Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду і свої вимоги мотивує тим, що він є постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи 1-ї категорії інвалідом 2-ї групи безстроково внаслідок захворювання повязаного з аварією на ЧАЄС. Відповідно до ст 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі Закон № 796-12) він, як постраждалий внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії 2-ї групи інвалідності, - має право на щомісячну додаткову пенсію у розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком та на державну пенсію, розмір якої не може бути нижчим 8 мінімальних пенсій за віком з підвищенням їх відповідно до нового прожиткового мінімуму, як це передбачено ч. 3 ст. 67 зазначеного закону. Відповідач у супереч вказаним нормам не провів відповідне нарахування пенсій, тому він звернувся з заявою щодо проведення відповідного визначення та перерахунку зазначених пенсій, однак він відмовив йому в цьому і у звязку з цім просив визначити протиправною вказану відмову та зобовязати відповідача здійснити з 04.07.2007 року по 01.04.2010 року перерахунок державної і додаткової пенсії згідно ст.ст. 50, 54, 67 Закону України № 96-12, в сумі 154638,75 грн, з урахуванням виплачених сум, та зобовязати відповідача здійснювати такі перерахунки в подальшому. Позивач надав суду заяву у якій підтримав свій позов у повному обсязі і просив справу розглянути у його відсутність.(а.с. 19) Відповідач своїх письмових заперечень на позов не направив, у своїй заяві (а.с. 27) просив справу розглянути у відсутності його представника. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає частковому задоволенню зі слідуючих підстав. Судом встановлено і це не заперечується сторонами, що позивач є постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи інвалідом ІІ групи (а.с. 8) Він перебуває на обліку в ПФУ, яке відповідно до «Положення про управління Пенсійного Фонду України в районах, містах і районах у містах» затвердженого Постановою управління Пенсійного фонду України від 30.04.2002 року № 8-2, є органом фонду основним завданням якого є призначення (перерахунок) та виплата пенсій. Починаючи з січня 2007 року [PERSON] , як постраждалому внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії інваліда 2 групи, державна і додаткова пенсії нараховуються і виплачуються на підставі постанов КМУ від 27.12.2005 року та № 293 та від 03.01.2002 року №1 З січня 2008 року позивачу нараховувалась і виплачувалась державна пенсія відповідно до Закону України «Про державний бюджет України та 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 року, додаткова відповідно до ст. 50 Закону № 96-12 в редакції від 27.12.2007 року. З 22 травня 2008 року [PERSON], державна і додаткова пенсії нараховуються і виплачуються на підставі ч.4ст. 54 Закону України № 62-12 в порядку, визначеному Постановами КМУ від 16.07.2008 року №654 «Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян» та від 28.05.2008 року № 530 «Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» та на підставі ст. 50 Закону України №62-12 в розмірі 20 процентів прожитого мінімуму для осіб, які втратили працездатність(а.с.4,5) Позивач звернувся до ПФУ з заявою про перерахунок йому державної та додаткової пенсії згідно ст. 50 ч. 4 ст. 54 Закону « 96-12, особам віднесеним до категорії 1, які є інвалідами 2-ї групи, призначаються щомісячна додаткова пенсія за шкоду заподіяну здоровю у розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком. Виходячи з наведеного, позивач, як особа, яка віднесена до 1 категорії 2 групи інвалідності, відповідно до ст. 50 ч. 4 ст. 54 Закону України № 796-12, має право на призначення пенсії не нижчому 8 мінімальних пенсій за віком та щорічної додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоровю у розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком і це право гарантується Конституцією України, безпосередньо відповідно до частини другої статті 46 Конституції України. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадови особи зобовязані діяти лише на підставі та в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. За правилами частини 4 ст. 8 ЦПК України, у разі невідповідності правового акта закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу. Отже виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, суд дійшов висновку, що при призначенні розміру пенсій позивачу, відповідачем повинні бути застосовуватися ч. 1 ст. 50 та ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи», а не назначені Постанови Кабінету Міністрів України, які істотно звужують обсяг встановлених законом прав. Пунктом 28 розділу 2 Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 року, норми статей 50, 54, ч.3 ст. 67 Закону 796-12 викладені також зі звуженням пільг і компенсацій особам постраждалим від Чорнобильської катастрофи, які діяли з 01січня 2008 до 22 травня 2008 року. Рішенням Конституційного суду України № 10-рп/2008 року від 22 травня 2008 року, визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) положення пункту 28 розділу ІІ Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України». Зі змісту статей 50, та 54 Закону № 796-12 випливає, що під час визначення розміру пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоровю, за основу їх нарахування береться мінімальна пенсія за віком. Чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими частиною першою статті 28 Закону України «про загальнообовязкове пенсійне страхування» (Закон № 1058-15), іншого нормативно-правового акта який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає. Відповідно до частини третьої статі 67 Закону № 796-12, яка набрала чинності 31 жовтня 2006 року, у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність , визначеного законом, підвищується розмір пенсій, визначений ст.ст. 50, 51 та 54 Закону. Перерахунок пенсій здійснюється з дня встановлення цього мінімуму. Прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність у 2007 2010 р.р. встановлюється наступними законами України: -ст. 62 Закону України «про Державний бюджет України на 2007 рік» у розмірі : з 1 січня 380 гривень, з квітня - 406 гривень, з 1 жовтня - 411 гривень. -ст. 58 Закону України «про Державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України»:з 1 січня 470 гривень, з 1 квітня 481 гривень, з 01 липня 482 гривні, з 1 жовтня 498 гривень; -ст. 54 Закону України «про Державний бюджет України на 2009 рік»: з 1 січня 470 гривень, з 1 квітня 481 гривень, з 01 липня 482 гривні, з 1 жовтня 498 гривень, з 1 листопада 573 гривні. -ч. 5 ст. 1 Закону України «Про встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати» від 20 жовтня 2009 року № 1646-VI: з 1 січня 2010 р. 695 гривень. Відповідно до частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообовязкове пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. Таким чином новий мінімальний розмір пенсії за віком залежить від нового розміру прожиткового мінімуму. Виходячи з наведеного, суд вважає, що дії відповідача про відмову у перерахунку щомісячної державної та додаткової пенсій позивачу є протиправними, а тому необхідно зобовязати УПФУ у Путивльському районі перерахувати та виплатити позивачу таку пенсію за період з 01.04.2007 по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року по 01.04.2010 року, виходячи з розмірів, встановлених ст.50 , ч. 4 ст. 54, ч. 3 ст. 67 Закону України № 796-ХІІ з урахуванням раніше виплачених сум. Не підлягають задоволенню вимоги в частині встановлення обовязку Управління по нарахуванню надалі такої виплати у розмірі, визначеному Законом 3\~796 ХІІ, оскільки судове рішення повинно бути наслідком чинного правового регулювання, в сфері публічно-правових відносин має завданням захист прав, свобод та інтересів фізичної та юридичної особи від наявних порушень з боку субєкта владних повноважень , а не від їх припущення в майбутньому. Відповідно до ч. 2 ст. 87 Закону України «Про пенсійне забезпечення» - суми пенсій неодержані з вини органу , що призначає або виплачує пенсію виплачується за минулий час без обмежень будь-яким строком. Відповідно до задоволених позовних вимог, підлягають стягненню на користь позивача: 37 гривень витратна інформаційно технічне забезпечення судового процесу з управління Пенсійного фонду України Путивльському районі Сумської області. На підставі викладеного та

Outcome: partial