Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Першого Київського відділу Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, та уточнивши вимоги, просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду у розмірі 37172 грн. та моральну шкоду у розмірі 200000 грн. При цьому позивач посилається на те, що [PERSON], працюючи старшим державним виконавцем Київського районного управління юстиції, отримав мобільні телефони, які підлягали поверненню позивачу, однак цього не зробив. Завдані матеріальні збитки позивачу [PERSON] частково компенсував повернувши позивачу гроші. На теперішній час [PERSON] не повернув позивачу його майно на суму 4690 доларів США, що відповідало сумі 24857 гривень, а згідно з курсом НБУ на теперішній час відповідає сумі 37172 грн.. чим завдав позивачу матеріального збитку. Внаслідок дій [PERSON], який на період вчинення злочину відносно позивача працював державним виконавцем Київського районного управління юстиції, позивачу також завдано моральної шкоди, оскільки позивач більше трьох років відчував безпорадність перед діями посадової особи, яка завдала йому величезних матеріальних втрат, крім того [PERSON] затягував розслідування кримінальної справи, внаслідок чого у позивача виникли непорозуміння в сім*ї, у зв*язку з чим позивач змушений звернутись до суду. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просить задовольнити позов у повному обсязі. Представник відповідача - ДВС Київського районного управління юстиції [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала, заперечувала проти його задоволення. Третя особа [PERSON] до судового засідання не з*явився, повідомлявся належним чином у відповідності до ст. 74 ЦПК України, причини неявки суду не повідомив. Вислухавши представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, відносно [PERSON] 5 червня 2009 року було винесено постанову, якою кримінальну справу за його обвинуваченням у скоєнні злочину, передбаченого ст. 367 ч.2 КК України, закрито на підставі Закону України «Про амністію». Однак, зазначеною постановою встановлено, що [PERSON], перебуваючи на посаді головного державного виконавця Першого ВДВС Київського МУЮ в м. Одесі, в результаті невиконання ним своїх службових обов*язків, що виразилося в тому, що в період з 14.01.2005 року по 03.02.2005 року він не прийняв заходів по забезпеченню збереження переданих йому за постановою Київського райсуду м.Одеси від 10.12.2004 року про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ч.І ст. 146 КпАП України, 64-х терміналів мобільного зв*язку, належних [PERSON] та втратив їх, в результаті чого завдав [PERSON] матеріальних збитків на загальну суму 46060 гривень /а.с.5-6/. Сума вилученого майна [PERSON] підтверджується протоколом огляду та вилучення від 1.12.2004 року /а.с.33-35/. Однак, [PERSON] частково повернув позивачу суму матеріального збитку, після чого не поверненою залишилася сума у розмірі 4690 доларів США, яка на той момент складала 24857 гривень, проти чого представники сторін не заперечували. На теперішній час відповідно до курсу НБУ 4690 доларів США еквівалентно 37172 гривень, що підтверджується довідкою НБУ про офіційний курс валют станом на 14.05.2010 року. Судом також було досліджено кримінальну справу №1-172/2009 року по обвинуваченню [PERSON] у скоєнні злочину, передбаченого ст. 367 ч.2 КК України. Відповідно до ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов*язків. За таких обставин судом не можуть бути прийняті доводи представника відповідача відносно того, що Перший Київський ВДВС ОМУЮ не є належним відповідачем, оскільки вони спростовуються дослідженими в ході судового розгляду доказами та нормами законодавства. Згідно ст. 23 ЦК України та постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних та фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі. При визначенні розміру компенсації моральної шкоди позивачу [PERSON], суд враховує вимоги справедливості та співрозмірності, характер спричинених йому моральних страждань, та інші конкретні обставини. З урахуванням викладеного, а також того факту, що [PERSON] через протиправні дії посадової особи Першого Київського ВДВС ОМУЮ не міг отримати власне майно з 2005 року, суд вважає необхідним частково задовольнити позовні вимоги стосовно відшкодування моральної шкоди, а саме в розмірі 50000,00 гривень. За таких обставин, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому доволенню, так як частково обґрунтовані та доведені.

Outcome: partial