Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-01 00:00:00

У липні 2010 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що 30 листопада 1999 року померла його мати [PERSON], після смерті якої залишилось спадкове майно у вигляді: 1/6 частини житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою: Одеська область Ізмаїльський район с.Багате вул. Щорса, №55. Спадкоємцем першої черги на майно, що залишилося після смерті [PERSON] є її син [PERSON], позивач по справі, який фактично прийняв спадщину тому, що на день смерті спадкодавця постійно проживав спільно із спадкодавцем на час її смерті та протягом шести місяців після неї, до того ж він отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на частину спадкового майна, яке склалося з земельного та майнового паїв. В цей час [PERSON] звернувся до Ізмаїльської державної нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину за законом на спадковий будинок, але йому у цьому було відмовлено, через ту обставину, що відсутній право встановлювальний документ на будинок. З наведених підстав позивач просив визнати за ним право власності на зазначене вище спадкове майно, що залишилося після смерті його матері [PERSON], яка померла 30 листопада 1999 року. В судовому засіданні позивач позов підтримав. Відповідач [PERSON] сільська рада у судове засідання не зявилася, але надала суду заяву, в якій зазначає, що з позовом згодна та просить суд розглянути справу без участі її представника. Представник третьої особи - Ізмаїльського МБТІ в судове засідання не зявився, але надав суду заяву, в якій зазначає, що проти задоволення позовних вимог не заперечує, та просить справу розглянути без представника Ізмаїльського МБТІ. Вислухавши позивача, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. [PERSON] померла 30 листопада 1999 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим [PERSON] сільсько радою Ізмаїльського району Одеської області від 01.12.1999р., серія І-ЖД № 200284. Позивач [PERSON] являється рідним сином спадкодавця, що підтверджується свідоцтвом про народження виданим [PERSON] сільсько радою Суворовського району Одеської області від 12.03.1949р., актовий запис №18. Відповідно до ст. 548 ЦК України в редакції закону 1963 року, що був чинний на час відкриття спадщини, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст. 549 ЦК України в редакції закону 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом шести місяців з дня відкриття спадщини фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Позивач [PERSON], як до смерті спадкодавця та і після смерті спадкодавця мешкає у спадковому будинку та доглядає за його належним житловим станом, обробляє присадибну земельну ділянку, тобто він фактично прийняв спадщину після смерті спадкодавця. Право власності спадкодавця на зазначений житловий будинок підтверджується довідкою про запис у господарської книзі [PERSON] сільської ради Ізмаїльського району Одеської області від 22.01.2010р., за № 95, але не було оформлено за життя спадкодавця і в установленому законом порядку зареєстровано, а тому позивач позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом в нотаріальному порядку, що підтверджується листом Ізмаїльської державної нотаріальної контори від 02.07.2010 року № 1294/01-14. З наведених підстав суд приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню.

Outcome: approved