overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-18 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до Іванівської сільської ради Уманського району Черкаської області про визнання права власності на самочинно збудоване майно посилаючись на те. що їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 04 грудня 2009 року передана у власність приватизована земельна ділянка площею 03113 га . під забудовою - 0,0741 га. яка розташована в селі Іванівка по вулиці Радянській, 8 Уманського району Черкаської області, на вказаній земельній ділянці побудований житловий будинок з надвірними спорудами, а саме: житловий будинок «А» - вартістю 53071,00 грн., погріб «під А» - вартістю 12240,00 грн., прибудова «а» - вартістю 21006,00 грн.. веранда «а1» - вартістю 2407,00 грн., літня кухня - сарай «Б-Б1» - вартістю 14022.00 грн.. сарай «В» - вартістю 7054,00 грн.. убиральня «Г» - вартістю 623,00 грн., криниця «к» - вартістю 3540,00 грн., ганок І вартістю 146 грн., вимощення II - вартістю 1906,00 грн.. огорожа .№1 - вартістю 1850,00 грн., хвіртка №2 - вартістю 242,00 грн., ворота №3- вартістю 1666.00 гри. Зважаючи на те, що вищевказаний будинок зі спорудами, якими користувалися, не здані в експлуатацію, в звязку з незнанням закону, тому вони є самочинними, для отримання правовстановлюючих документів на них позивачка вимушена звернутися з даним позовом до суду. В судовому засіданні позивачка підтримала заявлені позовні вимоги, дала пояснення аналогічні вищевикладеним та просила їх задоволити. Представник відповідача - голова Іванівської сільської ради [PERSON] надав суду 1 листа, в якому не заперечує проти задоволення позову та просив справу розглядати без його І участі. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, в судовому засіданні встановлено, що дійсно на приватизованій земельній ділянці по вулиці Радянській. 8 села Іванівка Уманського район) Черкаської області без належного на те дозволу побудовані такі споруди: житловий будинок «А» - вартістю 53071.00 грн., погріб «під А» - вартістю 12240,00 грн., прибудова «а» - вартістю 21006.00 грн.. веранда «а1» - вартістю 2407,00 грн., літня кухня - сарай «Б-Б1» - вартістю 14022.00 грн., сарай «В» - вартістю 7054.00 грн.. убиральня «Г» - вартістю 623,00 грн., криниця «к» - вартістю 3540.00 грн.. ганок І - вартістю 146.00 грн., вимощення II - вартістю 1906,00 грн., огорожа .N«1 - вартістю 1850,00 грн., хвіртка №.2 вартістю 242,00 грн., ворота №3- вартістю 1666,00 грн., які за технічним висновком від 09 липня 2010 року відповідають діючим будівельним нормам, санітарним та пожежним стандартам, що підтверджується висновком №03/1-1243 від 09.07.2010 року Уманської районної СЕС, Актом експертної оцінки ефективності та достатності протипожежного захисту від 05.07.2010 року за №1475, складеним фахівцями Уманського районного Управління ГУ МНС України в Черкаській області. Сусіди по домоволодінню не мають ніяких претензій до позивача, адже споруди не порушують їхніх прав та інтересів, тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-18 00:00:00

Позивачка звернулася в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, вказуючи на те, що останній являється батьком неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], яка проживає з нею та знаходиться на утриманні позивачки [PERSON], [INFO], мешканки [INFO]. Відповідач утриманням та вихованням дитини не займається, матеріальної допомоги на її утримання добровільно не надає, хоча має таку можливість, оскільки є працездатним та інших утриманців у нього немає, а тому просила стягнути з відповідача аліменти на її користь для утримання дитини в розмірі ? частки всіх видів заробітку, але не менше 30 % від встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до її повноліття з дня предявлення позову до суду. Позивачка у попереднє судове засіданні не зявилась, але подала заяву, в якій позов підтримала та просила розглянути справу за її відсутності. Відповідач в попереднє судове засідання не зявився, однак надав до суду заяву про визнання позову та просив справу розглянути за його відсутності. Відповідно до ст.ст. 180, 182 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей; при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, інші обставини. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], яка знаходяться на утриманні позивачки [PERSON], [INFO], а тому в силу зазначеної вище норми закону він має надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Відповідно до вимог ст.183 Сімейного кодексу України розмір аліментів має визначатись у частці від заробітку (доходу) і повинен бути не меншим 30% прожиткового мінімуму відповідного віку дитини згідно вимог ст. 182 Сімейного кодексу України. Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ст. 130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи наведене, ст.ст. 180, 181, 182, 184, 191, 84 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-18 00:00:00

Позивачка звернулася в суд із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який зареєстрований 21 липня 2007 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис №1039 з підстав припинення подружніх стосунків через брак порозуміння з відповідачем, що призводило до сварок та напруги в сімї, а тому просила позовні вимоги задовольнити. Позивачка у попереднє судове засіданні не зявилась, але подала заяву, в якій позов підтримала та просила розглянути справу за її відсутності. На примирення з відповідачем не погоджується. Відповідач в судове засідання не з'явився, але звернувся до суду з заявою про визнання заявлених позивачем вимог та просив справу розглянути за його відсутності. Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно із ч.4 ст.130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст.174 цього Кодексу. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи наведене, суд вважає, що вказану цивільну справу можливо розглянути при проведенні попереднього судового засідання та ухвалити рішення про задоволення позову. На підставі ст. ст. 105,110,112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-18 00:00:00

01.07.2010 року позивачі звернулись до суду із зазначеним позовом посилаючись на те, що 16.01.2002 року між ними та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу житлового будинку по вул. Махарадзе,41\\19 в м.Херсоні. Після підписання договору позивачі вселились до вказаного будинку та користувались ним, несли витрати по його утриманню. Оскільки договір купівлі-продажу не був нотаріально посвідчений позивачі не мають можливості розпоряджатися своїм майном, в зв»язку з чим просили суд визначити зазначений договір купівлі-продажу дійсним та визнати за ними право власності на житловий будинок по вул. Махарадзе,41\\19 в м. Херсоні. В судовому засіданні позивач [PERSON], яка також діє від імені та за дорученням позивачки [PERSON], позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] в судове засідання з»явився, позовні вимоги визнав. Представник Херсонської Регіональної Біржі Нерухомості в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, вивчивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 16.01.2002 року між [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на Херсонській Регіональній Біржі Нерухомості був укладений договір купівлі-продажу житлового будинку по вул. Махарадзе,41\\19 в м. Херсоні , згідно до умов якого [PERSON] передала вказане майно, що належало їй на праві власності на підставі свідоцтва про право власності за законом , у власність [PERSON], [PERSON]. З моменту укладення договору [PERSON] та [PERSON] повністю прийняли спірне майно у власність . 09.06.2010 року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КГ № 109497, виданого 10.06.2010 року відділом РАЦС Комсомольського РУЮ в м. Херсоні. Її правонаступником є відповідач по справі - син [PERSON]. Згідно ст. 47 ЦК України (1963 року) якщо сторони домовилися про всі суттєві умови договору та відбулося повне або часткове його виконання, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд вправі на вимогу сторони, яка виконала договір, визнати його дійсним. Оскільки судом встановлено, що сторони домовилися про всі суттєві умови договору купівлі-продажу та відбулося повне його виконання, що підтверджується обєктивною сукупністю матеріалів справи, дана позовна заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, у якому просить розірвати шлюб, укладений 29 липня 1989 року між нею та відповідачем і зареєстрований за №185 у бюро РАГС Інгулецької міської Ради Дніпропетровської області. Від шлюбу є дві неповнолітні дитини донька Єлизавета, [INFO], та син [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачем і знаходяться повністю на її утриманні. Подружні відносини між ними були припинені у 2004 році. Причина розпаду сімї полягає в тому, що вони мають різність характерів та поглядів на шлюб та сімю, у звязку з чим не могли знайти згоди, що постійно приводило до скандалу та суперечок. Позивач вважає, що їх сім'я розпалася остаточно і відновлена бути не може, оскільки між ними втрачені почуття взаємної поваги та любові один до одного і збереження шлюбу та подальше спільне життя буде суперечить інтересам сімї та кожного з них. Майнового спору та спору про місце проживання дітей немає. При видачі Свідоцтва про розірвання шлюбу позивач просить стягнути державне мито з відповідача. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач визнав позовні вимоги у повному обсязі і не заперечував проти їх задоволення. Заслухавши показання сторін, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Так, сторони перебувають у шлюбі з 29 липня 1989 року, зареєстрованому за №185 у бюро РАГС Інгулецької міської Ради Дніпропетровської області (а.с.7). Від шлюбу є дві неповнолітні дитини - донька Єлизавета, [INFO], та син [PERSON], [INFO] (а.с.с.8,9), які проживають разом з позивачем. Сторони припинили шлюбно-сімейні відносини у 2004 році, на примирення не згодні. Майнового спору та спору про місце проживання дітей немає. У зв`язку з такими обставинами суд вважає за необхідне даний шлюб розірвати, так як подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Крім того, суд вважає за можливе при видачі Свідоцтва про розірвання шлюбу стягнути з відповідача державне мито у розмірі 17 грн. На підставі ст. 88 ЦПК України, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по справі. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-18 00:00:00

Позивач в інтересах малолітньої дитини [PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. Свої позовні вимоги мотивує тим, що мати дитини відповідачка проживає в с. Порошково в будинку, який складається з однієї кімнати без будь-яких зручностей та у якому не створено умови для проживання і розвитку дитини. 30 квітня 2010 року під час проведення спільного рейду по виявленню безпритульних та бездоглядних дітей із Закарпатським обласним притулком для дітей з сім»ї [PERSON] було вилучено дитину [PERSON], [INFO] та поміщено до Закарпатського обласного притулку для дітей у смт. Батьово, а тому просить позов задовольнити. У судовому засіданні представник позивача [PERSON], яка діє на підставі доручення від 11.05.2010 року за № 169/01-28 позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Прокурор Чурей О.В. у судовому засіданні також просила позов задовольнити. Відповідачка про час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, причину неявки не повідомила, а тому суд зі згоди представників позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. У судовому засіданні встановлено, що матір»ю дитини [PERSON], [INFO] є [PERSON], що стверджується свідоцтвом про народження серії 1-ФМ № 162999, виданим виконкомом Порошківської сільської ради Перечинського району Закарпатської області (а. с. 4). Також встановлено, що малолітнього [PERSON] згідно розпорядження голови Перечинської районної державної адміністрації Закарпатської області від 30 квітня 2010 року за № 137 (а. с. 6) відібрано від [PERSON] та тимчасово влаштовано до притулку для дітей служби у справах дітей Закарпатської облдержадміністрації (смт. Батьово). Відповідачка ухиляється від виконання своїх обов»язків по вихованню дитини, що стверджується висновком органу опіки та піклування Перечинської районної державної адміністрації, в резолютивній частині якого уповноважений орган вважає за доцільне позбавити відповідачку батьківських прав щодо дитини, а саме сина [PERSON] (а. с. 9). Відповідно до ст. 164 ч. 1 п. 2 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, ухиляються від виконання своїх обов»язків по вихованню дитини. Враховуючи те, що відповідачка ухиляється від виконання своїх обов»язків по вихованню дитини, а отже повністю відсторонилася від виконання батьківських обов»язків і не проявляє відносно неї щонайменшої турботи, суд вважає, що [PERSON] слід позбавити батьківських прав щодо її дитини, а саме сина [PERSON], [INFO]. Судові витрати підлягають стягненню з відповідачки, що відповідає положенням ст. 88 ЦПК України. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-18 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання непо- внолітню дитину: доньки [PERSON], [INFO], в якому зазначила, що з 11 листопада 2008 року перебуваю з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від якого має доньку. Дитина мешкає з нею, відповідач матеріальної допомоги не надає, у звязку з чим вона вимушена звернутись до суду. Просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини, в розмірі 300 грн. щомісячно, починаючи із дати звернення до суду з позовом та до досягнення дитиною повноліт- тя. Позивачка у судове засідання не з'явилась, але від неї надійшла заява з клопотанням, в якому вона змінила позовні вимоги, та просила стягнути 1/5 частини всіх його доходів щомісячно та просила розг- лянути справу у її відсутності, в зв'язку з чим суд розглянув справу без її участі відповідно до п. З ч. 1 ст. 169 ЦПК України. Відповідач, будучи повідомленим про дату та час слухання справи, до суду не зявився, але від нього надійшла заява з клопотанням позовні вимоги визнав в повному обсязі, про що надав суду письмо- ву заяву, не заперечував проти стягнення з нього аліментів в розмірі 1/5 частки з усіх видів свого заробі- тку щомісяця. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволен- ню в повному обсязі з наступних підстав. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За свідоцтвом про народження 1-НО № 303334 відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], яка народилась 18 жовтня 2009 року. Таким чином, виходячи з вимог ст.ст. 181 -183 Сімейного кодексу України, суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти на користь позивачки на утримання неповнолітню дитину розмірі 1/5 ча- стини всіх його доходів щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з позовом - 22 червня 2010 року і до досягнення дитиною повноліття. З відповідача підлягає стягненню судові витрати на користь держави - судовий збір в розмірі 51 гривні та збір за інформаційно-технічне забезпечення в сумі 120 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-18 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на малолітніх дітей, посилаючись на те, що 29 серпня 1997 року в Уманському міському відділі РАЦС між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, актовий запис № 421. В шлюбі у них народилося двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO], які проживають з позивачкою та перебувають на її утриманні. На даний час вирішується питання про розірвання шлюбу між сторонами, оскільки шлюбні стосунки між ними протягом тривалого часу носять формальний характер. Відповідач добровільно не надає матеріальну допомогу на утримання дітей, яких позивачці самостійно важко утримувати, тому вона вимушена звернутись з суд з даним позовом. Згідно з ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. В судовому засіданні позивач [PERSON] свої позовні вимоги підтримала та просила суд їх задоволити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав, та не заперечує проти їх задоволення. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що є всі підстави для задоволення даного позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-18 00:00:00

позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що вона відповідно до ст.1 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" №2195-ІV від 18.11.2004 р. є дитиною війни і згідно зі ст.6 зазначеного Закону їй повинна виплачуватись державна соціальна допомога у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. У 2007 році зазначене підвищення їй не виплачувалась, а протягом 2008-2009 років їй виплачувалось зазначене підвищення лише в розмірі 10%. Рішенням Конституційного Суду України №6рп/2007 від 09 липня 2007 року визнано неконституційними положення п.12 ст.71 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" від 19 грудня 2006 р., якими зупинялась дія ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни". З січня 2008 року щомісячну соціальну допомогу почали виплачувати, але лише у розмірі 10% від мінімальної пенсії за віком замість 30%, встановлених Законом України "Про соціальний захист дітей війни". Розмір соціальної допомоги відповідно до ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" становить 30% мінімальної пенсії за віком. Мінімальна пенсія за віком відповідно до ст.28 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Відповідно до розрахунку, зазначеного у позові, виходячи з мінімальної пенсії за віком, встановленої ст.28 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування", з урахуванням розмірів прожиткових мінімумів, встановлених відповідними Законами про Державний бюджет України, сума невиплаченої соціальної допомоги за 2007 рік - з липня по грудень - становить 742 грн. 65 коп., за 2008 рік з травня по грудень - 780 грн. 40 коп., за 2009 рік з січня по грудень 1240 грн. 20 коп., за 2010 рік - з січня по травень 800 грн. 10 коп. Відповідно до ч.2 ст.87 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, не одержані своєчасно з вини органу, що призначає або виплачує пенсію, виплачуються за минулий період без обмеження будь-яким строком. Тому, на підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-18 00:00:00

позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що вона відповідно до ст.1 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" №2195-ІV від 18.11.2004 р. є дитиною війни і згідно зі ст.6 зазначеного Закону їй повинна виплачуватись державна соціальна допомога у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. Починаючи з 2007 року зазначене підвищення їй не виплачувалось. Рішенням Конституційного Суду України №6рп/2007 від 09 липня 2007 року визнано неконституційними положення п.12 ст.71 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" від 19 грудня 2006 р., якими зупинялась дія ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни". Розмір соціальної допомоги відповідно до ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" становить 30% мінімальної пенсії за віком. Мінімальна пенсія за віком відповідно до ст.28 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Відповідно до розрахунку, зазначеного у позові, виходячи з мінімальної пенсії за віком, встановленої ст.28 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування", з урахуванням розмірів прожиткових мінімумів, встановлених відповідними Законами про Державний бюджет України, сума невиплаченої соціальної допомоги за 2007 рік - з липня по грудень - становить 742 грн. 65 коп., за 2008 рік з травня по грудень - 1170 грн. 60 коп., за 2009 рік з січня по грудень 1837 грн. 80 коп., за 2010 рік - з січня по травень 1049 грн. 10 коп. Відповідно до ч.2 ст.87 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, не одержані своєчасно з вини органу, що призначає або виплачує пенсію, виплачуються за минулий період без обмеження будь-яким строком. Тому, на підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-18 00:00:00

позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що вона відповідно до ст.1 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" №2195-ІV від 18.11.2004 р. є дитиною війни і згідно зі ст.6 зазначеного Закону їй повинна виплачуватись державна соціальна допомога у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. У 2007 році зазначене підвищення їй не виплачувалась, а протягом 2008-2009 років їй виплачувалось зазначене підвищення лише в розмірі 10%. Рішенням Конституційного Суду України №6рп/2007 від 09 липня 2007 року визнано неконституційними положення п.12 ст.71 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" від 19 грудня 2006 р., якими зупинялась дія ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни". З січня 2008 року щомісячну соціальну допомогу почали виплачувати, але лише у розмірі 10% від мінімальної пенсії за віком замість 30%, встановлених Законом України "Про соціальний захист дітей війни". Розмір соціальної допомоги відповідно до ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" становить 30% мінімальної пенсії за віком. Мінімальна пенсія за віком відповідно до ст.28 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Відповідно до розрахунку, зазначеного у позові, виходячи з мінімальної пенсії за віком, встановленої ст.28 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування", з урахуванням розмірів прожиткових мінімумів, встановлених відповідними Законами про Державний бюджет України, сума невиплаченої соціальної допомоги за 2007 рік - з липня по грудень - становить 742 грн. 65 коп., за 2008 рік з травня по грудень - 780 грн. 40 коп., за 2009 рік з січня по грудень 1240 грн. 20 коп., за 2010 рік - з січня по червень 962 грн. 10 коп. Відповідно до ч.2 ст.87 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, не одержані своєчасно з вини органу, що призначає або виплачує пенсію, виплачуються за минулий період без обмеження будь-яким строком. Тому, на підставі викладеного,

Outcome: approved