Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-29 00:00:00

09 липня 2010 року [PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому просила стягнути із [PERSON] суму у розмірі 8765,30 грн, посилаючись на те, що 02 лютого 2008 року вона передала відповідачці грошові кошти в сумі 7000 грн, відповідачка їх прийняла та зобов»язалася повернути до 30 жовтня 2008 року. До цього часу кошти [PERSON] не повернула, в зв»язку з чим сума заборгованості з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення та 3% річних склала суму 8765,30 грн (7000 грн основний борг+ 1415,30 грн борг з урахуванням індексу інфляції+ 350 грн 3% річних). В судовому засіданні позивачка зменшила свої вимоги до 7350 грн і просила їх задовольнити. Відповідачка визнала позовні вимоги і не заперечувала проти їх задовлення. <span style="tag2:Times New Roman;tag3:12pt;">Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України ;при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. </span> Згідно ч. 4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Згідно із вимогами >ч.1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов»язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). На підтвердження укладення договору позики&nbsp;та його умов може бути представлена розписка позичальника ( ч.2 ст. 1047 ЦК України). Судом встановлено, що 02 лютого 2008 року [PERSON] передала [PERSON] грошові кошти у сумі 7000 грн, [PERSON] прийняла зазначені кошти та зобов»язалася їх повернути до 30 жовтня 2008 року, про що мається розписка . Після 30 жовтня 2008 року і до цього часу грошові кошти відповідачка так і не повернула. <span style="tag2:Times New Roman;tag3:12pt;">Згідно ст. 526 ЦК України зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Порушенням зобов»язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов»язання (неналежне&nbsp;виконання) ( ч.1 ст. 610&nbsp;ЦК України). p> Відповідно до ч.1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув :Times New Roman;tag3:12pt;">суму позики, він зобов»язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України. В силу ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов»язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов»язання, на вимогу кредитора зобов»язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми. Всього відповідачкою прострочена сплата боргу на 20 місяців. Таким чином, заборгованість по процентам складає 350 грн. Отже, стягненню підлягає сума основного боргу в розмірі 7000 грн та заборгованість за прострочення сплати боргу в розмірі 3% річних в сумі 350 грн, всього 7350 грн. Судові&nbsp;витрати, понесені позивачкою при зверненні до суду, покладаються на відповідачку в силу ст. 88 ЦПК України. align="justify"><span style="tag2:Times New Roman;tag3:12pt;">На підставі викладеного,

Outcome: approved