Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-08 00:00:00

В серпні 2009 року Публічне акціонерне товариство акціонерний банк « Укргазбанк», ( наділі по тексту « банк» або « позивач»), звернулося до суду із зазначеним вище позовом, з тих підстав, що 24 грудня 2007 року між ВАТ « Укргазбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство акціонерний банк « Укргазбанк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 494-ср/07, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит в розмірі 178 200,00 доларів США на строк з 24 грудня 2007 року по 22 грудня 2012 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом виходячи з 11,9 % річних. Згідно умов кредитного договору [PERSON] зобов'язувався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та порядку, встановлених кредитним договором. В забезпечення виконання зобов»язань за кредитним договором 24 грудня 2007 року був укладений договір іпотеки нерухомого майна б/н (нежитлових будівель), у якому іпотекодавцем виступив відповідач, як власник нерухомого майна. Позивач свої зобов»язання за кредитним договором виконав повністю. Відповідач [PERSON] взяті на себе зобов'язання за вказаним кредитним договором належним чином не виконує, чим грубо порушує законні права позивача та умови кредитного договору, тому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 494-ф/07 від 24 грудня 2007 року в сумі 173 523,11 доларів США та 36 7167,46 гривень, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 494-ф/07 від 24 грудня 2007 року звернути стягнення на предмет іпотеки - нерухоме майно, будівлі нежитлового призначення, загальною площею 1068,00 кв.м, а саме : · нежитлову будівлю, склад ПММ, за планом земельної ділянки під літерою № 29, загальною площею 15,1 кв.м, що знаходиться за адресою : Житомирська область, м. Бердичів, вул. Піонтковського,9; · нежитлову будівлю за планом земельної ділянки під літерою № 25, загальною площею 129,0 кв.м, що знаходиться за адресою : Житомирська область, м. Бердичів, вул. Піонтковського, 9а; · нежитлову будівлю за планом земельної ділянки під літерою № 35, загальною площею 7,8 кв.м, що знаходиться за адресою : Житомирська область, м. Бердичів, вул. Піонтковського, 96; · - нежитлову будівлю, слюсарну майстерню, за планом земельної ділянки під літерою № Е-1, загальною площею 105,6 кв.м, що знаходиться за адресою : Житомирська область, м. Бердичів, вул. Піонтковського,9г; - нежитлову будівлю, кузню, за планом земельної ділянки під літерою № 24, загальною площею 27,7 кв.м, що знаходиться за адресою : Житомирська область, м. Бердичів, вул. Піонтковського,9ж; - нежитлову будівлю , гараж, за планом земельної ділянки під літерою № 23, загальною площею 782,8 кв.м, що знаходиться за адресою : Житомирська область, м. Бердичів, вул. Піонтковського,9з. 16 грудня 2009 року представник позивача подав до суду заяву про збільшення позовних вимог, відповідно до якої просять стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 494-ф/07 від 24 грудня 2007 року в розмірі 181 916,08 доларів США та 108 957,92 гривень, в рахунок погашення заборгованості звернути стягнення на предмет іпотеки, нерухоме майно - будівлі нежитлового призначення, загальною площею 1068,00 кв.м. (а.с.90-91). У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з мотивів наведених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився. Як вбачається з довідки листоноші, за адресою, яка зазначена відповідачем в поданих ним до суду заявах від 16.12.2009 року, 12.02.2010 року, 06.04.2010 року він не проживає (а.с. 109,114,131). Відповідно до вимог ч.І cm. 77ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов»язані повідомити суд про зміну місця свого проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Виходячи з вище наведеного відповідач вважається повідомленим належним чином про час та місце проведення судового розгляду справи. Суд, зі згоди представника позивача, ухвалює заочне рішення при заочному розгляді справи, що не суперечить вимогам cm. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що 24 грудня 2007 року у письмовій формі між ВАТ АБ « Укргазбанк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 494 -ф/07( а.с. 39-41). Згідно п. 1.1 позивач зобов»язався надати [PERSON] кредит в сумі 178 200,00 доларів США. Кредит надається на строк з 24 грудня 2007 року по 22 грудня 2012 року або по день визначений в п. 3.3.11 договору, зі сплатою процентів за користування кредитом, виходячи із 11,9 % річних. Сторони узгодили наступний порядок погашення заборгованості : повернення кредиту відповідач зобов»язався здійснювати щомісячно в період з «01» по « 10 » число кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем видачі кредиту, в розмірі не менше 1/60 від суми отриманого кредиту, що становить 2970,00 доларів США, а останній платіж в сумі 2970,00 доларів США не пізніше 21 грудня 2012 року - п. 3.3.3 кредитного договору (а.с. 39 - зворот). Як вбачається зі змісту ч.І cm. 1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов»язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст. 526,527,530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору. Згідно наданих позивачем письмових доказів, зокрема заяви про видачу готівки № 3280_4 від 24 грудня 2007 року та № 3284_4 від 26 грудня 2007 року, банк взяті на себе зобов»язанні виконав в повному обсязі (а.с.46). Відповідач [PERSON] належним чином не виконує взяті на себе зобов»язання, що доводиться розрахунком заборгованості (а.с. 108). Відповідно до п.3.1.9 кредитного договору, на залишок простроченої заборгованості за простроченим кредитом проценти нараховуються, виходячи із процентної ставки зазначеної у п.1.1 ( 11,9%) збільшеної на 1% починаючи з дня виникнення простроченої заборгованості. Згідно п.5.3 договору , за порушення строків ( термінів) повернення кредиту та /або сплати процентів за користування кредитом, відповідач зобов»язаний сплатити банку пеню в розмірі 0,1 % від суми просточеної заборгованості за кожен день прострочення платежу від дня виникнення такої прострочки до повного погашення заборгованості, але в межах строків позовної давності. Статтею 192 ЦК України передбачено, що законним платіжним засобом обов»язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Згідно до cm. 533 ЦК України якщо у зобов»язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно - правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Декретом Кабінету Міністрів України « Про систему валютного регулювання та валютного контролю» ( cm. 6) передбачено, що фізичні особи - резиденти мають право купувати іноземну валюту в уповноважених банках та інших фінансових установах, що одержали ліцензію Національного банку України, або за їх посередництвом - у інших фізичних осіб - резидентів і нерезидентів, а також у національного оператора поштового зв»язку, який одержав ліцензію Національного банку України. Згідно пояснень представника позивача ЛБ « Укргазбанк» має всі необхідні ліцензії, щоб здійснювати валютні операції відповідно до вимог Закону України « Про банки і банківську діяльність»№ 2121-Ш від 07.12.2000 року та Декрету Кабінету Міністрів України « Про систему валютного регулювання та валютного контролю» № 15-93 від 19.02.1993 року. У відповідності до п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 14 від 18 грудня 2009 року суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті з правовідносин, які виникли при здійсненні валютних операцій, у випадках і в порядку, встановлених законом ( частина друга статті 192 ЦК України, частина третя статті 533 ЦК України, Декрет Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 « Про систему валютного регулювання і валютного контролю). Як вбачається із розрахунку заборгованості станом на 15.12.2010 року заборгованість по кредитному договору становить 181 916,08 доларів США та 108 957,92 грн., з яких : прострочена заборгованість по кредиту - 57 354,96 доларів США, заборгованість по кредиту - 106 920,00 доларів США, заборгованість по прострочених процентах - 17 641,12 доларів СІЛА, заборгованість по пені за несвоєчасне погашення кредиту - 90 576,67 гри., заборгованість по пені за несвоєчасну сплату процентів - 18 399,25 грн.(а.с.108). Заборгованість нарахована з урахуванням положень cm. 534 ЦК України щодо черговості погашення вимог за грошовим зобов'язання. Відповідач [PERSON] прострочив повернення чергової частини кредитних коштів, умовами кредитного договору передбачено щомісячне повернення, тому позивач має право на дострокове повернення кредитних коштів. Відповідно до ч.2 ст.1050 та ч.2 ст.1054 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобов'язань щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Виконання зобов'язання було забезпечено іпотекою -заставою нерухомого майна. Так, згідно нотаріально посвідченого договору іпотеки б/н від 24 грудня 2007 року відповідач надав в іпотеку позивачу нерухоме майно - будівлі нежитлового призначення, загальною площею 1068,00 кв.м, які знаходиться на орендованій земельній ділянці та належать [PERSON] на підставі договору купівлі - продажу будівлі шляхом викупу від 03.08.2007 року, посвідченого 03.08.2007 року приватним нотаріусом Бердичівського міського нотаріального округу за № 5554, зареєстрованого комунальним підприємством Бердичівське міжміське бюро технічної інвентаризації 27 вересня 2007 року в Реєстрі прав на нерухоме майно (а.с.3738, 92-107). Згідно п.2.2 договору іпотеки - предмет іпотеки оцінено сторонами в 1760786,00 (один мільйон сімсот шістдесят тисяч сімсот вісімдесят шість) гривень. Відповідно до cm. 12 Закону України « Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно з ч.І cm. 33 Закону України „Про іпотеку" у разі невиконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Як вбачається з п.п. 3.1.5, 3.1.6 та 6.1 - 6.3 договору іпотеки та згідно cm. 589 ЦК України у випадку, якщо в момент настання терміну виконання зобов»язань за кредитним договором ( сплата процентів та/або повернення кредиту), зобов»язання [PERSON] у повному обсязі або в частині виконано не буде, банк має право одержати задоволення своїх вимог шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. За рахунок предмету іпотеки позивач має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи суму кредиту, процентів, відшкодування збитків, завданих простроченням виконання( а у випадках передбачених законом, кредитним договором - пеню, штраф), витрати пов»язані з пред'явленням вимоги за кредитним договором, і зверненням стягнення та реалізації предмета іпотеки, витрати на утримання, збереження предмету іпотеки, а також інших збитків завданих порушенням умов кредитного договору. Частиною 2 cm. 590 ЦК України передбачено, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов»язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до cm. 39 Закону України „Про іпотеку" у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються і спосіб реалізації предмета іпотеки, тому суд вважає за необхідне застосувати процедуру продажу, встановлену статтею 38 Закону України « Про іпотеку», тобто реалізувати право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь - якій особі -покупцеві в порядку, встановленому законом. Згідно зі cm. 88 ЦПК України, - стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати (а.с.1). На підставі викладеного,

Outcome: approved