Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-01 00:00:00

10.11.2006 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до Кузнецовського центру електрозвязку № 3 Рівненської філії ВАТ « Укртелеком» про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, мотивуючи тим, що він з 1981 року працював у Володимирецькому ЦЕЗ № 9 РФВАТ « Укртелеком» на різних посадах, а з 1996 року- начальником лінійно-технічної дільниці № 2. 26 жовтня 2006 року наказом начальника Кузнецовського ЦЕЗ № З РФВАТ « Укртелеком» № 152\\к його звільнено із зазначеної посади на підставі п.З ст. 40 КЗпП України за систематичне невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку якщо до працівника раніше застосовувались заходи дисциплінарного чи громадського стягнення. Звільнення з посади вважає незаконним із слідуючих міркувань. Впродовж часу виконання функцій начальника дільниці будь-яких порушень трудової дисципліни не допускав, працював сумлінно, добросовісно, виконував покладені на нього обов'язки. Звільнення сталось внаслідок упередженого ставлення до нього начальника Володимирецького ЦЕЗ № 9 [PERSON] Обставини, з якими відповідач пов»язує звільнення, рахує надуманими і безпідставними, у зв'язку з чим просив суд поновити його на посаді начальника дільниці Володимирецького ЦЕЗ № 9 і стягнути із відповідача на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу. В судовому засіданні [PERSON] та його представник збільшили позовні вимоги. Вважають, що звільнення проведено з грубим порушенням трудового законодавства. Так, [PERSON] був членом первинної профспілкової організації Володимирецького ЦЕЗ № 9. Однак, всупереч вимогам ст.252 КЗпП України на нього накладено дисциплінарне стягнення - оголошена догана (наказ № 362 від 16.08.2006 року) без попередньої згоди профспілкової організації. Крім того звільнення позивача проведено, виходячи з обставин, посилання на які відсутні в наказі про його звільнення. Суперечливе і саме рішення профспілкової організації Володимирецького ЦЕЗ № 9 від 24.10.2006 року, де першим пунктом постановлено дати згоду на звільнення [PERSON], а другим просять залишити його на роботі. Враховуючи викладене просять - поновити [PERSON] на займаній посаді, стягнути з відповідача - ВАТ « Укртелеком» середній заробіток за час вимушеного прогулу та 10000 грн. моральної шкоди, яка полягає слідуючому. Позивач позбавлений засобів до існування, як глава сім»ї, не спроможний забезпечувати родину, утримувати неповнолітніх дітей, що викликає у нього душевні страждання. Сім»я знаходиться у важкому матеріальному стані. Представник -відповідача та треті особи, заперечили проти позову, посилаю шсь на його необґрунтованість та безпідставність. Суду пояснили, що [PERSON] неодноразовопорушував трудову та технологічну дисципліну, що підтверджується чис іенимт службовими записками керівництва Володимирецького ЦЕЗ № 9. До системи порушень, які стали причиною звільнення, адміністрація Кузнецовського ЦЕЗ № 3 врахувала неналежне виконання [PERSON] обов»язків по обліку ввірених йому товаро- матеріальних цінностей . за що останньому наказом №362 від 16.08.2006 року оголошено догану , а також проступок , вчинений 22.09.2006 року , коли [PERSON], повертаючись з виконання робіт в с.В.Жолудськ , самовільно залишив робоче місце . ввірену йому машину та підлеглих працівників до закінчення робочого часу, вжив спиртні напої та перебував у нетверезому стані , внаслідок чого не було сформовано бригаду для усунення аварійного пошкодження лінії зв»язку в с.В.Телковичі Володимирецького району Рівненської області. Про цей факт начальник Володимирецького ЦЕЗ №9 доповів адміністрації Кузнецовського ЦЕЗ №3.Враховуючи . що попередній наказ про оголошення [PERSON] догани не був скасований і строк його дії не закінчився , приймаючи до уваги попередню поведінку працівника , а також ту обставину , що вжиті раніше заходи реагування на [PERSON] позитивно не вплинули ., керівником Кузнецовського ЦЕЗ №3 було прийнято рішення про звільнення [PERSON] з займаної посади. Вважають звільнення законним, в зв'язку з чим у позові просили відмовити. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши обставини справи, проаналізувавши всі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи із слідуючого. Наказом начальника Кузнецовського ЦЕЗ №3 Рівненської філії ВАТ «Укртелеком» від 26 жовтня 2006 року [PERSON] звільнено з роботи на підставі пункту третього частини 1 ст.40 КЗпП України , тобто у зв»язку із систематичним невиконанням без поважної причини обов»язків , покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку. Звільненню передувало ряд заходів з боку відповідача по накладенню на позивача дисциплінарного стягнення . Так наказом №362 від 16.08.2006 року [PERSON] оголошено догану за неналежне виконання службових обов»язків. [PERSON] оскаржив дане дисциплінарне стягнення в суді, однак рішення Володимирецького районного суду від 16.04.200 7 року , яке позивачем не оскаржувалося , набрало законної сили 27.04.2007 року , наказ № 162 від 16.08.2006 року визнано обґрунтованим та законним. Крім того, постановою №3 адміністртивної комісії при виконкомі Володимирецької селищної ради від 09.10.2006 року , на [PERSON] накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу за порушення ст. 179 КУпАП. Відповідно до п.З ст.40 КЗпП України трудовий договір може бути розірвано в разі систематичного невиконання працівником без поважних причин обов»язків , покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку , якщо раніше до нього застосовувалися заходи дисциплінарного стягнення.Пленум Верховного Суду України в п.п. 18,22 Постанови від 06 листопада 1992 року №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» роз»яснив, що у справах про поновлення на роботі осіб , звільнених за порушення трудової дисципліни , судам необхідно з»ясувати . з яких підстав проведено звільнення працівника згідно з наказом. При цьому суд не вправі визнавати звільнення правильним виходячи з обставин , з якими власник або уповноважений ним орган не пов»язували звільнення . При розгляді таких спорів судам необхідно з»ясувати , в чому конкретно виявилося порушення, яке стало приводом до звільнення; чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за п.З ст.40 КЗпП України ; чи додержано власником або уповноваженим ним органом передбачених статтями 147-1, 148,149 КЗпП україни правил і порядку застосування дисциплінарних стягнень. В наказі ж про звільнення [PERSON] відсутні посилання на обставини з якими відповідач пов»язує його звільнення. Крім того, як встановлено в судовому засіданні [PERSON] був членом первинної профспілкової організації Володимирецького ЦЕЗ №9. Однак всупереч вимогам ст..252 КЗпП України на нього накладено дисциплінарне стягнення - оголошено догану (наказ №362 від 16.08.2006 року) без попередньої згоди профспілкового органу.Суперечливе і саме рішення первинної профспілкової організації Володимирецького ЦЕЗ №9 від 24.10.2006 , де першим пунктом постановлено , дати згоду на звільнення [PERSON], а другим - просять залишити його на роботі. Таким чином , суд приходить до висновку , що звільнення позивача проведено з порушення встановленого законом порядку і він підлягає поновленню на роботі, як це вбачається з ч.І ст.235 КЗпП України . Також слід задоволити вимоги [PERSON] шодо стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу , як це передбачено ч.2 ст.235 КЗпП України . При визначенні періоду за який слід провести стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, суд виходить з того, що позивач був звільнений з роботи 26.10.2006 року і станом на день постановлення судом рішення - 2 липня 2010 року минуло 3 роки 8 місяців 6 днів. У відповідності до довідки , виданої Рівненською філією ВАТ «Укртелеком» №1587 від 30.06.2010 року , середньомісячна заробітна плата [PERSON] за два останні місяці до його звільнення , обчислена у відповідності до вимог Постанови КМУ №100 від 08.02.1995 року «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» , становила -1335,20 гри., середньоденна -62,10 грн., у зв»язку з чим до стягнення за час вимушеного прогулу належить ( 44 міс.х 1335, 20 грн.)+(06 днівх 62,10)=59121,41 грн. Таким чином при визначенні розміру заробітної плати , яка підлягає стягненню за час вимушеного прогулу , суд приймає до уваги уточнюючу довідку №15">7 від 30.06.2010 року , оскільки вказаний у цій довідці розрахунок середньомісячної заробітної плати проведено у відповідності до вимог Постанови КМУ №100 від 08.02.1995 року. В той же час , інші довідки про розмір середньомісячної заробітної плати [PERSON], надані відповідачем , вимогам вказаної Постанови не відповідають , і не можуть бути враховані судом. Оскільки [PERSON] на момент звільнення займав посаду начальника лінійно-технічної дільниці Володимирецького цеху електрозв»язку №9 Кузнецовського ЦЕЗ №3 Рівненської філії ВАТ «Укртелеком», дані структурні підрозділи не являлися відокремленими та самостійними юридичними особами , суд приходить до висновку . що позивач на час свого звільнення перебував у трудових відносинах з ВАТ «Укртелеком». А з урахуванням того, що на даний час Володимирецький цех електрозв»язку №9 та Кузнецовський ЦЕЗ №3 реорганізовано , на їх місці створено нові структурні підрозділи, в яких відсутня посада начальника лінійно-технічної дільниці, [PERSON] підлягає поновленню на посаді начальника лінійно- технічної дільниці ВАТ «Укртелеком». Що стосується стягнення моральної шкоди , то в цій частині позовні вимоги [PERSON] підлягають до часткового задоволення , виходячи із слідуючого: У статті 237-1 КЗпП України зазначено , що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань , втрати нормальних життєвих зв»язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя . Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов»язковому з»ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають : наявність такої шкоди , протиправність діяння її заподіювана , наявність причинного зв»язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Суд ,зокрема , повинен з»ясувати , чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру , за яких обставин чи якими діями ( бездіяльністю) вони заподіяні , в якій грошові сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить , а також інші обставини , що мають значення для вирішення спору . Розмір відшкодування моральної ( немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності , виваженості і справедливості.( п.п.5,9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 « Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди») А тому , враховуючи характер та обсяг моральних страждань позивача та немайнових втрат , істотних змін у його життєвих стосунках , суд рахує за правильне стягнути з ВАТ «Укртелеком» на користь [PERSON] 4000 гривень моральної шкоди .

Outcome: partial