Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-08 00:00:00

Звернувшись до суду із вищеназваним позовом 08.10.2008 року , позивач [PERSON] неодноразово змінювала та уточнювала заявлені позовні вимоги, в остаточній редакції позову від 27.07.2010 року посилається на ті обставини, що з 18.12.1999 року перебувала у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] Від цього шлюбу вони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. 12.11.2008 року шлюб між нею та відповідачем був розірваний. Під час шлюбу сторонами було придбане майно, яке є спільною власністю подружжя, але після розірвання шлюбу угода між ними про добровільний поділ майна не була досягнута. Позивач просить суд поділити між ними майно наступним чином: передати їй у власність: машину ВАЗ -21102, держномер АЕ 9473 АХ- вартістю 22126,18 грн., пральну машину „ Indesit- 500 грн., пилосос 150 грн. на загальну суму 22776,18 грн.; визнати власністю дитини компютер- вартістю 1000 грн. та домашній кінотеатр „ PIONEER- 1800 грн. на загальну суму 2800 грн. Виділити відповідачеві : машину ВАЗ 2110 держномер АЕ 0871 АМ- вартістю 36000,25 грн., мякі меблі -1500 грн., стінка „ Гірка- 300 грн., спальня -500 грн., холодильник „ Мінськ- 400 грн., телевізор „ JVC-500 грн., телевізор плазмовий 7500 грн., плиту газову- 100 грн., гараж 15000 грн., кухню- 1000 грн., тумбу під телевізор 100 грн., дитячу стінку „ Юніор- 700 грн., диван- малютку 200 грн. на загальну суму 63800,25 грн. Крім того, за час спільного проживання із відповідачем її батьками було придбано обладнання для автономного опалення на суму 14136 грн., заміна сантехніки на суму 2565 грн., кондиціонер „ MAYKRO на суму 1000 грн., всього на загальну суму 17701 грн. Вищеназвану суму позивач просить стягнути з відповідача на її користь або повернути їй кондиціонер та обладнання і сантехніку, а також стягнути на її користь у відшкодування витрат на сплату судового збору 1000 грн. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала заявлені вимоги в остаточній редакції позову від 27.07.2010 року та просила їх задовольнити. Із зустрічним позовом не згодна , оскільки автомобіль [NUMBER], хоча і записаний на її імя, але фактично належить її братові, який переоформив автомобіль на неї , щоб його не забрали, з-за наявних у нього проблем. Стосовно домашнього кінотеатру та плазмового телевізору, то вони були придбані і за рахунок її коштів, оскільки хоча вона і зазначала у позові про розірвання шлюбу, що стосунки між ними були припинені у лютому 2008 року, але фактично вона ще жила з відповідачем в одній квартирі , з якої остаточно пішла у квітні 2008 року. Відповідач за основним позовом [PERSON] позовні вимоги визнав частково, запропонував у письмових запереченнях свій варіант розподілу майна, а також подав до суду 16.04.2010 року зустрічний позов до [PERSON], в якому просив включити до складу спільного майна автомобіль [NUMBER], який зареєстрований на ім.я позивача за основним позовом відповідача за зустрічним [PERSON] та придбаний у період шлюбу за біржовим договором купівлі- продажу. Цей автомобіль він просить виділити [PERSON] та стягнути з неї на його користь 36000 грн. Крім того, він просить визнати його особистою приватною власністю телевізор „ PIONEER та телевізор «PHILIPS 37РFL331/10», які були придбані ним особисто після припинення шлюбних відносин. У судовому засіданні відповідач за основним позовом позивач за зустрічним [PERSON] додатково пояснив, що не заперечує факт встановлення у належній йому квартирі у період шлюбу автономного опалення, кондиціонеру та заміну сантехніки, але заперечує, що це було зроблено за кошти батьків [PERSON] Її батьки, також як і його батьки у період шлюбу надавали допомогу, але не комусь особисто , а сімї , а при встановленні автономного опалення , заміні сантехніки використовувались спільні кошти його та [PERSON] Крім того, не підлягає розділу гараж, оскільки він не належить ні позивачу за основним позовом, ні йому, його орендує у КЖП його мати. Представник відповідача за основним позовом- позивача за зустрічним [PERSON] підтримав думку свого довірителя , вважає, що розподілу може підлягати тільки спільне майно подружжя. Доводи [PERSON] щодо складу спільного майна та його розподілу не підтверджені належними доказами. Просить задовольнити зустрічний позов [PERSON] у повному обсязі , а при вирішенні питання про розподіл спільного майна подружжя застосувати запропонований [PERSON] варіант розподілу. Вислухавши думку сторін, показання свідків, дослідивши письмові докази, суд вважає, що як основний позов [PERSON] так і зустрічний позов [PERSON] підлягають частковому задоволенню за наступними підставами. Судом встановлено, що 18.12.1999 року між [PERSON] та [PERSON] ( після реєстрації шлюбу змінено прізвище на [PERSON]В.) було укладено шлюб , що підтверджено свідоцтвом 1-КИ № 090990 , виданим 18.12.1999 року РАГС виконкому Довгинцівської райради м.Кривого Рогу (а.с. 5). Від шлюбних відносин сторони мають дитину [PERSON], 20.09.2000 року ( а.с.6). Рішенням Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу від 27.10.2008 року укладений 18.12.1999 року між [PERSON] та [PERSON]шлюб був розірваний. Під час шлюбу сторонами було придбано майно, частина з якого визнається обома сторонами як спільне сумісне майно, а по частині якого у них наявний спір щодо його належності до такого виду власності. Так, сторонами визнано, що спільною сумісною власністю подружжя є : машина ВАЗ -21102, держномер АЕ 9473 АХ, пральна машина „ Indesit, пилосос, компютер, мякі меблі, стінка „ Гірка, спальня , холодильник „ Мінськ, телевізор „ JVC-500 грн., плита газова , кухня , тумба під телевізор , дитяча стінка „ Юніор та диван- малютка. Сторони не заперечують , що це майно підлягає поділу між ними. Між тим, у сторін наявний спір щодо наступного майна : автомобіля ВАЗ 21103, випуску 2002 року, державний номер АЕ 0871АМ, гаражу , домашнього кінотеатру „ PIONEER , телевізору «PHILIPS 37РFL331/10», кондиціонера, технічного обладнання, з якого складається автономне опалення та сантехніки. Вирішуючи спір, який виник між сторонами суд виходить із наступного. Відповідно до ч.1 ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Право подружжя на поділ такого майна передбачене ст.69 СК України. При цьому, ч.1 ст. 70 Сімейного кодексу України передбачає, що у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Крім того, при вирішенні спору про поділ майна подружжя суд на підставі ст.174 СК України може признати власністю дитини майно, яке придбано батьками чи одним з них для забезпечення її розвитку, навчання та виховання . У судовому засіданні відповідач за основним позовом [PERSON] не заперечував право своєї дочки на придбаний у період шлюбу сторонами компютер, отже суд визнає особистою приватною власністю неповнолітньої дитини [PERSON] компютер вартістю 1000 грн. , який при розподілі майна подружжя виключається із його складу. Крім того, суд вважає, що не може бути предметом розподілу гараж, оскільки позивачем за основним позовом [PERSON] не доведений факт його належності на праві спільної сумісної власності колишньому подружжю. Згідно наданого відповідачем за основним позовом [PERSON] договору № 18 від 19.02.2007 року ( а.с.45) він переданий в оренду КЖП № 13 його матері [PERSON]. Згідно даних КБТІ право власності на цей гараж не зареєстровано ні за [PERSON], ні за його матірю ( а.с.52,54). У зустрічному позові [PERSON] зазначає, що до складу спільного майна не був включений автомобіль ВАЗ 21103, випуску 2002 року, державний номер АЕ 0871АМ, який також придбаний ними під час шлюбу. Як убачається із договору купівлі- продажу транспортного засобу, зареєстрованого за № 086 29.09.2005 року на Спеціалізованій Товарній біржі „ Криворізька, [PERSON] продав, а [PERSON] купила за 100 грн. автомобіль ВАЗ 21103, випуску 2002 року ( а.с.82), який зареєстрований за нею Криворізьким відділенням РЕР ДАІ (а.с.67). Позивач за основним позовом [PERSON] стверджує, що цей автомобіль фактично є автомобілем її брата , в якості доказів посилається на показання свідків: своєї матері [PERSON] , яка показала, що цей автомобіль був придбаний нею та її чоловіком для сина [PERSON] , але у сина трапились проблеми і він перереєстрував машину на сестру через біржовий договір. Крім того, вони з чоловіком давали гроші на гараж, автономне опалення, але розписки при цьому від дочки чи її чоловіка не брали. Свідок [PERSON] також підтвердив, що спірний автомобіль фактично належить йому і він же ним користується, гроші за придбаний за договором купівлі - продажу автомобіль він не отримував. В якості доказів заявлених вимог щодо права особистої приватної власності на технічне обладнання автономного опалення, сантехніки та кондиціонера на загальну суму 17701 грн. позивач за основним позовом посилається на виписки по картковому рахунку № [NUMBER] на ім.я [PERSON] ( а.с.96,97). Із цих виписок убачається , що у 2006-2007 роках [PERSON] отримував пенсію та знімав різні суми з карткового рахунку, між тим, суд вважає ,що ці виписки не слугують належним доказом того, що зняті суми були використані саме на влаштування автономного опалення , придбання сантехніки , тощо. На підставі ст.57 Семейного кодексу України у особистій приватній власності жінки чи чоловіка може знаходитись майно, яке придбано нею чи ним до шлюбу; придбане у шлюбі, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; придбане за час шлюбу , але на кошти, належні їй чи йому особисто. Позивачем за основним позовом [PERSON] не були надані суду договори дарування їй особисто грошей у період придбання технічного обладнання , сантехніки та кондиціонеру. Договір купівлі- продажу спірного автомобіля був укладений в період шлюбу, під час розгляду справи суду не надано доказів того, що він визнаний недійсним. Показання родичів позивачки [PERSON], які є заінтересованими особами, не можуть бути прийнятті судом як належні та безумовні докази на підтвердження її вимог. Таким чином, суд вважає, що все вищеназване майно є спільною сумісною власністю подружжя та підлягає розподілу . В цій частині позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню. Що стосується вимог [PERSON], викладених у зустрічному позові , про визнання за ним права власності на домашній кінотеатр „ PIONEER та телевізор «PHILIPS 37РFL331/10», то суд вважає, що вони підлягають задоволенню за наступними підставами. Відповідно до ст.61 ч.3 ЦПК України не підлягають доведенню при розгляді інших справ обставини, які вже встановлені рішенням суду. Із рішення Дзержинського районного суду міста [PERSON] від 27.10.2008 року по цивільній справі № 2-3077 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та протоколу судового засідання до нього убачається, що шлюбні відносини між сторонами припинені у лютому 2008 року і вони мешкають окремо. Це рішення не було сторонами оскаржено та набрало законної чинності, отже судом були встановлені вищеназвані факти і вони перевірці чи доказуванню у даному процесі не підлягають. Спірний телевізор «PHILIPS 37РFL331/10» був придбаний [PERSON] 10.03.2008 року в кредит строком на 24 місяці ( а.с.36,39-41), тобто після фактичного припинення шлюбних відносин сторонами , домашній кінотеатр „ PIONEER був придбаний ним також 10.03.2008 року ( а.с.42). Відповідно до ч.6 ст.57 СК України суд може визнати особистою приватною власністю дружини чи чоловіка майно, яке придбане нею чи ним за час їх окремого проживання у звязку із фактичним припиненням шлюбних відносин. На підставі вищевикладеного, суд визнає особистою власністю [PERSON] наступне майно : домашній кінотеатр „ PIONEER та телевізор «PHILIPS 37РFL331/10». Таким чином, спільним сумісним майном колишнього подружжя є: автомобіль ВАЗ 21103, випуску 2002 року, державний номер АЕ 0871АМ вартістю 36000 грн.; пральна машина « INDESIT»- вартістю 500 грн., пилосос «PHILIPS» - вартістю 150 грн. , дитячі меблі „ Юніор- вартістю 700 грн., диван „ малютка- вартістю 200 грн., автомобіль ВАЗ 21102, випуску 2001 року , державний номер АЕ 9473АХ- вартістю 22126 ,18 грн.; м»які меблі вартістю 1500 грн., газова плита- вартістю 100 грн., кухонні меблі вартістю 1000 грн., стінка „ Гірка вартістю 300 грн., спальний гарнітур вартістю 500 грн., холодильник „ Мінськ- вартістю 400 грн., телевізор „ JVC вартістю 500 грн. , тумбу під телевізор - вартістю 100 грн., кондиціонер „ MAYKRO вартістю 1000 грн. та технічне обладнання системи індивідуального опалення , сантехнічне обладнання загальною вартістю 16701 грн., яке встановлено під час спільного проживання в шлюбі подружжям [PERSON] в квартирі [ADDRESS], що належить [PERSON] . У судовому засіданні сторони узгодили вартість спільного сумісного майна, від проведення судової товарознавчої експертизи відмовились. Відповідач за основним позовом [PERSON] згоден на виплату грошової компенсації за технічне обладнання , сантехніку, оскільки їх недоцільно розбирати. Згідно із ст.71 ЦК України майно, яке є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, поділяється між ними в натурі, з урахуванням інтересів кожного з них та дітей, неподільні речі присуджуються одному із подружжя. Автомобілі є речами, які неможливо розділити без шкоди їй цілісності, між сторонами склався певний порядок користування ними, є недоцільним і демонтаж технічного обладнання та сантехніки, які встановлені в квартирі відповідача за основним позовом. Між тим, є необґрунтованою вимога у зустрічному позові про залишення автомобілю ВАЗ 21103, випуску 2002 року, державний номер АЕ 0871АМ за [PERSON] та стягнення з неї на користь [PERSON] 36000 грн., в частині стягнення вищеназваної суми вимога задоволенню не підлягає. Враховуючи вищевикладене, та визначивши склад майна, яке підлягає розподілу між подружжям, суд розподіляє його, виходячи з принципу рівності їх частин , інтересів неповнолітньої дитини та технічної можливості розподілу в натурі наступним чином: - [PERSON] виділяється : автомобіль ВАЗ 21103, випуску 2002 року, державний номер АЕ 0871АМ вартістю 36000 грн.; пральну машину « INDESIT»- вартістю 500 грн., пилосос «PHILIPS» - вартістю 150 грн. , дитячі меблі „ Юніор- вартістю 700 грн. та диван „ малютка- вартістю 200 грн. всього на загальну суму 37550 грн.; -[PERSON] виділяється: автомобіль ВАЗ 21102, випуску 2001 року , державний номер АЕ 9473АХ- вартістю 22126 ,18 грн.; м»які меблі вартістю 1500 грн., газову плиту- вартістю 100 грн., кухонні меблі вартістю 1000 грн., стінка „ Гірка вартістю 300 грн., спальний гарнітур вартістю 500 грн., холодильник „ Мінськ- вартістю 400 грн., телевізор „ JVC вартістю 500 грн. , тумбу під телевізор - вартістю 100 грн., кондиціонер „ MAYKRO вартістю 1000 грн., всього на загальну суму 27526,18 грн. Технічне обладнання системи індивідуального опалення та сантехнічне обладнання загальною вартістю 16701 грн., яке встановлено під час спільного проживання в шлюбі подружжям [PERSON] в квартирі [ADDRESS], що належить [PERSON] залишити йому та стягнути із [PERSON] на користь [PERSON] половину його вартості- 8350,50 грн. Розподіл понесених сторонами судових витрат проводиться взаємозаліком.

Outcome: partial