Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-04 00:00:00

19 лютого 2010 року позивач звернувся з позовом до [PERSON] та просив суд стягнути з відповідача 13\~104, 18 гривень компенсації за здійсненні страхові виплати. Свої вимоги мотивує тим, що між Відкритим акціонерним товариством «Незалежна страхова компанія» та [PERSON] 21 листопада 2007 року було укладено Договір добровільного страхування транспортного засобу, наданого у заставу, серії ТЗМ № 765289, відповідно до умов якого позивач взяв на себе зобов'язання компенсувати [PERSON] будь-яке пошкодження, знищення та втрату транспортного засобу, а саме автомобіля марки «Шевролет», реєстраційний номер [NUMBER]. 21 серпня 2008 року в місті Києві, на перехресті вул. [PERSON] та вулиці Володимирської, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «ДЕУ», реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля марки «Шевролет», реєстраційний номер [NUMBER], який належить [PERSON], під керуванням [PERSON], в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Згідно Постанови № 3-36152/08р. від 09 вересня 2008 року Шевченківського районного суду м. Києва винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди було визнано [PERSON], який порушив вимоги п. 16.11 Правил дорожнього руху України. Загальна сума фактичних затрат, понесених Відкритим акціонерним товариством «Незалежна страхова компанія» при виплаті страхового відшкодування [PERSON], становить 13\~104, 18 гривень, що складається з 12\~754, 18 гривень суми страхового відшкодування та 350, 00 гривень витрат на проведення автотоварознавчого дослідження, у звязку з чим вважає, що наведена сума підлягає відшкодуванню в порядку регресу з [PERSON], який був визнаний винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди. Враховуючи вищенаведене представник позивача просив задовольнити позов у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся за останньою відомою адресою проживання : м.Київ, пр.-т Червонозоряний, 31, кв.21. Згідно довідки АБ від 14.05.2010 року відповідач по м.Києву та Київській області не значиться. За таких обставин, відповідача було повідомлено, шляхом виклику в судове засідання через оголошення у пресі в газеті «Урядовий курєр» від 25.06.2010 року за № 115. Вислухавши думку позивача, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності відповідача на підставі наявних матеріалів справи. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що між Відкритим акціонерним товариством «Незалежна страхова компанія» та [PERSON] 21 листопада 2007 року було укладено Договір добровільного страхування транспортного засобу, наданого у заставу, серії ТЗМ № 765289, відповідно до умов якого позивач взяв на себе зобов'язання компенсувати [PERSON] будь-яке пошкодження, знищення та втрату транспортного засобу, а саме автомобіля марки «Шевролет», реєстраційний номер [NUMBER] (а.с.4-6). Суд встановив, що 21 серпня 2008 року в місті Києві, на перехресті вул. [PERSON] та вулиці Володимирської, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «ДЕУ», реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля марки «Шевролет», реєстраційний номер [NUMBER], який належить [PERSON], під керуванням [PERSON], в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження, що підтверджується довідкою ВДАІ Шевченківського РУ ГУ МВС України в м. Києві (а.с.8) та довідкою Управління Державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві (а.с.9). Встановлено, що відповідно до довідки № 633, виданої Управлінням Державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві від 27 серпня 2008 року, вказано, що автомобіль марки «Шевролет», реєстраційний номер [NUMBER], отримав численні механічні пошкодження, а саме : капот, передній бампер, передня декоративна решітка, переднє ліве крило (а.с.8-9), у звязку з чим [PERSON] 22 серпня 2008 року було повідомлено позивача про настання події, що має ознаки страхової та подано заяву про виплату страхового відшкодування (а.с.7, 11). Згідно Постанови № 3-36152/08р. від 09 вересня 2008 року Шевченківського районного суду м. Києва винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди було визнано [PERSON], який порушив вимоги п. 16.11 Правил дорожнього руху України (а.с.12). Судом встановлено, що для встановлення розміру збитку завданого автомобілю марки «Шевролет», реєстраційний номер [NUMBER], позивач 22 серпня 2008 року звернувся до Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр правової допомоги «Правозахист» з заявою про проведення автотоварознавчого дослідження. Відповідно до Висновку спеціаліста № 292 автотоварознавчого дослідження від 02 вересня 2008 року, сума матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки «Шевролет», реєстраційний номер [NUMBER], внаслідок пошкодження останнього при дорожньо-транспортною пригоди, склала 14 786, 15 гривень (а.с.13-33). Відповідно до умов Договору добровільного страхування транспортного засобу, наданого у заставу, серії ТЗМ № 765289 від 21 листопада 2007 року позивачем 27 листопада 2008 року було складено страховий акт № 11670 про виплату [PERSON] суми страхового відшкодування у розмірі 12\~754, 18 гривень (а.с.36-37). У судовому засіданні встановлено, що відповідно до умов Договору добровільного страхування транспортного засобу від 21 листопада 2007 року та страхового акту, [PERSON] було здійснено страхову виплату у розмірі 12\~754, 18 гривень, що підтверджується розпорядженням на оплату страхового відшкодування (а.с.35), розпорядженням на виплату страхового відшкодування (а.с.10) та платіжним дорученням № 7935 від 27 листопада 2008 року (а.с.38). Таким чином судом встановлено, що загальна сума фактичних затрат, понесених позивачем при виплаті страхового відшкодування [PERSON], становить 12\~754, 18 гривень. Доказів про те, що цивільна правова відповідальність відповідача [PERSON] на час скоєння дорожньо-транспортної пригоди була застрахована відповідно до положень Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" не надано та з матеріалів справи не вбачається. Відповідно з ст. 4 Закону України «Про страхування» страхування транспортного засобу належить до майнового страхування. Відповідно ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування має до особи, відповідальної за заподіяний збиток". Згідно положень ст.ст. 1187, 1188 Цивільного кодексу України шкода спричинена джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. При цьому, особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ст.ст. 993, 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, заподіяну з вини іншого, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі сплаченого відшкодування. Враховуючи вищенаведене та ту обставину, що у позивача виникло право зворотної вимоги до відповідача, як до особи винної у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, суд приходить до висновку про стягнення з [PERSON] на користь позивача сплачене страхове відшкодування в розмірі 12\~754, 18 гривень в порядку регресу. Також суд вважає, що на користь позивача підлягає стягненню понесені витрати за авто товарознавче дослідження в розмірі 320, 00 гривень, що підтверджується платіжним дорученням № 6619 від 03 жовтня 2008 року (а.с.38). Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення , суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню сума державного мита в розмірі 131, 04 гривень та витрати на оплату послуг з інформаційно-технічного забезпечення в розмірі 120, 00гривень, а всього 251, 04 гривень.

Outcome: approved