Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Сєвєродонецького міського суду з позовом до приватного підприємця [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди. В обґрунтовування заявлених вимог позивач посилається на те, що 08.10.2008 року [PERSON] уклав з відповідачем ПП Безугловою [PERSON] контракт на виготовлення розсувних балконних конструкцій з алюмінієвого профілю». 08.10.2008 року він вніс передоплата у розмірі 6 500 гривень. Згідно п. 4 Контракту № 08.10.1 від 08.10.2008 року термін виконання робіт 10 днів з моменту підписання контракту. Так працівниками ПП Безуглової [PERSON] була демонтована уся стара металева конструкція його балкону, але до виконання робіт, щодо установки нової балконної конструкції так і не приступили. Після спливу десятиденного терміну позивач неодноразово звертався до відповідача з проханням виконати умови Контракту. Відповідач відмовляється виконати умови Контракту у зв'язку з наявністю у країні фінансової кризи. У зв'язку з цим позивач просить стягнути з відповідача суму сплачену за товар у розмірі 6500 грн.. У зв'язку з тим, що відповідач не виконує свої зобов'язання його стан здоров'я та стан здоров'я його дружини суттєво погіршився і відповідно вони вимушені нести витрати на лікування. Так позивач вимушений був витратити кошти на лікування у розмірі 705,01 грн Таким чином, загальний розмір матеріальної шкоди складає 7205,01 грн.. Також позивач просить стягнути з відповідача моральну шкоду, розмір якої він оцінює у 3500 грн.. Моральна шкода полягає в тому, що його стан здоров'я та стан здоров'я його дружини суттєво погіршився. В зв'язку з тим, що працівники відповідача демонтували стару конструкцію металевого балкону вони вимушені терпіти дискомфорт оскільки не можуть вийти на балкон, адже квартира знаходиться на 7-му поверсі. Після неодноразових його звернень до відповідача з вимогою виконати умови контракту він вимушений чути на свою адресу образи, що порушує його конституційні права та гарантії. На підставі викладеного позивач був змушений звернутися до суду з даною позовною заявою. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтвердив доводи, викладені у позовній заяві, підтримав позовні вимоги та просив суд стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду у розмірі 7205,01 грн., моральну шкоду у розмірі 3500 грн., а також витрати на інформаційно-технічне забезпечення в розмірі 30 грн. Суду пояснив, що у зв'язку з хворобою дружини та у зв'язку з тим, що їй потрібна тиша, вони вирішили переробити старий балкон на новий, який мав би складатися з двох частин, де повинна була буди розсувна система. З приводу цього він звернувся до директора ПП [PERSON] - [PERSON], який приїхав до нього додому разом з менеджером [PERSON], вони зняли всі заміри, склали ескіз, зробили розрахунки та через тиждень зробили комерційну пропозицію. Позивач погодився з ним та підписав його. У той же день, 08.10.2008 року він підписав контракт № 08.10.1 на виготовлення розсувної балконної конструкції з алюмінієвого профілю. Згідно контракту сума вартості виконаних робіт складала 8178 грн. та даним контрактом була передбачена передплата у розмірі 6500 грн. В той же день він вніс зазначену передплату. Через тиждень працівники ПП [PERSON] прийшли до нього додому та зрізали всю стару конструкцію балкону, в результаті чого залишилася одна балкона плита, на яку повинна була бути встановлена, замовлена позивачем, розсувна балконна конструкція. Потім робітники ПП [PERSON] казали, що якась затримка з транспортом та неможливо доставити конструкцію, та більше до нього ні разу не прийшли. На питання позивача щодо влаштування зазначеної конструкції, йому відповідали, що конструкція ще не готова, пізніше говорили, шо конструкція вже готова, але через відсутність транспорту не можуть її привести. Таку інформацію позивач отримував від працівників ПП [PERSON]Т - [PERSON] та [PERSON]. Ці розмови продовжувалися приблизно до 10 грудня 2008 року, проводились в усній формі. Зв'язатися з самою [PERSON] у нього не виходило, оскільки вона уникала розмов та зустрічей з ним. 10 грудня 2008 року позивач отримав від ПП [PERSON] письмову відповідь про те, що виконати свої зобов'язання по контракту вони не можуть. Позивачем 12.12.2008 року, 13.01.2009 року, 17.02.2009 року були направлені претензії в письмовій формі до ПП Безуглової, в яких він вимагав чи виконати зобов'язання по контракту, чи повернути йому суму передплати в розмірі 6500 грн. У письмовій відповіді ПП [PERSON] від 20.01.2009 року зазначено, що вона згодна повернути йому суму передплати - 6500 грн. та при цьому просила його повідомити банківські реквізити, проте дану відповідь [PERSON]Т не підписала. 23.02.2009 року позивач у письмовій формі повідомив їй свої банківські реквізити. Після чого при особистій розмові з [PERSON] йому було сказано, що ніяких грошей він не отримає. У зв'язку з цим позивач був змушений звернутися з даним позовом до суду. Він пропонував працівникам ПП [PERSON] повернути йому гроші та сплатити судові витрати, щоб позивач забрав свій позов, але на його пропозиції йому було відмовлено. Його моральні страждання полягають у тому, що він не змог забезпечити тишу своїй хворій дружині, оскільки у них шумно через наявність поруч супермаркету «Абсолют». А встановлення нової балконної конструкції могло значно зменшити рівень шуму. Його страждання полягають ще й у тому, що його гроші забрали, балкон розламали, а тепер у нього виникли певні незручності, а саме внаслідок демонтажу попередньої балконної конструкції, позивач та його дружина були позбавлені можливості вийти на балкон, оскільки існує загроза їх здоров'ю та життю. Раніше він користувався балконом у побутових потребах, зберігав на ньому предмети домашнього побуту, сушив білизну, а внаслідок дій співробітників ПП [PERSON] позивач позбавився можливості використовувати свій балкон для особистих потреб. Вони фактично позбавили його можливості вільно користуватися та розпоряджатися об'єктом приватної власності, яким є і балкон. Його душевні страждання усилилися і по причині того, що він віддав гроші, які йому відмовляються повернути вже протягом декількох років і відмовляються встановити конструкцію. Він є пенсіонером та сума передплати в розмірі 6500 грн. для нього є значною. Оцінює свої моральні страждання в розмірі 3500 грн., які прохає стягнути з відповідача. Відповідач ПП [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку шляхом вручення судової повістки її представнику [PERSON] (доручення від 08.07.2010 року), про що в матеріалах справи є відповідна розписка з особистим підписом [PERSON]. Заяви про розгляд справи за її відсутності не надходило. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання також не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку шляхом вручення судової повістки, про що в матеріалах справи є відповідна розписка з його особистим підписом. Заяви про розгляд справи за його відсутності не надходило. Позивач не заперечував проти ухвалення рішення на підставі наявних у справі доказів, у зв'язку з чим судом 30.07.2010 року на підставі ст.ст. 224, 225 ЦПК України було винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, вислухавши позивача, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовна заява обгрунтована і позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» від 12.05.1991 року за № 1023-ХІІ споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. За наявності у роботі (послузі) істотних недоліки споживач має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків Згідно ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» від 12.05.1991 року за № 1023-XII захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. При задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Споживачі звільняються від сплаті державного мита за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав. У ст. 509 ЦК України зазначено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинне виконуватися належним чином, згідно умовам договору. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо в зобов'язанні встановлений термін (дата) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей термін. Згідно ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише випадках, встановлених договором або законом. Ст. 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. В судовому засіданні встановлено, що згідно комерційної пропозиції 08.10.1 від 04.10.2008 року [PERSON], що мешкає за адресою: м. Сєвєродонсцьк, пр-т Гвардійський, 42а/241, замовив у ПП [PERSON] конструкцію вартістю 8178,62 грн.. Відповідно контракту № 08.10.1 на виготовлення розсувних балконної конструкції з алюмінієвого профілю від 08.10.2008 року, укладеного між [PERSON] (замовник) та ПП [PERSON] (підрядник) сторони приймають на себе виконання зобов'язань, передбачених контрактом, виготовити металопластикові вироби зі склопакетамн з ПВХ профілю. Вони гарантуються бездоганне функціонування вікон та дверей протягом 5 років при правильному догляді за алюмінієвими конструкціями. Сума вартості робіт складає 8178 грн.. Строк виконання робіт 10 днів с початку підписання контракту. Порядок платежів та розрахунків: у зв'язку з виконанням контракту замовник приймає на себе зобов'язання про розрахунок; передплата 6500 грн.; у зв'язку з виконанням контракту підрядник приймає зобов`язання про якісне виконання робіт. В копії квитанції до прибуткового касового ордеру № 08.10.1 від 08.10.2008 року зазначено, що прийнято від [PERSON] передплату за виготовлення розсувної конструкції згідно контракту № 08.10.1 суму 6500 грн.. На підставі зазначеного у суду не виникає сумніву щодо того, що між позивачем та відповідачем виникли цивільно-правові відносини зобов'язального характеру. Суд вважає доведеним той факт, що ПП [PERSON]Т не виконала належним чином свої зобов'язання перед замовником [PERSON], що обумовлені контрактом, а останній навпаки виконав умови, зазначені в контракті, в повному обсязі та сплатив на користь ПП [PERSON] передплату у розмірі 6500 грн., яку йому також відмовляються повертати збоку відповідача. А тому суд доходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача матеріальної шкоди у розмірі 6500 грн. підлягають задоволенню у повному обсязі. Позовні вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача матеріальної шкоди, а саме коштів на лікування, у розмірі 705,01 грн. не підлягають задоволенню, оскільки відшкодування зазначеної матеріальної шкоди не передбачено умовами контракту 08.10.1 від 08.10.2008 року та позивач не надав до суду доказів на підтвердження того, що зазначена матеріальна шкода була завдана саме відповідачем. Що стосується позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, суд вважає їх такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Як вбачається з ч. 2 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Згідно із п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні інших цивільних прав, порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, при настанні інших негативних наслідків. Як вбачається з пояснень позивача, внаслідок протиправних дій відповідача, які виразилися у невиконанні ним своїх зобов'язань, передбачених контрактом 08.10.1 від 08 10.2008 року, позивачу було завдано великих душевних страждань, тобто спричинено моральну шкоду, яка вилилася у тому, що він сплатив грошові кошти, його балкон розламали, а тепер у нього виникли певні незручності, а саме внаслідок демонтажу попередньої балконної конструкції, позивач та його дружина позбавлені можливості вийти на балкон, оскільки існує загроза їх здоров'ю та життю. Раніше він користувався балконом у побутових потребах, зберігав на ньому предмети домашнього побуту, сушив білизну, а внаслідок дій співробітників ПП [PERSON] позивач позбавився можливості використовувати свій балкон для особистих потреб. Вони фактично позбавили його можливості вільно користуватися та розпоряджатися об'єктом приватної власності, яким є і балкон. Його душевні страждання усилилися і по причині того, що він віддав гроші, які йому відмовляються повернути вже протягом декількох років. Він є пенсіонером та сума передплати в розмірі 6500 грн. для нього є значною. Відповідно ч. 3 ст. 23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується грішми. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості. Суд, врахувавши зазначені обставини, з'ясувавши обґрунтування, наведені позивачем, встановивши суть душевних страждань, вважає, що позивач дійсно зазнав моральної шкоди, проте її розмір, визначений позивачем є завищеним, а тому суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди частково, та стягнути з відповідача на користь позивача в якості відшкодування спричиненої моральної шкоди 3000 грн.. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Згідно до ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать зокрема витрати на інформаційно- технічне забезпечення. Згідно п. а ч. 1 ст. 3 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито» від 21.01.1993 року № 7-93 із заяв і скарг, що подаються до суду, та за видачу судом копій документів ставки державного мита встановлюються в таких розмірах: із позовних заяв 1 відсоток ціни позову, але не менше 3 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і не більше 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Понесения позивачем витрат на інформаційно-технічне забезпечення підтверджується матеріалами, що є у справі, а саме квитанцією № 232/322 від 26.02.2009 року на суму 30 грн.. На підставі викладеного, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача у якості відшкодування сплачених витрат на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 30 грн., а також стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 95 грн. ((6500 грн. + 3000 грн.) Х 1%).

Outcome: partial