Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-25 00:00:00

У червні 2010 року позивач звернувся до суду з позовом до ліквідатора відкритого акціонерного товариства Банку «БІГ Енергія» [PERSON], в якому просить визнати його дії незаконними, зобов'язавши виключити позивача, як кредитора, з реєстру вимог кредиторів сьомої черги та включити до реєстру вимог кредиторів четвертої черги, згідно ст. 96 Закону України «Про банки та банківську діяльність» в редакції Закону № 3127-1V (3127-15) від 29 листопада 1005 року, а також виплатити заборгованість по депозиту в пріоритетному порядку - до перерахування коштів за вимогами Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали та просять задовольнити його в повному обсязі. Позовні вимоги [PERSON] мотивував тим, що в процесі виконання рішення суду про стягнення з ВАТ Банк «БІГ Енергія» на його користь грошових коштів, у зв'язку з невиконанням зобов'язань по депозитному вкладу, ліквідатором ВАТ Банк «БІГ Енергія» [PERSON], як кредитора, неправомірно включеного до реєстру вимог федиторів сьомої черги, замість четвертої. Також позивач послався на те, що ліквідатором в порушення вимог ст. 5 Цивільного кодексу України застосовано вимоги ст. 96 закону України «Про банки та банківську діяльність» в новій редакції Закону № 1617-УІ від 14 липня 2009 року, а не в редакції Закону № 3127-ІУ (3127- 15) від 29 листопада 2005 року, яка діяла на час виникнення правовідносин. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце слухання справи сповіщений вчасно та належним чином, тому зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали, справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова № 2-1 410/09 від 20 березня 2009 року позовні вимоги [PERSON] частково задоволено, розірвано договір № ДС 2 N012100, укладений 28 серпня 2008 року між ВАТ Банк «БІГ Енергія» та [PERSON], а також стягнуто з ВАТ Банк «БІГ Енергія» на користь позивача 812 871 грн. 60 коп. боргу, 18 030 грн. 19 коп. збитків у зв'язку з невиконанням зобов'язань по достроковому поверненню депозитного вкладу, 42 088 грн. 70 коп. грошової суми з врахуванням встановленого індексу інфляції, 3 % річних від простроченої суми грошового зобов'язання в сумі 5 946 грн. 21 коп., 1 700 грн. судового збору та 30 грн. у відшкодування витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, а всього 880 666 грн. 70 коп. (а/с 13-17). Згідно ухвали апеляційного суду Чернігівської області від 01 червня 2009 року апеляційну скаргу ВАТ Банк «БІГ Енергія» відхилено, а рішення Деснянського районного суду м. Чернігова залишено без змін (а/с 18-19). Постановою Правління Національного банку України № 97 від 24 лютого 2010 року відкликано банківську ліцензію та ініційовано процедуру ліквідації Відкритого акціонерного товариства Банку «БІГ Енергія» та з 01 березня 2010 року призначено ліквідатора [PERSON], про що в газеті «Голос України» № 38 від 03 березня 2010 року опубліковано відповідне оголошення. [PERSON] на адресу ліквідатора ВАТ Банк «БІГ Енергія» [PERSON] IO.JI. подано заяву про грошові вимоги до ВАТ Банк «БІГ Енергія» в розмірі 1 012 400 грн. 08 коп., яка зареєстрована в ВАТ Банк «БІГ Енергія» 12 березня 2010 року за вх. № 1157 (а/с 9-12). Згідно листа-відповіді ліквідатора ВАТ Банк «БІГ Енергія» [PERSON] IO.JI. від 20 травня 2010 року, кредиторські вимоги [PERSON] акцептовані на суму 944 604 грн. 98 коп., а також за рішенням суду - на суму 48 064 грн. 91 коп., а всього на суму 992 669 грн. 89 коп. та відповідно до вимог ст. 96 Закону України «Про банки та банківську діяльність» віднесені до сьомої черги кредиторів. Суму заборгованості позивач не оспорює (а/с 8). 14 червня 2010 року [PERSON] направлено на адресу ліквідатора ВАТ Банк «БІГ Енергія» [PERSON] заперечення щодо усунення порушень чинного законодавства, а саме про включення його до реєстру вимог кредиторів четвертої черги (а/с 6-7), в чому йому було усно відмовлено. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 96 Закону України «Про банки та банківську діяльність» (в редакції Закону № 3127-IV від 29 листопада 2005 року), в четверту чергу задовольняються вимоги вкладників - фізичних осіб у частині, що перевищує еквівалент 50 000 грн. Судом достовірно встановлено, що вимоги, які були заявлені [PERSON] як вкладником - фізичною особою, виникли з неналежного виконання банком зобов'язань за депозитними договорами та відповідно до ст. 96 Закону України «Про банки та банківську діяльність» від 29 листопада 2005 року підлягали задоволенню в четверту чергу - до задоволення вимог Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, що виникли у випадках, визначених законодавством про гарантування вкладів фізичних осіб. Частиною 3 статті 5 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом'якшує або скасовує цивільну відповідальність особи (частина 2 статті 5 Цивільного кодексу України). Враховуючи, що права вкладника і обов'язки банку про повернення коштів виникли з депозитних договорів у 2007 та 2008 роках, згідно яких банк зобов'язався повернути кошти у 2009 році, але своєчасно та до теперішнього часу їх не повернув, то відповідно до ст. 5 Цивільного кодексу України, Закон України «Про банки та банківську діяльність» № 1617-VІ (1617-17) від 14 липня 2009 року, на який посилається ліквідатор [PERSON], та згідно якого заявлені [PERSON] вимоги віднесені до сьомої черги, може застосовуватися лише до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Зважаючи на те, що право [PERSON] на повернення вкладу та обов'язки банку по його поверненню виникли у 2007 - 2008 роках, тобто до набрання чинності вказаним законом, рішення суду по стягненню заборгованості за кредитом від 20 березня 2009 року також постановлене до набуття чинності Законом України «Про банки та банківську діяльність» № 1617-VІ (1617-17) від 14 липня 2009 року, вказані спірні правовідносини повинні регулюватись саме Законом в редакції № 3127-ІV від 29 листопада 2005 року. Виходячи з принципу дії актів цивільного законодавства у часі та враховуючи, що новий акт погіршує та ущемляє права позивача, вищенаведене в сукупності є підставою для задоволення позову та зобов'язання відповідача включити позивача до реєстру кредиторів четвертої черги.

Outcome: approved