Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-19 00:00:00

27.05.2010 року позивач звернувся до суду з даним позовом, посилалась на те, що 02.10.2008 року між ним та відповідачкою був укладений договір про навчання останньої професії водія тролейбусу за рахунок підприємства. Згідно з умовами договору, підприємство провело навчання відповідачки та після його закінчення надало роботу за спеціальністю, на якій вона повинна була відпрацювати три роки, але відповідачка 15.03.2010 року звільнилась за власним бажанням, чим порушила умови договору. Просить суд стягнути з відповідачки 7034 гр. 48 коп. збитку, понесеного у зв*язку з невиконанням останньою умов договору, оскільки добровільно, вона сплатити вказану сумму відмовляється, а також просить стягнути з відповідачки судовий збір 70 гр. 34 коп. та витрати на ІТЗ у розмірі 120 гр. У судовому засіданні представник позивача на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідачка у судове засідання не заявилась, належним чином була повідомлена про місце та час слухання справи, що підтверджується розпискою про отримання судової повістки, заперечень проти позову не надала. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Згідно ст.ст. 526, 610, 611, 623, 629 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Порушенням зобов*язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов*язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов*язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. Судом встановлено, що між ККП Донецької міської ради «Донелектроавтотранс» та відповідачкою 02.10.2008 року був укладений договір, згідно з умовами якого позивач зобов*язався навчити відповідачку професії водія тролейбуса на курсах підготовки нових робітників підприємства з затратами, згідно кошторису, який додається, а після закінчення навчання - надати роботу водія тролейбуса в ККП ДМР «Донелектроавтотранс». Відповідачка у свою чергу зобов*язалась відпрацювати після закінчення курсів водієм тролейбуса не менше ніж 3-х років, а у разі розірвання трудового договору раніше 3-х років- відшкодувати підприємству затрати на навчання пропорційно відпрацьованому часу у розмірі фактичних затрат, понесених підприємством за час навчання. Відповідачка після закінчення курсів була прийнята на роботу до позивача у якості водія тролейбуса., де працювала до 15.03.2010 року, а потім була звільнена за власним бажанням, що є порушенням п.п. 2.1 п.2 вищевказаного договору. Внаслідок невиконання відповідачкою умов договору позивач невиправдано поніс витрати на навчання робітника, який не відпрацював встановлений договором час і тому на його користь з відповідачки необхідно стягнути збитки у розмірі 7034 гр. 48 коп., виходячи із слідуючого розрахунку: 10325 гр. 55 коп. (вартість повного курсу навчання) - 9,43 гр./день (розрахунок витрат на навчання: 10325 гр. 55 коп.: (365 дн. х 3 года) х 349 дней (кількість відпрацьованих днів після закінчення навчання), що передбачено кошторисом, який .додається до договору та підписаний сторонами. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути 70 гр. 34 коп судового збору та 120 гр. витрат на ІТЗ, оскільки рішення ухвалено на користь позивача у повному обсязі. На підставі ст. ст. 526, 623, 629 ЦК України, ст. 88 ЦПК України,

Outcome: approved