Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом, з подальшими змінами та уточненнями, до відповідача ВАТ КБ «Надра» про стягнення зробленого ним банківського вкладу за договором в розмірі 6\~000 Євро, відсотків за договором в сумі 422,04 Євро, відсотків за фактичне користування коштами після закінчення дії договору до повного розрахунку, пені включно з 18.05.2010 року до повного розрахунку, яка станом на час розгляду справи становить 183,41 Євро, та 1699 грн. за завдану моральну шкоду. В обґрунтування своїх вимог позивач покликається на те, що 23.04.2009 р. між ним та КБ «Надра» було укладено договір строкового банківського вкладу № 390386, за яким ним зроблено банківський вклад в розмірі 6\~000 Євро терміном на 12 місяців з виплатою 10,5 % річних. 18 травня 2009 року між сторонами було укладено додаткову угоду до згаданого договору, згідно якої строк вкладу продовжено на 12 місяців з датою повернення 18.05.2010 року та встановлено процентну ставку 9,6 %. Строк дії договору закінчився, позивач звернувся до банку з вимогою повернути кошти, однак відповідач не виконує взяті на себе договірні зобовязання та порушує норми цивільного законодавства України в зв`язку з чим, просить позов задоволити, стягнути суму депозитного вкладу 6\~000 Євро та відсотки за договором 422,04 Євро. Також просить зобовязати відповідача сплатити нараховані відсотки (9,6% згідно угоди) за фактичне користування його коштами після закінчення дії договору до повного розрахунку ; пеню, з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період за який сплачується пеня за час з 18.05.2010 року до дня повного розрахунку, яка станом на 08.07.10р. становить 183,41 Євро, та підлягає постійному перерахуванню ; моральну шкоду в розмірі 1699 грн., яка полягає в тому, що важко захворіла його дружина, а через неправомірні дії відповідача, який не повернув кошти, необхідні для її лікування, змусило позивача страждати, перенести психологічні переживання. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги в повному обсязі з підстав викладених в заяві. Просили позов задоволити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надіслав на адресу суду письмові заперечення по суті позову, в яких позовні вимоги не визнає, вважає, що банк свої зобовязання виконав, оскільки належні позивачу кошти переведено з депозитних рахунків на поточні. Просить судовий розгляд проводити у відсутності представника відповідача. Заслухавши пояснення позивача, його представника, розглянувши письмові заперечення та дослідивши представленні по справі докази, суд дійшов висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно договору строкового банківського вкладу від 23.04.2008 року № 390386 (а.с.3) Банк «Надра» прийняв на депозитний рахунок [PERSON] грошовий вклад у розмірі 6\~000 Євро, строком на 12 місяців з процентною ставкою 10,5 %, що не заперечується відповідачем та підтверджується звітом по депозиту (а.с.45-46). Пунктом 3.4.5 вказаного договору передбачено, що Банк зобовязується повернути вкладнику вклад за його вимогою в кінці терміну дії вкладу чи у випадку дострокового розірвання договору. Як вбачається з додаткової угоди № 1 від 18.05.2009 року до вказаного договору (а.с.36) строк вкладу продовжено на 12 місяців, дата повернення вкладу 18.05.2010 року з процентною ставкою 9,6 %. Інші умови Договору залишаються без змін. Згідно п. 2 ст. 1060 ЦК України за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника. Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. В судовому засіданні встановлено факт наявності у відповідача, за умовами договору строкового банківського вкладу, обовязку по виплаті позивачу вкладу на загальну суму 6\~000 Євро та відсотків в сумі 422,04 Євро (а.с.47) та зясовано, що відповідач ухиляється від добровільного виконання покладених на нього договірних зобовязань, оскільки звернення позивача залишено без задоволення, кошти не повернуто. В звязку з наведеним позовні вимоги в частині стягнення вкладу та відсотків за договором суд вважає підставними та такими, що підлягають задоволенню. При цьому, суд вважає заперечення відповідача необґрунтованими, оскільки переведення коштів на поточний рахунок позивача, які він фактично не може отримати, не є належним виконанням договірних відносин між сторонами. Вимоги позивача в частині стягнення нарахованих відсотків (9,6% згідно угоди) за фактичне користування його коштами після закінчення дії договору до повного розрахунку задоволенню не підлягають, оскільки позивач звернувся до Банку з вимогою про повернення коштів та згідно п. 4.7 Договір припинив свою дію 18.05.2010 року, про що вказує і сам позивач. Щодо вимоги [PERSON] про стягнення пені, суд задовольняє таку частково з наступних мотивів. Згідно п. 5.1 Договору, укладеного між сторонами 23.04.2008 року, за невиконання або несвоєчасне виконання зобовязань по цьому договору сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України. У відповідності до ст. 611 ЦК України одним із правових наслідків, встановлених договором або законом є сплата неустойки. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов»язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов»язання за кожен день прострочення виконання. Згідно із ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконання зобов»язання. Статтею 551 ЦК України визначено, що розмір неустойки у виді грошової суми встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Так, згідно ст.3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань» розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня. Враховуючи наведене, розглядаючи позов в межах заявлених вимог, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для стягнення з відповідача пені з 18.05.2010 року з часу закінчення строку дії договору по день розгляду справи. Разом з цим, це не позбавляє позивача права в подальшому звернутися до суду з позовом про стягнення неустойки станом на фактичний час повернення коштів. Позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди також не підлягають задоволенню, оскільки згідно діючого законодавства особа несе відповідальність за заподіяну моральну шкоду у випадках коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції України, у випадках передбачених ст. ст. 208,611,1167,1168 ЦК України, а також іншими нормами законодавства, які встановлюють відповідальність за заподіяння моральної шкоди. Однак цивільна відповідальність у виді відшкодування моральної шкоди не передбачена законодавством, що регулює питання банківського вкладу. Не передбачено відшкодування моральної шкоди також і договором укладеним між сторонами. А тому підстави для задоволення позову в цій частині відсутні. З огляду на вище викладене, суд задовольняє позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення з ВАТ КБ «Надра» депозитного вкладу в розмірі 6\~000 Євро, відсотків за договором в сумі 422,04 Євро, всього на загальну суму 6422,04 Євро, що на день розгляду справи згідно офіційного курсу НБУ еквівалентно 63\~815,68 грн. (а.с.52), а також пені по загальній сумі вкладу та відсотків за договором за період з 18.05.2010 року по день розгляду справи - 08.07.2010 року, з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період за який сплачується пеня. В задоволенні решти позовних вимог суд відмовляє за безпідставністю. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд присуджує з відповідача судові витрати в дохід держави.

Outcome: partial