overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-28 00:00:00

Відкрите акціонерне товариство Дніпроенерго (позивач) звернулося до суду з позовом до [PERSON] (відповідач) про стягнення заборгованості за теплову енергію. Позивач у позові та представник позивача у судовому засіданні посилається на те, що відповідач, мешкаючи за адресою [ADDRESS] з 01.03.2008 року по 31.10.2009 року оплату за користування тепловою енергією не здійснювала, у звязку з чим виникла заборгованість у розмірі 2349 грн. 98 коп. Невиконанням своїх зобовязань відповідач завдала позивачу шкоди. Представник позивача просив суд стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості на користь ВАТ Дніпроенерго, сплачений судовий збір у розмірі 51 грн. 00 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 30 грн. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлена згідно правил ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач проживає за адресою: [INFO]. Необхідні платежі відповідач на користь ВАТ Дніпроенерго не здійснює. Заборгованість по оплаті за теплопостачання за період з 01.03.2008 року по 31.10.2009 складає 2349 грн. 98 коп. Зазначені обставини підтверджуються довідкою з місця проживання відповідача, розрахунком заборгованості. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Як зазначено ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобовязання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до Правил користування приміщеннями житлових будинків та при будинкових територій, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08.10.1992 року, власники квартир багатоквартирних будинків зобовязані вносити на відповідний рахунок власника будинку оплату за обслуговування та ремонт будинку, наймачі квартир вносять плату за найом житла, ці платежі та платежі за комунальні послуги та інші послуги власниками квартир, наймачами вносяться кожного місяця, але не пізніше 10 числа наступного за ним місяця. Як встановлено ст.162 ЖК України, плата за користування жилим приміщенням в квартирі, що належить громадянинові на праві приватної власності, а також строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобовязаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуг. Враховуючи викладене, суд доходить до висновку, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-28 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/2 частини усіх видів заробітку щомісячно. Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі, від спільного життя мають неповнолітнього сина [PERSON]. Відповідач протягом довгого часу мешкає окремо, добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Позивач у судовому засіданні зменшила позовні вимоги (а.с.20), просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини всіх видів заробітку щомісячно. До викладеного в позові позивач доповнила, що дитина проживає разом з нею, повністю знаходиться на її утриманні. Відповідач у судовому засіданні зменшені позовні вимоги визнав, згоден сплачувати аліменти в розмірі ? частини всіх видів заробітку. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оглянувши медичну картку на [PERSON], суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який був розірвано (а.с.2), від шлюбу мають спільну неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO] (а.с.3). На даний час, неповнолітня дитина проживає разом з позивачем [PERSON] (а.с.4), яка приймає безпосередню участь в утриманні та вихованні дитини. Позивачка не працює (а.с.5). [PERSON] на праві власності належить квартира [ADDRESS] (а.с.21-22); іншого рухомого і нерухомого майна у її власності нема. Відповідач мешкає окремо, працює дільничним інспектором Деснянського відділу міліції ЧМВ УМВС України в Чернігівській середньомісячний розмір його заробітної плати становить 1745,86 грн. (а.с.11), інших дітей та непрацездатних членів сімї на його утриманні немає. Рухомого і нерухомого майна у його власності немає. Останній не є інвалідом. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. На час розгляду справи домовленості між батьками з приводу участі відповідача в утриманні дитини не досягнуто, а отже аліменти підлягають стягненню в судовому порядку в силу ст. 181 Сімейного Кодексу України. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника та одержувача аліментів, відсутність у платника інших аліментних зобовязань та інші обставини, що мають істотне значення, і вважає за необхідне, відповідно до ст. 182, 183 Сімейного кодексу України, позовні вимоги задовольнити, стягнувши з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29.06.2010 року в силу ст. 191 Сімейного Кодексу України. Суд визнає необхідним застосувати п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України і допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Судові витрати, відповідно до ст. 88 ЦПК України, покласти на відповідача. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-28 00:00:00

КЕП "Чернігівська ТЕЦ" ТОВ фірми "ТехНова" звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за теплопостачання (а.с.2-3), мотивуючи свої вимоги тим, що КЕП "Чернігівська ТЕЦ" ТОВ фірми "ТехНова" надає населенню м. Чернігова послуги з теплопостачання у вигляді гарячого водопостачання та центрального опалення. Відповідач зареєстрований в [INFO]. Зобов'язаний вносити оплату за надані послуги з теплопостачання не пізніше 20 числа наступного за розрахунковим місяця. Але з 01.12.2006 р. не виконує своє зобов'язання, тому станом на 01.05.2010 р. утворилась заборгованість у сумі 3047,48 грн., яку позивач просив стягнути в примусовому порядку, а також ЗО грн. сплачених витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Представник позивача позов (а.с.2-3) підтримала за вимогами ви ньому викладеними. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про час та місце судового розгляду повідомлявся у встановленому порядку. Заяви про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Про поважні причини неявки суду не відомо. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України суд вирішує справу у його відсутність та на підставі ст. 224 ЦПК України вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що КЕП «Чернігівська теплоелектроцентраль» ТОВ фірми «ТехНова» надає населенню м. Чернігова послуги з теплопостачання у вигляді гарячого водопостачання і центрального опалення, а саме до буд. 2 по вул. Щорса в м. Чернігові. Відповідач зареєстрована [INFO] (а.с.5). Необхідно стягнути з відповідача на користь позивача борг за період з 01.12.2006 р. по 01.05.2010 р. у сумі 3047 грн. 48 коп. та ЗО грн. у відшкодування витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, а також 51 грн. судового збору в доход держави. Суд стягує борг за межами позовної давності в зв'язку з тим, що відповідно до ч. З ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-28 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулась до суду із заявою у якій просить встановити факт місця народження її померлого чоловіка [PERSON] у селі Колотії Решетилівського району Полтавської області України, мотивуючи, що у посвідці про його народження не видно місця його народження. Встановлення зазначеного факту необхідно заявниці для прийняття спадщини. В судовому засіданні заявниця [PERSON] свою заяву підтримала в тому числі допитана як свідок підтвердила факт народження [PERSON] у с.Колотії Решетилівського району Полтавської області. Представник заінтересованої особи - відділу РАЦС Решетилівського районного управління юстиції [PERSON] заявлені вимоги підтримала. Суд, заслухавши доводи заявницю [PERSON], представника заінтересованої особи [PERSON], заслухавши свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], які підтвердили факт викладений заявницею та зазначили, що з моменту народження до смерті [PERSON] постійно проживав у [INFO], дослідивши матеріали справи та оцінюючи зібрані у справі докази, приходить до висновку про задоволення заяви. Відповідно до ст.256 ЦПК України, судом розглядаються справи про встановлення фактів, які мають юридичне значення. Виходячи зі ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають чоловік (дружина) спадкодавця. Зі свідоцтва про народження № 928157 вбачається, що [PERSON] народився [INFO]. Місце народження не вказано, однак реєстрацію акту громадського стану проведено Слюсарською сільською радою Решетилівського району Полтавської області до якої відносилось село Колотії Решетилівського району Полтавської області. За даними витягу з Державного реєстру актів цивільного стану, актового запису про народження [PERSON] не виявлено, оскільки до 1944 року архівні записи не збереглися. Згідно свідоцтва про смерть серії 1-КЕ № 161056 [PERSON] помер 13.05.2009 року с. Колотії Решетилівського району Полтавської області. Таким чином у судовому засіданні факт, викладений заявницею знайшов своє обєктивне підтвердження, спору про право не встановлено.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-28 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача на утримання дружини в розмірі 200 гривень щомісяця до досягнення дитиною трьохрічного віку, посилаючись на те, що на даний час шлюб між позивачкою та відповідачем розірваний рішенням Хмільницького міськрайонного суду 20 листопада 2009 року № 2-842. Від шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на її утримання до досягнення сином трирічного віку не надає, і тому вона вважає, що він повинен сплачувати аліменти на її утримання згідно закону. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила їх задоволити повністю. Відповідач позовні вимоги не визнав повністю, посилаючись на те, що не працює і не має можливості виплачувати аліменти на утримання дружини. На даний час виплачує аліменти на утримання дитини. Крім того позивач не знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, а працює і отримує заробітну плату. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, врахувавши майновий стан відповідача, вважає, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню слід відмовити, оскільки право на утримання позивачка має, за умови якщо відповідач може надавати матеріальну допомогу.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-28 00:00:00

Позивач [PERSON]А звернулася в суд з позовом до відповідача про збільшення розміру сплати аліментів ,покликаючись на наступні обставини: Вона згідно постанови судді Червоноградського міського суду від 15 липня 1999року з відповідача було стягнено в її користь аліменти на утримання 2-х дітей в розмірі 1/3 частини з усіх його доходів до їх повноліття. Дочка [PERSON] у вересні 2007року почала навчання і після 18 років вона звернулась з позовом до відповідача ,щоб їй продовжили з відповідача матеріальну допомогу на час навчання ,що і рішенням суду від 28 серпня 2008року позов було задоволено по 1/6 частині На даний час навчання закінчився і стягується з відповідача по 1/6 частині ,коли на одну дитину слід стягувати по 1/4частині доходи відповідача дозволяють це зробити. В судовому засіданні позивачка пояснила аналогічне ,просить суд задовольнити її позов збільшити розмір стягнення аліментів з відповідача з 1/6частини на 1/4 на утримання сина Відповідач [PERSON] не згідний з позовом і в судовому засіданні позов не визнав, згідний платити по 1/6частині з усіх його доходів. . Вислухавши пояснення сторін ,оцінивши письмові докази ,суд приходить до висновку,що позов підлягає до задоволення . Судом встановлено, що згідно згідно постанови судді Червоноградського міського суду від 15 липня 1999року з відповідача було стягнено в її користь аліменти на утримання 2-х дітей в розмірі 1/3 частини з усіх його доходів до їх повноліття. У вересні 2007року було продовжено стягнення по 1/Зчастині на період навчання старшої дочки на даний час навчання закінчилось і відповідач сплачує по 1/6частині на утримання сина ,хоча він має можливість проводити сплату аліментів по 1/4 частині всіх його доходів. Суд вважає,що позов підлягає до задоволення

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-28 00:00:00

Позивачка звернулася в суд із позовом до [PERSON] та [PERSON] про скасування реєстрації місця проживання. Свої позовні вимоги мотивує тим, що житловий будинок № 3 по вул. Шевченка в с. Зарічево Перечинського району належить їй на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу будинку від 23 січня 2009 року. В даному будинку є прописані [PERSON] та [PERSON], які фактично там не проживають більше пяти років. Реєстрація таких створює їй перешкоди у користуванні належного їй на праві власності будинку, а тому просить їх усунути шляхом скасування реєстрації місця проживання відповідачів, зобовязавши сектор ГІРФО Перечинського РВ ГУМВС України в Закарпатській області зняти з реєстраційного обліку [PERSON] та [PERSON], які зареєстровані у [INFO]. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві. Відповідачі про час і місце судового засідання повідомлялися належним чином, причину неявки не повідомили, а тому суд зі згоди представника позивачки ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Представник третьої особи [PERSON] до початку судового засідання подала до канцелярії суду заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутності, не заперечує проти задоволення позову. Заслухавши пояснення представника позивачки, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] належить на праві приватної власності житловий будинок № 3 по вул. Шевченка в с. Зарічево Перечинського району Закарпатської області на підставі договору купівлі-продажу будинку від 23 січня 2009 року (а.с. 7). Також встановлено, що у зазначеному будинку зареєстровані [PERSON] та [PERSON], що стверджується записами у будинковій книзі та перешкоджає позивачці у праві користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст. 321 ч. 1 ЦК України ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Враховуючи те, що позивачка не може належним чином користуватися своєю власністю, суд вважає, що [PERSON] та [PERSON] слід зняти з реєстраційного обліку з належного позивачці будинку, який знаходиться за адресою: с. Зарічево, вул. Шевченка, № 3 Перечинського району Закарпатської області. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-28 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що 08.05.1987 року зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого народилося троє дітей: Світлана, [INFO], Григорій, [INFO] та Наталія, [INFO]. З лютого 2006 року вони з відповідачем разом не проживають, оскільки він не поважав її як дружину, постійно ображав, шлюбні відносини між ними припинені з лютого 2006 року, спільне господарство не ведеться та примирення не можливе. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд розірвати шлюб з відповідачем. Відповідач в судове засідання не зявився та не повідомив про причину неявки, хоча належним чином був повідомлений, про що в справі є докази. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини: Матеріалами справи встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 08.05.1987 року, від якого народилося троє дітей: Світлана, [INFO], Григорій, [INFO] та Наталія, [INFO]. З лютого 2006 року вони разом не проживають, шлюбні відносини між ними припинені з лютого 2006 року, спільне господарство не ведеться та примирення не можливе. Враховуючи викладене, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, а тому його подальше збереження недоцільне. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-28 00:00:00

30 червня 2010 року позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу з тих підстав, що шлюбні відносини між ними фактично припинені на протязі 12 років. Зазначений період часу вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Під час подружнього життя між сторонами виникали часті сварки, які доходили до скандалів. Позивач у судове засідання не зявився, надав до суду заяву із проханням задовольнити його позовні вимоги під час попереднього судового засідання за його відсутності та запереченням щодо можливості примирення із відповідачем. Відповідач у судове засідання не зявилася, надала до суду заяву, в якій позовні вимоги визнала, просила справу розглянути за її відсутності, постановити рішення під час попереднього судового розгляду. Зазначила про те, що на примирення не згодна. Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони знаходяться у шлюбі з 12 травня 1973 року, від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Між подружжям за час спільного проживання виникали часті сварки, шлюбні відносини між ними припинено з 1998 року, позивач проживає окремо від дружини.. Спільне господарство між сторонами не ведеться. Проти примирення сторони заперечують. На підставі вищевикладеного, згідно зі ст. ст. 104,110,112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї стало неможливим і суперечить інтересам сторін, що має істотне значення, у зв'язку з чим заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню. Судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення з розгляду справи, сплачені під час подання позову до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-28 00:00:00

30 червня 2010 року позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення 757грн. 70 коп. боргу за спожитий природний газ. В свої позовних вимогах позивач посилається на те, що відповідач є абонентом ВАТ «Миколаївгаз», як споживач природного газу, за який він як споживач повинен розраховуватися, однак [PERSON] в порушення Правил надання населенню послуг з газопостачання не виконує свій обов'язок в частині сплати за спожитий природний газ, в наслідок чого в період з 01.02.2010 року по 01.04.2010 року за ним утворилася заборгованість по сплаті за спожитий природний газ у сумі 757грн.70коп. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні пояснив, що позивач звернувся до суд про стягнення з нього боргу 30.06.2010 року, хоча 24.06.2010 року він вже сплатив борг за спожитий природний газ у сумі 757грн.70коп. у зв'язку з чим просив винести відповідне рішення підчас попереднього розгляду справи. З матеріалів справи видно, що відповідач проживає в [INFO] і являється абонентом відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Миколаївгаз». Відповідач порушив Правила надання населенню послуг з газопостачання: щомісячно не розраховувався за спожитий природний газ. В період з 01 лютого 2010 року по 01 квітня 2010 року року відповідач заборгував за спожитий природний газ 757грн.70коп. 24.06.2010 року відповідач сплатив борг за спожитий природний газ в повному розмірі. З наведеного видно, що борг повністю сплачено до подачі позовної заяви, отже в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що є членом Кредитної спілки «Срібні джерела» та 30.10.2007 року уклав з відповідачем договір про внесення грошових коштів на додатковий пайовий внесок . За умовами цього договору позивач передав відповідачу грошові кошти у сумі 21816 гривень строком до 30.10.2008 року, з виплатою відсотків у розмірі 24% річних. Відповідач своє зобов»язання за договором не виконав та не повернув позивачу у вказаний строк зазначену грошову суму, у зв»язку з чим у відповідача перед позивачем мається заборгованість у розмірі 21816 гривень, яку позивач просить стягнути з відповідача. Також просить стягнути 4000 гривень моральної компенсації та збитків. Позивач повідомив суд про розгляд справи у його відсутності. Відповідач належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, але в судове засідання не зявився, у звязку з чим суд провадить заочний розгляд справи. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з частково з таких підстав. Судом встановлено, що позивач є членом Кредитної спілки «Срібні джерела» та 30.10.2007 року уклав з відповідачем договір про внесення грошових коштів на додатковий пайовий внесок . За умовами цього договору позивач передав відповідачу грошові кошти у сумі 21816 гривень строком до 30.10.2008 року, з виплатою відсотків у розмірі 24% річних. Відповідач своє зобов»язання за договором не виконав та не повернув позивачу у вказаний строк зазначену грошову суму, у зв»язку з чим у відповідача перед позивачем мається заборгованість у розмірі 21816 гривень Ці обставини підтверджуються договором між сторонами від 30.10.2007 року (а.с.8), квитанціями до прибуткового касового ордеру (а.с.9), членською книжкою позивача (а.с.11). Відповідно до п.З) ст.З ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, свобода договору. Ст.6 ЦК України передбачає, що сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Таким чином, суд вважає, що є підстави для стягнення з відповідача на користь позивача внеску. В частині стягнення 4000 гривень моральної компенсації та збитків, про що просить позивач, суд відмовляє, оскільки позивач не надав суду ніяких доказів наявності таких збитків чи моральної шкоди. На підставі викладеного,

Outcome: partial