Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-21 00:00:00

У квітні 2010 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] Пенсійного фонду України у місті Броварах Київської області (далі [PERSON] ПФУ), в якому зазначав, що він є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1), інвалідом ІІ групи, захворювання якого повязане з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, пенсію по інвалідності йому виплачує [PERSON] ПФУ. Відповідно до ст. ст. 49, 50, ч. 4 ст. 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи йому як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС категорії 1, інваліду ІІ групи повинна виплачуватись державна пенсія в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, в розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком. 07 квітня 2010 року він звернувся до [PERSON] ПФУ із заявою про перерахунок розміру його основної та додаткової пенсій, проте листом від 14 квітня 2010 року № 133/б-01 відповідач у здійсненні перерахунку пенсії йому відмовив, посилаючись на те, що пенсія призначена в розмірі, передбаченому законодавством. Вважає відмову [PERSON] ПФУ безпідставною, його дії протиправними, оскільки розміри його основної та додаткової пенсій не відповідають розмірам, визначеним ст. ст. 50, 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Просив визнати дії [PERSON] ПФУ щодо відмови у проведенні перерахунку розміру його основної та додаткової пенсій протиправними, зобовязати [PERSON] ПФУ провести з 01 листопада 2009 року перерахунок його основної та додаткової пенсій відповідно до ч. 4 ст. 54 і ст. 50 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи із розрахунку 8 мінімальних пенсій за віком та 75 % мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, та доплатити йому недоплачену суму пенсії з урахуванням проведених виплат. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявився, просив розглянути справу у його відсутності та задовольнити позовні вимоги. Відповідач [PERSON] ПФУ у судове засідання не зявилося, у своїх запереченнях на позов просить розглянути справу у відсутності їхнього представника, у задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовити повністю. У запереченнях на позов зазначає, що позивач перебуває на обліку в [PERSON] ПФУ та одержує пенсію по ІІ групі інвалідності внаслідок захворювання, повязаного з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, призначену згідно із Законом України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. 28 грудня 2007 року Законом України Про Державний бюджет України на 2008 рік було внесено зміни до ст. ст. 50, 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та встановлено залежність розміру пенсії від прожиткового мінімуму. Після набрання чинності Рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року Кабінет Міністрів України прийняв дві постанови: Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян від 28 травня 2008 року № 530 та Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян від 16 липня 2008 року № 654, якими встановив розмір доплат до пенсії інвалідам, щодо яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою. Згідно із цими постановами розмір пенсії інвалідів, щодо яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими для учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році по ІІ групі інвалідності 200 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Особам, віднесеним до категорії 1, інвалідам ІІ групи щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, виплачується в розмірі 20 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Позивач отримує пенсію по інвалідності та додаткову пенсію, призначені відповідно до вимог Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та постанов Кабінету Міністрів України №№ 530 та 654. Доводи [PERSON] стосовно звуження Кабінетом Міністрів України існуючих конституційних прав і свобод позивача не відповідають дійсності, оскільки Конституцією України розмір додаткової пенсії не визначається, а забезпечення проведення політики у сфері соціального захисту п. 3 ст. 116 Конституції України покладено на Кабінет Міністрів України. Відповідно до ст. 117 Конституції України Кабінет Міністрів України в межах своєї компетенції видає постанови і розпорядження, які є обовязковими для виконання. На підставі ст. 19 Конституції України органи виконавчої влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах відповідно до законів України. У ст. 62 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи зазначено, що розяснення порядку застосування цього Закону провадиться у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, рішення якого є обовязковими для виконання міністерствами та іншими центральними органами виконавчої влади, всіма субєктами господарювання незалежно від їх підпорядкованості та форм власності. Згідно із ст. 67 зазначеного Закону конкретні розміри всіх доплат, пенсій і компенсацій підвищуються Кабінетом Міністрів України відповідно до зміни індексу вартості життя і зростання мінімальної заробітної плати. Пенсійний фонд України діє на підставі Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 жовтня 2007 року № 1261. Відповідно до п. 15 цього Положення свої повноваження здійснює безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні управління, забезпечує ефективне використання коштів, що перебувають у його управлінні. У п. 9 даного Положення встановлено вичерпний перелік напрямків використання коштів Пенсійного фонду України, які використовуються за призначенням та вилученню не підлягають. Враховуючи, що Законом України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи передбачено, що фінансування виплат провадиться з державного бюджету України, а не з бюджету Пенсійного фонду України, то порушень з боку [PERSON] ПФУ не вбачається. Особливу увагу звертає на ст. 72 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, де зазначено, що кошти пенсійного фонду не включаються до складу державного бюджету України, використання коштів пенсійного фонду на цілі, зокрема перерахунок пенсій, забороняється. Як на момент прийняття Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, так і на даний час законодавчої норми, яка б встановлювала мінімальний розмір пенсії за віком, немає. Таким чином, порушення прав позивача з боку [PERSON] ПФУ відсутні, тому позов задоволенню не підлягає. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивач [PERSON], [INFO], є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1), учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та інвалідом ІІ групи, що підтверджується посвідченнями серії А № 100674, вкладкою до цього посвідчення № 608944, посвідченням серії АА № 760022 та довідкою МСЕК серії КИО-І № 064544, з якої видно, що з 16 грудня 1997 року позивачу встановлено ІІ групу інвалідності довічно, причиною інвалідності є захворювання, повязане з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Позивач [PERSON] перебуває на обліку в [PERSON] ПФУ, одержує пенсію по ІІ групі інвалідності внаслідок захворювання, повязаного з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, призначену згідно із ч. 4 ст. 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю, на підставі ст. 50 цього ж Закону. Відповідно до ст. 49 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи пенсії особам, віднесеним до категорій 1, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію. За змістом ст. 50 цього Закону (в редакції до 01 січня 2008 року) особам, віднесеним до категорії 1, інвалідам ІІ групи призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком. Згідно із ч. 4 ст. 54 вказаного Закону, яка визначає підстави та умови призначення державних пенсій, особам, віднесеним до категорії 1, у всіх випадках розміри пенсії для інвалідів, щодо яких встановлено звязок із ЧАЕС, не можуть бути нижчими по ІІ групі інвалідності, ніж 8 мінімальних пенсій за віком. Підпунктами 12, 15 пункту 28 розділу ІІ Закону України Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України від 28 грудня 2007 року, який набрав чинності з 01 січня 2008 року, було внесено зміни до Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, тексти ст. 50, ч. 4 ст. 54 цього Закону викладено в новій редакції та встановлено, що особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірах: інвалідам ІI групи 20 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, а розміри пенсій у всіх випадках для інвалідів, щодо яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими для учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році по ІI групі інвалідності 200 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначається на момент виплати додаткової пенсії згідно із законом про Державний бюджет України і не може коригуватися іншими нормативно-правовими актами. Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 (справа щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет України) визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) положення пункту 28 розділу II Закону України Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України від 28 грудня 2007 року щодо внесення змін до Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Згідно із ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність. 28 травня 2008 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову за № 530 Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян, якою у п. п. 4, 6 встановив, що, починаючи з 22 травня 2008 року, особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, інвалідам ІІ групи щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, виплачується у розмірі 20 % прожиткового мінімуму, встановленого законом для осіб, які втратили працездатність, а розмір їхньої основної пенсії не може бути нижче 965 грн. Постановою Кабінету Міністрів України Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян від 16 липня 2008 року № 654 у підпункті 2 пункту 1 визначено, що з 01 липня 2008 року розмір пенсії учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС інвалідів ІI групи становить 1090 грн. Починаючи з 22 травня 2008 року, [PERSON] ПФУ нараховує та виплачує позивачу [PERSON] основну і додаткову пенсії в розмірах, встановлених зазначеними постановами Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року № 530 та від 16 липня 2008 року № 654. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними нормативними актами, суд дійшов висновку, що при вирішенні даного спору та визначенні розміру додаткової та державної пенсій позивача застосуванню підлягає ст. 50 та ч. 4 ст. 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, а не розміри визначені, вказаними вище постановами Кабінету Міністрів України №№ 530 і 654 від 28 травня та 16 липня 2008 року, відповідно. Із змісту ст. ст. 50, 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи випливає, що під час визначення розміру пенсій за основу їх нарахування береться мінімальна пенсія за віком. Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування від 09 липня 2003 року, який набрав чинності з 01 січня 2004 року, мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Положення ч. 3 ст. 28 цього Закону, на думку суду, не є перешкодою для застосування даної величини (мінімального розміру пенсії за віком) для обрахування інших пенсій чи доплат, повязаних з мінімальною пенсією за віком, оскільки іншого розміру мінімальної пенсії за віком, крім передбаченого ч. 1 цієї статті, чинним законодавством не встановлено. Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що [PERSON] ПФУ повинно виплачувати позивачу [PERSON] основну та додаткову пенсії у розмірах, передбачених ст. ст. 50, 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, на момент виплати. У ч. 3 ст. 67 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи передбачено, що у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до ст. 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму. Таким чином, дії відповідача [PERSON] ПФУ щодо відмови у проведенні перерахунку розміру основної та додаткової пенсій позивача [PERSON] згідно із ст. ст. 50, 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи суперечать вимогам закону, тому ці дії відповідача суд визнає протиправними. Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] щодо проведення перерахунку розміру його основної та додаткової пенсій з 01 листопада 2009 року та доплати недоплаченої суми пенсії підлягають задоволенню. У звязку з цим, суд вважає необхідним зобовязати [PERSON] ПФУ здійснити з 01 листопада 2009 року перерахунок основної пенсії позивача в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, в розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком, а також виплатити йому з 01 листопада 2009 року недоплачену суму пенсії. На підставі ст. ст. 19, 152 Конституції України, ст. ст. 49, 50, 54, 67 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, Рішення Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року,

Outcome: approved