Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-17 00:00:00

У січні 2010 року Національна академія оборони\~ України звернулася до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про виселення з гуртожитку без надання іншого жилого приміщення. Позовні вимоги мотивовані тим, що під час обліку та використання жилої площі в гуртожитку Національної академії оборони України по [ADDRESS] , корпус № 76 військового містечка № [NUMBER] встановлено, що у кімнаті № [NUMBER] зазначеного гуртожитку незаконно проживають відповідачі. Спеціальний ордер на вселення в гуртожиток їм не видавався, договір найму жилого приміщення з ними не укладався, за місцем проживання вони не зареєстровані та у трудових відносинах з позивачем не перебувають. Керівництво академії повідомляло відповідачів про необхідність звільнення займаного жилого приміщення у добровільному порядку, але до цього часу відповідачі займану площу не звільнили. Зважаючи на те, що позивач не може забезпечити житлом своїх слухачів та ад`юнктів, що навчаються в академії, чим порушуються їх права та соціальні гарантії, тому він просить суд виселити відповідачів з кімнати [ADDRESS] , без надання іншого жилого приміщення в гуртожитку. У судовому засіданні представник позивача підтримав позов та просив його задовольнити з підстав, наведених у позові. Також пояснив, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1089 Національну академію оборони України реорганізовано шляхом перетворення в Національний університет оборони\~ України. Відповідач [PERSON] проти позову заперечувала та зазначила, що її чоловік [PERSON] на даний час пенсіонер, однак працював заступником начальника відділу розвідки МОУ. Відповідно до довідки № 1415 від 29.05.2008 він перебуває на квартирному обліку у ЖК гарнізону м. Києва, у зв`язку з цим вважає, що підстави для виселення відсутні. Крім того, пояснила, що її дочку звати не [PERSON] , а [PERSON] . Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що згідно з актом прийому-передачі будівель, споруд і території військового містечка від 28.11.2000 військове містечко № 29 разом із будівлями було передано Національній академії оборони України (а.с. 8). Згідно з розпорядженням Солом`янської районної у м. Києві державної адміністрації від 28.09.2007 № 1831 «Про затвердження реєстру будівель, які використовуються під гуртожитки у Солом`янському районі м. Києва» зареєстрована як гуртожиток Національної академії оборони України будівля [ADDRESS] (а.с. 14). Відповідно до довідки Київського квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оборони України від 07.10.2008 № 303/25/1-1720 на балансі Національної академії оборони України знаходиться та в Київському квартирно-експлуатаційному управління обліковується як гуртожиток, зокрема, будівля № 76 військового містечка № [NUMBER] (а.с. 13). Згідно з довідкою начальника регіонального санітарно-епідеміологічного загону Головного санітарного лікаря від 24.11.2008 № 659 приміщення гуртожитку [ADDRESS] відповідає вимогам СанПіНу 42-121-4719-88 «Санитарные правила устройства, оборудования и содержания общежитий …» і може використовуватись за призначенням (а.с. 12). Відповідно до акту технічного стану будівель (споруд) від 24.04.2008 технічний стан основних конструктивних елементів будівлі № 76 військового містечка № [NUMBER] є задовільним (а.с. 9). Згідно з актом обстеження житлових умов від 02.07.2009 встановлено, що у кімнаті [ADDRESS] проживають [PERSON] , його дружина [PERSON] та дочка [PERSON] , 1970 р.н. (а.с. 7). Відповідачі були заселені на підставі листа заступника начальника Головного штабу Збройних Сил України від 07.04.1993 (а.с. 6). Відповідно до ст. 127 ЖК України для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання можуть використовуватись гуртожитки. Під гуртожитки надаються спеціально споруджені або переобладнані для цієї мети жилі будинки. Жилі будинки реєструються як гуртожитки у виконавчому комітеті районної, міської, районної в м. Києві \~Ради народних депутатів. \~ Статтею 129 ЖК України передбачено, що на підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення. \~ Наказом Міністра оборони України № 20 від 03.02.1995 «Про внесення змін та доповнень до Положення про порядок забезпечення жилою площею в Збройних Силах України», зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 20.02.1995 за № 43/579 (втратив чинність на підставі наказу МО України від 06.10.2006 № 577), встановлено порядок прийняття командирами військових частин рішення про надання жилої площі. Так, відповідно до пункту 14 згаданого Положення жилі приміщення військовослужбовцям надаються за рішенням житлової комісії військової частини, погодженим з начальником квартирно-експлуатаційної частини району. На сьогоднішній день організацію надання житлової площі в гуртожитках військових частин, установ Збройних Сил України та Міністерства оборони України врегульовано наказом Міністра оборони України № 113 від 24.03.2008, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 15.04.2008 за № 305/14996, пунктом 2.1 якого визначено, що житлова площа в гуртожитку надається військовослужбовцям на час проходження служби в цьому населеному пункті рішенням квартирно-експлуатаційного органу за клопотанням командира військової частини, погодженим з головою Ради офіцерів військової частини. Відповідно до пункту 2.1 Положення про гуртожитки Національної академії оборони України, затвердженого наказом начальника Національної академії оборони України від 04.09.2008 № 213 жила площа в гуртожитках академії надається військовослужбовцям постійного складу за рішенням начальника академії, погодженим із житловою комісією, Радою офіцерів (профспілковим комітетом) та Вченою радою академії. Відповідно до пункту 6 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2006 № 1081, питання, пов`язані із забезпеченням житлом військовослужбовців, вирішуються за місцем перебування їх на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов. Встановлено, що ордеру, який є єдиною підставою для вселення (ст. 129 ЖК України) відповідачам не видавалось, договору найму жилого приміщення не укладалось, відповідачі за спірною адресою не зареєстровані, жодного відношення до Національного університету оборони України не мають. Таким чином, фактично відповідачі були заселені у спірне приміщення як тимчасові жильці, де продовжують проживати \~до цього часу. Тимчасові жильці, відповідно до ч. 1 ст. 99 ЖК України, самостійного права на займане приміщення не набувають незалежно від тривалості проживання. У разі відмови тимчасових жильців звільнити займане приміщення вони підлягають виселенню в судовому порядку без надання іншого жилого приміщення (ч. 3 ст. 98 ЖК України). Встановлено, що позивачем були вжиті заходи щодо повідомлення відповідачів про необхідність звільнення займаного жилого приміщення у добровільному порядку, але до цього часу відповідачі займану жилу площу не звільнили. За таких обставин, позивач не може забезпечити житлом своїх слухачів, які навчаються та мають бажають навчатись в університеті. Статтею 109 ЖК України передбачено, що виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, встановлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Згідно з вимогами ст. ст. 57-60 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. \~ Виходячи з обставин, викладених вище, суд приходить до висновку, що відповідачі без законних на те підстав проживають в кімнаті гуртожитку Національного університету оборони України, наданій як тимчасове житло, і тим самим позбавляють можливості проживати у ній нових слухачів університету та членів їх сімей. \~ Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. З урахуванням задоволення позовних вимог відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 8,50 грн. судового збору, 37,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Outcome: approved