Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-10 00:00:00

У травні місяці 2009 року [PERSON] звернулася із позовною заявою до [PERSON] про поділ спільної сумісної власності. Свої вимоги мотивує тим, що вона перебувала у шлюбі з [PERSON] із 15 січня 2005 року. Від даного шлюбу дітей у них не було. 05 грудня 2008 року за рішенням суду шлюб між ними розірвано. За час перебування у шлюбі вони нажили спільне рухоме майно, зокрема автомобіль марки ВАЗ, модель 210934, який був придбаний на підставі договору купівлі-продажу від 01 червня 2007 року №814741-167. Даний автомобіль ними придбаний за кредитні кошти, які вони взяли у банку на підставі договору про надання споживчого кредиту від 11 червня 2007 року №11167598000. Просить стягнути із відповідача вартість автомобіля, а сам автомобіль залишити у його власності. Під час судового розгляду представником позивача було подано клопотання про зменшення розміру позовних вимог, де просилося стягнути з [PERSON] на користь позивачки кошти у сумі 23831грн., як заборгованість за невиконання умов кредитного договору за №111675 96000 від 11 червня 2007 року. В обґрунтування позовних вимог з врахуванням, представник позивача у судовому засіданні пояснив, Радехівським районним судом було розглянуто справу за позовом Акціонерного комерційного інноваційного банку "УкрСиббанк" до позивача про стягнення боргу за кредитом у сумі 47663,13грн.. Предметом розгляду даної справи, було невиконання позивачем умов кредитного договору, який був укладений за згоди та під час перебування у шлюбі між позивачем та відповідачем. За результатами розгляду даної справи, судом було винесено рішення про стягнення з [PERSON] кошти у сумі 47 663,13грн.. Відповідно до п.24 постанови ПВСУ "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", при поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї. Відповідно до ч.3 ст.61 СК України, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. А відтак, представник позивача вважає, що відповідач зобов'язаний відшкодувати позивачу кошти у розмірі половини від суми у 47663грн., тобто 23831грн., оскільки дану суму коштів було стягнено із [PERSON] за невиконання умов кредитного договору, який укладений під час перебування у шлюбі на користь сім'ї. На ту обставину, що кредитний договір укладений на користь сім'ї вказує те, що відповідач користується транспортним засобом, який і був придбаний за кредитні кошти. Відповідач позов визнав у повному обсязі та у судовому засіданні пояснив, що кредитний договір та договір купівлі-продажу автомобіля марки ВАЗ, моделі 210934 дійсно укладався в інтересах сім'ї та за його згоди. Крім цього, відповідач не заперечив, що з моменту укладення договору-купівлі продажу автомобіля, постійно ним користувався. Вислухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає до задоволення повністю з наступних міркувань. Згідно вимог ст. З ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Судом встановлено, що позивачем [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 01 червня 2007 року №814741-167 за згоди відповідача було придбано в інтересах сім'ї автомобіль марки ВАЗ, моделі 210934, яким з моменту придбання користувався відповідач. Даний автомобіль був придбаний за кредитні кошти, які позивач отримала у банку на підставі договору про надання споживчого кредиту від 11 червня 2007 року за №11167598000. На ту обставину, що кредитний договір укладений на користь сім'ї, вказує те, що відповідач користується транспортним засобом, який і був придбаний за кредитні кошти. Ця обставина була визнана відповідачем, а відтак в силу ч.1 ст.61 ЦПК України доказуванню не підлягає. Як вбачається із рішення Радехівського районного суду від 22.02.2010р., позовні «вимоги задоволено в повній мірі та стягнено з [PERSON] на користь Акціонерного комерційного інноваційного банку "УкрСиббанк" кошти на суму 47663,13грн.. Предметом розгляду даної справи, було невиконання позивачем умов кредитного договору, який був укладений за згоди та під час перебування у шлюбі між нею та відповідачем. Відповідно до ч.З ст.61 СК України, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Враховуючи те, що боргові зобов'язання враховуються при поділі спільної сумісної власності і є об'єктом права спільної сумісної власності, суд приходить до висновку про стягнення з [PERSON] коштів на суму 23831грн. (боргове зобов'язання позивача на суму 47663, 13грн. розділене на двох співвласників). У відповідності із вимогами ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне судові витрати стягнути із відповідача на користь позивачки.

Outcome: approved