Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-02 00:00:00

В травні 2010 року позивач [PERSON] звернулась до Новомиргородського районного суду Кіровоградської області з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Новомиргородському районі Кіровоградської області про визнання протиправною бездіяльності та зобовязання вчинити дії щодо щомісячного нарахування та виплати підвищення до пенсії, зазначивши в обґрунтування позовних вимог, що відповідно до Закону України „Про соціальний захист дітей війни має статус „дитина війни та відповідно до ст.6 зазначеного Закону мають право, як дитина війни з 01 січня 2006 року на отримання щомісячної соціальної допомоги у розмірі 30% відсотків від мінімальної пенсії за віком. Однак така допомога відповідачем їй не виплачувалась, її письмове звернення про збільшення пенсії відповідно до вимог Закону відповідач залишив без задоволення. Крім того, позивач зазначила, що пунктом 17 статті 77 Закону України „Про Державний бюджет України на 2006 рік від 20 грудня 2005р. №3235-IV та пунктом 12 статті 71 Закону України „Про Державний бюджет України на 2007 рік від 19 грудня 2006р. №489-V дію ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни зупинено на 2006 рік та 2007 рік відповідно, проте рішеннями Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року №6-рп/2007 та №10-рп/2008 від 22 травня 2008 року визнано неконституційними п.3 ст.71 Закону України „Про Державний бюджет України на 2006 рік та п.12 ст.71 Закону України „Про державний бюджет на 2007 рік відповідно, якими зупинено дію ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни. Позивач просить суд визнати протиправною бездіяльність Управління Пенсійного Фонду України в Новомиргородському районі Кіровоградської області щодо нарахування і виплати їй як дитині війни щомісячного підвищення до пенсіїв розмірі 30% мінімальної пенсії за віком та зобовязати відповідача нарахувати та виплатити як дитині війни передбачену Законом України „Про соціальний захист дітей війни щомісячного підвищення до пенсіїв розмірі 30% мінімальної пенсії за віком за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав повністю і просив суд його задовольнити, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві, при цьому зазначив, що перерахунок та виплату пенсії відповідач повинен зробити до за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року по 31 травня 2010 року. Представник відповідача в судовому засіданні надав письмові заперечення в яких зазначив, що відповідно до ч.2 ст.73 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" кошти Пенсійного фонду України не включені до Державного бюджету України. Статтею 9 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачені виплати, які здійснюються за рахунок коштів пенсійного фонду, виплати дітям війни серед перерахованих в ст.9 пенсійних виплат відсутні. Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді здійснює всі виплати на підставі Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", будучи органом виконавчої влади виконує нормативні акти, які діють в певний проміжок часу. Крім цього згідно Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", який є спеціальною нормою та положенням про управління Пенсійного фонду України в районах , містах і районах у містах передбачено, щодо функцій управлінь Пенсійного фонду входить призначення (перерахунок) пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці та підготовка документів для їх виплати, позивач же просив зобов'язати проводити нарахування щомісячної соціальної державної допомоги відповідно до ЗУ «Про соціальний захист дітей війни». Представник відповідача посилається на те, що до компетенції органів Пенсійного фонду не входить дана виплата. З норми ст.6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» не вбачається, що виплати дітям війни повинні проводити органи Пенсійного фонду. Вважає жоден з правових актів, які регулюють дані правовідносини не покладає обов'язку на органи Пенсійного фонду даних виплат. Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. У відповідності до ст. 1 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» від 18.11.2004 року № 2195-ІV, дитиною війни визнається особа, яка є громадянином України та якій на час закінчення (2 вересня 1945 року) Другої світової війни було менше 18 років. Відповідно до пенсійного посвідчення серії ААА № 251076 та паспорту позивача [PERSON] народилася 23 травня 1939 року та отримує пенсію за віком і є дитиною війни, тобто має право на пільги передбачені Законом України "Про соціальний захист дітей війни" від 18.11.2004 року № 2195-ІV. У відповідності до ст. ст. 6, 7 вказаного Закону, дітям війни пенсії підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим законом, здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України. Пунктом 12 ст.71 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2007» від 19.12.2006 року № 489-V, дію ст.6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» від 18.11.2004 року № 2195-ІV, на 2007 рік зупинено. Рішенням Конституційного суду України від 09.07.2007 року №6-рп/2007 положення п.12 ст.7 ЗУ Про Державний бюджет України на 2007 рік", визнанні неконституційними. Згідно ч.2 ст.152 Конституції України, відповідно до якої Закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнанні неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституцій ним Судом України рішення про їх неконституційність. Рішення зворотної дії в часі не має. З 9 липня по 31 грудня 2007 року відповідач мав правові підстави для нарахування підвищення пенсії на 30 % мінімальної пенсії за віком, передбаченої ст.6 "Про соціальний захист дітей війни", і тому в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню. У відповідності до пп.2 п.41 розділу II Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 28.12.2007 року №107-VІ, ст.6 ЗУ "Про соціальний захист дітей війни" від 18.11.2004 року №2195-IV, викладено в новій редакції згідно якої, дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія ЗУ "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") до пенсії виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Частиною 4 статті 14 ЗУ "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22.10.1993 року № 3551-XII визначено, що учасникам війни пенсії підвищуються на 10 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008, пп.2 п.41 розділу II ЗУ "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 28.12.2007 року № 107-VI, визнано неконституційним. З 22 травня 2008 року позивач має право на отримання підвищення пенсії, не на 10 відсотків від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, а на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком пенсії. На підставі зазначеного, Управлінню Пенсійного фонду України в новомиргородському районі слід здійснити позивачу перерахунок пенсії починаючи з 22 травня 2008 року, згідно вище вказаного законодавства України, і тому в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню. Що стосується вимог позивача щодо виплати надбавки до пенсії в період з 01.01.2009 року по 31.12.2009 року, то відповідно до статті 6 ЗУ "Про соціальний захист дітей війни" (у редакції від 18.11.2004, чинній у 2009 році) дітям війни пенсії або щомісячне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Статтею 71 ЗУ "Про державний бюджет України на 2009 рік" Кабінету Міністрів України надано право у 2009 році встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами вказана норма передбачає встановлення в абсолютних сумах розмірів лише тих виплат, вихідним критерієм розрахунку яких є розмір мінімальної заробітної плати. Відповідно її дія не поширюється на спірні відносини розмір зазначених соціальних виплат згідно із ЗУ "Про соціальний захист дітей війни" залежить від розміру мінімальної пенсії за віком. Таким чином, нарахування та виплата у 2009 році дітям війни підвищення до пенсії або щомісячного грошового довічного утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, повинні здійснюватися відповідно до норм ЗУ "Про соціальний захист дітей війни" . Нормами ЗУ «Про Державний бюджет України на 2009 рік» не передбачено обмежень щодо застосування положень ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни», та крім цього ст. 54 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2009 рік» встановлено у 2009 році прожитковий мінімум на одну особу та для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, в розмірах, що діяли у грудні 2008 року. Відповідно до ЗУ № 1715-VІ від 06.11.2009 року «Про внесення змін до ЗУ «Про державний бюджет України на 2009 рік» статтю 54 після частини першої доповнено новою частиною такого змісту: установити з 1 листопада 2009 прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі 701 гривня та для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років-632 гривні; дітей віком від 6 до 18 років - 776 гривень; працездатних осіб - 744 гривні; осіб, які втратили працездатність - 573 гривні. Розміри державних соціальних гарантій на 2009 рік, що визначаються залежно від прожиткового мінімуму, встановлюються відповідними законами України, цим Законом та нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України. Виходячі з вищевикладеного на відповідача покладається обовязок здійснення перерахунку пенсії починаючи з 01.01.2009 року по 31.12.2009 року, згідно законодавства України, в цій частині вимоги підлягають задоволенню. Що стосується виплати надбавки до пенсії [PERSON], як особі, що має статус дитини війниу розмірі 30% мінімальної пенсії за віком в період з 01.01.2010 року по 31.05.2010 року, то суд вважає за необхідне також задовольнити її позов в цій частині, оскільки Закон України «Про соціальний захист дітей війни» є чинним, Законом України «Про Державний бюджет України на 2010 рік» від 27 квітня 2010 року № 2154-VI дія ст.6 вказаного Закону не зупинялася на 2010 рік і відповідно соціальні гарантії стосвоно осіб, які мають статус «дитини війни» повинні виконуватися у повному обсязі. Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Таким чином, щомісячна доплата до пенсії для дитини війни є формою соціального забезпечення громадян, які відповідно до спеціального закону є дітьми війни, тобто фактично ця щомісячна надбавка є формою реалізації конституційного права громадян зі згаданим статусом на соціальний захист. Реалізація особою права, що пов'язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актів національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань, тобто посилання органами державної влади на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань судом не приймається до уваги. Так, практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права та свідчить про те, що органи державної влади не можуть посилатись на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобовязань (справа Кечко проти України, рішення від 08.11.2005 року). Правовідносини, що виникають в процесі реалізації права на отримання надбавки до пенсії засновані на принципі юридичної визначеності. Зазначений принцип не дозволяє державі посилатися на відсутність певного нормативного акта, який визначає механізм реалізації прав та свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах. Звуження змісту прав і свобод означає зменшення ознак, змістовних характеристик можливостей людини, які відображаються відповідними правами та свободами, тобто якісних характеристик права. Звуження обсягу прав і свобод - це зменшення кола суб'єктів, розміру території, часу, розміру або кількості благ чи будь-яких інших кількісно вимірюваних показників використання прав і свобод, тобто їх кількісної характеристики. Враховуючи те, що позивач є дитиною війни, він наділений державою певним правовим статусом, який включає в себе право на додаткові елементи соціального захисту, зокрема право на отримання надбавки до пенсії. Посилання відповідача на неврегульованість питання обчислення розміру пенсії дітям війни чинним законодавством, не приймається судом до уваги, оскільки ст. 6 ЗУ "Про соціальний захист дітей війни" визначено, що дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. З огляду на викладене, дане питання цілком врегульоване чинним законодавством України. Крім того, незважаючи на компетенцію деяких органів влади по наданню обов'язкових роз'яснень щодо виконання вимог законодавства, наявність чи відсутність будь-яких відомчих чи міжвідомчих роз'яснень, інструкцій та розпоряджень щодо механізму виконання норм Закону України не може бути підставою для невиконання цих норм, якщо це тягне за собою порушення прав та законних інтересів громадян України. Відповідно до п.1, п.З Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.10.2007 р. № 1261 - Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра праці та соціальної політики, одним з основних завдань якого є забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання, інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Пенсійного фонду України та інших джерел, визначених законодавством. Пенсійний фонд України здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку головні управління Фонду в Автономній Республіці Крим, областях, м. Києві та м. Севастополі, управління в районах, містах і районах у містах. Зважаючи на те, що здійснення перерахунку пенсії відноситься до компетенції органів Пенсійного фонду України, а суд не вправі виконувати функції даного суб'єкта владних повноважень, суд визнає за необхідне зобов'язати Управління Пенсійного Фонду України в Новомиргородському районі Кіровоградської області здійснити перерахунок та виплатити щомісячного підвищення до пенсії позивачу, починаючи з 9 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року, з 01.01.2009 року по 31.12.2009 року та з 01.01.2010 року по 31.05.2010 року, відповідно до ст.6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» з урахуванням норм ч.1 ст.28 ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", та здійснити її виплату, прийнявши до уваги розмір фактично щомісячно виплаченої пенсії у вказані періоди та права на щомісячну виплату підвищення пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком. Враховуючи викладене вимога щодо стягнення певної суми, чи зобовязання щодо проведення виплат певної суми з вищевикладених підстав задоволенню не підлягає. З огляду на вказане, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку що безпідставною є відмова відповідача здійснити позивачу на письмове звернення перерахунок щомісячної державної соціальної допомоги «Дітям війни», а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.. 88 ЦПК України, суд стягує на користь позивача з відповідача понесені нею судові витрати: 8,50 грн. судового збору та 37 грн. витрат на інформаційно- технічне забезпечення розгляду справи.

Outcome: approved