Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності на будівлю фельдшерсько-акушерського пункту (далі - ФАП), розташовану по вул. Центральній, №61 с.Сергіївка Каховського району Херсонської обл. Вимоги мотивовано тим, що підприємством у 1981р. було збудовано будівлю, введено в експлуатацію і з цього часу рахується на балансі підприємства, але акт введення її в експлуатацію втрачений, первинна реєстрація права власності за підприємством не проведена, що унеможливлює розпорядження даним майном. В судовому засіданні представник позивача просив визнати за ДП ДГ «Каховське» право власності на будівлю ФАПу, розташовану в с.Сергіївка Каховського району Херсонської обл., вул. Центральна, №61. Поза судовим порядком вирішити дане питання неможливо, так як акт здачі будівлі в експлуатацію втрачено, первинна реєстрація права власності за ДП ДГ не проведена, що перешкоджає в повному обсязі здійснювати право власності на нерухоме майно. Відповідач [PERSON] сільська рада Каховського району Херсонської обл. позов визнає, просить розглянути справу без представника сільради, про що суду надано заяву. Суд вважає можливим позов розглянути у відсутність представника відповідача за наявними в матеріалах справи доказами. Вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до довідки ДП ДГ «Каховське» будівля ФАПу, розташована по вул. Центральна, №61 с.Сергіївка Каховського району Херсонської області перебуває на балансі господарства, балансова вартість складає 7853,12 грн. Відповідно до матеріалів технічної інвентаризації будівля фельдшерсько- акушерського пункту «А» площею 147,3 кв.м, з тамбуром «а» площею 6,7кв.м і ганком «аі» площею 3,4кв.м, вбиральнею «Б» площею 9,4 кв.м, огорожею №1та спорудою №1, розташована на земельній ділянці площею 1200кв.м по вул. Центральна, №61 с.Сергіївки Каховського району Херсонської обл., належить ДП ДГ «Каховське». Правовідносини власності у набувача майна виникли до набрання чинності ЦК України від 16.01.2003р., однак при вирішенні даного позову слід застосовувати положення цього ЦК, оскільки права і обовязки власника щодо проведення обовязкової реєстрації прав власності продовжують існувати після набрання 01.01.2004р. чинності ЦК України. Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст. 316 ЦК України), власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном (ст. 317 ч.І ЦК України). Відповідно до ч.2 ст.331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна); якщо законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації; якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ст. 182 чинного ЦК України право власності на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Законом України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень від 01.07.2004р. передбачено, що речові права на нерухоме майно, їх обмеження та правочини щодо нерухомого майна, підлягають обовязковій державній реєстрації в порядку, встановленому цим Законом. Відповідно до Інструкції про порядок державної реєстрації права власності на обєкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних і фізичних осіб реєстрація прав власності на нерухоме майно - це внесення запису до Реєстру прав власності на нерухоме майно у звязку з виникненням, існуванням або припиненням права власності на нерухоме майно, що здійснюється БТІ за місцезнаходженням обєктів нерухомого майна на підставі правовстановлюючих документів ( п.1.7). Державна реєстрація права власності на обєкт нерухомого майна в бюро технічної інвентаризації є обовязковою для власників незалежно від форм власності ( п.1.6 ). Згідно Додатку №1 до зазначеної Інструкції правовстановлюючим документом, на підставі якого проводиться державна реєстрація права власності, є, серед інших, рішення суду про визнання права власності на обєкт нерухомості. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Сумнівів у законності вимог позивача немає.

Outcome: approved