Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини, сина [PERSON] 17.03.2007року народження, який перебуває на утриманні позивачки. Просила стягнути з відповідача на утримання дитини на її користь аліменти в розмірі 400 гривень, але не менше 30% прожиткового мінімуму дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повнолітнього віку, так як відповідач є працездатним, однак не надає добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити з підстав викладених у заяві та стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітнього сина 400 гривень щомісячно до повноліття дитини. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином( а. с. 7), причину неявки суду не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило, заперечень проти позову не надав. Враховуючи згоду позивача, суд вважає за можливе розгляд справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів згідно до ст.169 ч.4 ЦПК України та ухвалення заочного рішення відповідно до ст.224 ЦПК України. Заслухавши позивача, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Відповідно до статті 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина 1 статті 184 Сімейного кодексу України передбачає, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Судом достовірно встановлено, що 17 березня 2007 року народилася дитина, [PERSON](а.с.2), 23 березня 2007року в Книзі реєстрації народжень Хомутецької сільської ради Миргородського району Полтавської області зроблено відповідний актовий запис за № 07. Батьками якої є позивачка та відповідач по справі [PERSON] і [PERSON], згідно свідоцтва про народження дитини (а.с.2). Дитина перебуває на утримання матері, що підтверджується довідкою Хомутецької сільської ради Миргородського району Полтавської області(а.с.3) . Зважаючи, що між сторонами добровільно не досягнуто умов матеріального забезпечення дитини, вимоги позивача про стягнення аліментів ґрунтуються на законі і тому підлягають стягненню з [PERSON] [INFO], жителя [INFO] не працюючого на користь [PERSON] [INFO] на утримання неповнолітньої сина [PERSON], [INFO] - в розмірі 400(чотириста) гривень щомісячно, починаючи з 16 червня 2010 року до досягнення сином повноліття. Відповідно до частини 1 пункту 5 статті 4 Декрету Кабінету Міністрів України від 30.04.1993 року „Про державне мито від сплати державного мита звільняються позивачі по позовним заявам про стягнення аліментів. Відповідно до пункту 4 частини 3 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України не підлягають оплаті при зверненні до суду і покладаються на сторони після розгляду справи судом витрати на інформаційно-технічне забезпечення у справах про стягнення аліментів. Відповідно до частини 2 статті 88 Цивільного процесуального кодексу України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли. В звязку з вищенаведеним підлягають стягненню з відповідача [PERSON] на користь Місцевого бюджету м. Миргорода 51 гривня судового збору, від сплати якого була звільнена позивач при зверненні до суду, та на користь Державного бюджету 120 грн. 00 коп. - витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Outcome: approved