Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-14 00:00:00

Позивачка звернулася до Балаклійського районного суду Харківської області з позовом, в якому просить суд зобов'язати Управління пенсійного фонду України в Балаклійському районі Харківської області здійснити їй перерахунок пенсії з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком та провести відповідні виплати на її користь недоплачену їй як дитині війни щомісячну державну соціальну допомогу з 01.01.2008 року, проводити відповідні виплати та стягнути з відповідача судові витрати. В обгрунтування позовних вимог зазначила, що вона є пенсіонером за віком, має статус «дитина війни»; всупереч діючого законодавства відповідачем протягом 2008 року по теперішній час не виплачувалася доплата до пенсії в розмірі ЗО відсотків від мінімальної пенсії за віком, тому вона була змушена звернутися до суду з зазначеним позовом. В судове засідання позивачка не зявилася, про час та місце судового засідання повідомлялася належним чином, однак до суду надійшла заява, в якій вона просить розглянути справу за її відсутності, також уточнила позовні вимоги просить суд зобов'язати відповідача здійснити їй перерахунок пенсії з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком та провести відповідні виплати на її користь недоплачену їй як дитині війни щомісячну державну соціальну допомогу з 01.01.2008 року по день винесення рішення. В судове засідання відповідач свого представника не направив, про час, місце та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, до суду надав письмові заперечення та просив розглянути справу за відсутності його представника. Згідно заперечень, відповідач позов не визнав, в задоволенні позову просив відмовити. В обгрунтування своїх доводів зазначив наступне: Відповідач вважає дії Управління [PERSON] фонду щодо невиплати позивачу доплати до пенсії, передбаченої ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни правомірними через невизначеність на законодавчому рівні органу, на який покладено обов'язок здійснення таких виплат особам, які мають статус дитини війни, за рахунок яких коштів повинні здійснюватися ці виплати та який розмір мінімальної пенсії за віком необхідно застосовувати при обчисленні таких доплат. Враховуючи, що механізм реалізації положень статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» відсутній, то вирішити питання про реалізацію вказаного положення можливо лише шляхом внесення змін до Закону України «Про соціальний захист дітей війни». При цьому відповідач зазначив, що необгрунтованість доводів позову щодо застосування до спірних правовідносин ст. 28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування , оскільки розмір мінімальної пенсії за віком, встановлений абзацом 1 частини 1 цієї статті застосовується виключно для визначення розмірів пенсії, призначених за цим Законом. Суд вирішив можливим розглянути справу у відсутність сторін, на підставі наявних у справі доказів. Суд дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Позивачка [PERSON] народилася 19 серпня 1940 року. Згідно із ст. 1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» дитиною війни є особа, яка є громадянином України та якій на час закінчення (2 вересня 1945 року) Другої світової війни було менше 18 років. Відповідно, позивач є дитиною війни в розумінні Закону України «Про соціальний захист дітей війни», що не заперечується відповідачем. Даний факт підтверджується копією довідки № 4792/15 106 від 23 лютого 2006 року (а.с. 5). Враховуючи зазначений статус позивача, суд зазначає, що його соціальний захист рег_\\:ш Законом України «Про соціальний захист дітей війни». Відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» дітям війни печі щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується ь пенсії, підвищуються на ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком. Виходячи з того, що позивач є дитиною війни, суд вважає, що на нього п аі розповсюджуються всі пільги та соціальні гарантії, передбачені Законом України «Про сой аі захист дітей війни», в тому числі й право на підвищення пенсії на 30% мінімальної пенсії за в ¦ передбачено статтею 6 зазначеного Закону. Згідно зі ст. 7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», фінансове забезгл державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок | Державного бюджету України. Що стосується вимог позивача про зобовязання відповідача виплачувати йому у 20 Я щомісячну надбавку до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, то суд вважає, що за 4 вимоги підлягають частковому задоволенню за таких підстав. Відповідно до п.п. 41 розділу 2 Закону України «Про державний бюджет на 2008 рік т внесення змін до деяких законодавчих актів України » текст статті 6 Закону України «Про соц _| захист дітей війни» викладено в наступній редакції: «Дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів е гарантії їх соціального захисту» ) до пенсії або щомісячного довічного грошового утримг-ш державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у ^1 надбавки, встановленої для учасників війни. Ветеранам війни, які мають право на отр І підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соц допомоги, що виплачується замість пенсії, відповідно до цього Закону та Закону України «Про л ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» дане підвищення провадиться за їх вибором зпя одним із законів.» Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року за № 10-рп\\2008 року, у спр» конституційними поданнями Верховного Суду України щодо відповідності Конституції У-т (конституційності) окремих положень ст.. 65 розділу І. пунктів 61,62,63,66 розділу 2, пункту 3 р<! З Закону України «Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законола актів України » і 101 народних депутатів України щодо відповідності Конституції Уг: (конституційності) положень ст. 67 розділу 1, п.п. 1-4, 6-22, 24-100 розділу 2 Закону України 4 державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України » (ст щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет України), визнано таким, що не відп:і Конституції України (є неконституційним) положення п.п. 41 розділу 2 Закону України < державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України ». Рішення Конституційного Суду України має преюдиціальне значення для судів загал юрисдикції при розгляді ними позовів у зв»язку з правовідносинами, які виникли внаслідок положень статей зазначеного закону, що визнані неконституційними. Рішення Конституційного ( України є обовязковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене. Виходячи з викладеного УПФУ в Балаклійському районі Харківської області з 22.05.2008 | повинно було нараховувати та сплачувати позивачу доплату до пенсії, передбачену ст.. 6 Заі України «Про соціальний захист дітей війни» в редакції, яка діяла до 01.01.2008 року, у розмір , мінімальної пенсії за віком. Виходячи з приписів ч. 2 ст. 152 Конституції України та дати ухвалення Конституційним С> України рішення, відповідач з 22.05.2008 року відповідно до ст.. 6 Закону України «Про соціа. э захист дітей війни» повинен був нараховувати та здійснювати виплату позивачу відповіді підвищення до пенсії у розмірі 30% мінімальних пенсій за віком. Що стосується вимог позивача про зобовязання відповідача виплачувати йому з 01.01.200і1 з по день винесення рішення щомісячну надбавку до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за вік ч суд вважає, що зазначені вимоги підлягають задоволенню за таких підстав. В ч.І ст. 54 Закону України «Про державний бюджет України на 2009 рік» від 26.12.2008 VI /далі Закон №835-У1/ зазначено, що у 2009 році прожитковий мінімум на одну особу та для ти відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, в розмірах, що діяли \\ - 2008 року. Законом України «Про Державний бюджет на 2009 рік» ніяких змін до ст. 6 Закону У- - «Про соціальний захист дітей війни» не вносилось. Відповідно до статті 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Згідно ч. 1 та ч. 9 ст. 8 ЦПК України суд вирішує справи відповідно до Конституції України, законів України та міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Забороняється відмова в розгляді справи з мотивів відсутності, неповноти, нечіткості, суперечливості законодавства, що регулює спірні відносини. Таким чином, доводи відповідача, в частині неврегульованості на законодавчому рівні порядку здійснення доплат особам, які мають статус дітей війни не може бути підставою для їх не здійснення або відмови в задоволенні позову. Щодо доводів стосовно відсутності підстав для застосування до спірних правовідносин ст. 28 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року № 1058-1V, суд зазначає наступне. Сторонами по справі не заперечується, що позивач, відповідно до ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни має право на отримання доплати до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ст. 28 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування', іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає. З огляду на викладене, суд вважає необгрунтованими доводи відповідача щодо застосування положення ч.З ст. 28 зазначеного Закону, з якої випливає, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом 1 частини 1 цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсії, призначених згідно з цим Законом, оскільки наявність такої норми та відсутність іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії, встановленої ст. 46 Конституції України та права на отримання доплати до пенсії, передбаченої ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни. Суд вважає за можливе застосувати саме частину 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», оскільки в даному випадку мінімальний розмір пенсії за віком використовується не для визначення розміру будь-якої пенсії, а лише як коефіцієнт для визначення розміру щомісячної доплати до пенсії, передбаченої Законом України «Про соціальний захист дітей війни», оскільки цей закон передбачає в якості критерію визначення розміру щомісячної доплати до пенсії, що на думку суду, не суперечить вимогам частини 3 статті 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Крім того, суд вважає безпідставними посилання відповідача на відсутність коштів щодо забезпечення виплат зазначеної доплати до пенсії. Як зазначено у Рішенні Конституційного Суду України від 1 І жовтня 2005 року № 8-рп/2005 (справа про рівень пенсії і щомісячного довічного грошового утримання) зміст прав і свобод людини - це умови і засоби, які визначають матеріальні та духовні можливості людини, необхідні для задоволення потреб її існування і розвитку. Обсяг прав людини - це кількісні показники відповідних можливостей, які характеризують його множинність, величину, інтенсивність і ступінь прояву та виражені у певних одиницях виміру. Звуження змісту прав і свобод означає зменшення ознак, змістовних характеристик можливостей людини, які відображаються відповідними правами та свободами, тобто якісних характеристик права. Звуження обсягу прав і свобод - це зменшення кола суб'єктів, розміру території, часу, розміру або кількості благ чи будь-яких інших кількісно вимірюваних показників використання прав і свобод, тобто їх кількісної характеристики. Враховуючи те, що позивач є дитиною війни, він наділений державою певним правовим статусом, який включає в себе й право на додаткові елементи соціального захисту, зокрема право на ¦тримання надбавки до пенсії. Наділивши дітей війни зазначеною соціальною гарантією, держава таким чином взяла на себе ^публічне зобов'язання забезпечити належний матеріальний рівень осіб, які є дітьми війни. Тобто, між позивачем і державою встановлено певний правовий зв'язок у визначеній сфері життєдіяльності, який характеризується наявністю зобов'язання держави забезпечити соціальний І ахист дітей війни. Статтею 22 Конституції України визначено, що конституційні права і свободи гарантуються. Три прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та - обсягу існуючих прав і свобод. Таким чином, держава взяла на себе зобовязання забезпечити галізацію громадянами своїх конституційних прав. За змістом ч.І ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний За і включає право на забезпечення їх у старості та в інших випадках, передбачених законом. Суд вважає безпідставними заперечення відповідача щодо не визначеності на закон а рівні питання відносно органу, на який покладено обов'язок здійснення виплат підвищення : , особам, які мають статус дитини війни. [PERSON] фонд України діє у відповідності до Положення ,.[PERSON] фонд У .з затвердженого Указом президента України від 01.03.2001 року № 121 \\2001 і здійсн-і повноваження на підставі п. 15 зазначеного положення через створені в установленому поря.. територіальні управління. Відповідно до Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне стра' * рішення про призначення та перерахунок пенсій приймаються районними управліннями Пе _і фонду України за місцем проживання пенсіонерів. Територіальним управлінням [PERSON] України за місцем проживання [PERSON] - є Управління [PERSON] фонду У к пі Балаклійському районі. За таких обставин, суд приходить до висновку, що обов'язок по перерахуванні та 4 доплати до пенсії позивача, передбаченої Законом України Про соціальний захист дітеї і покладено на Управління [PERSON] фонду України в Балаклійському районі за місцем про позивача. Крім того, суд не повноважний визначати конкретний розмір підвищення до пенсії п:^ у грошовому вимірі, оскільки не може перебирати на себе функцію здійснення перерах. 4 нарахування пенсії замість органу, якому надані такі повноваження. Законом України «Про соціальний захист дітей війни» реалізовано конституційне пга соціальний захист громадян, які мають статус «дитина війни», серед яких їм надано пр,_ отримання 30% доплати до пенсії. Суд звертає увагу сторін на те, що реалізація особою права, що пов'язане з отричк бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовій нормативно-правових актів національного законодавства, не може бути поставлена у залежні;- бюджетних асигнувань, тобто посилання органами державної влади на відсутність коштів і причину невиконання своїх зобов'язань судом не приймається до уваги. Так. наприклад, \\ і «Кечко проти України» Європейський Суд з прав людини констатував, що не приймає аргумент щодо бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатись на відс; коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань. Правовідносини, що виникають в процесі реалізації права на отримання надбавки до і основані на принципі юридичної визначеності. Зазначений принцип не дозволяє державі посилаті відсутність певного нормативного акта, який визначає механізм реалізації прав та свобод гро закріплених у конституційних та інших актах. Як свідчить позиція Суду СС у справі Ууоппє уап V. Поте ОїТісе (Сазе 41/74 уап Оиуп V. Поте Оіїісе) принцип юридичної визначеності означ* зацікавлені особи повинні мати змогу покладатися на зобов'язання, взяті державою, навіть яки зобовязання містяться в законодавчому акті, який загалом не має автоматичної прямої дії. Та зазначеного принципу повязана з іншим принципом -відповідальності держави, який полягає \\ що держава не може посилатися на власне порушення зобовязань для запобігання відповідати При цьому, якщо держава чи орган публічної влади схвалили певну концепцію, в даному випа; надання дітям війни надбавок до пенсії, така держава чи орган вважатимуться такими, що протиправно, якщо вони відступлять від такої політики чи поведінки, зокрема, щодо фізичних оі завчасного повідомлення про зміни в такій політиці чи поведінці, оскільки схвалення такої політі поведінки дало підстави для виникнення обгрунтованих сподівань у фізичних осіб стс додержання державою чи органом публічної влади такої політики чи поведінки. Враховуючи, що держава взяла на себе обовязок щодо виплати позивачу 30% доплг пенсії та поклала виконання цього обов'язку на центральний орган виконавчої влади - [PERSON] України, який діє через свої місцеві органи, що входять в систему його органів, але вони не вч жодної дії для нарахування цих коштів та їх виплати, суд вважає, що вони не виконалі повноваження без поважних причин. Крім того, відповідачем не доведено та не надано суду доказів щодо вчинення будь-які для забезпечення виконання покладеного на нього обовязку щодо нарахування та виплати псз доплати до пенсії у розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком. Суд вважає необхідним, визнати незаконними дії УПФУ в Балаклійському районі Харкії області, по не виконанню з 22 травня 2008 року по день винесення рішення суду приписів сц Закону України «Про соціальний захист дітей війни», яка призвела до порушення прав позивача на своєчасне нарахування та отримання доплати до пенсії. Суд відхиляє заявлену вимогу відповідача про наявність підстав для відмови в задоволенні позову через пропущення позивачем строку звернення до суду з позовом, через наступне. Судом встановлено, що позивач з 22.05.2008 року мав право на підвищення пенсії і обґрунтовано сподівався на отримання пенсії в належному розмірі. З урахуванням положень ст. 257 ЦК України суд не вбачає пропущення позивачем строку звернення до суду за захистом свого права. Судові витрати по справі підлягають стягненню у відповідності до ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial