overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-24 00:00:00

15 березня 2010 року представник позивача звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], Відкритого акціонерного товариства Страхова компанія Нова про стягнення суми в порядку регресу, мотивуючи свої вимоги тим, що в 23 жовтня 2007 року між ЗАТ Страхова компанія КЮБІ І УГПБ Іншуеренс та ВАТ ЕКО було укладено договір добровільного страхування автотранспорту № Р06315, відповідно до умов якого було застраховано майнові інтереси повязані з експлуатацією транспортного засобу автомобіля [PERSON], державний номерний знак АА 5502ЕВ. 07 квітня 2008 року о 21 годині 50 хвилин водій [PERSON] керуючи автомобілем [NUMBER] порушив Правила Дорожнього руху в результаті чого отримав пошкодження автомобіль [PERSON], державний номерний знак АА 5502ЕВ, під керування водія [PERSON] [PERSON] постановою Деснянського районного суду міста Києва був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 124 КпАП України. Відповідно до звіту про оцінку вартості матеріального збитку проведеного Консалтингом СВАН 22 квітня 2008 року матеріальний збиток ТОВ ЕКО- власнику транспортного засобу автомобіля [PERSON], державний номерний знак АА 5502ЕВ склав 6294,36 гривень. Відповідно до Полісу № ВВ 3693496 обовязкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів страховиком [PERSON] (автомобіль [NUMBER]) є ЗАТ Страхова компанія Нова. Франшиза за вищевказаним договором складає 510 гривень. Зважаючи на викладне представник позивача просив вимоги довірителя задовольнити. В судовому засіданні представник позивача вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить зворотне повідомлення Укрпошти. ЗАТ Страхова компанія Нова про час та місце розгляду справи було повідомлено належним чином, про що свідчить зворотне повідомлення Укрпошти. Представник в судове засідання не зявився, заяв до суду не надавав. Суд вважає, за можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та постановити заочне рішення, проти чого не заперечує представник позивача, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і обєктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу між ним та [PERSON], посилаючись на те, що спільне життя з дружиною у них не склалось, між ними постійно виникають конфлікти, оскільки вони не знаходять взаємопорозуміння, у звязку з чим припинили підтримувати шлюбно-сімейні відносини, не ведуть спільного господарства, він дійшов висновку про доцільність розірвання даного шлюбу і тому змушений звертатись до суду з вказаним позовом. Сторонам надавався строк для примирення один місяць. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав. При цьому зазначив, що примирення між ним та відповідачкою не відбулося, тому він вважає, що подальше збереження їх сімї неможливе. Відповідач у судовому засіданні позов визнала, зазначила суду, що вона не заперечує проти розірвання шлюбу, оскільки вони не знаходять взаємопорозуміння, у звязку з чим припинили підтримувати шлюбно-сімейні відносини, а тому вона не заперечує проти розірвання шлюбу. Судом встановлено, що подружжя перебуває в зареєстрованому шлюбі з 24.06.2003 р. (а.с.5), від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Подружжя спільного господарства не ведуть, шлюбно-сімейні відносини припинені, відповідач [PERSON] зазначила суду про свою згоду на розірвання шлюбу, позивач наміру зберігати дану сімю немає. За таких обставин, суд дійшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-24 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] з позовом про стягнення аліментів на неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що з відповідачем вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24.04.1993 року. [PERSON] не надає матеріальної допомоги на утримання дитини вже понад рік, а тому вона змушена звертатись до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання сина. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала і просила суд стягнути з відповідача на її користь на утримання неповнолітнього сина аліменти у розмірі 1200 грн. щомісячно до його повноліття. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання сина у розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. При цьому вказує, що він дійсно працює директором ТОВ «Айронком», але його сукупний дохід за період з 01.07.2007 року складає 00 грн. 00 коп., а тому за своїм матеріальним становищем позбавлений можливості сплачувати аліменти в розмірі 1200 грн. на місяць, який просить позивачка. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24.04.1993 року, мають спільного сина [PERSON], [INFO] (а.с.4,5). На теперешній час позивачка бажає отримувати від відповідача, як батька неповнолітньої дитини, матеріальну допомогу у вигляді аліментів в розмірі 1200 грн. щомісяця, до її повноліття. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач є працездатним, має можливість сплачувати аліменти у твердій грошовій сумі. Що ж стосується розміру аліментів, то, відповідно до вимог ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, який вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти щомісячно в розмірі , що не є меншим прожиткового мінімуму для дитини віком до чотирнадцяти років, а саме в розмірі 800 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-24 00:00:00

14 травня 2010 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до СТОВ ім. "Суворова", про стягнення майнового паю. Обгрунтовуючи свої вимоги вона вказала, що з 28 лютого 2000 року колгосп ім. Суворова було реорганізовано в сільськогосподарське товариство СТОВ "Агрофірма ім. Суворова", до якого як правонаступника перейшли усі права та обов"язки реформованого колгоспу. Відповідно до рішення Чорнухинського районного суду від 28 березня 2008 року, видано що за [PERSON] бло визнано право на майновий пай реформованого колективного сільськогосподарського підприємства ім. Суворова на суму 17500 тис. грн. Позивачка успадкувала майновий пай на суму 17500 грн. свого батька [PERSON] за законом, який1 був внесений до списку осіб, які мають право на майновий пай реорганізованог8о КСП ім. Суворова. Таким чином належний їй майновий пай, а саме: майно, яке позивачка просить виділити незважаючи на її неодноразові звернення до СТОВ "Агрофірма ім Суворва" не отриманий і залишається у власності СТОВ "Агрофірма ім. Суворова". Що і стало причиною для звернення позивачки до суду, з метою справидливого вирішення йього питання. Позивачка в судовому засіданні підтримала свої позовні вимоги. Просила суд зобов"язати СТОВ "Агроірма ім. Суворова" відповідно до структури розпаювання виділити у її власність частину розібраного колишнього хімскладу, що складається з балок, швелерів, кронштейнів. Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог не заперечує, надала до суду пояснюючу записку, в якій вказала, що дійсно на території Чорнухинського району по вул. Котляревського знаходиться даний ангар в недобудованому стані і його залишкова вартість після розкрадання становить 16000 грн. Факт розкрадання підтверджується копіями постанов про порушення кримінальної справи та зупинення кримінальної справи. Отже, позивачка має право на частину в пайовому фонді майна КСП ім. Суворова на загальну суму 175000 грн. Майно пайового фонду, визначене позивачем, знаходиться у користуванні СТОВ "Агрофірма ім. Суворова", яка в свою чергу є правонаступником КСП ім. суворова. Права третіх осіб на вказане майно судом не встановлено.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-24 00:00:00

КП " Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду Деснянської районної в м.Києві ради " звернулось до суду з позовом про стягнення з відповідача 299 грн. 54 коп., пославшись на те, що він не регулярно та не в повному обсязі сплачує послуги з утримання будинку та прибудинкової території, за період з 01.10.2009 року по 01.03.2010 р. утворилась вказана заборгованість. Представник КП "Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду Деснянської районної в м.Києві ради " у судове засідання не зявився, на адресу суду надійшла заява підприємства з проханням проводити розгляд справи у відсутності їх представника (а.с.7 ) За таких обставин, суд вважав за можливе проводити розгляд справи у відсутності представника КП "Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду Деснянської районної в м.Києві ради ". Відповідачі в судове засідання не зявились, про розгляд справи повідомлені належним чином, повідомлялись судом через житловий орган, згідно вимог ст.76 ЦПК України, про що на адресу суду було направлено [PERSON]. Причини неявки відповідачі суду не повідомили, за таких обставин суд суд визнав причини неявки відповідачів, як неповажні та вважав за можливе проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідачів, відповідно до вимог ч.1 ст.224 ЦПК України. Судом встановлено, що відповідач проживає в [INFO] відповідно ордера №6144 серія А від 23.08.1984 р., регулярно та в повному обсязі не сплачує послуги з утримання будинку та прибудинкової території. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця в установлені строки. Відповідно до ст.68 ЖК України, наймач зобовязаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Як вбачається з розрахунку [PERSON] (а.с.5) розмір заборгованості відповідачів за період з 01.10.2009 року по 01.03.2010 року становить 299 грн. 54 коп. Суду не надано доказів про менший розмір заборгованості відповідача. Оскільки відповідач добровільно не виконує умови договору найму жилого приміщення, заборгованість підлягає стягненню з нього в судовому порядку. Згідно вимог ст.88 ЦПК України, підлягає солідарному стягненню з відповідачів на користь держави судовий збір у розмірі 51 грн., та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 30 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-24 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що вона з [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають сина. Вона сама займається вихованням дитини, однак матеріально утримувати одній сина їй важко, а згоди відносно матеріального утримання дитини між нею та відповідачем не досягнуто, а тому вона бажає стягнути аліменти у судовому порядку в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку відповідача щомісячно до повноліття дитини. В судовому засіданні [PERSON] підтримала позов у повному обсязі, просила суд про його задоволення, посилаючись на той факт, що між нею та чоловіком згоди з приводу матеріального утримання дитини не досягнуто, а самостійно утримувати сина їй важко. Відповідач [PERSON] позов визнав, не заперечував проти того, щоб з нього було стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина, послався на те, що з позивачем вони не можуть досягти згоди з цього питання. Заслухавши пояснення сторін, дослідівши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими у повному обсязі та підлягають задоволенню судом з наступних підстав. Судом встановлено, що подружжя перебуває в зареєстрованому шлюбі з 24.06.2003 р. (а.с.8), від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.9). Як зазначила позивач, відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, тому вона має намір вирішити питання про стягнення аліментів в судовому порядку відповідно до вимог чинного законодавства. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідач працездатний, а тому суд вважає, що він спроможний сплачувати позивачці аліменти на утримання дитини. Відповідно до вимог ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом, який вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти щомісячно в розмірі ? частини з усіх видів заробітку на утримання дитини до досягнення повноліття. Приймаючи рішення про стягнення аліментів у зазначеному розмірі, суд в першу чергу виходить з інтересів неповнолітньої дитини, якій потрібна батьківська увага і турбота, а також тієї обставини, що саме у такій частині просила суд стягнути аліменти позивач та визнав позов у повному обсязі і не заперечував проти стягнення аліментів у зазначеній частині [PERSON] Відповідно до вимог ст. 367 ч.1 п.1 ЦПК Українисуд допускає негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Підлягає стягненню з [PERSON] на користь держави судовий збір у розмірі 51 грн., та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн., відповідно до вимог ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-24 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що її з відповідачем подружнє життя не склалось, через несумісність характерів. Позивачка в попередньому судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити. Відповідач в попередньому судовому засіданні позов визнав. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити в попередньому судовому засіданні. Як встановлено в попередньому судовому засіданні, подружжя перебуває в шлюбі зареєстрованому 07 серпня 1999 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Ленінградського району м.Києва за актовим записом № 748. Від шлюбу подружжя має неповнолітню доньку - Вікторію, [INFO]. Шлюбні відносини між подружжям не склались, через несумісність характерів. Подружжя не ведуть спільного господарства, не підтримують сімейно-шлюбні стосунки. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що відповідач позов визнав і таке визнання не суперечить вимогам закону, не порушує прав та інтересів інших осіб, тому на підставі ч. 4 ст. 174 ЦПК України в цій частині позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-24 00:00:00

В грудні 2009 року ОКП „Миколаївоблтеплоенерго, дія від свого імені, а також по дорученню юридичної особи КП «Теплознергосервис» (Договір доручення № Д 2\\1 від 01.10.2006 року), звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиті послуги теплопостачання. Свої вимоги мотивували тим, що відповідач своєчасно взяті на себе зобовязання не виконує, в звязку з чим за опалювальні періоди з 01.01.2007 року по 01.07.2008 року утворилась заборгованість в розмірі 1195,22 грн. Посилаючись на вказані обставини позивач просив стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 1195,22 грн. та витрати в сумі 30,00 грн., сплачених на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не зявився, був належним чином повідомлений, причину неявки суду не повідомив. Суд ухвалив: впровадити заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. [PERSON] являється користувачем ОКП „Миколаївоблтеплоенерго. До 1.06.2006 року теплова енергія постачалась відповідачу КП „Теплоенергосервіс, а після вказаного часу рішенням Миколаївської міської ради № 1078 от 26.05.2006 року виконувачем послуг по централізованому опаленню і подачі гарячої води, а також проведенню розрахунків з населенням визнано ОКП „Миколаївоблтеплоенерго. На підставі п.2.5 Договору поруки № Д-2\\1 от 01.10.2006 року укладеного між позивачем та КП „Теплоенергосервіс, ОКП „Миколаївоблтеплоенерго від імені поручителя має право стягувати заборгованість за послуги теплопостачання, надані КП „Теплоенергосервіс. З відповідачами, був укладений договір №10\\1402 про постачання теплової енергії для опалення та гарячого водопостачання, згідно якого відповідачі зобовязані своєчасно оплачувати за отримані послуги. Із наданих позивачем розрахунків за періоди з 01.01.2007 року по 01.07.2008 року утворилась заборгованість в розмірі 1195,22 грн., що свідчить про те, що відповідач не виконують взяті на себе обовязки, він не відмовлявся від наданих послуг з теплопостачання і використовував їх для своїх потреб. Таким чином, суд вважає, що позов необхідно задовольнити в повному обсязі. Також згідно ст.88 ЦПК України з відповідачів підлягають стягненню в солідарному порядку судові витрати: на користь позивача в розмірі 30,00 грн., сплачених на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, на користь держави - судовий збір в розмірі 51,00 грн. На підставі ст.ст.509. 525-526 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-24 00:00:00

В січні 2010 року [PERSON]II., [PERSON], [PERSON]. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що 05.11.1986 року між сторонами був укладений Договір обміну квартири [ADDRESS], в якій проживав [PERSON] на квартиру [ADDRESS], в якій проживали [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]М, [PERSON] [PERSON] Вказаний договір був оформлений на Південній товарній біржі за номером №5737. Однак позивач не може розпорядитися своїм майном, оскільки договір обміну не був посвідчений нотаріально. Посилаючись на вказані обставини, позивачі просила визнати договір обміну дійсним. В судовому засіданні позивачі підтримала позовні вимоги. Відповідач та представник третьої особи в судове засідання не зявилися, були належним чином повідомлені, причину неявки суду не повідомили. Суд ухвалив: впровадити заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. Згідно Договору обміну від 05.11.1996 року [PERSON] обміняв квартиру №51 по вул.Миколаївській, 28 в м.Миколаєві, в якій проживала на квартиру [INFO] в м.Миколаєві, в якій проживали [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]М, [PERSON]А, [PERSON] Даний договір був оформлений на Південній товарній біржі за номером №5737. Квартира [ADDRESS] була оформлена на підставі договору обміну від 05.11.1996 року та зареєстрована на праві приватної спільної сумісної власності за [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]М, [PERSON]А, [PERSON] (довідка ММБТІ від 07.12.2009 року). Претензій сторони друг до друга не мають, усі умови угоди були дотримані. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним (ч.2 ст.220 ЦК України). Таким чином, суд вважає, що вимоги позивачів підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-24 00:00:00

В обгрунтування своїх позовних вимог позивачка посилається на те, що 08 вересня 1995 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу у них народився син [PERSON]- 29.11-1995 року народження. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання сина не надає, тому просить стягнути з [PERSON] аліменти в розмірі 450 гривень на місяць до досягнення сином повноліття. В судове засідання позивачка подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному об»ємі. Відповідач в судове засідання подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав частково в розмірі 300 гривень. Дослідивши матеріали справи, суд находить позов підлягаючим частковому задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбних відносинах. В них народився син [PERSON] - [INFO] який знаходиться на утриманні позивачки. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Частка заробітку (доходу) матері (батька), яка буде стягуватися як аліменти на дітей, визначається судом з врахуванням матеріального становища обох сторін. Враховуючи те, що відповідач є працездатним, інших утримань з його заробітньої плати не проводиться тому позовні вимоги є обгрунтованими і підлягаючими частковому задоволенню відповідно до прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. На підставі наведеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-24 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов"язаного з потребою у обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-24 00:00:00

27.04.2010 року [PERSON] звернулась до суду з позовом, мотивуючисвої позовні вимоги тим, що вона 01.03.2008 р. зареєструвала шлюб з відповідачем у Довгинцівському відділу реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 72. Від спільного проживання у шлюбі мають неповнолітнього енна [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з нею, знаходиться на її утриманні. Вона не працює, знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Відповідач матеріальної допомоги їй не надає, не приймає участі у витратах на утримання сина, не виконує покладених на нього законом обов'язків, тому вона просить стягнути з нього аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частина від заробітку, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У судове засідання сторони не зявилися, до суду надали заяви про розгляд справи у їх відсутність: [PERSON] на позові наполягала [PERSON] проти позову не заперечував ( а.с. 11,12-заяви). Дослідивши матеріали справи, суд вважає що позов підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєструвати шлюб 01.03.2008 року у Довгинцівському відділі реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 72 ( а.с. 2 - копія свідоцтва про шлюб). В період спільного проживання у шлюбі, 20.03.2008 року у них народився син - [PERSON] ( а.с. З - копія свідоцтва про народження). Дитина проживає разом з матірю ( ас. 5 довідка). Позивач не працює, знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку (а.с. 6 -копія довідки). Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання сина не надає. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягненням ними повноліття. Відповідно до ст. 183 СК України розмір аліментів на утримання дитини визначається судом. Враховуючи, що відповідач [PERSON] не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, погодився з розміром аліментів, що просить стягнути позивач, суд вважає необхідним позов задовольнити. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved