Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 19 грудня 2008 року між ним та ТДВ «СК «Індіго» було укладено договір добровільного страхування автотранспортного засобу «Міцубісі Ланцер» д.н. [NUMBER]. 28 січня 2009 року у м. Києві на Харківському шосе сталася ДТП, в результаті якої було пошкоджено застрахований автомобіль позивача та автомобіль відповідача [PERSON] Винним в ДТП було визнано відповідача [PERSON]. Величина втрати товарного вигляду, відповідно до норм чинного законодавства, відшкодуванню страховими компаніями не підлягає, тому дане відшкодування, вважає позивач, повинен сплатити відповідач [PERSON] Про настання страхового випадку позивач повідомив страхову компанію та надав страховику всі необхідні документи для проведення страхового відшкодування. 04.02.2009 року сталася ще одна ДТП, котра відповідно до Договору страхування, підпадає під страховий випадок, що в свою чергу покладає на Страховика обов»язок здійснити виплату страхового відшкодування. Зобов»язання СК «Індіго» стосовно виконання умов договору по даним страховим випадкам складають 32 804 грн. 68 коп. - фактична вартість необхідного відновлювального ремонту автомобіля. Оскільки відповідачі по даному матеріальному збитку не відшкодували йому завдану шкоду просить стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія» Індіго» 32 804 грн. 68 коп. та судові витрати в сумі 344 грн., стягнути з відповідача [PERSON] 4 799 грн. 79 коп. - матеріальний збиток, 350 грн. - вартість експертного дослідження, 1500 грн. моральної шкоди, судовий збір в сумі 75 грн. 50 коп. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали з тих же підстав, просили позов задовольнити. Представник відповідача - товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Індіго» в судовому засіданні позов не визнав та просив в задоволенні позову відмовити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні 12.01.2010 року позов не визнав, в задоволенні позову просив відмовити. Вважає, що він не повинен відповідати з даним позовом, т.я. між ним та СК «Оранта» було укладено поліс обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на автомобіль [NUMBER] і про це під час складання необхідних документів, в момент оформлення ДТП, він повідомив позивачеві, а той міг звернутись до страхової компанії за виплатою страхового відшкодування. Що стосується моральної шкоди, то вважає, що позивач вдається до зловживання наданими йому правами з метою отримання позитивного для себе рішення. Представник 3-ї особи СК «Оранта» в судове засідання повторно не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутність 3-ї особи. Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, представника відповідача, відповідача [PERSON], вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні 19 грудня 2008 року між позивачем та відповідачем було укладено договір добровільного страхування автотранспортного засобу «Міцубісі Ланцер», д.н. [NUMBER] ( а.с.10). січня 2009 року у м. Києві на Харківському шосе сталася дорожньо - транспортна пригода, в результаті якої було пошкоджено застрахований автомобіль позивача (а.с.13). Винним у скоєнні ДТП було визнано [PERSON], про що свідчить постанова Дніпровського районного суду м. Києва від 18 лютого 2009 року ( а.с.11). 29 січня 2009 року позивач звернувся до відповідача із заявою про пошкодження транспортного засобу та виплату страхового відшкодування ( а.с.63-64) та надав всі необхідні документи для виплати страхового відшкодування. 04.02.2009 року відбулася ще одна ДТП, учасником якої був позивач [PERSON] та який визнаний винним у скоєнні даної ДТП ( а.с. 12). Як вбачається з довідки ДАІ в даній дорожньо - транспортній пригоді було пошкоджено автомобіль позивача ( а.с. 14). 05 лютого 2009 року позивач вдруге, по іншому страховому випадку, звернувся з заявою до відповідача про пошкодження транспортного засобу та виплату страхового відшкодування (а.с. 65-67). Як пояснив в судовому засіданні представник страхової компанії «Індіго» листом від 06.03.2009 року позивача було повідомлено, що відповідно до п. 9.4 Правил добровільного страхування наземного транспорту ( крім залізничного) № 16, затверджених Генеральним директором ТДВ « СК «Індіго» 17 січня 2007 року та зареєстрованих Державною комісією з регулювання ринків фінансових послуг України З березня 2007 року за № 0670528 строк страхового відшкодування буде затриманий до трьох місяців. Як вбачається з листа надходження документів до страхової справи № 6856/ 09 ( по страховому випадку від 29.01.2009 року) та листа надходження документів до страхової справи № 6996/09 ( по страховому випадку від 05.02.2009 року) останній документ до страхової компанії надійшов, відповідно, 16.03.2009 року та 18.03.2009 року. Відповідно до п.22.1 Договору страхування за будь - яким ризиком, крім «викрадення»( п.7.2 цього Договору) після одержання всіх необхідних документів, що підтверджують настання страхового випадку та розмір збитків, Страховик протягом 10 робочих днів складає Страховий акт та, у випадку прийняття рішення про виплату страхового відшкодування, здійснює її протягом 5 робочих днів після складання страхового акту. У разі прийняття рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування Страховик впродовж 5 робочих днів з дня прийняття такого рішення повідомляє про це Страхувальника (Вигодонабувача) в письмовій формі з обґрунтуванням причини відмови. Оскільки страхова компанія у встановлені строки не склала страховий акт та не виплатила страхове відшкодування, позивач 06 квітня 2009 року направив на ім.»я відповідача листа ( а.с.72) в якому зазначав, що з моменту ДТП пройшло більше двох місяців, однак страхове відшкодування не виплачено, пошкоджені частини автомобіля почала роз»їдати корозія, тому він вирішив більше не чекати поки перерахують кошти та розпочати з 06 квітня 2009 року ремонт автомобіля за власний рахунок. З ціллю попередження подвійної оплати за ремонтні роботи по відношенню транспортного засобу «Міцсубісі» д.н. [NUMBER], просив страхові відшкодування по вищевказаним страховим випадкам не перераховувати на рахунок СТО «НІКО-Україна», а перерахувати на його особистий рахунок . В підтвердження заявлених на СТО ремонтних робіт надав копії рахунків з «НІКО- У країна» по яким буде оплачувати ремонтні роботи автомобіля. Вказану заяву позивача відповідач при вирішенні питання щодо виплати страхового відшкодування не врахував. 19 травня 2009 року відповідачем було складено страховий акт № 6838/206/201 по страховому випадку від 29.01.2009 року ( а.с. 129-130), згідно якого було вирішено сплатити страхове відшкодування в сумі 7860 грн. 17 коп. Вказана сума згідно наказу № 6446 та наказу № 6446/1 від 19.05.2009 року ( а.с.127-128) була перерахована на розрахунковий рахунок ТОВ «НІКО-Україна» в сумі 7 537 грн. 17 коп. та 323 грн. повинна була бути виплачена готівкою через касу страхової компанії позивачу. Стосовно другого страхового випадку від 04.02.2009 року, то страховий акт № 6713/206/201 було складено 15 жовтня 2009 року ( а.с.133-134), згідно якого сума виплати страхового відшкодування становила 15 537 грн. 47 коп., з них 179 грн. повинні був отримати позивач через касу страхової компанії, а 15358 грн. 47 коп. перераховувались на розрахунковий рахунок ТОВ «НІКО -Україна» ( а.с. 131-132). Про прийняття вказаних рішень відповідач не повідомив позивача. Ніяких коштів в страховій компанії позивач не отримував. Порушуючи умови договору Страхування відповідач страхове відшкодування в сумі 7537 грн. 17 коп., за страховим випадком від 29.01.2009 року перерахував на розрахунковий рахунок ТОВ «НІКО Україна» лише 21 серпня 2009 року, при тому, що страховий акт було складено 19 травня 2009 року. При цьому, не взявши до уваги заяву позивача про перерахування коштів на його особистий розрахунковий рахунок. По другому ж страховому випадку від 04.02.2009 року страховий акт було складено більш ніж через вісім місяців -15.10.2009 року, кошти перераховано теж на рахунок ТОВ «НІКО - Україна» в сумі 15 358 грн. 47 коп. 16 жовтня 2009 року ( платіжне доручення № 7425, а.с.92), без урахування заяви позивача від 06.04.2009 року. Отже, відповідач прийняв рішення про виплату страхового відшкодування та перерахував суму страхового відшкодування на розрахунковий рахунок СТО «НІКО Україна» вже після того, як позивач звернувся з вказаним позовом до суду. Станом на 03 квітня 2009 року фактична вартість ремонтних робіт необхідних для відновлення пошкодженого автомобіля відповідно до рахунків СТО «НІКО-Україна» ( а.с. 31, 32, 33, 35, 36, 37, 38, 39) по першому страховому випадку складає 11 935 грн. 44 коп., по другому страховому випадку складає 20 869 грн. 24 коп. Позивачем частково сплачені ремонтні роботи відповідно до наряду - замовлення № НК 010667 та банківських квитанцій ( а.с.34) на суму 7 137 грн. 17 коп. та наряду - замовлення № НК 010322, та банківських квитанцій ( а.с.40) на суму 12 850 грн. 18 коп. Таким чином, зобов»язання СК «Індіго» стосовно виконання умов договору по даним страховим випадкам складають 32 804 грн. 68 коп. Саме ця сума підлягає стягненню з відповідача ТДВ «Страхова компанія «Індіго» на користь позивача. Відповідно до норм чинного законодавства величина втрати товарного вигляду відшкодуванню страховими компаніями не підлягає. Для визначення величини втрати товарного вигляду автомобіля позивач звернувся до ТОВ «Експертна компанія «Укравтоекспертиза-Стандарт». Згідно висновку № С-488 від 03.04.2009 року ( а.с. 17-19) втрата товарного вигляду пошкодженого автомобіля позивача становить 4 799 грн. 79 коп. Крім того, за проведення вказаного дослідження позивачем було сплачено 350 грн. ( а.с.23). Ці суми повинні бути стягнути на користь позивача з відповідача [PERSON], з вини якого була скоєна ДТП та з вини якого була завдана матеріальна шкода позивачу, відповідно до ст.. 1166, 1187 ЦК України. Згідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода завдана фізичній або юридичній особі неправомірним рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявністю її вини. Відповідач просить стягнути з відповідача [PERSON] моральну шкоду в сумі 1500 грн., мотивуючи тим, що в зв»язку з пошкодженням автомобіля він не міг тривалий час користуватись автомобілем, відвідувати своїх родичів, які проживають в іншій області, витрачати свій час на розв»язання проблем, пов»язаних з пошкодженням автомобіля, що призвело до моральних страждань, негативно відобразилось на мікрокліматі в сім»ї, однак суд вважає, що позов в цій частині слід задовольнити частково, в сумі 500 грн.. Стягенню з відповідачів на користь позивача підлягають також судові витрати, відповідно до ст.. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial