overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-08 00:00:00

15.09.2009р. ПАТ КБ „ПриватБанк звернувся до суду із позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави. Ухвалами судді Ткаченко Н.В. від 15.09.2009р. позивачу було відстрочено сплату судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи до ухвалення по даній справі рішення, а також вжито заходи забезпечення позову. 09.06.2010р. представник позивача надав суду заяву з проханням залишити без розгляду позовні вимоги до відповідачки на підставі п. 5 ч. 1 ст. 207 ЦПК України та скасувати, прийняті ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 15.09.2009р. заходи забезпечення позову, розглянувши дане питання в судовому засіданні за відсутності представника позивача. Суд, ознайомившись із заявою представника позивача, вивчивши матеріали справи, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню та відповідно до п. 5 ч.1 ст. 207 ЦПК України позовні вимоги ПАТ КБ „ПриватБанка до [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави слід залишити без розгляду. Одночасно, на підставі ч. 6 ст. 154ЦПК України, у звязку із залишенням без розгляду позовних вимог, суд вважає за можливе скасувати прийняті ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 15.09.2009р. заходи забезпечення позову у відношенні відповідачки. Обговорюючи питання щодо розподілу судових витрат, з огляду на те, що для позивача сплата судових витрат була відстрочена до винесення рішення, а даною ухвалою позовні вимоги позивача залишені без розгляду, що відповідно до положень ч. 1 ст. 83 ЦПК України передбачає повернення судового збору, суд вважає за можливе не стягувати судовий збір з позивача. Щодо витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, то з огляду на те, що ч. 2 ст. 88 ЦПК України не передбачає повернення цих витрат у разі залишення без розгляду позовних вимог на підставі п. 5 ч. 1 ст. 207 ЦПК України, то суд вважає, що з позивача на користь держави слід стягнути витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-08 00:00:00

Заявники звернулися до суду з вказаною заявою, посилаючись на те, що вони 03 листопада 1995 року між собою зареєстрували шлюб, від шлюбу мають двох дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньку Ніку, [INFO]. Сімейне життя в них не склалося, через різні погляди на сімейне життя та ведення господарства, постійні сварки. Шлюбних відносин вони не підтримують з березня 2010 року, з того ж часу не ведуть спільного господарства. Заявники в судове засідання не зявилися надали заяву в якій просили справу розглядати у їх відсутність, заяву підтримали, просили її задовольнити. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Сторони зареєстрували шлюб 03 листопада 1995 року. Від шлюбу мають доньку Ніку, [INFO] /а. с. 6/ та сина [PERSON], [INFO] /а. с. 6/. Відповідно до ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя. Статтею 109 СК України передбачено, що подружжя яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно з вимогами ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин суд вважає, що збереження сімї є неможливим, оскільки її існування носить формальний характер і позов підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу,мотивуючи тим,що з 2010 року він з відповідачкою хоч спільно проживає, проте втратили почуття поваги та любові один до одного, відповідачка створювала нову сім»ю. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги і просив шлюб розірвати. Відповідачка в судове засідання не з»явилася, подала заяву про розгляд справи в її відсутність, позов визнала,не заперечувала проти розірвання шлюбу. Виходячи з наведеного,у відповідності з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову,суд за наявності до того підстав,ухвалює рішення про задоволення позову при проведенні попереднього судового засідання. Суд,заслухавши пояснення позивача,дослідивши письмові докази по справі, встановив слідуючі обставини справи та відповідні їм правовідносини. 21 жовтня 2006року сторони уклали повторний з обох сторін шлюб , в виконкомі Франківської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області, актовий запис №3, дошлюбне прізвище [PERSON] і вели спільне сімейне життя до 2010 року, після чого його припинили і проживають окремо. В цьому шлюбі сторони дітей не мають.Спору за майно не має. В судовому засіданні встановлені фактичні взаємини подружжя, що сторони мали різні погляди на життя, не знаходили спільної мови при вирішенні сімейних питань,в зв»язку з чим виникали часті сварки,що порушувало право сторін та членів їх сім»ї на повагу до сімейного життя і при такій поведінці подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, і ці обставини мають істотне значення в їх сім»ї. На примирення сторони не згідні, поскільки вже відповідачка створювала нову сім»ю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-08 00:00:00

КП «Харківські теплові мережі» звернулося в Дзержинський районний суд м. Харкова з позовом, у якому просить стягнути з відповідачів 2260,88 грн., заборгованість по теплопостачанню , мотивуючи це тим, що відповідачі своїх обов'язків тривалий період часу не виконують, добровільно заборгованість не погашають. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги КП «Харківські теплові мережі» підтримав, просив позов задовольнити в повному обсязі, стягнувши з відповідачів зазначену суму заборгованості. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про день і час слухання справи був повідомлені вчасно й належним чином, про причину неявки суду не повідомили. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді , що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідачі є піднаймачами житлового приміщення за адресою пр.. Перемоги, 76, кв. 87, а згідно ст. 68 ЖК України наймач зобов'язаний вчасно вносити квартирну плату й комунальні платежі. Згідно наданих позивачем розрахунків заборгованість відповідачів за період з 01.04.09 по 31.03.10 року становить 2260,88 грн. У відповідності зі ст. 88 ЦПК України на відповідачів також варто покласти витрати по оплаті державного збору, які становлять 1% від ціни позову, але не менш 51 грн. Беручи до уваги вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-08 00:00:00

17 березня 2010 року позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за послуги теплопостачання, посилаючись на те, що відповідач проживає в [INFO], користується наданими послугами, за послуги не сплачує, у звязку з чим утворилася заборгованість станом на 01.03.2010 року у сумі 4761грн. 41 коп. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала, просила стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості в розмірі 4761грн. 41 коп. з теплопостачання та 30 грн. витрат з інформаційно-технічного забезпечення судового процесу, повязаного з розглядом цивільної справи. Відповідач в судове засідання не зявилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином та надала суду заяву відповідно до якої позов визнає та просить розглядати справу за її відсутності. Враховуючи клопотання представника позивача, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності відповідача з винесенням заочного рішення в порядку ст. ст. 224, 225 ЦПК України. Заслухавши представника позивача [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідач проживає в [INFO], користується послугами з теплопостачання, за які не сплачує, у звязку з чим утворилася заборгованість станом на 01.03.2010 р. у розмірі 4761грн. 41 коп. Крім того, судом встановлено, що рішенням Полтавської міської ради від 11 грудня 2008 року позивача - ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» звільнено від сплати державного мита в 2009 році при подачі позовних заяв до районних судів у м. Полтаві про стягнення заборгованості з населення за спожиту теплову енергію . Відповідно до ч. З ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідачів в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому, враховуючи вище викладене, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню заборгованість за послуги теплопостачання в сумі 4761грн. 41 коп. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача також підлягають стягненню державне мито на користь держави в сумі 51 грн., та на користь позивача сплачені ним витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 30 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-08 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовною заявою до Кузнецовського ВАТ «Енерговисотспецбуд» про стягнення заборгованості по заробітній платі в сумі 3162 грн. 67 коп. Позивач вказує у позовній заяві, що працював у Кузнецовському ВАТ «Енерговисотспецбуд» з 25 січня 2008 року по 05 вересня 2008 року електрозварювальником 4-го розряду на підставі строкового трудового договору від 24 січня 2008 року. Відповідно до ст.38 КЗпП України наказом відповідача №72-к від 04 вересня 2008 року 05 вересня 2008 року був звільнений з роботи за власним бажанням. В день звільнення адміністрація підприємства не провела розрахунку в порушення вимог ст. 116 КЗпП України. На неодноразові звернення позивача про виплату належних йому сум відповідач не реагував, мотивуючи наявність боргу по заробітній платі відсутністю коштів у підприємства. Сума боргу по заробітній платі становить 3162 грн 67 коп. Позивач просить суд стягнути заборгованість по заробітній платі в примусовому порядку. Позивач [PERSON] у судове засідання не з»явився, хоча у своїх письмових заявах просив суд розглянути справу у його відсутність. З письмової заяви [PERSON] від 09 червня 2010 року слідує, що вказані позовні вимоги він підтримує повністю, спір на теперішній час в добровільному порядку не вирішений. Представник відповідача у судове засідання не з»явився, хоча у встановленому законом порядку був повідомлений судом про час і місце розгляду даної справи. Про причини своєї неявки у судове засідання представник відповідача суд не сповістив. Будь-яких заяв, клопотань чи заперечень проти позову [PERSON] про стягнення заборгованості по заробітній платі Кузнецовське ВАТ «Енерговисотспецбуд» не надало. Враховуючи наведене, а також відсутність заперечень зі сторони позивача, про що зазначено в його письмовій заяві від 08 червня 2010 року суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-08 00:00:00

У травні 2010 року позивачка звернулася до суду з заявою про позбавлення батьківських прав [PERSON], тому, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обовязків по вихованню дитини. У судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала та пояснила, що від відповідача має сина [PERSON], [INFO] та після розірвання шлюбу у 2007р. належного догляду за ним не здійснює, не цікавиться станом його здоров*я, належним чином не забезпечує. Просила суд задовольнити заявлені вимоги та позбавити [PERSON] батьківських прав. Дані вимоги були підтримані прокурором та представником третьої особи - Служби у справах дітей Приморської райадміністрації [PERSON] Відповідач [PERSON], будучи повідомленим про час та місце розгляду справи згідно ст. 76 ч. З ЦПК України, в судове засідання не зявився, у звязку з чим згідно зі ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, вислухав пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважає заявлені вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Згідно ст. 164 Сімейного Кодексу України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дітей. Згідно п.25 ч. З постанови Пленуму Верховного Суду України № 16 від 12.06.98 р. «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім По» ухилення від виконання своїх обовязків має місце, коли батьки не турбуються про фізичний та духовний розвиток, їх навчання, підготовки до самостійного життя. Як встановлено судом, [PERSON] належний догляд за дитиною не здійснює, вихованням дитини не займається, забезпечити її не може. Викладені обставини підтверджуються: висновком ССД Приморської райадміністрації Маріупольської міськради про позбавлення батьківських прав [PERSON], актом обстеження матеріально-побутових умов життя дитини, іншими документами. Таким чином, у ході судового розгляду встановлено, що відповідач ухиляється від виконання обовязків по вихованню дитини, тому повинен бути позбавлений батьківських прав.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-08 00:00:00

До суду звернулась із заявою [PERSON] про встановлення факту родинних стосунків між нею її бабою [PERSON], зацікавлена особа : Остерська державна нотаріальна контора. У судовому засіданні заявницею підтримані заявлені вимоги. Просить суд встановити факт родинних стосунків, що заявниця є онукою [PERSON], оскільки в свідоцтві про смерть баби заявниці неправильно зазначене ім'я [PERSON], а не [PERSON]. Встановлення цього факту необхідне для оформлення права на спадщину. Представник зацікавленої особи у судове засідання не зявився хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні засвідчили родинні стосунки між позивачкою та її бабою. В судовому засіданні встановлені такі факти і відповідні правові відносини. [PERSON] народилася 16 лютого 1972 року, що підтверджується свідоцтвом про народження. Батьками є [PERSON] та [PERSON]. 12 лютого 1993 року [PERSON] уклала шлюб зі [PERSON] та після укладення шлюбу отримала прізвище [PERSON]. [PERSON] народився 9 вересня 1937 року, що підтверджується свідоцтвом про народження. Батьками є [PERSON] Саків та [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про смерть [PERSON] померла 2 травня 1994 року Вислухавши пояснення заявниці, свідків, дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що заява [PERSON] про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами підлягає задоволенню. Відповідно до норм цивільного законодавства України, родинні відносини підтверджуються поданням відповідних документів, а у разі неможливості подання даних документів, родинні відносини встановлюються через суд. Доказом родинних відносин спадкоємців із спадкодавцями може бути рішення суду, що набрало законної сили. В судовому засіданні достовірно встановлено, що [PERSON] [INFO] є онукою [PERSON], яка померла 2 травня 1994 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-08 00:00:00

Позивачка [PERSON] вказує в заяві від 10 березня 2010 року, що від шлюбу з відповідачем, який зареєстрували 14 листопада 2003 року, мають малолітню дитину-сина Іллю, [INFO]. Відповідач добровільно не надає допомоги на утримання дитини. Він ніде не працює, роботи не шукає. Син [PERSON] знаходиться на її утриманні. Просить стягувати з відповідача аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі по 250 гривень щомісячно до досягнення ним повноліття. Відповідач [PERSON] визнав позов в повному обсязі, згідний сплачувати аліменти в розмірі 250 щомісячно на сина. Вказав, що ніде не працює, доглядає за престарілою [PERSON] Вислухавши сторін, суд вважає що позов має бути задоволено в попередньому судовому засіданні на підставі ч.4 ст. 130 та ч.4 ст. 174 ЦПК України. При цьому приходить до висновку, що досягнута сторонами домовленість в судовому засіданні про сплату аліментів в розмірі 250 гривень в місяць на дитину не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, в т. ч. їхнього сина. Оскільки відповідачем не оспорюються обставини справи, на які покликається позивачка, суд приймає рішення про стягнення з [PERSON] аліментів в заявленому позивачкою розмірі. Суд покладає на відповідача судові витрати у розмірі збору на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 гривень, від сплати якого по закону (п.4 ч.3 ст.81 ЦПК України) звільнена позивачка [PERSON], від сплати судового збору його слід звільнити як потерпілого від аварії на ЧАЕС.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-08 00:00:00

Позивач звернувся до Новопсковського районного суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 4918,16 грн., а також судові витрати у розмірі 171,00 грн., понесені позивачем на оплату судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. У судовому засіданні представник позивача наполягав на задоволенні позовних вимог свого довірителя, обґрунтовуючи вимоги тим, що 10.05.2007 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір № 014/0017/82/105354, відповідно до якого [PERSON] отримав у позивача кредит в сумі 5200,00 грн., зі сплатою 24 % річних за користування кредитними коштами, з кінцевим терміном повернення - 09.05.2010 року. Відповідач не виконав взятих на себе зобовязань, в результаті чого у нього виникла перед позивачем заборгованість за кредитним договором у розмірі 4918,16 грн. Відповідач позовні вимоги визнав у повному обсязі. Судом встановлено, що згідно кредитного договору № 014/0017/82/105354 від 10.05.2007 року позивач надав відповідачу на споживчі цілі кредит у сумі 5200,00 грн. строком до 09.05.2010 року зі сплатою 24 % річних за використання кредиту. За умовами кредитного договору відповідач зобов'язаний забезпечити своєчасне повернення кредиту та кожного місяця в строк не пізніше останнього робочого дня кожного місяця сплачувати відсотки. Судом встановлено, що відповідач не виконав взятих на себе зобов'язань по поверненню кредитних платежів, внаслідок чого у відповідача виникла заборгованість перед позивачем у сумі 4918,16 грн., з яких сума боргу за кредитом - 2159,59 грн., заборгованість за процентами - 559,06 грн., заборгованість за несвоєчасне погашення кредиту - 1689,00 грн., і 510,51 грн. пеня за несвоєчасне погашення процентів. Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню у чинність ст.ст. 526.530.610-612,614-615,1054 ЦК України, згідно яких відповідач як позичальник, що прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу позивача (кредитодавця) зобов'язаний повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитом, нараховану пеню та не сплачену комісію за використання кредиту. Згідно ст. 88 ч.І ЦПК України понесені позивачем судові витрати стягуються з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-08 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивачка в обґрунтування своїх вимог за позовом зазначила, що вони з відповідачем знаходяться у шлюбі, який був зареєстрований 18.12.1999 Московським відділом реєстрації актів громадянського стану міста Харкова, актовий запис № 1556. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], 09.09 [INFO]. Причиною розпаду сім'ї послужило те, що в період спільного сімейного життя в сім'ї виникали непорозуміння на ґрунті того, що відповідач зловживав спиртними напоями, шлюбно-сімейні відносини припинені з лютого 2010 року. У судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги у повному обсязі, пояснивши, що причиною розпаду сім'ї є те, що в період спільного сімейного життя в сім'ї виникали непорозуміння на ґрунті того, що відповідач зловживав спиртними напоями, сварки, шлюбно-сімейні відносини припинені з лютого 2010 року та примирення між ними не можливе. Позивачка впевнена, що сім'я розпалась остаточно і відновлена бути не може. Діти після розірвання шлюбу залишиться мешкати з позивачкою. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, заперечень до позову не надав. Відповідно до ст.. 224 ЦПК України суд за згодою позивача вважає можливим ухвалити заочне рішення. Суд, вислухав думку позивача, дослідивши матеріали справи, вважає позовну заяву належну задоволенню по наступним підставам. Судом встановлено, що згідно зі свідоцтвом про одруження, яке було видане 18.12.1999 Московським відділом реєстрації актів громадянського стану міста Харкова, актовий запис № 1556, сторони у справі знаходяться у зареєстрованому шлюбі. Згідно з поясненнями позивачки, причиною розірвання шлюбу є те, що в період спільного сімейного життя в сім'ї виникали непорозуміння, сварки, шлюбно-сімейні відносини припинені з квітня 2010 року. Сім'я розпалась остаточно, подальші сімейні відносини продовжувати не бажають. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємовідносини подружжя, дослідивши матеріали справи, вважає подальше сімейне життя подружжя і зберігання сім'ї неможливим. При таких обставинах, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню. Витрати, пов'язані з оплатою отримання свідоцтва про розірвання шлюбу в органах РАЦС суд вважає за необхідне покласти на відповідача, позивачку від сплати витрат звільнити. На підставі викладеного і

Outcome: approved