Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з вимогами до відповідача про визнання незаконним наказу № 83-к від 08 вересня 2009 р. «про звільнення виконавчого директора», попов¬нення на роботі, зобов'язання TOB «Юро Ламбер» скасувати запис до трудової книжки про звіль¬нення, стягнення з TOB «Юро Ламбер» середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшко¬дування завданої моральної шкоди у розмірі 20 000,00 грн., стягнення з відповідача судових ви¬трат, оскільки при винесенні наказу про звільнення у відповідача були відсутні підстави для засто¬сування п. 5 ст. 40 КЗпП України, а також наказ про звільнення підписано особою, що не мала на те достатніх повноважень. В обґрунтування своїх вимог вказав, що 22 січня 2008 року він був прийнятий на поса¬ду виконавчого директора TOB «Юро Ламбер» згідно наказу № 6, це підтверджується записом до трудової книжки. У зв'язку з перенесеним інфарктом з 30 березня 2009 року по 23 вересня 2009 зоку, він знаходився на лікуванні, що підтверджується листками непрацездатності № АБІ 502015, !Уо АБІ 745821, № АБИ 024681, № АБИ 024682, № АБИ 026528, № АБИ 984540, № АБИ 344033, № АБИ 027305, № АБІ 502521. Після перенесеної операції, він листом від 08.07.2009 року, повідомив відповідача про закінчення терміну лікування орієнтовно у першій-другій декаді вересня 2009 ро¬ку, а також, що згідно висновку МСЕК лікування його хвороби потребує більшого, ніж 4-місячний термін лікування. У відповідь на цей лист Відповідачем було надіслано лист за вих. № 36 від 22.07.2009 року, яким відповідач повідомляв про те, що його посаду буде скорочено з 01.09.2009 року згідно наказу № 70 від 16.06.2009 року. Наказ про його звільнення винесений в момент, коли він готовий був приступити до виконання своїх посадових обов'язків, про що повідомляв підпри¬ємство. В судовому засіданні представник позивача підтримала позов з наведених ньому під¬став. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, вважала їх безпідставними і просила у задоволенні вимог [PERSON] відмовити. Вислухавши пояснення осіб, що приймали участь у розгляді справи, вивчивши матеріа¬ли справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з таких встановлених судом фактичних обставин і відповідних їм правовідносин. Судом встановлено, що на посаду виконавчого директора після звільнення [PERSON] інша особа не призначалась. За змістом п. 5 ст. 40 КЗпП України вирішальне значення для припинення трудових від¬носин з відсутнім працівником є потреба у заміні відсутнього працівника. Такої потреби у відпові¬дача не було і зворотне в судовому засіданні не встановлено. У випадку відсутності потреби у за¬міні працівника, відпадають і підстави для застосування п. 5 ст. 40 КЗпП України при звільненні. Таким чином, при винесенні наказу про звільнення у Відповідача були відсутні підста¬ви для застосування п. 5 ст. 40 КЗпП України. Судом також встановлено, що наказ про звільнення з посади виконавчого дирс TOB «Юро Ламбер» підписано заступником директора [PERSON] що діяв на підставі дое зЯ сті від 11.06.2009 p., виданої директором підприємства. Згідно з положеннями ст. 89 Господарського кодексу України управління діялмИ господарського товариства здійснюють його органи та посадові особи, склад і порядок ocre (призначення) яких визначається залежно від виду товариства. Згідно положень ст. 145 ЦИЕ го кодексу України поточне керівництво діяльністю товариства здійснює виконавчий орган у жах наданих йому повноважень. Повноваження виконавчого органу товариства з обмежене:-:>¦ повідальністю визначаються статутом товариства. Згідно положень п. 6.15 статуту TOB «Юро Ламбер» повноваження щодо прийоїя звільнення працівників належать до компетенції директора підприємства. Керівником підпрн- І ва є посадова особа, яка наділена адміністративною владою щодо очолюваного нею певного soi ктиву службовців і здійснює внутрішньо організаційне управління ним. Директор TOB «Юр ] мбер» призначений на посаду загальними зборами учасників товариства. Таким чином, дирея товариства є його посадовою особою і перебуває з підприємством у трудових відносинах. Судом встановлено, що між TOB «Юро Ламбер» і громадянином [PERSON] [PERSON] ван ден Хюрком укладено трудовий договір, згідно якого він виконував обов'язки з J тора підприємства, проте при цьому не мав постійного місця проживання в Україні. П. З ст. 89 Господарського кодексу України встановлено обмеження щодо кола oc: " J можуть бути посадовими особами товариства. Посадовими особами товариства не можуть'^ особи, службову або іншу діяльність яких визнано несумісною з перебуванням на цих посадах І Як видно з наданих до матеріалів справи документів, директором TOB «[PERSON] особа, що є іноземним громадянином. Статтею 8 Кодексу законів про працю України визначя що трудові відносини іноземних громадян, які працюють на підприємствах України регулюкя відповідно до закону України «Про міжнародне приватне право». Згідно ст. 52 цього законні трудових відносин застосовується право держави, у якій виконується робота. Правовий с~і іноземців в Україні регулюється законом України «Про правовий статус іноземців та осіб бези мадянства». П. З ст. 8 цього закону визначено, що іноземні громадяни можуть займатися труди діяльністю відповідно до одержаного у встановленому порядку дозволу на працевлаштування-! дно п. 4 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку оформлення і нов цям та особам без громадянства дозволу на працевлаштування в Україні» дозвіл на працевлиі вання оформляється і видається Державним центром зайнятості Мінпраці України або за йегЯ рученнями відповідними центрами зайнятості областей для роботи на підприємстві, яке заправ іноземця на певну посаду. Як встановлено в суді, на день видачі [PERSON] ван ден Хюрком довірене від 11.06.2009 р. від імені TOB «Юро Ламбер» на представництво інтересів підприємства [PERSON]. А.И. ван ден Хюрк не мав дозволу на працевлаштування в Україні, не мав права об;:-ш посаду директора і не мав повноважень представляти інтереси TOB «Юро Ламбер». Таким зазначена довіреність є неналежним доказом і не може братися судом до уваги. Згідно положень статуту товариства заступник директора товариства не має позЯ жень на прийом чи звільнення працівників товариства. Отже, наказ про звільнення підписак : і бою. що не мала на те достатніх повноважень. З огляду на викладене, вимоги позивача про визнання незаконним наказу про йог* льнення. поновлення його на роботі та зобов'язання відповідача скасувати запис до трудове І жки про звільнення, є обгрунтованими і підлягають задоволенню. При вирішенні інших вимог позивача суд дійшов наступних висновків. Відповідно до положень ст. 235 КЗпП України слід стягнути заробітну плату Я вимушеного прогул;- Розрахуй о: середнього заробітку для таких виплат провадиться за правилами, ви:* ними у Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінеті ністрів України від 8 лютого 1995 р. № 100 (далі - Порядок). Середньомісячна заробітна пл. "Я числюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події. Я пов'язана відповідна виплата. Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробіть: І ти за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинне В робітку на число робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством ¦ них днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна -та визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців " зчі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених -ним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Згідно довідки TOB «Юро Ламбер» № $4 від 26.11.2009 р. останні два місяці, які пра- тав позивач у відповідача це лютий-березень 2009 року, даних про хворобу за вказаний період у дці не має. Нарахована заробітна плата за ці місяці складає: лютий 1470 грн., березень 1533,56 Тобто середньоденна заробітна плата складає 73,26 грн. (1470 + 1533,56 : 41 (робочих днів за період)). З часу звільнення, 14.09.2009 року, до прийняття рішення минуло 223 робочі дні (при ггиденній робочій неділі). Таким чином середній заробіток за час вимушеного прогулу [PERSON] складає 16336,98 грн. (73,26 х 223). Статтею 237і КЗпП України передбачено, що відшкодування власником або уповнова- ним ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його за- нних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шко- визначається законодавством. У судовому засіданні позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди були обгру- овані протиправністю дій відповідача щодо розірвання з ним трудових відносин з підстави п. 5 40 КЗпП України, пояснивши, що у зв'язку з незаконним звільненням він втратив заробіток, інився у скрутному матеріальному становищі, змінився нормальний уклад його життя. Розмір мпенсації у грошовому вираженні на відновлення його порушених прав він встановлює в сумі - 000 грн.. Пленум Верховного Суду України в п. 5 постанови від 31 березня 1995 року № 4 «Про ; лову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», роз'яснив, що від- овідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди піхлягаюль: наявність такої гткоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв'язку між шкодою і проти¬правним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні. У пункті 13 керівних роз'яснень тієї ж постанови зазначено, що відповідно до ст. 237 і КЗпП за наявності порушення прав праців- -:ика у сфері трудових відносин (незаконне звільнення тощо), яке призвело до його моральних .траждань, втрати нормальних життєвих зв'язків або змушує докладати додаткових зусиль для ор- анізації свого життя, обов'язок відшкодувати моральну (немайнову) шкоду покладається на влас¬ника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої залежності. Як вбачається з матеріалів справи, позивач внаслідок порушення його трудових прав в тратив джерело доходів, втратив звичне коло спілкування, позбавлений можливості вести актив¬не громадське життя, позбавлений можливості вести звичний для нього спосіб життя і реалізову¬вати свої здібності, змушений переїжджати до іншого міста, що спричиняє додаткові зусилля для рганізації свого життя та спричиняє йому моральні страждання. Таким чином вимога позивача про відшкодування моральної шкоди є обґрунтованою, оскільки беззаперечним фактом є те, що незаконним звільненням любій особі, в тому числі і позивачу завдається моральна шкода. Проте, газом з тим враховуючи характер правопорушень, їх доведеність, тривалість і глибину душевних страждань, виходячи з засад виваженості, розумності і справедливості суд вважає, що розмір мо¬тальної шкоди має становити 5000 грн.. Відповідно до вимог статей 81, 88 ЦПК України, оскільки позивач звільнений від спла¬ти судових витрат при зверненні з даним позовом до суду, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 180,37 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення роз¬гляду справи у розмірі 120 грн.. На підставі вищенаведеного,

Outcome: partial