Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, просив суд зо¬бов'язати СГІРФО Корольовського РВ УМВС України в Житомирській області зняти з реєстра¬ційного обліку [PERSON] і [PERSON] за адресою: м. Жито¬мир, майдан Польовий[ADDRESS]. Свої вимоги обґрунтував наступним. Згідно по квартирної картки він прописаний як наймач з 07.04.1977 року у квартирі № 31 по майдану Польовому, 13 в м. Житомирі. З 1970 по 1998 роки він перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], що померла у 2001 році. Від шлюбу дітей не було. Вказана квартира була на¬дана йому за рішенням виконкому Корольовського району м. Житомира № 187 від 19.05.1976 року у відповідності до ст. 51 ЖК УРСР після чого він отримав ордер. [PERSON] і [PERSON], 07.12.1990 року були виписані з даної квартири, про що свідчать акти від 22.05.2007 року, 16.11.2007 року, 23.01.2009року, 77.02.2009року, а також заяви від 14.11.2007 року і 15.11.2007 року. Дані особи не мають будь-якого самостійного права на цю квартиру у відповідності до норм ст. 99 ЖК УРСР. Відповідачі на його думку не мають права знаходитись взагалі в даній квартирі, так як будь-якого дозволу на прописку в тому числі і шляхом написання письмової заяви, він як наймач житла особисто не давав, тому вважає, що без його згоди реєстрація не могла відбутись, так як це суперечить нормам ЖК УРСР , зокрема саме статті 65. Зі змісту по-квартирної картки вбачається, що [PERSON] прописана з 30.10.1992 року, що не відповідає дійсності, так як 07.12.1990 року вона особисто була виписана, окрім цього він як позивач своєї згоди щодо прописки будь-кого не надавав. Позивач вказує, що у відповідності до листа № 80 від 16.03.2009 року з боку начальника КВЖРЕП № 10 зазначається, що заяви [PERSON], про надання згоди на реєстрацію інших громадян в зазначеній квартирі № 31 по майдану Польо¬вому, 13 в м. Житомирі в картотеці паспортного столу та в архіві нема. Посилаючись на викладе¬не, позивач вважав, що є всі законні підстави визнати недійсним реєстрацію відповідачів та зняти їх з реєстраційного обліку, так як будь-які правові підстави у КВЖРЕП для реєстрації були відсут-ні. і саме до 31.08.2008 року таку функцію здійснювала ця юридична особа. Всі обов'язки, що ви-пливають з договору найму житлового приміщення покладені тільки на нього, він змушений опла-чувати квартирну плату і всі комунальні платежі за осіб, які чинять йому перешкоди у користу¬ванні вказаним житловим приміщенням внаслідок чого в нього виникла велика заборгованість за квартплату і комунальні платежі. В процесі розгляду справу представник позивача уточнила позовні вимоги і у відповід¬ності до заяви від 22.04.2010 року та заяви від 24.06.2010 року доповнивши позовну заяву тим, що з 14.11.2001 року визнано неконституційним і втратило чинність, положення підпункту 1 п. 4 По¬ложення про паспортну службу органів внутрішніх справ, щодо прописки (виписки), так як за тве¬рдженням відповідачів вони прописались в спірній квартирі 30 жовтня 1992 року. Згідно з Поста¬новою Верховної [PERSON] України «Про порядок тимчасової дії на території України окремих актів законодавства Союзу РСР» від 12.09.1991 року, відповідно до ст. 91 Житлового кодексу УРСР. 25 Положення затвердженого [PERSON] Міністрів СРСР № 677 від 28.08.1974 р. «Об утверждении Положення о паспортной системе в СССР» реєстрація громадян проводиться тільки на підставі письмової заяви встановленого зразку в якій вказується згода особи, що надає житлову площу на реєстрацію, а без згоди особи власника житлового приміщення, така реєстрація (проша¬ка) заборонена Законом. Представники позивача в судовому засіданні підтримали позов з наведених підстав просили зобов'язати СГІРФО Корольовського РВ УМВС України в Житомирській області зняти реєстраційного обліку [PERSON] і [PERSON] за адресою: 1 Житомир, майдан Польовий[ADDRESS]. Співвідповідачі [PERSON] і [PERSON] позов не визнали, зазначали, що вони пропи¬сались на законних підставах, так як позивач [PERSON] їм це дозволив письмово просили суд відмовити в задоволенні позову. Співвідповідач КВЖРЕП № 10 в особі начальника в судових засіданнях по суті підтве¬рдив, що будь-яких письмових документів, які б свідчили, що позивач [PERSON] на¬давав письмову згоду в той час на прописку не має, в тому числі відсутні і самі заяви відповідачів [PERSON] і [PERSON] на прописку, що є обов'язковим, пояснив, що всі документи, які збері¬гаються в архіві були перевірені ретельно, такі заяви відсутні і вважав, що є законні підстави для зняття з реєстраційного обліку відповідачів. Співвідповідач СГІРФО Корольовського РВ УМВС України в Житомирській області надіслав до суду заяву у якій просив вирішити справу у відсутність їх представника і при розгляді поклався на розсуд суду. Представник третьої особи Служби у справах дітей Житомирської міської ради у своїй заяві до суду також просив розглянути справу за його відсутністю і у її вирішенні послався на роз¬суд суду. Заслухавши пояснення сторін, свідка, дослідивши всі наявні матеріали справи та пись¬мові докази, суд приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню виходячи з насту¬пного. У відповідності до технічного паспорту на квартиру № 31 в житловому будинку № 13 по Майдану Польовому в м. Житомирі квартиронаймачем є [PERSON] Васильо¬вич, що також не заперечувалось з боку відповідачів [PERSON] і [PERSON]. Жила площа даної квартири становить 29,6 м2. Згідно по-квартирної картки квартиронаймачем також є [PERSON]. Як встановлено при судовому розгляді справи, відповідач [PERSON] була тимчасово прописана 30.08.1980 року і виписана 07.12.1990 року, як і [PERSON], про що свідчить дати виписки 07.12.1990 року. Дані обставини також підтверджені з боку начальника КВЖРЕП № 10. При дослідженні по-квартирної картки встановлено, що саме в графі дата прописки напроти прізвища [PERSON] маються виправлення дати, як і маються виправлення напроти прізвища [PERSON]. Дані виправлення і до¬писки в частині їх правильності і об'єктивній відповідності ніким не посвідчені. Прописку можна було вважати такою, що відбулась за умов наявності у графах напроти цих дат підпису відповіда¬льної особи з проставлянням печатки виправленому вірити, що як зазначалось відсутнє. Окрім то¬го, з листа від 16.03.2009 року вих. № 80 від КВЖРЕП № 10 вбачається, що заяви [PERSON], про надання згоди на реєстрацію інших громадян в зазначеній квартирі в картотеці паспортного столу та архіві немає. З показів допитаного в суді свідка [PERSON] видно, що [PERSON] з весни 1992 року до весни 1993 року перебував за кордоном, а саме в Польщі на роботі. Йому в дійсності надавалась допомога по оформленню документів (віза), крім цього він у зазначений період [PERSON] перебував там безвиїзно, так як до нього в Польщу їздила його дружина. Надані з боку позивача комісійні акти від 22.05.2007 року, 16.11.2007 року, 14.11.2007 року, 15.11.2007 року, 23.01.2009 року, 17.02.2009 року, які затверджені начальником КВЖРЕП № 10 є підтвердженням того, що в дійсності в даній квартирі проживає позивач [PERSON].? Згідно п. 1 ст. 65 Житлового кодексу УРСР, який діяв на час виникнення спірних пра-вовідносин, наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім'ї, які проживають разом з ним, вселити в займане жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а та¬кож інших осіб. З матеріалів справи видно, що відповідачі не споріднені з позивачем, реєструва¬лись на житловій площі наймача без його згоди і всупереч його волі, не як члени сім'ї наймача і не набули прав, передбачених п. 2 ст. 65 Житлового кодексу УРСР. Крім того, пунктом 1 статті 277 ЦК РСР, який діяв на час реєстрації, наймачем житлового приміщення є громадянин, на ім'я якого видано ордер. Наймачем квартири № 31 в будинку № 13 по Майдану Польовому в м. Житомирі на даний час залишається позивач [PERSON]. Відповідачі відповідно до п. 2 ст. 289 ЦК Української РСР, втратили своє право на ре¬єстрацію (прописку) в спірній квартирі 08 червня 1991 року, після шестимісячного строку від дати виписки з даної житлової площі 07.12.1990 року. Заяв про продовження шестимісячного строку на право користування цим жилим приміщенням ні на ім'я позивача [PERSON], ні на адресу КВЖРЕП № 10 від відповідачів не надходило (п. З вказаної статті), що підтверджується і матеріалами справи. Викладені доводи з боку відповідачів [PERSON] і [PERSON], не спростовують дока¬зів, які містяться в матеріалах справи, крім цього з їхнього боку не надано жодних письмових до¬казів, які б свідчили про наявність згоди позивача на реєстрацію їх в даній квартирі. З огляду на викладене, з врахуванням вимог ст. ст. 11, 58, 59, 60, 62, 63 ЦПК України, позов [PERSON] підлягає задоволенню. Вимога представника співвідповідзадоволенню не підлягає, оскільки згідно вимог ст. 83 ЦК УРСР і п. 1 ч. 1 ст. 268 і п. 2 ч. 2 ст. 258 ЦК України позовна давність на вказані вимоги не поширюється. На підставі наведеного,

Outcome: approved