Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-20 00:00:00

31.03.2010 року [PERSON] звернувся з позовом до управління Пенсійного фонду України у Шевченківському районі м. Львова про зобовязання відповідача нарахувати та виплатити недоплачену щомісячну державну соціальну допомогу "дітям війни" з січня 2006 по 31 грудня 2009 року сумі 5232 грн.10 коп. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідно до ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни з 1 січня 2006 р. "дітям війни" повинна виплачуватись щомісячна соціальна допомога у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. Відповідачем всупереч вимог вказаного Закону така грошова допомога з 2006 по грудень 2007 рік позивачу виплачувалася не в повному обсязі. При цьому відповідач згідно ст.19, 22 Конституції України зобовязаний діяти на підставі та межах повноважень у спосіб, передбачений Конституцією та Законами України. В судове засідання позивач прибув та підтримав позовні вимоги. Представник відповідача подав до суду письмові заперечення проти позову і у судовому засіданні просила у позові відмовити, посилаючись на мотиви заперечення. Зясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень та дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, мотивуючи це наступним. Законом України „Про соціальний захист дітей війни встановлено правовий статус дітей війни, визначено основи їх соціального захисту та гарантовано їх соціальну захищеність шляхом надання пільг і державної соціальної підтримки. Статтею 1 цього Закону визначено, що дитиною війни є особа, яка є громадянином України та якій на час закінчення Другої світової війни (2 вересня 1945 року) було менше 18 років. Позивач [PERSON], який народився 21.06.1944 році, є дитиною війни (а.с. 6). Статтею 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни передбачено, що дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 % мінімальної пенсії за віком. Частина 2 ст. 8 Конституції України встановлює вимогу щодо законів України - всі вони приймаються виключно на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Частиною 3 ст. 22 Конституції України встановлено, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Статтею 6 Закону України « Про соціальний захист дітей війни» передбачено, що дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком «. Відповідно до Закону України « Про Державний бюджет України на 2007 рік « дія вказаної статті зупинена. Проте, згідно рішення Конституційного Суду України від 09.07.07 р. № 6-рп справі за конституційним поданням 46 народних депутатів України щодо ВІДПОВІДНОСТІ: Конституції України положень статей 29,36, частини другої ст. 56, ч.2 ст. 62, ч.І ст. 66, п. 7,9,12,13, 14, 23, 29, 30, 39, 41,43, 44, 45, 46, ст. 71, ст.ст.98, 101, 103, 111 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» визнано таким, що не відповідає Конституції України п. 12 ст. 71 Закону України « Про Державний бюджет України »4 2007 рік», яким зупинено на 2007 рік дію статті 6 Закону України « Про соціальний захист дітей війни» , з врахуванням ст. 111 цього Закону. 1 Рішенням Конституційного суду України від 22.05.2008 р. №Ю-рп/2008 визнано неконституційними положення пункту 41 розділу II Закону України "Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", згідно якого дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. З дня ухвалення Конституційним Судом України рішення №10-рп/2008 визнані неконституційними положення пункту 41 розділу П Закону України "Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", отже, з цього часу відновлено дію ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни». Рішення Конституційного Суду України мають преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей, що визнані неконституційними. Статтею 71 Закону України «Про Державний бюджет на 2009 рік» Кабінету Міністрів України надано право у 2009 році встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами. Названа норма передбачає встановлення в абсолютних сумах розмірів лише тих виплат, вихідним критерієм розрахунку яких є розмір мінімальної заробітної плати. Відповідно дія цієї норми не поширюється на спірні відносини, оскільки розмір зазначених соціальних виплат згідно із Законом України „Про соціальний захист дітей війни залежить від розміру мінімальної пенсії за віком. Судом встановлено, що всупереч рішенням Конституційного Суду України, Закону України „Про соціальний захист дітей війни Управління Пенсійного фонду України у Шевченківському районі м. Львова оспорювана позивач»« надбавка з 09 липня 2007 по 31 грудня 2007 року включно, з 22 травня по грудень 2008р. включно та з 01 січня по 31.12. 2009 року виплачувалась не в повному обсязі, а тому суд вважає, що недоплати у 2007, 2008, 2009 році [PERSON] щомісячного підвищення до пенсії, відповідно до ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни є незаконними, а позов в цій частині: виплати підвищення до пенсії в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, відповідно до ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни за період з з 09 липня 2007 по 31 грудня 2007 включно, з 22 травня по 31 грудня 2008 року включно та з 1 січня по 31 грудня 2009 року підлягає задоволенню з врахуванням виплачених коштів за даний період. У решті позовних вимогах, а саме стягнення щомісячного підвищення до пенсії з 01.01 по 09.07.2007 року та з 01.01.2008 по 22.05.2008 року, слід відмовити, оскільки рішення Конституційного суду України №6-рп/2007 та №10-рп/2008 не має зворотної дії, а діє з часу його проголошення на майбутнє. За 2006 рік стягнення щомісячного підвищення до пенсії також не підлягає до задовлення, оскільки норми даного закону не діяли.

Outcome: partial