Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-24 00:00:00

26. 04. 2010 року позивач звернулася до суду з позовом, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що від шлюбу з відповідачем мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом із нею та знаходиться на її утриманні. Сімейне життя з відповідачем не склалося і він припинив надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, не приймає участі у її вихованні. Вона потребує допомоги зі сторони [PERSON] Останній має можливість надавати грошову допомогу на утримання доньки, так як є здоровим та працездатним. Інших неповнолітніх дітей у відповідача немає, стягнень по виконавчим документам не проводиться. Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення від дня предявлення позову до суду і до досягнення донькою повноліття. До початку проведення відкритого попереднього судового засідання позивач надала суду заяву, якою просила справу розглядати без її присутності. Позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Відповідач у відкрите судове засідання не зявився, однак до початку його проведення надав суду заяву, у якій зазначив про можливість розгляду справи без його присутності. Позовні вимоги [PERSON] визнав повністю. Таким чином, суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.180 СК України передбачено, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Копією свідоцтва про реєстрацію шлюбу Серії І-TS №0280578, виданого 05 червня 1994 року Відділом реєстрації актів громадянського стану м. Ангрена за актовим записом №368 від 05 червня 1994 року підтверджує факт укладення шлюбу між сторонами та виникнення між ними сімейних правовідносин, а копія свідоцтва про народження дитини Серії І-КИ №437267 виданим 20 листопада 1997 року виконкомом Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області доводить факт її походження від батьків, які є сторонами у справі. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти (аліменти) присуджуються у частці від доходу матері, батька. Згідно з ч. 1 ст. 179 СК України аліменти, які одержані для утримання дитини, є власністю того з батьків, на імя кого вони виплачуються, і мають використовуватись за цільовим призначенням. Згідно ст. 186 СК України за заявою платника аліментів або за власною ініціативою орган опіки та піклування перевіряє цільове витрачання аліментів. У разі нецільового витрачання аліментів платник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів або про внесення частини аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. На підставі ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову у частці заробітку (доходу) матері, батька, що буде стягуватися як аліменти на дитину, яка відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України визначається судом. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір аліментів може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частин вимог. Таким чином, суд вважає наявність фактів, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, встановленою. На підставі викладеного,

Outcome: approved