Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-03 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що вона працює на території радіоекологічного контролю і має право на щомісячну доплату працюючому в зоні посиленого радіоекологічного контролю, передбачені Законом України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Відповідачем порушенні її права, а саме ним проводяться виплати не в повному обсязі. Згідно ст.39 ч.І Закону України „Про статус і соціальний захист громадян", які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи позивач просить стягнути з управління праці та соціального захисту населення Фастівського міськвиконкому недоплачену суму щомісячної доплати за роботу в зоні посиленого радіологічного контролю з січня 1998 по червень 2009 рр. В судовому засіданні представники позивача позовні вимоги уточнили, просять вважати відповідача лише Управління праці та соціального захисту населення Фастівського міськвиконкому. Представник відповідача - Управління праці та соціального захисту населення позовні вимоги не визнав і пояснив суду, що доплата за роботу в зоні посиленого радіологічного контролю нараховується згідно ст. 39 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок „Чорнобильської катастрофи та Постанови КМУ від 26 липня 1996 року № 836 „Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Розмір щомісячних виплат у зоні посиленого радіоекологічного контролю становить 5 грн.20 коп. Вважає, що дії Управління праці та соціального захисту населення є законними, а підстав для перерахування немає. Заслухавшиви учасників судового процесу, вивчивши письмові матеріали справи, суд, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що позивачка є особою, яка постраждала внаслідок аварії на ЧАЕС, працює в зоні посиленого радіоекологічного контролю, а отже є субєктом, визначеним у ст.39 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, якою для даної категорії громадян передбачена щомісячна грошова доплата в розмірі однієї мінімальної заробітної плати. Як вбачається із довідки, представленої по місцю роботи позивачки, вона за період з січня 1998 року по червень 2009 рік отримала щомісячної доплати на суму 604,59 грн., що не відповідає вимогам вищезазначеної норми ЗУ..Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Ці обставини в судовому засіданні підтверджуються поясненнями представника позивача, а також дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами. Відповідно до ст.39 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок аварії на ЧАЕС особам, які працюють в зоні посиленого радіоекологічного контролю повинно проводитись щомісячні грошові доплати в розмірі однієї мінімальної заробітної плати. Положеннями ст.21 та ст.22 Конституції України визначено, що права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесені змін до чинних законів звуження змісту й обсягу існуючих прав і свобод не допускається. В судовому засіданні було доведено, що позивачці вищезазначена доплата за роботу в зонірадіоекологічного контролю проводилась не відповідно до ст..39 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок аварії на ЧАЕС, а згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1996 року № 836 „Про компенсаційні виплати особам, які постраждали від наслідків Чорнобильської катастрофи. Окрім того, згідно ст.71 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, дія положень цього закону не може припинятись іншими законами, крім законів про внесення змін до цього Закону. В той же час дія цього закону, зокрема на 2007,2008,2009 рік, була незаконно зупинена Законом України № 489-У від 19 грудня 2006 р. "Про Державний Бюджет на 2007 рік. Зупинялась дія цих положень законами про державний бюджет також і за наступні роки. Рішеннями Конституційного суду України від 09 липня 2007 року № 6-рп, від 22 травня 2008 року № 10-рп визнано неконституційним зупинення Законом України дію інших законів щодо надання пільг, компенсацій і гарантій, внесення змін до інших законів, встановлення іншого правового регулювання відносин, ніж вже передбачено законами. За таких обставин, суд приходить до висновку про порушення прав позивача та про необхідність їх захисту, шляхом задоволення позову. При цьому суд враховує, що відповідно до ч.І ст.15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо спорів з приводу обчислення та перерахунку пенсійних виплат. Виходячи з цієї норми закону, суд вважає можливим визнати дії УПСЗН щодо нарахування та виплати позивачці щомісячної доплати як працюючій в зоні радіоекологічного контролю в розмірі 5.20 грн. щомісячно -неправомірними, а також зобовязати Управління праці і соціального захисту населення провести перерахування на спеціальний рахунок за місцем роботи позивачки недоплаченої їй суми. Оскільки представник Управління праці і соціального захисту населення наполягає на застосуванні в даному спорі строку позовної давності, суд вважає можливим зобовязати Управління праці та соціального захисту населення здійснити перерахунок належної позивачці доплати за період з червня 2007 року. На підставі викладеного та ст.ст.3,4,5,10,60,209,212-215 ЦПК України,

Outcome: partial