Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-12 00:00:00

30.03.2010 року [PERSON] звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у м. Чернігові ради про визнання неправомірними дій відповідача по наданню йому щорічної допомоги на оздоровлення за 2009 рік в меншому розмірі, ніж передбачено ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»; зобов»язання відповідача провести перерахунок та виплату щорічної грошової допомоги на оздоровлення за 2009 рік відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що він є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС І категорії. Згідно ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачена виплата щорічної разової допомоги на оздоровлення органами соціального захисту населення в розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат на момент виплати. Проте зазначена допомога виплачувалась в меншому розмірі. Вказує, що Законом України «Про державний бюджет України на 2009 рік» на ІІ кватал 2009 року встановлено мінімальну заробітну плату у розмірі 625 грн. Тобто щорічна допомога на оздоровлення складає 2500 грн. В судовому засіданні позивач позов підтримав, просив задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, відповідно до письмових заперечень (а.с.18-19), в яких просить відмовити в задоволенні позову. Посилається, що допомога на оздоровлення нараховувалась та виплачувалась органами соціального захисту населення позивачу за 2009 рік у розмірі 90 грн. в порядку, передбаченому Постановою КМУ від 12.07.2005 року № 562 «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за рахунок коштів, виділених на ці потреби з Державного бюджету України. Вислухави пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у місті Чернігові ради, як учасник ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС І категорії, що підтверджується посвідченням (а.с.10). Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 230/96-ВР від 06.06.1996 року, а саме ч. 4 ст. 48, передбачено виплату щорічної допомоги на оздоровлення вищезазначеній категорії осіб у розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат. Розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» мінімальна заробітна плата на момент виплати щорічної допомоги на оздоровлення складала 625 грн. Згідно ч. 5 ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»: Щорічна допомога на оздоровлення виплачується громадянам за місцем їх проживання органами соціального захисту населення. Управлінням праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у м.Чернігові ради у березні 2009 року було виплачено позивачу, на підставі Постанови КМУ від 12.07.2005 №562 «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», щорічну допомогу на оздоровлення за 2009 рік у розмірі 90 грн., про що свідчить довідка Управління праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у м. Чернігові ради (а.с.17). Відповідно до ст. 22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесення змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Виходячи із пріоритетності законів над підзаконними актами, на думку суду, при визначенні позивачеві розміру допомоги на оздоровлення, застосуванню підлягають норми Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити: визнати неправомірними дії відповідача в частині нарахування і виплати [PERSON] допомоги на оздоровлення за 2009 рік, відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»; зобовязати відповідача здійснити перерахунок та здійснити виплату допомоги на оздоровлення за 2009 рік [PERSON] відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат з урахуванням виплаченої грошової допомоги. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, на користь позивача підлягають стягненню з відповідача 37 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи і 8 грн. 50 коп. сплаченого судового збору в доход держави.

Outcome: approved