Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-25 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] і [PERSON], третя особа: садівниче городнє товариство Прилісся про визнання права власності на земельну ділянку. Позивач зазначав, що 09 жовтня 2007 року відповідач [PERSON] взяв у позивача в борг грошову суму в розмірі 23\~000 доларів США на купівлю земельної ділянки у Броварському районі Київської області. Даний факт підтверджується розпискою про боргове зобовязання. Також у розписці зазначено, що після того, як позивач повністю переїде на постійне місце проживання і отримає громадянство України, відповідач зобовязується переоформити та передати [PERSON] земельну ділянку у його власність. 10.11.2007 року між [PERSON], яка діяла від імені [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,055 га у Броварському районі Київської області за ціною 22\~088 грн. Проте, по даний час відповідач не переоформив земельну ділянку на позивача. На усні звернення з проханням виконати умови вищезазначеної розписки не дали результатів, тому позивач 13.01.2009 року змушений був звернутися з письмовою претензією до відповідача, який не вжив жодних дій для того, щоб переоформити і передати позивачу земельну ділянку у власність. Посилаючись на викладене позивач просив суд визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 0,055 га, яка розташована за адресою: Київська область, Броварський район, Богданівська сільська рада, садівниче городнє товариство Прилісся, вул.4 лінія № 833. В судовому засіданні позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] позов підтримали, надали пояснення аналогічні позовній заяві та просили суд про задоволення позову. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позов визнав, не заперечував проти його задоволення. В судовому засіданні відповідачка [PERSON] та її представник [PERSON] заперечували проти задоволення позову, пояснили, що відповідачка [PERSON] з відповідачем [PERSON] в 2000 році зареєстрували шлюб, від шлюбу є неповнолітня дитина. В 2009 році шлюб було розірвано. В 2003 році купили квартиру в м. Броварах по вул. Черняхівського, на той час вона була в декретній відпустці. В 2005 році влаштувалась на роботу в школу. З чоловіком матеріальний прибуток планували разом. На той час чоловік займався та працював у таксі, за цей прибуток хотіли придбати квартиру в місті Києві. Взяли кредит у банку. У її батьків позичили 3\~000 євро. Брат чоловіка позивач в справі привіз дані гроші нібито від її батьків, розписок ніяких не писали. Коли позивач отримав українське громадянство, то, проживав разом з ними у квартирі, постійного місця роботи у позивача не було. Вона з відповідачем та брокерами їздила вибирати земельну ділянку в Броварському районі. При передачі завдатку за земельну ділянку вона була тільки сама без чоловіка. Про розписку, яку написав відповідач нічого не знала, хоча і перебувала з ним в зареєстрованому шлюбі. У позивача не могло бути таких коштів в сумі 23\~000 доларів США, оскільки він проходив службу у прикордонних військах. Просили відмовити в задоволенні позову. В судовому засіданні представник третьої особи садівничого городнього товариства Прилісся [PERSON] пояснив, він є головою садівничого городнього товариства Прилісся. Згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки, відповідач [PERSON] є власником земельної ділянки, проте, в звязку з тим, що у нього були якісь сімейні обставини, то він попросив, щоб його брат позивач [PERSON] платив всі платежі. На земельній ділянці дружини [PERSON] не було, його самого також не було. В судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що вона є сусідкою по дачі в СГТ Прилісся, вони купили земельну ділянку, а через два роки по сусідству зявився [PERSON], сказав, що купив земельну ділянку та хоче на ній будуватись, на квартиру не вистачило коштів. Брата та його жінку на земельній ділянці не бачили. В судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що він є сусідом по дачі в СГТ Прилісся, він постійно бачив позивача [PERSON], там проживала бригада, яка працювала. Хто власник земельної ділянки невідомо. Відповідачку [PERSON] жодного разу там не бачив. Судом встановлено, що 10 листопада 2007 року за договором купівлі-продажу земельної ділянки [PERSON] купив у [PERSON] земельну ділянку площею 0,055 га і сплатив за неї 22\~088,00 грн. (а.с.7-9). За договором позики від 09 жовтня 2007 року [PERSON] передав відповідачу [PERSON] суму в розмірі 23 000 доларів США. Відповідно до умов розписки, відповідач на дану суму повинен був купити земельну ділянку в Броварському районі Київської області. Земельну ділянку оформляє на своє імя, а після того, як [PERSON] отримає громадянство України, зобовязувався переоформити і передати йому земельну ділянку у власність. Наведені обставини підтверджується власноручно написаною борговою розпискою. (а.с.24). [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 12 серпня 2000 року у ЗАГС м. Єдінци Республіки Молдова, актовий запис № 13 (а.с.16). 16 березня 2009 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, що підтверджується випискою з рішення (а.с.17). Згідно довідки СГТ Прилісся від 31.03.20010 року, на території СГТ Прилісся знаходиться земельна ділянка під № 833 по вулиці Лінія 4, розміром 0,055 га, яка належить на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки члену товариства відповідачу [PERSON] На даній земельній ділянці зведений садовий будинок, забудовником якого є також [PERSON] (а.с.62). Відповідно до нотаріально посвідченої заяви [PERSON] від 10.11.2007 року, вона надала згоду своєму чоловіку [PERSON] на укладення договору на купівлю-продажу земельної ділянки площею 0,055 га, яка надана для ведення садівництва та знаходиться на території Богданівської сільської ради Броварського району Київської області. Вона підтверджує, що гроші, які витрачаються на придбання обєкту нерухомості є їхньою спільною сумісною власністю. Придбана земельна ділянка також буде обєктом права спільної сумісної власності, як така, що набувається за час шлюбу. (а.с.80). Згідно ст. 60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). В ст. 65 Сімейного кодексу України зазначено, що дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. Відповідно до ст. 67 СК України, дружина, чоловік мають право укласти з іншою особою договір купівлі-продажу, міни, дарування, довічного утримання (догляду), застави щодо своєї частки у праві спільної сумісної власності подружжя лише після її визначення та виділу в натурі або визначення порядку користування майном. Суд не бере до уваги договір позики від 09 жовтня 2007 року, так як відповідно до норм ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Тому позивач не позбавлений права вимагати від відповідача [PERSON] повернення коштів за договором позики. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до обгрунтованого висновкку про те, що земельна ділянка площею 0,055 га, яка розташована за адресою: Київська область, Броварський район, Богданівська сільська рада, СГТ Прилісся, вулиця Лінія 4 під № 833 є спільною сумісною власністю подружжя та не може бути власністю [PERSON] за договором позики від 09.10.2007 року, в звязку з чим в задоволені позову слід відмовити.

Outcome: dismissed