Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-06 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом, а потім уточнивши свої позовні вимоги, просить стягнути з відповідача на її користь: - 62120 гривень заборгованості за договором купівлі-продажу; - 622 гривень - у відшкодування витрат по сплаті судоного збору по справі; - 30 гривень - у відшкодування витрат по сплаті за інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи; - 600 гривень - у відшкодування витрат на правову допомогу; - витрати на проведення розрахунку заборгованості з урахуванням індексу інфляції та річних у розмірі 500 гривень. Свої позовні вимоги вона в позові та в судовому засіданні обґрунтовує тим, що в жовтні 1998 року між нею та відповідачем по справі [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу автомобіля марки «Опель-Омега»,1988 року випуску, державний номерний знак [NUMBER]. За умовами договору ціна автомобіля складала 5000 доларів США. Зобов'язання що до оплати товару відповідач виконав частково та сплатив 1840 доларів США. Сума боргу склала 3160 доларів США, про що відповідач 25.06.2002 року власноручно написав розписку. До теперішнього часу відповідач свої боргові зобов'язання в повному обсязі не виконав, сплативши 02.06.2004 року грошові кошти у розмірі 780 грн. та 15.12.2005 року грошові кошти у розмірі 500 гривень. Залишок боргу на теперішній час с кладає 2910 доларів США. На її усну пропозицію про добровільну сплату боргу відповідач відмовив. Просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився і про причину своєї неявки суд не повідомив, хоча про місце, час та дату судового засідання був належним чином повідомлений шляхом розміщення оголошення у пресі. На думку суду відповідач вважається в такому випадку про день та час судового засідання повідомленим належним чином. Зважаючи на те, що причину неявки відповідач суду не повідомив, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням сг. 169, 224 ЦПК України. Суд, вислухавиі позивачку, свідка і вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] підлягають повному задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п 10 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного Кодексу України про відповідальність за порушення договору застосовуються в тих випадках, коли відповідні порушення були допущені після набрання чинності цим Кодексом, крім випадків, коли в договорах, укладених до 01 січня 2004 року, була встановлена інша відповідальність за такі порушення. З цього слідує, що до спірних правовідносин мають застосовуватися положення ЦК України 1963 року. За договором купівлі-продажу, у відповідності зі ст. 224 ЦК України 1963 року, продавець зобов'язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Частиною 1 ст. 151 ЦК України 1963 року визначено, що в силу зобов'язання одна сторона боржник зобов'язана вчинити на користь іншої особи кредитора певну дію, передати майно, виконати роботу, сплатити гроші та інше або утриматися від певної дії. кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. В ч.2 цієї ж статі вказано, що зобов'язання виникають з договору або інших підстав, зазначених у статті 4 цього Кодексу. Згідно статті 161 ЦК України 1963 року зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк, відповідно до закону. На підставі ст ітті 208 ч.1 ЦК України 1963 року зобов'язання повинно бути виконано в натурі. Згідно статті 212 ЦК України 1963 року боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. У судовому з ісіданні встановлено, що позивачка і відповідач 25 червня 2002 року уклали між собою договір купівлі-продажу автомобіля, по якому відповідач повинен був сплатити за машину «Опель Омега», який оформлений на його ім'я, 3160 доларів США. які зобов'язався повернути 01 жовтня 2002 року, що підтверджується копією розписки на а.с. 6. Позивачкою були виконані всі умови договору купівлі-продажу, і вона передала відповідачу і зареєсрувала на його ім'я автомобіль «Опель-Омега». Відповідач часткове виконав умови договору та 02 червня 2004 року сплатив 780 гривень, що підтверджуєть копією розписки на а.с. 7, та 25 грудня 2005 року сплатив 500 гривень, що підтверджується копією розписки на а.с. 8. Але у повному обсязі відповідач своїх зобов'язань за договором не виконав, грощі до цього часу не повернув. Тому вказана позивачкою сума боргу у розмірі 23251 гривня підлягає стягненню з відповідача на її користь. Відповідно до ст. 214 ЦК України 1963 року боржник, який прострочив виконані зобов'язання, зобов'язаний сплатити за час прострочки три відсотки річних, якщо закон або договором не передбачений інший розмір процентів. В судовому засіданні встановлено, що відповідач не виконав свої зобов'язання у повному обсязі, тому законом передбачений індекс інфляції, а також 3 проценти, що складають 33709 гривень та 5160 гривень. Позовні вимоги щодо стягнення судового збору та інших витрат, понесених відповідачкою також підлягають задоволенню, у відповідності зі ст..86,88 ЦПК Україні

Outcome: approved