овердрафту та сплата процентів за попередній місяць здійснюється у встановлений термін - 31 числа кожного місяця. В свою чергу, відповідач належним чином умови договору не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість в сумі 4393 гри, 64 коп., з яких: заборгованість за кредитом - 2898,68грн., заборгованість по відсоткам - 1494грн.96коп., що відповідачем на теперішній час не сплачена. Між тим, відповідно ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання повинно бути виконано належним чином та в установлений строк, а згідно cт. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплатити відсотки. На підставі ч. 2, ст. 1054, ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість по кредиту в сумі 4393 грн. 64 коп. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача також слід стягнути судові витрати у розмірі 171 грн. 00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-13 00:00:00

ПАТ "Сведбанк" звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення суми заборгованості за кредитом і процентам за користування кредитом, пенею в загальному розмірі 15726грн.91коп.. У судовому засіданні представник позивача вимоги позову підтримала. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Ухвалою суду справа розглянута за його відсутністю у порядку заочного розгляду, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вислухав пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи, 11.04.2007року між АКБ "Тас-Комерцбанк", правонаступником якого є ПАТ "Сведбанк" і [PERSON] був укладений кредитний договір №1402/0407/50-12412, за яким банк надав відповідачеві суму кредиту в розмірі 10000грн.00коп. строком до 11.04.2010р. з розрахунку процентів в розмірі 4% на місяць. За умовами договору відповідач зобов'язаний погашати суму кредиту щомісячними ануїтетними платежами. Пунктом 7.1 зазначеного договору передбачено, що у випадку прострочення по сплаті суми кредиту й процентів по кредиту, банк має право застосувати штрафні санкції та стягнути з позичальника пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми несвоєчасно - виконаного грошового зобов'язання за кожний день. Відповідно до наданих копій розрахунку, відповідач свої зобов'язання за договором у повному обсязі не виконала, суму заборгованості за кредитом у розмірі 6873грн.96коп., заборгованості по несплаченим процентам за користування кредитом у розмірі 6182грн.84коп. не погасила, у зв'язку з чим банком нарахована пеня у розмірі 2670грн. 11коп. відповідно до п.7.1 договору. Загальна сума заборгованості за договором кредиту становить 15726грн.91 коп. На підставі викладеного, у відповідності зі ст. ст. 509, 526, 61 1 ЦК України, суд дійшов висновку, що відповідач не виконала узятих на себе за договором зобов'язань, у зв'язку із чим позовні вимоги є обгрунтованими й підлягають задоволенню в повному обсязі . Відповідно до ст. ст. 81. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судові витрати на користь позивача в розмірі 277грн.27коп..

Outcome: approved