Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до ТзОВ «Рембудмонтаж» про стягнення заробітної плати за 2006-2007 роки, мотивуючи тим, що з 24.12.1999 року він працював на посаді майстра у відповідача. При розрахунку підприємство не надало довідку про заборгованість по заробітній платі за попередні роки, пояснюючи тим, що облік використання робочого часу за період 2006-2007 року у товаристві відсутній. В зв'язку з невиплатою заробітної плати відповідач має перед ним борг, який у добровільному порядку не погашає. Просить стягнути з відповідача - 9567 грн. 67 коп. нарахованої, але не виплаченої заробітної плати та 5000 гривень моральної шкоди. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, причини неявки до суду не повідомив. За згодою позивача, відповідно до ст. 224 ЦПК України, суд ухвалив розглянути справу у відсутність відповідача з винесенням заочного рішення. Заслухавши пояснення позивача, свідка, дослідивши обставини матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Судом встановлено, що позивач згідно наказу №1412 -Р від 24.12.1999 року працював у відповідача майстром. Відповідач регулярно не виплачував позивачу заробітну плату, в зв'язку з чим склалася заборгованість по заробітній платі за 2006-2007 роки - 9567 грн. 67 коп. Згідно розрахункових відомостей заборгованість по заробітній платі становить 6098 грн., 41 коп., за відрядження - 2618 грн., за придбання за власні кошти матеріалів - 803.06 коп. 19 листопада 2008 року позивача звільнено з роботи за прогул без поважних причин, відповідно до наказу №21 від 30 грудня 2008 року. Відповідно до ст. 115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівником регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Відповідно до ст. ст. 47, 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. У разі спору про розмір сум належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен у зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. А тому на користь підлягає стягненню сума 9567,67. Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Вирішуючи позовні вимоги щодо стягнення моральної шкоди, враховуючи характер поведінки позивача, який з 2006 року до суду не звертався про стягнення заробітної плати, доказів, що вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя до суду не надав, суд приходить до переконання у задоволені стягнення моральної шкоди - відмовити. Згідно ст. 88 ЦПК України, якщо позивача на користь якого ухвалено рішення було звільнено від сплати судового збору він стягується з відповідача в дохід держави. Судом не встановлено підстав для звільнення відповідача від сплати судових витрат. На підставі наведеного та

Outcome: partial