Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до Добропільського міськрайонного суду з позовом до ТДВ «шахта «Білозерська» про відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач [PERSON] суду пояснив, що він з 1978 року, з перервами, перебував у трудових відносинах з шахтою «Білозерська», працюючи слюсарем з ремонту обладнання котелень у шкідливих і небезпечних умовах праці. 18 січня 2010 року був звільнений за станом здоров'я. 29 травня 2009 року під час виконання трудових обов'язків з позивачем трапився нещасний випадок в результаті якого він отримав травму в вигляді закритого лотерального перелому шийки лівого стегна зі зміщенням. Згідно довідки МСЕК від 19.01.2010 року позивачу встановлено третю групу інвалідності та втрату професійної працездатності в розмірі 30%. Після встановлення втрати професійної працездатності, він з усіма необхідними документами звернувся до відділення виконавчої дирекції ФСС від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Добропіллі для відшкодування матеріальної шкоди, де йому були призначені страхові виплати, а саме: одноразова допомога і щомісячні регресні виплати. Звернувся до відповідача з приводу відшкодування йому моральної шкоди, але йому було відмовлено в відшкодуванні моральної шкоди і вказано, що на підприємстві створені всі необхідні безпечні умови праці. Він з такою відповіддю не згоден, так вважає, що внаслідок виробничої травми йому заподіяні фізичний біль і душевні страждання. Ушкодження здоров'я призвело до порушення його особистих немайнових прав, таких як, право на охорону здоров'я, на безпечну працю. У зв'язку з травмою цілком порушена його нормальна життєдіяльність, він тривалий час знаходився на лікуванні, відчуває постійний біль у нозі, не може виконувати певні роботи у побуті, вся важка праця лягла на плечі дружини, вимушений звільнитися з роботи. Йому приходиться фізично і морально пристосовуватися до життя з урахуванням його фізичних обмежень. У судовому засіданні позивач повністю підтримав свої позовні вимоги, просив стягнути з відповідача ТДВ «шахта «Білозерська» в рахунок відшкодування моральної шкоди на його користь 30000 гривень. Представник відповідача ТДВ «Шахта «Білозерська» - юрисконсульт [PERSON], діючий на підставі довіреності, позов не визнав, вважає, що підприємством здійснюються всі необхідні заходи щодо створення безпечних умов праці, тому в тому, що трапився нещасний випадок є вина саме позивача, крім того позивачем не надані до суду докази моральної шкоди. Просить в позові відмовити. Представник третьої особи відділення виконавчої Дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків та професійних захворювань на виробництві в м. Добропілля - завідувач юридичного сектору [PERSON], діюча на підставі довіреності просить вирішити справу на розсуд суду. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] обгрунтовані і підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач з 4 вересня 1978 року перебував у трудових відносинах з ТДВ «Шахта «Білозерська». 18 січня 2010 року був звільнений з підприємства за станом здоров'я. Під час роботи на підприємстві, 29 травня 2009 року, був травмований, дана обставина підтверджується актами за ф. Н-1 та за ф. Н-5 від 31 травня 2009 року. Діагноз вказаний в медичних документах: закритий лотеральний перелом шийки лівого стегна зі зміщенням. Згідно довідки МСЕК від 19.01.2010 року він визнаний інвалідом 3-ї групи з втратою 30% професійної працездатності. Статтею 173 КЗпП України передбачено, що шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням трудових обов'язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку. Статтею 13 Закону України «Про охорону праці» передбачено, що роботодавець зобов'язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. У судовому засіданні встановлено, що шкоду здоров'ю [PERSON] заподіяно з вини ТДВ «Шахта «Білозерська», що підтверджується актом розслідування нещасного випадку на виробництві. Згідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03. 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного суду України № 5 від 25.05.2001 року) заподіяна моральна (немайнова) шкода відшкодовується тій фізичній чи юридичній особі, права якої були безпосередньо порушені протиправними діями (бездіяльністю) інших осіб. Відповідно до ст.237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Як вбачається із рішення Конституційного суду від 08.10.2008 року № 20-рп/2008 по справі № 1-32/2008, право громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки статтею 1167 ЦК України та ст. 237-1 Кодексу законів про працю України їм надано право відшкодувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця). Встановлений законодавцем розподіл обов'язків щодо відшкодування моральної шкоди потерпілим на виробництві від нещасного випадку та професійного захворювання не суперечить вимогам статті 22 Конституції України. З врахуванням викладеного, суд вважає підставними та обґрунтованими вимоги [PERSON]Б до ТДВ «Шахта «Білозерська» про відшкодування моральної шкоди, так як внаслідок виробничої травми позивачу заподіяні фізичний біль і душевні страждання. Ушкодження здоров'я призвело до порушення його особистих немайнових прав, таких як, право на охорону здоров'я, на безпечну працю. Все це призвело до порушення його звичного образу життя, вимагають від [PERSON] додаткових зусиль для організації свого життя, що належним чином має бути компенсовано. Дані обставини знайшли своє підтвердження в поясненнях позивача, матеріалах справи, дослідженими та проаналізованими у ході судового розгляду. Визначаючи розмір суми, що підлягає стягненню на відшкодування моральної шкоди, суд виходить з розміру позовних вимог, порушення нормального укладу життя позивача, характеру та ступеня моральних страждань, а також розумності та справедливості, вважає позов підлягаючим частковому задоволенню і стягненню з ТДВ «Шахта «Білозерська» на користь [PERSON] 17000 грн. В іншій частині позовних вимог про відшкодування моральної шкоди слід відмовити. Що стосується строку позовної давності, то відповідно до п. З ст. 268 ЦК України на вимоги про відшкодування шкоди, завданої травмою, іншим ушкодженням здоров'я, позовна давність не застосовується. У відповідності зі ст. 88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір 17 грн., витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи 15 грн.

Outcome: approved