Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-12 00:00:00

Позивачка за первісним позовом звернулась до суду у серпні 2008 року і просила визнати обєктом спільної сумісної власності у рівних частках з її чоловіком [PERSON] Г.1. житловий будинок № 49 по вул. Механізаторів у смт. Затишшя Фрунзівського району Одеської області (далі - будинок). При цьому вона посилалась на те, що проживала з [PERSON] Г.1. однією родиною з 7 травня 1997 року, 20 липня 2005 року зареєструвала з ним шлюб, а 21 лютого 2008 року її чоловік помер. Стверджує, що за час спільного проживання у будинку з 1997 року за рахунок її коштів був проведений капітальний і відбудовний ремонт вартістю 26709 грн., що істотно збільшив його вартість - здійснена газифікація будинку; замінено деревяні балки горизонтального внутрішнього перекриття, що опираються на несучі стіни будинку; проведено штукатурку, облицювання керамічною плиткою, пластиковою «вагонкою» і шпалерами внутрішніх стін будинку і літньої кухні; покладено в будинку бетонну підлогу і бетонне покриття на щебені по периметру зовнішньої сторони стін; встановлені підвісні стелі, ламінована підлога, килимове покриття. У доповнені до позову 13 квітня 2009 року позивачка просила виділити будинок їй у власність, припинивши на його частину право власності відповідачів, а також розділити земельну частку (пай) кожному по 'А частині. В уточненнях позовних вимог 26 травня 2009 року позивачка просить також усунути відповідачів як дітей її чоловіка від права на спадкування посилаючись на те, що вони ухилялись від виконання своїх обов'язків по оплаті ліків та догляду за спадкодавцем, який перебував у безпорадному стані і потребував сторонньої допомоги. Відповідачі вказаний позов не визнали і у березні 2009 року звернулись до суду із зустрічним позовом, у якому зазначають, що позивачка з їхнім батьком стали проживати однією сімєю і вести спільне господарство після реєстрації шлюбу, а до цього вони спільно не проживали і не були пов'язані спільним побутом та сімейним бюджетом, не мали взаємних прав та обов'язків. Стверджують також, що не проводились роботи зі штукатурки внутрішніх стін будинку і літньої кухні, а також заміна деревяних балок внутрішнього перекриття, а поточний ремонт будинку (облаштування бетонної підлоги в будинку і його зовнішнє бетонне покриття, облицювання плиткою в літній кухні біля газової плити, облаштування в будинку грубки, оздоблення пластиковою «вагонкою» і шпалерами, влаштування підвісної стелі) були проведені до початку сімейних відносин позивачки з їхнім батьком. Газифікація будинку проводились за рахунок власних коштів батька, які були набуті ним до шлюбу - грошових коштів у банку, а також коштів від продажу мотоцикла МТ-12, чавунних батарей та котла водяного опалення. Позивачі за зустрічним позовом просять визнати за ними право власності на спадкове майно їхніх батьків, а також провести його поділ з позивачкою за зустрічним позовом, виходячи з того, що батьки перебували у шлюбі і на день смерті матері 10 липня 1996 року відкрилась спадщина на 1/4 частину будинку та предметів звичайної домашньої обстановки та вжитку і підсобного господарства (далі - речі), а також належне особисто матері право на земельну частку (пай). При цьому, вони зазначають, що прийняли спадщину матері шляхом фактичного вступу у володіння спадковим майном і кожному з них належить після матері право на 1/8 частину будинку і 1/4 частину земельної частки (паю). Виходячи з цього, вони просять визнати частково недійсним свідоцтво про право власності на спадщину за законом, за яким їхній батько є єдиним спадкоємцем на земельний пай. У зустрічному позові також вказано, що після смерті батька вони прийняли спадщину шляхом подачі відповідних заяв, а [PERSON] відмовилась від належної їй частки у спадщині батька на користь [PERSON]. Вважають, що до складу спадщини батька, крім частини будинку, речей у ньому, та земельної частки (паю), входять також вклади на рахунках у банку та орендна плата за земельний пай за 2008 рік, яку одержала позивачки. Просять визнати за ними право на все зазначене майно батьків і провести його поділ, виділивши їм у власність будинок і земельний пай, а позивачці виділити вклади у банку. У судовому засіданні позивачка за первісним позовом свій позов підтримує, а зустрічний визнала частково посилаючись на те, що відповідачі не надали доказів прийняття ними спадщини після смерті матері і її майно успадкував тільки чоловік [PERSON], що надає їм право після смерті батька спадкувати 5/8 частин будинку і 1/4 частину земельного паю. Відповідач [PERSON], діючи в своїх інтересах та на підставі довіреностей інших відповідачів, первісний позов не визнав, а зустрічний підтримує повністю. Також заявив в судовому засіданні клопотання про поновлення строку позовної давності на звернення до суду. Заслухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд находить первісний позов таким, що не підлягає задоволенню, а зустрічний позов вважає таким, що підлягає частковому задоволенню виходячи з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини, які підтверджуються наявними у справі доказами. [PERSON] і [PERSON] перебували у шлюбі, зареєстрованому 26 лютого 1950 року Краснодонським рай ЗАГС Луганської області (а.с. 125). а позивачі за зустрічним позовом є їхніми дітьми (а.с. 89, 92, 97). Відповідно до положень чинних на час існування вказаних правовідносин ст.ст. 22, 28 КЗпШС України, у спільній сумісній власності цього подружжя у рівних частках перебував житловий будинок з літньою кухнею, оформлений по праву власності на [PERSON] згідно свідоцтва про право особистої власності на будівлю № 50 від 20 січня 1966 року виданого Затишанською селищною радою на підставі власного рішення № 19 від 2 листопада 1965 року та зареєстрованого Котовським МЕТІ 20 січня 1966 року в реєстровій книзі за № 227 (а.с. 37- 41), а також предмети звичайної домашньої обстановки та вжитку, які перебували у будинку. У особистій власності [PERSON] перебувало право на земельну частку (пай) в землях КСП «Правда» Фрунзівського району Одеської області розміром 7,9 в умовних кадастрових гектарах згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0198105, виданого 20 вересня 1996 року Фрунзівською районною державною адміністрацією Одеської області і за реєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 105 (а.с. 100, 126, 144). Після смерті [PERSON] 10 липня 1996 року (а.с. 102, 123) відкрилася спадщина, до складу якої входила 14 частина будинку і речей у ньому, а також право на земельну частку (пай). Оскільки, за відомостями нотаріальної контори, заповіт щодо свого майна [PERSON] не залишала, то спадкоємцями за законом першої черги був її чоловік [PERSON] та діти позивачі у справі за зустрічним позовом. Чоловік спадкодавця [PERSON] та позивач [PERSON] за довідкою Затишанської селищної ради на день відкриття спадщини [PERSON] були зареєстровані у будинку разом з нею (а.с. 115). Свідок [PERSON] показала, що після смерті [PERSON] її діти робили ремонт у будинку. Вказані обставини на думку суду свідчать про те, що позивачі за зустрічним позовом та чоловік померлої [PERSON] прийняли вказану спадщину шляхом фактичного вступу у володіння спадковим майном, що було передбачено положеннями чинного на той час п. 1 ст. 549 ЦК УРСР і на підставі ч. 2 ст. 548 ЦК УРСР прийнята ними спадщина [PERSON] визнається належною їм з моменту відкриття спадщини. Виходячи з цього, позивачам за зустрічним позовом та їх батьку [PERSON] у рівних частках перейшла у власність в порядку спадкування після [PERSON] !4 частина будинку і речей, кожен з позивачів став власником 1/8 частини цього майна (1/2 : 4), а їх батько [PERSON] став власником 5/8 частин цього майна виходячи з того, що йому уже належала 54 частина цього майна як частка у спільному сумісному майні подружжя (1/2 + 1/8). Право на земельну частку (пай) спадкодавець [PERSON] набула шляхом приватизації, вона була її особистою приватною власністю і тому вказані вище спадкоємці успадкували кожний по % частині паю. Оскільки, [PERSON] 17 листопада 2000 року за реєстром № 1156 Фрунзівської державної нотаріальної контори Одеської області одержав свідоцтво про право на спадщину за законом, за яким успадкував весь пай (а.с. 128, 143, 144), то з наведених вище підстав це свідоцтво необхідно визнати частково недійсним. Позивачка 20 липня 2005 року зареєструвала у відділі РАГС Фрунзівського районного управління юстиції свій шлюб з [PERSON], [INFO] (а.с. 34). За розпискою [PERSON] від 21 липня 2005 року (а.с. 36) позивачка продала за 18000 гри. свій будинок по вул. Горького № 50 в смт. Затишшя Фрунзівського району. За довідкою Затишанської селищної ради у власному будинку позивачка була зареєстрована з 1968 по 2005 рік, а у спірному будинку зареєструвала своє місце проживання з 23 вересня 2005 року, а свого сина [PERSON] - з 26 вересня 2005 року (а.с. 115). Позивачкою надані товарні чеки, квитанції до прибуткового касового ордера (а.с. 43, 49), за якими [PERSON] у 2005-2006 роках оплачував вартість газифікації будинку в сумі 6300 гри.; накладна № 32 від 16 червня 2006 року (а.с. 141) про придбання нею скатів для підводи, камер для скатів, електродрилі, також будівельних матеріалів на суму 3692 гри.; розрахункові квитанції про придбання у вересні-жовтні 2006 року будівельних матеріалів (а.с. 50) на суму 4847 грн.; накладна № 19 і квитанція до прибуткового касового ордера № 29 від 19 вересня 2005 року про придбання позивачкою у ТОВ «Куяльник» 36 дерев'яних балок перекриття житлового будинку довжиною 10 м на суму 3240 грн. (а.с. 50-51). Відносно вказаних вище документів ТОВ «Куяльник» позивачка [PERSON] просила виключити вказані документи з числа доказів, оскільки фактично балки були придбані позивачкою у жителя [INFO], який виїхав на інше постійне місце проживання. Щодо проведення у будинку ремонтних робіт свідки показали: [PERSON] - стала проживати [INFO] в смг. Затишшя з січня 2005 року, а зареєстрована там з 21 лютого 2006 року. Бувала у позивачки дома і бачила як вона зі своїм чоловіком виконували роботи по ремонту стелі у будинку і літній кухні, робили прибудову до будинку; [PERSON] - бачила, що позивачка з чоловіком переробляли грубку і ремонтували стелю, робили прибудову до літньої кухні; [PERSON] - бачив, що [PERSON] оббивав зсередини стіни будинку килимами; [PERSON].М. - ремонт у будинку [PERSON] був зроблений до того, як у ньому стала проживати позивачка, а з нею разом ремонтували стелю і дах у прибудові до будинку, біля газової плити стіни оббили «вагонкою». Дерев'яні балки на будинку не мінялись. Газифікацію будинку він проводив використовуючи заготовлені раніше труби, а роботи оплачував за рахунок грошей виручених за металолом з будинку (батареї і котел), продажу мотоциклів; [PERSON] - [PERSON] ще до шлюбу з позивачкою показував їй ремонт у будинку, де він оббив стіни килимами, зробив прибудову до будинку, цементував двір. Балки стоять на будинку з початку його побудови і вони не мінялись; [PERSON] - спірний будинок був побудований у 1956 році і ремонт у ньому [PERSON] робив сам до шлюбу з позивачкою, а газифікацію проводив за власні кошти, які він тримав окремо від позивачки. За реєстраційною карткою Роздільнянського МРЕВ, на ім'я [PERSON] зареєстровано мотоцикл КМЗ Днепр МТ12, 1982 року випуску, ДНЗ 8681 ОДС (а.с. 116). Згідно технічного паспорту будинку станом на травень 2009 року, його інвентаризаційна вартість становить 91321 грн., з яких зареєстровано житловий будинок «А» і сіни «а», літня кухня «Б», хвіртка, ворота, огорожа і замощення загальною вартістю 60167 грн., а будівлі сараїв «б», «В», «К», «Л», «М», «Р», гаража «Г», навісів «Е» і «Н» є самочинними (а.с. 159-165). Оцінивши у сукупності наведені вище докази, суд приходить до висновку, що позивачкою не надано достатніх та достовірних доказів про те, що за час шлюбу цінність будинку істотно збільшилася внаслідок її трудових або грошових затрат чи їх обох з [PERSON], і тому слід відмовити у задоволені її позову про визнання житлового будинку об'єктом спільної сумісної власності. [PERSON] помер 21 лютого 2008 року в селищі Затишшя Фрунзівського району Одеської області (а.с. 33) і після його смерті відкрилася спадщина у вигляді 5/8 частин будинку і речей у ньому, Ул частини права на земельну частку (пай), вкладів у банку, а також плату за оренду земельної частки (паю) за 2008 рік, яку отримала позивачка після його смерті (а.с. 101). За відомостями нотаріальної контори, заповіт щодо свого майна [PERSON] не залишав, а із заявами про прийняття його спадщини у квітні 2008 року звернулись позивачі за зустрічним позовом (а.с. 24-26). При цьому, позивачка [PERSON] у липні 2008 року подала до нотаріальної контори заяву, якою відмовилась від належної їй частини спадщини на користь [PERSON] (а.с. 23). Позивачка вважається такою, що прийняла спадщину, оскільки за довідкою Затишанської селищної ради вона постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини (а.с. 32, 115). Розглядаючи та вирішуючи первісні позовні вимоги про усунення дітей спадкодавця [PERSON] від права на спадкування, суд вважає, що для цього відсутні підстави передбачені ч. 5 ст. 1224 ЦК України - ухилення від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Вказані вище свідки у своїх показаннях зазначили, що спадкодавець був у безпорадному стані через хворобу останні 2-3 тижні перед своєю смертю, але ні вони ні позивачка не навели щодо його дітей будь-яких фактів умисних дій або бездіяльності, спрямованих на уникнення від обов'язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю. Відповідно ст. 71 ЦК (1963 року) загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено (позовна давність), встановлюється у три роки. Згідно ст. 75 ЦК (1963 року) суд зобов'язаний застосувати позовну давність незалежно від заяви сторін, тому строк позовної давності на звернення до суду позивачам по зустрічному позову необхідно поновити. Виходячи з положень ст. 1261 і ч. 1 ст. 1267 ЦК України про те, що діти і дружина віднесені до першої черги спадкоємців за законом і їх частки у спадщині є рівними, суд вважає, що частки сторін у спадщині [PERSON] становлять для [PERSON] та [PERSON] по Л частині, а [PERSON] ? частину. Склад та вартість спадкового майна [PERSON] і [PERSON] суд визначає у загальній сумі 132072,46 грн. наступним чином: будинок вартістю 60167 грн. без врахування самочинно збудованих будівель за технічним паспортом БТІ (a.c. 37-41, 159-165); вартість речей у будинку визначається виходячи з їх переліку та оцінки, зазначених у зустрічному позові (а.с. 83-84) та їх часткового визнання позивачкою у свідченнях (а.с. 135-136) до заперечень на зустрічний позов. Позивачкою визнано, що у будинку до шлюбу було речей на суму 768 грн., в період шлюбу з [PERSON] придбано майна на суму 4680 грн. за виключенням будівельних матеріалів, які є витратними. Оскільки, позивачами за зустрічним позовом не надано інших доказів щодо складу і вартості речей у будинку, то суд відносить до спадщини [PERSON] речі на суму 3108 грн. (768 грн. + 4680 : 2); право на земельну частку (пай) вартістю 49475 грн. за довідкою від 18 липня 2008 року відділу земельних ресурсів у Фрунзівському районі Одеської області (а.с. 100); орендна плата за земельну частку (пай) за 2008 року в сумі 612 грн., яку отримала позивачка за довідкою від 18 лютого 2009 року ТОВ «Правда» Фрунзівського району (а.с. 101); вклади у Затишанській філії № 3180/01 Фрунзівського відділення № 3180 відкритого акціонерного товариства „Державний ощадний банк України за рахунками № 9090 - 1,99 грн., 0571268 - 0,82 грн., 057272 - 0,25 грн., 915510780 - 15335,65 грн., [NUMBER] - 3371,75 грн. на загальну суму 18710,46 грн. (а.с. 167, 185-186). З урахуванням права на спадщину [PERSON], позивачі за зустрічним позовом, набули право власності на спірний будинок і речі у ньому, вклади у банку: [PERSON] - на 9/32 частин (1/8 +1/4 х 5/8), що становить у будинку 16922 грн., речах 874 грн., вкладах 4677,62 грн.; [PERSON] - на 4/32 частин, що становить у будинку 7521 грн., речах 388 грн.; [PERSON]Г - на 14/32 частин (1/8 + 1/2 х 5/8), що становить у будинку 26323 грн., речах 1360 грн., вкладах 9355,22 грн.. У праві на земельну частку (пай) їх частки становлять для [PERSON]Г - 5/16 частин (1/4 +1/4 х 1/4) вартістю 15461 грн., [PERSON] - 4/16 частин вартістю 12369 грн., [PERSON]Г - 6/16 частин (1/4 + 1/4 х 1/2) вартістю 18553 грн.. Позивачка у порядку спадкування після [PERSON] набула право власності на спірний будинок і речі у ньому, вклади у банку - на 5/32 їх частин (1/4 х 5/8), що становить у будинку 9401 грн., речах 486 грн., вкладах 4677,62 грн.; у праві на земельну частку (пай) - на 1/16 його частину (1/4 х 1/4) вартістю 3092 грн.. У порядку спадкування після [PERSON] сторони набули кожен право власності на плату за оренду земельної частки (паю) за 2008 рік - [PERSON] і [PERSON] на 'А її частину кожний у сумі по 153 грн., [PERSON] на ? її частину у сумі 306 грн.. Виходячи з наведеного загальна частка сторін у грошовому виразі у праві на спадкове майно складає: [PERSON] - 17809,62 (9401 + 486 + 4677,62 + 3092 + 153), [PERSON] - 55897,22 грн. (26323 + 1360 + 9355,22 + 18553 + 306), [PERSON] - 38087,62 грн. (16922 + 874 + 4677,62 + 15461 + 153), [PERSON] - 20278 грн. (7521 + 388 + 12369). При вирішені питання про поділ спадкового майна в натурі суд враховує положення ст. 1279 ЦК України про те, що спадкоємці, які протягом не менш як одного року до часу відкриття спадщини проживали разом із спадкодавцем однією сім'єю, мають переважне право перед іншими спадкоємцями на виділ їм у натурі предметів звичайної домашньої обстановки та вжитку в розмірі частки у спадщині, яка їм належить. Спадкоємці, які разом із спадкодавцем були співвласниками майна, мають переважне право перед іншими спадкоємцями на виділ їм у натурі цього майна, у межах їхньої частки у спадщині, якщо це не порушує інтересів інших спадкоємців, що мають істотне значення. Оскільки позивачка з 2005 року і до дня смерті спадкодавця проживала з ним однією сімєю, то їй належить виділити в натурі речі в будинку вартістю 3108 грн., які входять до складу спадщини і перебувають у її фактичному користуванні як і плата за оренду земельної частки (паю) в сумі 612 грн.. Відповідач [PERSON] разом із спадкодавцем були співвласниками будинку після смерті його матері [PERSON], як і позивачка він зареєстрований у ньому за місцем проживання, що надає підстави суду виділити їм будинок у спільну власність у рівних частках вартістю по 30083,5 три., що не порушує інтересів інших спадкоємців, які забезпечені житлом за місцем свого проживання. Оскільки вартість одержаного позивачкою спадкового майна в сумі 33803,5 (33803,5 + 3108 + 612) перевищує належну їй частку у спадщині, то для повного забезпечення відповідачів спадковим майном у належному їм вартісному виразі відповідачам [PERSON] і [PERSON] необхідно виділити у спільну власність право на земельну частку (пай) у рівних частках з необхідною сумою вкладів у банку, а відповідачці [PERSON] разом із вкладами у банку необхідно також виділити грошову компенсацію з позивачки за частину неодержаного майна в натурі в сумі 1 5993.88 грн. (33803,5 - 17809,62).

Outcome: partial