Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-06 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до ВАТ «[PERSON] [PERSON]» про розірвання договору застави транспортного засобу від 10.01.2008 року № 010/89-07/445/1. Зазначає, що з метою забезпечення виконання кредитного договору №010/89-07/445 від 09 січня 2008 року, який укладений між ВАТ «[PERSON] [PERSON]» та приватним підприємцем [PERSON], вона передала у заставу належний їй на праві приватної власності автомобіль марки SHEVROLET, модель АVЕО. Вказує, що оскільки 06 січня 2009 року [PERSON] помер вона не бажає забезпечувати виконання кредитного зобов'язання іншою особою, спадкоємцями. Представник позивача позов підтримав повністю та додатково пояснив, що згідно ч. 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. У відповідності до ч. 1 ст. 523 ЦК України порука або застава, встановлена іншою особою, припиняється після заміни боржника, якщо поручитель або заставодавець не погодився забезпечувати виконання зобов'язання новим боржником. За таких обставин, просять, позов задовольнити повністю. Представник відповідача [PERSON] позов не визнала, подавши письмові заперечення, згідно, яких вказує, що 10 січня 2008 року між [PERSON] та ВАТ «[PERSON] банк [PERSON]» був укладений договір застави транспортного засобу марки SHEVROLET, модель АVЕО. Зазначає, що відповідно до п.4.4 кредитного договору від 09 січня 2008 року сторони даного договору погодили, що зобов'язання позичальника за цим договором не є нерозривно пов'язаними з особою позичальника та можуть виконані як самим позичальником, так і будь-якою третьою особою. Відповідач посилається, на ст.520 ЦК України, згідно якої боржник у зобов'язанні може бути змінений іншою особою лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом. Також зазначає, що кредитний договір укладається у письмовій формі, а отже відповідно до ч.1 ст.1055 КК України, договір про заміну боржника за кредитним договором має бути укладений в письмовій формі. Так згідно п.2.9 договору застави транспортного засобу від 10 січня 2008 року, У випадку ліквідації (реорганізації)заставодержателя, боржника або заставодавця зобов'язання по цьому договору переходять до правонаступників. Боржник [PERSON] відповідно до довідки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців №024307 являвся фізичною особою підприємцем. Згідно ч.1 ст.104 ЦК України, юридична особа припиняється в результаті передання всього свого майна, прав та обов'язків іншим юридичним особам-правонаступникам. Отже, підписуючи договір застави транспортного засобу від 10 січня 2008 року, [PERSON] у вищевказаний спосіб погодилася з тим, що у випадку смерті боржника зобов'язання переходить до правонаступників. Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, представника відповідача та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 09 січня 2008 року між ВАТ «[PERSON] [PERSON]» та приватним підприємцем [PERSON] укладено кредитний договір № 010/89-07/445, за умовами якого останній отримав кредит в розмірі 218 000 гривень 00 копійок. 10 січня 2008 року з метою забезпечити вимоги кредитора по вище зазначеному кредитному договору між ВАТ «[PERSON] [PERSON]» та [PERSON] був укладений договір застави транспортного засобу № 010/89-07/445/1. В забезпечення виконання зобов'язання, визначеного п. 1.1. договору застави, [PERSON] передала у заставу належний їй на праві приватної власності автомобіль легковий - В седан, марки SHEVROLET, модель АVЕО,рік випуску: 2005, чорного кольору, номер шасі (кузов, рама) Y6DSF69YЕ5В493379, об'єм двигуна 1498 куб. см. , д.н.з. [NUMBER], зареєстрований згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ВКВ 024378 видане 1-е МРВ ДАІ м. Рівне, 05.06.2007 року. Як передбачено ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Проте 06 січня 2009 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ГЮ №070260. Відповідно до ч. 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Як і правоздатність, цивільна дієздатність є невіддільною характеристикою фізичної особи та припиняється у момент її смерті. Згідно ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За змістом зазначених норм у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов'язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов'язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємця, таким чином відбувається передбачена законом заміна боржника за зобов'язанням. Як встановлено в судовому засіданні, позивачка [PERSON] не є спадкоємцем за законом та за заповітом, відповідно до глави 84 ЦК України. Частиною 1 статті 523 ЦК України зазначено, що порука або застава, встановлена іншою особою, припиняється після заміни боржника, якщо поручитель або заставодавець не погодився забезпечувати виконання зобов'язання новим боржником. Згідно договору застави транспортного засобу №010/89-07/445/1 від 10 січня 2008 року, [PERSON] поручилася за виконання зобов'язання саме [PERSON]. Як свідчать фактичні обставин справи позивач не давала згоди забезпечувати виконання зобов'язань за кредитним договором від 09 січня 2008 року № 010/89-07/445 будь-якою іншою особою, а також не укладала відповідних угод. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved