Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-10 00:00:00

позивач [PERSON] та її представники позовні вимоги уточнили та просять суд встановити факт належності житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою Київська область, Кагарлицький район, с. Землянка, вул. Шевченка, 75а [PERSON], встановити факт прийняття [PERSON] спадщини, що залишилась після померлого 05.03.1986 р. [PERSON], визнати за [PERSON] в порядку спадкування після смерті [PERSON] право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою Київська область, Кагарлицький район, с. Землянка, вул. Шевченка, 75а, вартістю 41407,00 гривень, посилаючись на те, що 05.03.1986 року помер [PERSON], [INFO]. За життя [PERSON] належав житловий будинок в с. Землянка Кагарлицького району по вул.. Шевченка, 75а. Отже, після смерті [PERSON] залишився вищезазначений житловий будинок. Заповіт на все своє майно та на зазначений житловий будинок [PERSON] складений не був. Згідно ч. 2 ст. 1223 Цивільного кодексу України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ст.. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Після смерті [PERSON] залишилося його п'ятеро дітей: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Інших дітей у [PERSON] не було, а батьки та дружина на момент смерті вже померли. [PERSON] у встановлений ст. 549 Цивільного кодексу Української PCP 1963 p. (який діяв на момент смерті [PERSON]І.) у шестимісячний строк не звертався до Кагарлицької районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини [PERSON], однак фактично прийняв спадщиниу шляхом взяття житлового будинку під охорону та оброблення присадибної земельної ділянки, що підтверджується довідкою Шубівської сільської ради №4345 від 10.10.2008 р. та випискою з по господарських книг №304 від 10.10.2008 p., відповідно до якої [PERSON] є головою двору. [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] не прийняли спадщини, оскільки заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори не подавали та не , а отже є такими, що не прийняли спадщини [PERSON] Крім того, після смерті [PERSON] [PERSON], [PERSON], [PERSON], Обух овець Г.В. постійно наголошували [PERSON] на тому, що не будуть приймати спадщини [PERSON], відмовляються від неї на користь [PERSON] та не заперечують проти того, щоб житловий будинок за адресою Кагарлицький район, с. Землянка, вул. Шевченка, 75а, який залишився після [PERSON] був успадкований [PERSON] Таким чином, враховуючи те, що [PERSON], [PERSON], [PERSON], Обух овець Г.В. не прийняли спадщини [PERSON], єдиним спадкоємцем першої черги, який прийняв його спадщину, в тому числі вищевказаний житловий будинок, був [PERSON] З метою оформлення спадщини [PERSON] звернувся до Кагарлицького бюро технічної інвентаризації для виготовлення технічного паспорту на житловий будинок. 15.09.2008 року Кагарлицьким бюро технічної інвентаризації було виготовлено технічний паспорт на вищезазначений житловий будинок. Так з метою оформлення спадщини [PERSON] звернувся до Кагарлицького бюро технічної інвентаризації для отримання витягу з Реєстру прав на нерухоме майно. Однак, посадові особи Кагарлицького БТІ повідомили, що на житловий будинок за адресою: Кагарлицький район, с. Землянка, Шевченка, 75а відсутній правовстановлюючий документ на будинок не зареєстрований, тому витяг з реєстру прав на нерухоме майно виданий бути не може. Також [PERSON] було повідомлено, що у разі смерті власника нерухомого майна, права власності на майно не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватись в судовому порядку. Тому [PERSON] було рекомендовано звернутись до суду щодо визнання за ним в порядку спадкування права власності на житловий будинок, що знаходиться в с. Землянка Київської області Кагарлицького району по вул. Шевченка, 75а. Враховуючи неможливість оформлення будинок у спадщину [PERSON] звернувся до Кагарлицького районного суду з позовом про визнання права власності на спадковий житловий Проте, 21.08.2009 р. під час розгляду справи у Кагарлицькому районному суду [PERSON] помер. Як зазначалось вище, відповідно до ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Після смерті [PERSON] спадщину як спадкоємець першої черги прийняла його дружина [PERSON], що підтверджується витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі та свідоцтвом про право на спадщину за законом. Таким чином, враховуючи те, що [PERSON] прийняв у спадщину житловий будинок за адресою: Кагарлицький район с. Землянка, вул. Шевченка, 75а, що залишився після смерті [PERSON], [PERSON] успадковує від [PERSON] вказаний житловий будинок. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] та їх представники в судовому засіданні уточнили позовні вимоги відповідачів та просять суд встановити факт належності житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходяться в с. Землянка Кагарлицького району Київської області по вул. Шевченка, 75-а. покійному [PERSON], встановити факт прийняття спадщини [PERSON], [PERSON], [PERSON], що залишилася після померлого 05.03.1986 року їхнього батька [PERSON], визнати за [PERSON], [PERSON]В та [PERSON] право власності по 1/5 частині кожному житлового будинку та надвірних будівель, що знаходяться в с. Землянка Кагарлицького району Київської області по вул. Шевченка,75-а., враховуючи право відповідачів [PERSON] та [PERSON] по 1/5 частині спадкового майна, посилаючись на те, що 02.10. 2008 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про визнання права власності на спадковий житловий будинок, що розташований в с. Землянка Кагарлицького району Київської області по вул. Шевченка,75. 14.11.2008 року, відповідачі звернулися до суду із зустрічною позовною заявою про визнання за ними, [PERSON], [PERSON] та за [PERSON] права власності по 1/5 частині будинку кожному, що розташований в с. Землянка Кагарлицького району Київської області по вул. Шевченка,75-а. За життя, їхньому покійному батьку [PERSON], крім, будинку належали і надвірні будівлі, а саме: ( сарай та погріб), які ми також прийняли як спадщину разом з будинком. Статтею 549 ЦК УРСР від 18.07.1963 року, що діяла на час відкриття спадщини, передбачено, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Особи, для яких право спадкоємства виникає лише у випадку неприйняття спадщини іншими спадкоємцями, можуть заявити про свою згоду прийняти спадщину протягом строку, що залишився для прийняття спадщини. Якщо строк, що залишився, менше трьох місяців, він продовжується до трьох місяців. Враховуючи те, що вони протягом шести місяців після смерті їхнього батька фактично вступили в управління та володіння будинком та надвірними будівлями, але заяву до державної нотаріальної контори не подали у строк, передбачений статтею 549 ЦК УРСР, то на даний час у них виникла необхідність пред'явити позов до суду про визнання права власності на спадкове майно. Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Представник відповідач [PERSON] подала позов та просить суд встановити факт належності житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходяться в с. Землянка Кагарлицького району Київської області по вул. Шевченка, 75-а покійному [PERSON], встановити факт прийняття [PERSON] спадщини, що залишилася після померлого 05.03.1986 року його батька [PERSON], визнати за [PERSON] право власності на 1/5 частину житлового будинку та надвірних будівель, що знаходяться в с. Землянка Кагарлицького району Київської області по вул. Шевченка, 75а, посилаючись на те, що 05.03.1986 року помер [PERSON], [INFO]. За життя, його покійному батьку [PERSON], крім будинку належали і надвірні будівлі, а саме: сарай та погріб. Статтею 549 ЦК УРСР від 18.07.1963 року, що діяла на час відкриття спадщини передбачено, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Особи, для яких право спадкоємства виникає лише у випадку неприйняття спадщини іншими спадкоємцями, можуть заявити про свою згоду прийняти спадщину протягом строку, що залишився для прийняття спадщини. Якщо строк, що залишився, менше трьох місяців, він продовжується до трьох місяців. Враховуючи те, що [PERSON] не відмовлявся від прийняття спадщини на користь кого-небудь з інших спадкоємців, закликаних до спадкоємства за законом а також на користь держави або окремих державних, кооперативних або інших громадських організацій, а протягом шести місяців після смерті його батька фактично вступив в управління та володіння будинком та надвірними будівлями, але заяву до державної нотаріальної контори не подав у строк, передбачений статтею 549 ЦК УРСР, то на даний час у нього виникла необхідність пред'явити позов до суду про визнання права власності на спадкове майно. Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Позивач та її представники уточненні свої позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Позовні вимоги відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] не визнають в повному обсязі та вважають, що вони не підлягають до задоволення, оскільки надані докази відповідачами не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні. Відповідач [PERSON] та представники інших відповідачів свої уточнені позовні вимоги підтримують в повному обсязі т а просять суд їх задовольнити. Стосовно позовних вимог [PERSON], то вони визнають їх частково, а саме: вважають, що позивач має право на 1/5 частину житлового будинку, що знаходяться в с. Землянка Кагарлицького району Київської області по вул. Шевченка, 75а. Стосовно позовних вимог [PERSON], то вони їх визнають в повному обсязі, оскільки в судовому засіданні даний позов підтверджений належними доказами. Представник відповідача [PERSON] його позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Стосовно позовних вимог [PERSON], [PERSON], [PERSON], то вона їх визнає в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Стосовно позовних вимог [PERSON], то вона визнає їх частково, а саме: вважає, що позивач має право на 1/5 частину житлового будинку, що знаходяться в с. Землянка Кагарлицького районКиївської області по вул. Шевченка, 75а. Представник відповідача в особі Шубівської сільської ради Кагарлицького району Київської області уточнені позовні вимоги позивача [PERSON] визнає частково, а позовні вимоги відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] та позовні вимоги [PERSON] визнає повністю та просить прийняти до уваги, що всі є спадкоємцями після померлого 05.03.1986 року [PERSON]. Третя особа в особі Кагарлицького БТІ в судове засідання не зявилася і подала до суду заяву, в якій просить розглянути справу в її відсутність. Вислухавши сторони та їх представників, свідків та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що уточненні позовні вимоги [PERSON] необхідно задовольнити частково, а уточнені позовні вимоги [PERSON], [PERSON], [PERSON] та позовні вимоги [PERSON] задовольнити В судовому засіданні суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 05.03.1986 року помер [PERSON], [INFO]. За життя [PERSON] належав житловий будинок в с. Землянка Кагарлицького району Київської області по вул.. Шевченка, 75а. Отже, після смерті [PERSON] залишився вищезазначений житловий будинок з відповідними надвірними будівлями. Заповіт на все своє майно та на зазначений житловий будинок [PERSON] складений не був. Оскільки правовідносини між сторонами виникли в період дії ЦК України в редакції 1963 р., то вони повинні регулюватися нормами саме цього Кодексу. Відповідно до ст.. 549 ЦК України в редакції 1963 р. визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Вказані дії повинні бути здійсненні протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Спадкоємцями першої черги за законом померлого [PERSON], згідно ст.. 529 ЦК України (в редакції 1964 р.) залишилися його діти - [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Зазначені спадкоємці після смерті [PERSON] із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не зверталися. Однак, вони всі позивач та відповідачі фактично вступив в управління або володіння спадковим майном після померлого 05.03.1986 року [PERSON]. На підтвердження цього, позивачем та відповідачами були надані довідки Шубівською сільською радою Кагарлицького району Київської області, згідно яких позивач [PERSON] та відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] фактично прийняли спадщину після смерті батька [PERSON] шляхом взяття житлового будинку під охорону та обробітку присадибної земельної ділянки. Твердження позивача [PERSON] та її представників про те, що позивач [PERSON] фактично прийняв спадщину сам, а інші спадкоємці його діти [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] спадщину не прийняли, оскільки він проживав у житловому будинку, що знаходиться за адресою: с. Землянка, Кагарлицького району, Київської області по вул. Шевченка, 75а, про що свідчить той факт, що він був головою двору, що підтверджується довідкою Шубівської сільської ради №4345 від 10.10.2008 р. та випискою з погосподарських книг №304 від 10.10.2008 p., судом не може бути прийнятим до уваги, оскільки рішенням Шубівської сільської ради Кагарлицького району Київської області 25.06.2009 року було винесено рішення про скасування запису в погосподарській книзі голови двору [PERSON] за адресою: с. Землянка Кагарлицького району Київської області по вул.. Шевченка, 75а. Окрім того, подані позивачем [PERSON] довідки за 1994 р. про те, що він проживає у житловому будинку: за адресою с. Землянка Кагарлицького району Київської області по вул.. Шевченка, 75а з 1986 року і по даний час, не може бути прийнята судом до уваги, оскільки іншою довідкою Шубівська сільська рада Кагарлицького району Київської області повідомила, що довідка була видана в РЕМ з метою підключення електроенергії до будинку в с. Землянка по вул.. Шевченка, 75 а, поскільки там ніхто не проживав і електроенергія була відключена від будинку. [PERSON] помер 21.08.2009 року, про що свідчить свідоцтво про смерть від 22 серпня 2009 року. Спадкоємцем після смерті [PERSON] є [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про спадщину за законом від 04.03.2010 року. Заповіт на все своє майно та на зазначений житловий будинок [PERSON] складений не був. Згідно ч. 2 ст. 1223 Цивільного кодексу України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ст.. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Свідок [PERSON] пояснив, що він допомагав в 1986 році [PERSON] привозити сажанці. Він приїжджав з [PERSON], сином померлого. Вважає, що позивач [PERSON] їздив до будинку в с. Землянка Кагарлицького району Київської області по вул.. Шевченка, 75а, проте не постійно проживав. [PERSON] та [PERSON] пояснили, що відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] доглядали за будинком та надвірними будівлями та обробляли земельну ділянку, що знаходиться за адресою: с. Землянка Кагарлицького району Київської області по вул.. Шевченка, 75а, а [PERSON] за будинком та земельною ділянкою не доглядали. Свідок [PERSON] пояснила, що єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] є [PERSON], оскільки лише він доглядав за будинком, а інші спадкоємців не мають права на спадщину [PERSON] Довідкою № 131/1531 від 06.10.2008 року та довідкою № 131/371 від 25.05.2010 року виданою інститутом мовознавства ім.. [PERSON] встановлено, що прізвища [PERSON], [PERSON] та Чеповський і [PERSON], [PERSON] та Чеповська, які належать одній і тій особі чи одній родині, про що свідчать подані документи слід визнати ідентичними. 15.09.2008 року Кагарлицьким БТІ було виготовлено технічний паспорт на вищевказаний будинок, однак у наданні витягу з реєстру прав на нерухоме майно відмовлено, у звязку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ на будинок, який крім того, в БТІ не зареєстрований у встановленому порядку. Згідно ст.. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені, зокрема із правочинів. Згідно ст.. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документів, які засвідчують право власності. Станом на даний час даний час Кагарлицьким БТІ здійснена інвентаризація належного житлового будинку, але зареєструвати його в установленому порядку неможливо в зв'язку з тим, що відповідно до п 2.3., п. 3.3. Положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 7/5 від 07 лютого 2002 року заяву для здійснення реєстрації права власності на нерухоме майно подає власник ( власники ) або особа , яка належним чином ним ( ними ) уповноважена. Враховуючи, що фактичний власник нерухомого майна, спадкодавець, помер і згідно частини 4 ст. 25 ЦПК України його цивільна правоздатність припинилася в момент смерті, він подати від свого імені заяву до органу реєстрації права власності на нерухоме майно чи належним чином уповноважити другу особу здійснити вказану вище дію не може, виникла необхідність звернутися до суду для визнання за права власності на об'єкт нерухомості. З урахуванням всього вищенаведеного, показів свідків та наданих позивачем та відповідачами доказів, суд приходить до висновку про встановлення факту належності житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: Київська область, Кагарлицький район, с. Землянка, вул. Шевченка, 75а [PERSON], встановлення факт прийняття [PERSON] спадщини, що залишилась після померлого 05.03.1986 р. [PERSON] та вважає за необхідне визнати за позивачем та за відповідачами в порядку спадкування після смерті [PERSON] право власності на 1/5 частину за кожним житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: Київська область, Кагарлицький район, с. Землянка, вул. Шевченка, 75а. На підставі викладеного та

Outcome: partial