Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-28 00:00:00

Позивач просить визнати дії відповідача протиправними та стягнути на його користь з управління праці та соціального захисту населення Народицької районної державної адміністрації за період з 01.01.2009 року по31.12.2009 року невиплачені кошти, що передбачені ст.39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи(надалі Закон) в сумі 20227,24 грн., мотивуючи тим, що він отримував зазначені кошти у відповідача не в кратному відношенні до мінімальної заробітної плати, як це визначено в Законі, а згідно постанови КМ України № 836 від 26.07.96, що призвело до порушення його прав. Розмір не виплачених коштів за ст.39 Закону становить вказану вище суму. Сторони в судове засідання не зявились, але просять справу розглядати без їх участі, представник відповідача проти задоволення позову заперечує. Дослідивши в судовому засіданні докази, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Позивач з 13.10.2004 року по даний час працює в Народицькому РЕМ в смт.Народичі Житомирської області, яке Переліком населених пунктів Житомирської і Київської областей, віднесених до зони радіоактивного забруднення внаслідок катастрофи, затвердженого постановою КМ України № 106 від 23.07.91 та розпорядженням КМ України № 17 від 12.01.93, віднесено до зони безумовного (обовязкового) відселення Вказані обставини підтверджуються наданими копіями паспорту, посвідчення потерпілого від аварії на ЧАЕС та довідкою. Відповідно до ст.39 Закону позивач має право на відповідні доплату та допомогу, які отримував згідно постанови КМ України № 836 від 26.07.96 в конкретних розмірах, а зокрема, за ст.39 13,2 грн. Частиною 2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України. Законом передбачені наступні виплати: ст.39 - громадянам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення, провадиться доплата у зоні безумовного (обовязкового) відселення 3 мінімальні заробітні плати. Постановою КМ України № 836 від 26.07.96 усупереч Закону встановлено конкретні розміри допомоги та доплати і, зокрема: для доплати громадянам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення у зоні безумовного (обовязкового) відселення 1320 тис. крб. (13,2 грн. за гр. реф.). Законом визначено вказані виплати в кратному розмірі від мінімальної заробітної плати в Україні, а Кабінету Міністрів надано право проводити лише розяснення порядку його застосування(статті 62 та 67) та підвищувати розміри доплат, пенсій і компенсацій, передбачених Законом, відповідно до зміни індексу вартості життя і зростання мінімальної заробітної плати, але не зменшення їх та встановлення їх у твердій сумі, яка не відповідає Закону. Позивачем ставиться питання про стягнення коштів, передбачених ст.39 Закону за період з 01.01.2009 року по 31.12.2009 року. Розмір мінімальної заробітної плати в Україні становив: з 1.12.2008 р. - 605 грн., з 1.04.2009 р. - 625 грн., з 1.07.2009 р. - 630 грн., з 1.10.2009 р. - 650 грн., з 1.11.2009 р. - 744 грн. В зв'язку з викладеним, розмір невиплачених коштів позивачу становить: за ст.39 Закону: за 2009 рік: 605х3х3+625х3х3+630х3х2+650х3+744х3х2-107,74=21124,74 грн.; однак, позов підлягає задоволенню в межах позовних вимог на суму 20227,24 грн. Статтею 62 Закону визначено, що розяснення порядку застосування цього Закону провадиться у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, рішення якого є обовязковими для виконання міністерствами та іншими центральними органами державної виконавчої влади України, місцевими органами державної виконавчої влади, всіма субєктами господарювання незалежно від їх відомчої підпорядкованості та форм власності. Відповідно до Порядку використання коштів Фонду для здійснення заходів щодо ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та соціального захисту населення, затвердженого постановою КМ України від 20.06.00 № 987, та п. 2 Порядку використання коштів державного бюджету для виконання програм, повязаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою КМ України № 936 від 20.09.05, розпорядниками коштів є управління праці та соціального захисту населення, а тому заборгованість підлягає стягненню з відповідача. На підставі викладеного, суд дійшов переконання, що при нарахуванні коштів, передбачених ст.39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", відповідач діяв всупереч вимогам Закону, а тому, суд визнає дії відповідача протиправними й вважає, що позов підлягає задоволенню. Позивач від сплати судового збору звільнений згідно п.18 ст.4 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито».

Outcome: approved