Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-24 00:00:00

05.02.2010року позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідача 779,89 грн. заборгованості за використану електроенергію станом на 25.12.2009 року, а також стягнути 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді. У судовому засіданні представник позивача уточнила позовні вимоги і просила стягнути заборгованість в сумі 676,32 грн. за період з січня 2005 року по грудень 2009 року включно, в сумі 676,32 грн., пояснивши, що за 2005-2007 роки заборгованість утворилась у зв»язку з неповною оплатою відповідачем за спожиту електроенергію, а в 2008 -2009 роках відповідач будучи пенсіонером МВС згідно ст. 22 Закону України «Про міліцію» повинен був оплачувати з 50% знижкою 75 кВт спожитої електроенергії в місяць, а вся електроенергія, яка споживалась відповідачем понад пільгові 75 кВт, повинна оплачуватись 100%, а відповідач оплачував 50% за всю спожиту ним електроенергію. В зв»язку з тим, що відповідач наполягає на тому, щоб вирішувати питання про стягнення заборгованості лише в межах строку позовної давності, то після звірки з відповідачем, заборгованість в цих межах з березня 2007 року по грудень 2009 року включно складає 249,36 грн., але просить задовольнити позов у повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні позов не визнав і просив в його задоволенні відмовити так як позивачем пропущено строк позовної давності, а сам позов безпідставний, необґрунтований, як діючим законодавством, так і іншими доказами, а він, будучи пенсіонером МВС України, проводив оплату за спожиту електроенергію згідно діючого законодавства. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Із роздруківки особового рахунку ( а.с. 5), довідки Управління праці та соціального захисту населення від 04.03.2010 року ( а.с.21) , ксерокопій довідок УМВС України в Миколаївській області від 28.03.2002 року, 01.07.2004 року та 31.03.1993 року ( а.с. 15, 16, 17) встановлено, що [PERSON], проживаючий [INFO] звільнений в запас по хворобі з 29.12.1992 року і відповідно до закону України «Про міліцію» має право на відповідні пільги. Позивач просить стягнути заборгованість за період з січня 2005 року по грудень 2009 року включно, але ст. ст. 256, 257 ЦК України вказують, що позовна давність - це строк у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права, або інтересу і загальна позовна давність встановлюється тривалістю у 3 роки. Ст. 267 ЦК України передбачає, що позовні давність застосовується лиш за заявою, сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення і сплив її підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причині пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Так як відповідач заявляв у судовому засіданні про застосування позовної давності, а представник позивача ніяких доказів поважності причин пропущення позовної давності не надав, то суд знаходить необхідним застосувати позовну давність, а так як позов надійшов до суду 05.02.2010 року, то позовні вимоги необхідно розглядати починаючи саме з вказаного строку. Ст. 95 Конституції України визначено, що будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків, встановлюється законом про Державний бюджет України. За п.2 ст. 4 Бюджетного кодексу України при здійснені бюджетного процесу в Україні положення нормативно-правових актів застосовуються лише в частині, в якій вони не суперечать положенням Конституції України, цього Кодексу та закону про Державний бюджет України. Відповідно до ст. 22 Закону України «Про міліцію» зі змінами відповідно до положень законів України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», «Про Державний бюджет України на 2009рік » працівникам міліції та членам їх сімей надається 50-процентна знижка по оплаті жилої площі, комунальних послуг, а також палива в межах норм, встановлених законодавством, а за працівниками міліції, звільненими зі служби за віком, хворобою, або вислугою років, зберігається право на пільги за цим Законом, за умови, якщо середньомісячний сукупний доход сім»ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців не перевищує величини доходу, який дає право на податкову соціальну пільгу у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.2003 року № 426 Порядок надання пільг, компенсацій і гарантій працівникам бюджетних установ, військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, органів і установ виконання покарань, податкової міліції (далі - Порядок) передбачає відшкодування фактичних витрат пільговика за рахунок і в межах бюджетних асигнувань на утримання установи, де останній працює. Зокрема, в п. 5 Порядку зазначено, що для відшкодування витрат пільговик подає в бухгалтерію установи копії квитанцій про оплату за користування електричною енергією тощо, тобто за оплачені в повному обсязі послуги. Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідач неправомірно частково оплачував спожиту електроенергію , і відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України суд знаходить доведеними позовні вимоги в межах строку позовної давності про стягнення з відповідача заборгованості на користь позивача в сумі 249,36 грн. за березень 2007 року -грудень 2009 року включно ( 4,49 грн. за 2007 рік, 118,80 грн. за 2008 рік, 126,07 грн. за 2009 рік) ( а.с.5, 65-66, 69- 71), які підлягають стягненню відповідно до ст. ст. 638, 639 ЦК України. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути і судові витрати.

Outcome: partial