Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-18 00:00:00

В червні 2010 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON]С та [PERSON] про стягнення боргу за договором позики від 27.07.2007 року у розмірі 250\~000,00 дол.США, що в еквіваленті за курсом НБУ на 03.06.2010 року складає 1\~981\~400,00 грн., з [PERSON], та стягнення 3% річних за час прострочення повернення цього боргу з 05 по 08 червня 2010 року в сумі 488,50 грн. з [PERSON], посилаючись на невиконання відповідачами своїх зобовязань перед ним щодо повернення суми позики за укладеним між ним і [PERSON] договором позики від 27.07.2007 року, забезпеченим порукою [PERSON], про що 03.06.2010 року між ним і [PERSON] був укладений договір поруки. У попередньому судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позов, а представник відповідача [PERSON] [PERSON], який діє на підставі виданої на його імя [PERSON] довіреності від 31.03.2010 року, посвідченої приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] за р.№ 784, виданої [PERSON] у порядку передоручення на підставі виданої [PERSON] імя [PERSON] довіреності від 27.07.2007 року, посвідченої приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] за р.№ 3587, визнав позов та підтвердив вищевикладені обставини. Відповідач [PERSON] також визнав позов і просив розглянути справу за його відсутності, про що подав адресовану суду свою письмову заяву, яка приєднана судом до матеріалів справи. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього Кодексу. У відповідності до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує факт передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. У відповідності до ч.1 і ч.2 ст.530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), а якщо строк (термін) виконання боржником обовязку не встановлений або визначений моментом предявлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обовязок у семиденний строк від дня предявлення вимоги, якщо обовязок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом установлено, що 25 грудня 2004 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики, згідно умов якого [PERSON] зобовязався позичити [PERSON] грошові кошти в сумі 250\~000,00 дол.США, а [PERSON] зобовязався повернути [PERSON]В таку ж суму грошових коштів не пізніше 25.12.2006 року. На підтвердження факту укладення між [PERSON] і [PERSON] зазначеного договору позики від 25.12.2004 року, представником позивача наданий суду оригінал цього договору, який приєднаний судом до матеріалів справи. Проте позивачем не надано суду доказів на підтвердження факту передачі ним [PERSON] грошових коштів в сумі 250\~000,00 дол.США за укладеним між ними договором позики від 25.12.2004 року. Водночас судом установлено, що 27.07.2007 року [PERSON] позичив [PERSON] грошові кошти в сумі 250\~000,00 дол.США, що підтверджується письмовою розпискою [PERSON] від 27.07.2007 року, текст якої виконаний останнім на оборотній стороні укладеного між ними договору позики від 25.12.2004 року, оригінал якої разом оригіналом цього договору приєднані судом до матеріалів справи. Як вбачається з тексту зазначеної розписки [PERSON] від 27.07.2007 року, в цій розписці не визначений строк (термін) виконання [PERSON] свого обовязку щодо повернення [PERSON] грошових коштів в сумі 250\~000,00 дол.США. З огляду на наведене, суд доходить висновку, що умовами укладеного 27.07.2007 року між позикодавцем [PERSON] і позичальником [PERSON] договором позики строк (термін) виконання позичальником свого обовязку щодо повернення суми позики за цим договором не встановлений. Позивач стверджує, що 05.06.2010 року він звернувся до [PERSON]. з вимогою щодо повернення отриманої останнім від нього 27.07.2007 року суми позики у розмірі 250\~000,00 дол.США, що в еквіваленті за курсом НБУ на 03.06.2010 року (1дол.США = 7,9556грн.) складає 1\~981\~400,00 грн., що не заперечується в суді представником [PERSON] [PERSON], а отже у відповідності до ч.2 ст.530 ЦК України [PERSON] повинен був виконати свій обовязок щодо повернення цієї суми позики [PERSON] у семиденний строк від дня предявлення ним такої вимоги. Проте на день розгляду судом даної справи [PERSON] ще не виконав цей свій обовязок, що не заперечується в суді його представником [PERSON] Укладений між [PERSON] і [PERSON] договір позики забезпечений порукою [PERSON], про що 03.06.2010 року між [PERSON] і [PERSON] був укладений договір поруки, оригінал якого приєднаний судом до матеріалів справи. Згідно п.1 цього договору поруки, предметом цього договору є виконання поручителем зобовязань по сплаті кредитору трьох процентів річних від несвоєчасно виплаченої суми, передбачених ст.625 ЦК України, по грошовому зобовязанню у сумі 250\~000,00 дол.США, що за курсом НБУ на день укладення цього договору складає 1\~981\~400,00 грн., отриманих боржником [PERSON] від [PERSON] згідно розписки [PERSON] від 27.07.2007 року. Пункт 2 цього договору поруки передбачає, що поручитель відповідає перед кредитором за виконання божником зобовязання, зазначено в п.1 цього договору, на суму, яка дорівнює 50,00 грн. У відповідності до ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ст.ст.553-554 ЦК України боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. При цьому поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Частина 2 статті 553 ЦК України встановлює, що порукою може забезпечуватися виконання зобовязання частково або у повному обсязі. Виходячи з умов вищевказаного договору поруки, суд вважає, що позивач має право вимагати від поручителя [PERSON] сплати 3% річних від суми боргу за укладеним між позивачем і відповідачем [PERSON] договором позики від 27.07.2007 року за час прострочення виконання позичальником свого грошового зобовязання за цим договором позики з 05 по 08 червня 2010 року, що складає 488,50 грн., лише в межах суми у розмірі 50,00 грн. Частково задовольняючи позовні вимоги позивача, суд розподіляє між відповідачами понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати наступним чином : стягує з відповідача [PERSON] на користь позивача судові витрати, повязані зі сплатою ним судового збору в сумі 1\~649,00 грн., стягує з відповідача [PERSON] на користь позивача понесені ним судові витрати, повязані зі сплатою судового збору в сумі 51,00 грн., та стягує солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь позивача понесені ним судові витрати в сумі 120,00 грн., повязані з оплатою витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. На підставі викладеного і

Outcome: partial