Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-07 00:00:00

[PERSON] звернулася у Малиновський районний суд м. Одеси з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , Одеської міської ради, про визнання права власності в порядку спадкування за законом та визнання права землекористування. Представник [PERSON] у судовому засіданні заявлені вимоги підтримав повністю, просив позов задовольнити посилаючись на такі обставини. [INFO] помер дід позивачки - [PERSON] . У 1969 році рішенням Ілічівського районного суду м. Одеси шлюб між дідом та бабусею позивачки був розірваний. На сьогодні в будинку по [ADDRESS] В, [NUMBER] , фактично проживають позивачка - [PERSON] , її мати [PERSON] , та бабуся [PERSON] . Рішенням дирекції колгоспу „Авангард від 01.02.1964 року діду - [PERSON] - було надано у користування земельну ділянку площею 0,07 га за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] та [PERSON] побудували на цій ділянці житлові будинки та господарські прибудови. Посилаючись на ст. 1218 ЦК України [PERSON] вважає, що спадкоємцям її діда повинно передатися право користування земельною ділянкою. Позивачка, її мати та бабуся на час відкриття спадщини фактично проживали та проживають за адресою: [ADDRESS] . Так як шлюб між бабусею та дідусем був розірваний, позивачка вважає, що її мати - [PERSON] є спадкоємицею за законом всього належного спадкодавцю майна. Вказуючи на те, що її бабуся та мати мають намір відмовитися від своєї частки у спадщині на її користь, та вважаючи себе спадкоємицею п`ятої черги за законом, позивачка [PERSON] просить визнати за нею право власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , [NUMBER] 1337, а також визнати за нею право користування в порядку спадкування за законом земельною ділянкою для обслуговування житлового будинку та господарських споруд площе 0,7 га за адресою: [ADDRESS] , квартал 1337. Також [PERSON] зазначила той факт, що вона фактично подарувала [PERSON] свою частку домоволодіння та просила визнати за [PERSON] право власності на цю частку. [PERSON] та [PERSON] вимоги [PERSON] визнали повністю, просили позов задовольнити та підтвердили свій намір на відмову від своїх часток у спадщині на користь [PERSON] . Представник Одеської міської ради у судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку, про причини неявки суду не повідомив. [PERSON] також вимоги [PERSON] не визнав, вважав їх незаконними та такими, що не підлягають задоволенню, а також звернувся до суду з зустрічним позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , Одеської міської ради. В своєму зустрічному позові [PERSON] вказує такі обставини. У червні 1959 року між [PERSON] та [PERSON] , які є його батьками, був укладений шлюб. У 1969 році шлюб між ними було розірвано в судовому порядку. В період шлюбу були народжені діти: [PERSON] та [PERSON] (на сьогодні [PERSON] ). 01 лютого 1964 року рішенням дирекції радгоспу „Авангард [PERSON] М [PERSON] було передано у користування присадибну ділянку площею 0,07 га за адресою: [ADDRESS] . Земельна ділянка була надана для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. [PERSON] та [PERSON] за власні кошти та власними зусиллями побудували на цій ділянці житловий будинок з господарськими спорудами. У 1969 році, відповідно до рішення Іллічівського районного суду м. Одеси домоволодіння було розділене між [PERSON] і [PERSON] в рівних частках. Також рішенням товариського суду від 10.10.1971 року був визначений порядок користування присадибною ділянкою між [PERSON] та [PERSON] [INFO] [PERSON] помер. 28 лютого 1996 року ним було складено заповіт на користь [PERSON] , в зв`язку з чим останній став спадкоємцем за заповітом. За таких обставин [PERSON] в своєму зустрічному позові просить встановити факт володіння [PERSON] земельною ділянкою для будівництва та обслуговування житлового будинку, площею 0,07 га в [ADDRESS] ; встановити факт володіння [PERSON] 1/2 частиною домоволодіння [ADDRESS] на праві приватної власності; визнати за [PERSON] , як спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , право власності на 1/2 частину домоволодіння за номером [ADDRESS] ; визнати за [PERSON] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] право користування земельною ділянкою для обслуговування житлового будинку та господарських будівель, площею 0,07 га за адресою: [ADDRESS] , а також встановити факт прийняття спадщини [PERSON] після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] . Відповідачі за зустрічним позовом вимоги [PERSON] не визнали, вважали їх незаконними, необгрунтованими, просили в їх задоволенні відмовити на підставі своїх заперечень, які викладені в первісному позові. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та дослідивши представлені сторонами докази по справі, первісний позов [PERSON] . задовольняє частково, а зустрічний позов [PERSON] задовольняє у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні до них правовідносини. У червні 1959 року між [PERSON] та [PERSON] , які є батьками [PERSON] та [PERSON] , був укладений шлюб. 01 лютого 1964 року рішенням дирекції радгоспу „Авангард [PERSON] В.М. було передано у користування присадибну ділянку площею 0,07 га за адресою: [ADDRESS] . Земельна ділянка була надана для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Як було встановлено, [PERSON] та [PERSON] за власні кошти та власними зусиллями побудували на вказаній ділянці житловий будинок з господарськими спорудами. У 1969 році шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано в судовому порядку. Також, у 1969 році, відповідно до рішення Іллічівського районного суду м. Одеси домоволодіння було розділене між [PERSON] і [PERSON] в рівних частках. Крім того рішенням товариського суду ЖЕК сел. ім. Леніна по справі №2-340/69 від 10.10.1971 року був визначений порядок користування присадибною ділянкою між [PERSON] та [PERSON] Цим рішенням [PERSON] у користування було виділено земельну ділянку площею 324 кв.м., в яку входить площа під частиною домобудівлі. Відповідно зі ст. 5 Положення „Про товариські суди, товариські суди розглядали справи про встановлення порядку користування земельними ділянками між співвласниками домоволодінь, по спорах про порядок користування будівлями, що складають спільну власність двох чи більше громадян. Зазначене рішення товариського суду набрало чинності і є чинним на сьогодні. Таким чином був встановлений і на сьогодні існує порядок користування як домоволодінням, так і земельною ділянкою, що ясно відображено на плані - додатку до рішення товариського суду від 10.10.1971 року, що також не заперечувалось і сторонами у судовому засіданні, які підтвердили наявність існуючого паркану на земельній ділянці згідно з рішенням товариського суду. 28 лютого 1996 року [PERSON] був складений заповіт, згідно якого він все належне йому майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалося та взагалі все те, що буде йому належати на день смерті та на що він за законом матиме право - заповів [PERSON] . Цей заповіт був посвідчений державним нотаріусом П`ятої Одеської державної нотаріальної контори. Тобто на сьогодні [PERSON] є єдиними спадкоємцем за заповітом на спадкове майно, що залишилося після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Також суд вважає за можливе задовольнити вимоги позивача щодо встановлення факту прийняття спадщини [PERSON] після смерті свого батька [PERSON] , так як фактично на сьогодні [PERSON] прийняв спадщину в повному обсязі, що і підтверджується позивачкою по первісному позову та відповідачами по первісному позову, які говорять про те, що земельна ділянка на сьогодні розділена парканом, в іншій частині де мешкав померлий, відповідач [PERSON] пустив квартирантів і бере з них плату за оренду, а також перешкоджає позивачці та відповідачам по первісному позову мешкати в іншій частині будинку. Тому суд визнає, що [PERSON] фактично прийняв спадщину після померлого [PERSON] . Однак суд вважає за можливе задовольнити первісний позов частково, так як фактично [PERSON] була передана [PERSON] частка домоволодіння, яка на сьогодні належить [PERSON] , про що вони говорили в судовому засіданні і [PERSON] не заперечувала проти задоволення вимог [PERSON] на часту її майна, пояснюючи це тим, що [PERSON] є її онукою і вона бажає подарувати їй своє майно, тому і не заперечує проти визнання права власності за [PERSON] на своє майно. Згідно зі ст. 205 ч. 2 ЦК України правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. Відповідно з ч. 2 ст. 220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати таких договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Задовольняючи вимоги\~ [PERSON] \~частково,\~суд визнає\~за нею\~право власності\~виключно на\~ті домоволодіння,\~які належать\~ [PERSON] ,\~а саме\~ Ѕ частину домоволодіння [ADDRESS] , яке складається з: житлового будинку літ. А, Б загальною площею 211,8 кв.м., житловою площею 145,5 кв.м., підсобною 66,3 кв.м. (літ. А загальною площею 145,1 кв.м., житловою 110,9 кв.м., підсобною 34,2 кв.м., в тому числі А 1 1-1 кухня 9,3 кв.м., 1-2 житлова 8,4 кв.м., 1-3 житлова 13,1 кв.м., 1-4 житлова 16,6 кв.м., 1-5 коридор 3,2 кв.м., 1-6 санвузол 2,3 кв.м., мансарда загальною площею 32,7 кв.м., в тому числі 3-1 коридор 4,5 кв.м., 3-2 житлова 28,2 кв.м., літ. Б загальною площею 66,7 кв.м., житловою 34,6 кв.м., підсобною 32,1 кв.м., в тому числі 1-1 коридор 7,2 кв.м., 1-2 кухня 12,3 кв.м., 1-3 санвузол 6,5 кв.м., 1-4 житлова 15,1 кв.м., 1-5 житлова 19,5 кв.м., 2-1 кладова 6,1 кв.м.), №1-4 огорожа площею 91,1 кв.м., цистерна 6,0 кв.м., колодязь 6,0 кв.м., так як [PERSON] фактично подарувала [PERSON] свою частину домоволодіння. В задоволенні інших вимог [PERSON] суд відмовляє на підставі тих обставин, на яких задовольнив зустрічні позовні вимоги.

Outcome: partial