Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-13 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON] звернулись до суду з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], яка діяла самостійно зі згоди матері, 3-я особа-Одеська товарна біржа про визнання договору купівлі-продажу № 9738 від 15 вересня 1995 року дійсним. Свої позовні вимоги позивачі мотивують тим, що 15 вересня 1995 року вони уклали договір купівлі-продажу № 9738 квартири [ADDRESS] на Одеській товарній Біржі і відповідно до вимог ст.15 Закону України "Про товарну біржу" договір був зареєстрований на Одеській товарній Біржі в Журналі реєстрації біржових угод, а також зареєстрований в Одеському міському бюро технічної інвентаризації і реєстрації об'єктів нерухомості під № 574, сторінка 25, книга 28 пр. від 18 вересня 1995 року. Представник позивачів в судовому засіданні пояснив, що позивачі [PERSON] та [PERSON] уклали договір купівлі-продажу з відповідачами [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], яка діяла самостійно зі згоди матері на Одеській товарній Біржі, договір був зареєстрований на Одеській товарній Біржі в Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю, а також зареєстрований в Одеському міському бюро технічної інвентаризації і реєстрації об'єктів нерухомості під № 574, сторінка 25, книга 28 пр. від 18 вересня 1995 року, але у порушення ст.ст. 209, 657 ЦК України, нотаріально посвідчений не був. Умови договору купівлі-продажу відносно один одного сторонами були виконанні належно, а саме - [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], яка діяла самостійно зі згоди матері, отримали вартість вищевказаної квартири, а [PERSON] та [PERSON] отримали квартиру та оформили її державну реєстрацію. Позивачі просять, для того щоб використати свої правомочності власників в повному обсязі, визнати вказаний договір купівлі-продажу нерухомого майна дійсним. Також позивачі просять, у відповідності з ч.5 ст.267 ЦК України, відновити строк позовної давності. Відповідачі у судове засідання не з'явились, однак в матеріалах справи є надана позивачами відповідь адресно-довідкового бюро УМВС України в Одеській області, в якій вказано, що жодного з них у м. Одесі та Одеській області не зареєстровано, тому через оголошення в друці вони вважаються повідомлені про дату та час слухання справи належним чином. Третя сторона, якою в справі виступає Одеська товарна Біржа, з позовною заявою про визнання договору купівлі-продажу дійсним, була ознайомлена, про дату та час слухання справи належним чином сповіщена, про що свідчить повідомлення про вручення повістки, але у судове засідання не зявилася, про причини не явки не повідомила. Заслухавши пояснення представника позивачів, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований, доведений і підлягає задоволенню в повному обсязі. При цьому суд виходить із таких обставин: 15 вересня 1995 року на Одеській товарній Біржі був укладений договір купівлі-продажу між [PERSON], [PERSON] та [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], яка діяла самостійно зі згоди матері, відповідно до якого [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], яка діяла самостійно зі згоди матері, продали, а [PERSON], [PERSON] купили в [ADDRESS]. Зазначена квартира належала відповідачам на підставі Свідоцтва про право власності на житло №10081 від 20 травня 1993 року. Договір купівлі-продажу був зареєстрований на Одеській товарній Біржі в Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю, а також зареєстрований в Одеському міському бюро технічної інвентаризації і реєстрації об'єктів нерухомості під № 574, сторінка 25, книга 28 пр. від 18 вересня 1995 року, суттєві умови договору купівлі-продажу відносно один одного сторонами були виконанні повністю, є письмові докази всіх суттєвих умов договору, відповідачі одержали за продану квартиру грошові кошти, а позивачі вселилися в придбану квартиру, проживають в ній, несуть усі затрати по її утриманню та ремонту, сплачують комунальні платежі. Нотаріального посвідчення вказаний договір не мав, у звязку з дією на час його укладання норми ст. 15 Закону України „Про товарну біржу, яка встановлювала відсутність необхідності подальшої нотаріальної реєстрації укладених на біржах угод. Проте, вищевказаний договір купівлі-продажу відповідає вимогам ст. ст. 715 та 716 ЦК України, та не містить будь-яких незаконних умов, які порушували будь чиї інтереси та сторонами договору були виконані усі умови договору. Про те, що необхідно додержання нотаріальної форми, обовязкової для договору купівлі-продажу, не було раніш відомо позивачу, а тому суд вважає пропуск строку позовної давності за поважною причиною, у звязку з чим, у відповідності з ч.5 ст.267 ЦК України, він підлягає відновленню. На підставі ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивачів є обґрунтованими і підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved