Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-18 00:00:00

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав і пояснив, що 27 жовтня 2006 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] був укладений договір позики, згідно з умовами якого позивач передав позичальникові грошові кошти в сумі 70 980 грн., який зобов'язувався повернути таку ж суму грошей 1 листопада 2006 року. Незважаючи на те, що встановлений договором строк повернення грошових коштів збіг,позичальник борг не повернув. Невиконанням договору позики відповідач завдав позивачу моральної шкоди, оскільки протиправна поведінка позичальника призвела до погіршення матеріального стану позивача та зруйнувала плани щодо здійснення ним підприємницької діяльності, внаслідок чого він зазнав душевних страждань. Посилаючись на ці обставини, просив стягнути з відповідача на користь позивача 111 300 гривень (сума еквівалентна 14 0000 доларам СПІА), три відсотка річних від простроченої суми боргу та 10 000 гривень в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди. Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином та заздалегідь. Заперечень з приводу позову не надав. Суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних доказів з постановленням заочного рішення відповідно до ст.ст.224-228 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши обставини справи, дослідивши докази та провівши їх оцінку, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково з таких підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] зобов'язався за дорученням позивача [PERSON] придбати для останнього напівпричіп до вантажного автомобіля марки «КРОНЕ». Для виконання доручення [PERSON] передав [PERSON] 14 000 доларів СПІА. [PERSON] придбав напівпричіп і передав його [PERSON] Проте [PERSON] заявив, що придбаний [PERSON] напівпричіп, його не влаштовує і відмовився від нього та зажадав повернення грошових коштів , переданих ним [PERSON], для його придбання. Оскільки, необхідної суми коштів у пастушка Я.П. не було, сторони 27.10.2006 року уклали між собою договір позики, згідно з умовами якого [PERSON] зобов'язався повернути [PERSON] 70 980 грн. до 01 листопада 2006 року. Проте умов договору позики [PERSON] не виконав і грошові кошти позикодавцеві не повернув. Ці обставини підтверджуються договором позики, укладеним між сторонами 27.10.2006 року та посвідченого приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу, посвідченням на реєстрацію транспортного засобу (номерних агрегатів) в органах ДАІ УМВС України (а.с.28), митною декларацією від 15.09.2006 року (а.с.29). Таким чином, між сторонами був укладений договір комісії, за яким пастушок Я.П. зобов'язувався за дорученням [PERSON] придбати для останнього та за його кошти напівпричіп. Оскільки напівпричіп, запропонований [PERSON], останнього не влаштував, він відмовився від договору комісії. Такі дії [PERSON] не суперечать правилу ч. 1 ст. 1025 ЦК України. Оскільки, [PERSON] не зміг повернути отримані від [PERSON] грошові кошти, вони домовились про заміну первісного зобов'язання новим зобов'язанням, уклавши договір позики. Згідно із ч. 1 ст. 1053 ЦК України за домовленістю сторін борг, що виник із договору купівлі-продажу, найму майна або з іншої підстави, може бути замінений позиковим зобов'язанням. * Згідно із ч.І ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.І ст.1050 ЦК України , якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України. Таким чином, вимоги позивача в частині стягнення боргу в сумі 70 980 грн. та процентів річних від простроченої суми в сумі 75 грн. 84 коп. підлягають задоволенню. Щодо вимоги про стягнення 111 300 грн., тобто грошової суми в розмірі еквіваленту 14 ОООдоларів СІЛА на день ухвалення рішення, то з договору позики видно, що сторони домовилися про розмір позики в сумі 70 980 грн., а тому посилання позивача, що за договором комісії він передав відповідачу 14 000 доларів США, є безпідставними, оскільки внаслідок новації зобов'язання за договором комісії припинилося. Щодо відшкодування моральної шкоди, то воно може мати місце у випадках, передбачених законом або договором. Цивільним законодавством, яке регулює правовідносини, що виникають з договору позики, така відповідальність за неналежне виконання договору не передбачена, не встановлена вона і договором позики, укладеним між сторонами. У зв'язку з наведеним, підстав для задоволення вимог позивача про відшкодування моральної шкоди немає. На підставі викладеного,

Outcome: partial