overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-26 00:00:00

26 квітня 2010 року [PERSON] звернулась до суду із позовом, в якому просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання до досягнення донькою [PERSON], 05 жовтня 2009року народження, трирічного віку. В обгрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого вони мають зазначену дитину. Відповідач не надає матеріальної допомоги на її утримання. В попередньому судовому засіданні позивачка підтримала свої вимоги. Відповідач позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14.03.2008р., від якого мають неповнолітню доньку [PERSON], 05 жовтня 2009року народження. Відповідач не надає матеріальну допомогу на її утримання. Відповідно до ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Судом встановлено, що [PERSON] не виконує обов'язку по утриманню дружини, а значить вимога позивачки про стягнення аліментів підлягає задоволенню. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про стягнення з [PERSON] аліментів в розмірі 1/4 частки від заробітку . У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд покладає на відповідача витрати, повязані зі сплатою судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-26 00:00:00

25.03.2010 року позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за телекомунікаційні послуги, посилаючись на те, що відповідач проживає за адресою : [INFO] та отримував за даною адресою послуги телефонного звязку, за надані послуги не сплачував, у звязку з чим утворилася заборгованість за період з 01.03.2008 року по 12.07.2009 року в сумі 301 грн. 80 коп. Також просив стягнути 37 грн. 89 коп. інфляційних нарахувань, 9 грн. 53 коп. З % річних, а також понесені судові витрати в сумі 171 грн. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просить стягнути з відповідача на користь позивача 349 грн. 22 коп. та судові витрати. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Враховуючи клопотання представника позивача, суд вважає за можливе розглядати справу у порядку ст.ст. 224,225 ЦПК України. Як встановлено судом, 18.02.2002 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір №2-4168/314 на надання послуг електрозвязку, згідно якого позивач ВАТ „Укртелеком зобовязався надавати послуги електрозв'язку, а [PERSON] оплачувати їх в повному обсязі. Також судом встановлено, що відповідач [PERSON] отримував за адресою [ADDRESS] послуги електрозвязку, але не оплачував їх, внаслідок чого утворилась заборгованість за отримані послуги в період з 01.03.2008 р. по 12.07.2009 р. у розмірі 259 грн. 02 коп. Відповідно до ст. 526 ЦК України .зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Встановивши дані обставини, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача 301 грн. 80 коп. заборгованості. Також судом встановлено, що між сторонами по справі відсутні правовідносини, які б передбачали сплату індексу інфляції та трьох відсотків річних в разі несвоєчасної оплати за послуги електрозвязку, тому посилання позивача на ст. 625 ЦК України є безпідставне, а вимоги про стягнення суми інфляції та З % річних не підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача також підлягають стягнення 51 грн. сплаченого при подачі позову державного мита та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду справ.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-26 00:00:00

05.03.2010 року позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за телекомунікаційні послуги, посилаючись на те, що відповідач проживає за адресою : [INFO], та отримувала за даною адресою послуги телефонного звязку, за надані послуги не сплачувала, у звязку з чим утворилася заборгованість за період з 01.02.2008 року по 20.09.2009 року в сумі 259 грн. 02 коп.. Також просив стягнути 16 грн. 89 коп. інфляційних нарахувань, 5 грн. 32 коп. З % річних, а також понесені судові витрати в сумі 171 грн. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просить стягнути з відповідача на користь позивача 281 грн. 23 коп. та судові витрати. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Враховуючи клопотання представника позивача, суд вважає за можливе розглядати справу у порядку ст.ст. 224,225 ЦПК України. Як встановлено судом, що 28.11.2006 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір №10158809 на надання послуг електрозвязку, згідно якого позивач ВАТ „Укртелеком зобовязався надавати послуги електрозв'язку, а [PERSON] оплачувати їх в повному обсязі. Також судом встановлено, що відповідач [PERSON] отримувала за адресою [ADDRESS] послуги електрозвязку, але не оплачувала їх, внаслідок чого утворилась заборгованість за отримані послуги в період з 01.12.2008 р. по 20.09.2009 р. у розмірі 259 грн. 02 коп. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Встановивши дані обставини, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача 259 грн. 02 коп. заборгованості. Також судом встановлено, що між сторонами по справі відсутні правовідносини, які б передбачали сплату індексу інфляції та трьох відсотків річних в разі несвоєчасної оплати за послуги електрозвязку, тому посилання позивача на ст. 625 ЦК У країни є безпідставне, а вимоги про стягнення суми інфляції та З % річних не підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача також підлягають стягнення 51 грн. сплаченого при подачі позову державного мита та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду справ.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-26 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини заробітку щомісячно. Заявлені вимоги мотивує тим, що з 06.03.1992 р. перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Мають спільних неповнолітніх дітей доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Вихованням та утриманням дітей займається позивач. Відповідач матеріальної допомоги на утримання неповнолітніх дітей в добровільному поряду не надає. В судовому засіданні позивач [PERSON] заявлені вимоги підтримала в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в суді позов визнав повністю, згодний сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі зазначеному позивачем. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши представлені у справі письмові докази в їх сукупності, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 06.03.1992 р., що підтверджується відповідним свідоцтвом про одруження (а.с.3). Мають спільних неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Вихованням та утриманням дітей займається [PERSON] Відповідач матеріальної допомоги на утримання неповнолітніх дітей в добровільному порядку не надає. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Згідно зі ст. 181 ч. 3 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Розглянувши справу в межах заявлених вимог, враховуючі всі обставини справи, стан здоровя, матеріальне становище дітей, платника аліментів, суд вважає, що з відповідача необхідно стягнути на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] та сина [PERSON] в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку, але не менше встановленого законодавством мінімального розміру аліментів для дитини відповідного віку. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-26 00:00:00

02.04.2010 року Харківський прокурор з нагляду за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення злочину, в розмірі 4210 гривень 44 копійки. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що [PERSON] був засуджений вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 06.07.2009 року за ч.2, 3 ст.185, ст.ст.69, 70 КК України до 5 років обмеження волі. До БВЦ №106 [PERSON] прибув 26.08.2009 року, йому було розяснено під розписку про межі установи та про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання. 14.11.2009 року відповідач звернувся до адміністрації БВЦ №106 зі скаргами на гостру біль в області живота, після чого був негайно госпіталізований до Балаклійської центральної районної лікарні. Перед госпіталізацією [PERSON] був додатково під розписку ознайомлений з ч.1 ст.56 КВК України про те, що межі виправного центру для засуджених, які проходять стаціонарне лікування у лікувальних закладах, встановлюються згідно меж лікувального закладу, де засуджений перебуває на лікуванні або медичному огляді. Також відповідач був повідомлений про кримінальну відповідальність за ст.390 КК України щодо самовільного залишення місця обмеження волі. Проте, 16.11.2009 року о 17.10 год. при перевірці службовими особами БВЦ №106 було виявлено відсутність відповідача у лікарняному закладі. 18.11.2009 року начальником БВЦ №106 порушена кримінальна справа у відношенні [PERSON] за ч.1 ст.390 КК України. В результаті проведення оперативно-розшукових заходів 21.11.2009 року [PERSON] був доставлений до БВЦ №106. У період з 16.11.2009 року по 21.11.2009 року оперативними працівниками БВЦ №106 проводились оперативно-розшукові заходи, направлені на встановлення місцезнаходження та затримання засудженого [PERSON], при цьому використовувався автотранспорт установи. Внаслідок скоєння відповідачем злочину БВЦ №106 спричинені збитки на суму 4210 гривень 44 копійки, що підтверджується висновком по факту витрат матеріальних коштів при проведенні рошукових заходів засудженого, відомістю витрат по автотранспорту по розшуку відповідача, подорожними аркушами службових автомобілів. Відповідач в судове засідання надав заяву про визнання позовних вимог в повному обсязі. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч.1 ст.1166 Цивільного кодексу України Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Крім того, відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судовий збір в розмірі 51,00 гривня та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120,00 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-26 00:00:00

Позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 50% його заробітку (доходу), щомісячно на період навчання до 01.07.2013 року, але не більше ніж до 23-х років, посилаючись на те, що син досяг повноліття, однак продовжує навчання і потребує матеріальної допомоги. На даний час вона не може самостійно забезпечити його належне утримання . Відповідач позов визнав. Заслухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Матеріалами справи встановлено, що у відповідача є син [PERSON], [INFO], який навчається в Хмельницькому національному університеті на факультеті інженерної механіки. Термін навчання до 01.07.2013 року. Позивачка не може самостійно забезпечити належне утримання сина . Відповідно до ст. 199 Сімейного Кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Ст. 191ч.1 Сімейного Кодексу України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Із ст.200 Сімейного Кодексу України слідує, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі, або у частці від заробітку(доходу) платника аліментів. У відповідності до ст.ст.80,88 ЦПК України суд стягує з позивача судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі-30 грн. коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-26 00:00:00

Заявник звернувся в суд із заявою про встановлення факту належності особі правовстановлюючого документу. 13.12.2009 року померла мати заявника - [PERSON], яка 21.10.1982 року склала заповіт, яким все належне їй майно заповіла [PERSON]. Після смерті заповідача залишилося наступне спадкове майно: 1/2 частка нерухомого майна - житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходиться за адресою: м.Полтава, пров. Крутий, 15, а саме 1/4 його частка належить померлій на підставі договору купівлі-продажу від 24.07.2001 року та інша 1/4 його частка належить померлій на підставі договору дарування від 06.07.1963 року. В договорі дарування допущено помилку в написанні імені, а саме: «Палагея» замість «Пелагея». В звязку з цим заявник не може прийняти спадщину, що залишилася після смерті [PERSON], спадкоємцем за заповітом якої вона є. В судовому засіданні заявник заяву підтримала, просила задовольнити. Представник зацікавленої особи - Територіальної громади в особі Полтавської міської ради - [PERSON], при вирішенні справи покладається на розсуд суду. Крім того, в судовому засіданні був допитаний свідок [PERSON], який підтвердив правильність імені «Пелагея» у померлої [PERSON] Заслухавши заявника, представника зацікавленої особи, свідка [PERSON] та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 13.12.2009 року померла мати заявника - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про її смерть серії 1-КЕ № 146898 (а.с.7), яка 21.10.1982 року склала заповіт, посвідчений державним нотаріусом Другої Полтавської державної нотаріальної контори (а.с.8), яким все належне їй майно заповіла [PERSON]. На день смерті [PERSON] цей заповіт не змінено та не скасовано. Після смерті заповідача залишилося наступне спадкове майно: 1/2 частка нерухомого майна - житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходиться за адресою: м.Полтава, пров. Крутий, 15, а саме 1/4 його частка належить померлій на підставі договору купівлі-продажу від 24.07.2001 року та інша 1/4 його частка належить померлій на підставі договору дарування від 06.07.1963 року. В договорі дарування допущено помилку в написанні імені, а саме: «Палагея» замість «Пелагея» (а.с.13). Факт належності договору дарування померлій [PERSON] підтверджується наступними доказами: у паспорті померлої (а.с.9), свідоцтві про її смерть (а.с.7), у свідоцтві про подружжя (а.с.10), у пенсійному посвідченні, у посвідченні про те, що вона має пільги (а.с.11), її ім»я вказано - [PERSON]. Також правильність імені «Пелагея» у померлої [PERSON] підтвердив свідок [PERSON] За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність задоволення заявлених заявником вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-26 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав відносно неповнолітніх синів [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що вона перебувала з\~відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого має двох спільних неповнолітніх синів. 20 лютого 1998 року шлюб між ними було розірвано, діти залишилися проживати разом з нею. Відповідач є батьком дітей, не цікавиться їх життям, аліменти на утримання синів не\~сплачує, не\~зустрічається з дітьми та не займається їх вихованням, ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків, тому вважає, що його необхідно позбавити батьківський прав відносно синів [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Відповідач у судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи суду не надавав. Представник третьої особи у судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив. Враховуючи клопотання позивача, суд вважає за можливе розглядати справу без участі осіб, що не зявилися в порядку ст.. 224-225 ЦПК України, з постановленням заочного рішення. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що відповідач є батьком неповнолітніх [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачкою - матірю [PERSON]. Факт ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обовязків відносно синів [PERSON] та [PERSON] підтверджується матеріалами справи в їх сукупності. Згідно ст. 12 ЗУ « Про охорону дитинства» виховання в сімї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання навчання і розвиток дитини. Батьки зобовязані виховувати дитину, піклуватися про її здоровя, фізичний, духовний і\~моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. З вищенаведеного вбачається, що відповідач не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання, не\~спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-26 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом до відповідача, в якому просить розірвати укладений з [PERSON] шлюб. Заявлені вимоги мотивує тим, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 06.03.1992 року. Мають спільних неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. На ґрунті неприязних відносин з грудня 2009 р. не підтримують сімейних стосунків, подальше спільне життя та примирення неможливе, проживають окремо. В судовому засіданні позивач [PERSON] наполягала на задоволенні позову з підстав, викладених в заяві. Відповідач [PERSON] в суді позов визнав повністю, проти розірвання шлюбу не заперечував. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази в їх сукупності, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 06 березня 1992 року, про що в книзі реєстрації актів про одруження Комсомольського міського відділу ЗАГС зроблено відповідний актовий запис за № 80. Мають спільних неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Починаючи з грудня 2009 року на грунті неприязних відносин та побутових проблем, сторони припинили подружні відносини, спільне господарство не ведеться, проживають окремо, примирення між ними не можливо. Відповідно до ст.112 СК України, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу. Розглянувши справу в межах заявлених вимог, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення повністю. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-26 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за надання послуг по теплопостачанню за період з 01.01.2008 року по 01.04.2010 року в сумі 1522 грн. 02 коп. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, пославшись на викладені в позовній заяві обставини. Просила суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за надані послуги з теплопостачання за період з 01.01.2008 року по 01.04.2010 року в сумі 1522 грн. 02 коп. та судові витрати, понесені позивачем при подачі заяви до суду. Відповідач в судове засідання не зявився, але надав суду заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутність, позов визнає в повному обсязі. Враховуючи думку представника позивача, наявність у справі достатніх матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути справу без участі відповідача. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Як встановлено судом, відповідач проживає за адресою: [INFO], отримав послуги з теплопостачання, однак за надані послуги в повному обсязі не розрахувався. Станом на час розгляду справи судом відповідач має заборгованість за спожиту теплову енергію перед позивачем за період з 01.01.2008 року по 01.04.2010 року в сумі 1522 грн. 02 коп. Тому, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 1522 грн. 02 коп. заборгованості за спожиту теплову енергію, а також 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення процесу, сплачених позивачем при подачі позовної заяви до суду, всього стягнути 1552 грн. 02 коп. Також з відповідача на користь держави необхідно стягнути 51 грн. державного мита (судового збору).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-26 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за надання послуг по теплопостачанню за період з 01.05.2009 року по 01.04.2010 року в сумі 1702 грн. 11 коп. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, пославшись на викладені в позовній заяві обставини. Просила суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за надані послуги з теплопостачання за період з 01.05.2009 року по 01.04.2010 року в сумі 1702 грн. 11 коп. та судові витрати, понесені позивачем при подачі заяви до суду. Відповідач в судове засідання не зявився, будучи у порядку встановленому законом повідомлений про час та місце розгляду справи. Враховуючи думку представника позивача, наявність у справі достатніх матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути справу без участі відповідача. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Як встановлено судом, відповідач проживає за адресою: [INFO], отримав послуги з теплопостачання, однак за надані послуги в повному обсязі не розрахувався. Станом на час розгляду справи судом відповідач має заборгованість за спожиту теплову енергію перед позивачем за період з 01.05.2009 року по 01.04.2010 року в сумі 1702 грн. 11 коп. Тому, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 1702 грн. 11 коп. заборгованості за спожиту теплову енергію, а також 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення процесу, сплачених позивачем при подачі позовної заяви до суду, всього стягнути 1732 грн. 11 коп. Також з відповідача на користь держави необхідно стягнути 51 грн. державного мита (судового збору).

Outcome: approved