Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-01 00:00:00

В липні 2008 року виконавчий комітет Старокостянтинівської міської ради звернувся в суд з позовами до [PERSON], [PERSON], [PERSON] [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про знесення нею самочинно побудованих хлівів та зобовязання повернути Старокостянтинівській міській раді самовільно зайняті земельні ділянки під хлівами протягом десяти днів з моменту набрання рішенням суду законної сили, а також просив уповноважити виконавчий комітет Старокостянтинівської міської ради власними силами очистити земельні ділянки від самочинно побудованих відповідачами хлівів у разі не звільнення ними земельних ділянок у добровільному порядку протягом десяти днів з моменту набрання рішенням суду законної сили. В обґрунтування заявлених позовних вимог вказував, що 13.05.2004 року виконавчим комітетом Старокостянтинівської міської ради прийнято рішення № 160 «Про знесення самочинно побудованих обєктів», яким передбачено вжиття заходів щодо знесення самочинно збудованих господарських будівель та споруд, що розташовані вздовж огорожі по вул. Миру біля багатоповерхових житлових будинків житлового масиву «Жовтневе містечко», зокрема біля будинку 1/ 29 та 1/30, де відповідачами побудовано хліви. Крім того, спірні хліви знаходиться в межах 5-ти метрової охоронної зони водогону, який побудований у 1948 році та на даний час потребує капітального ремонту. Проте, доступу до нього немає через самочинні будівлі, зокрема хліви позивачки. Оскільки земельні ділянки під будівництво хлівів відповідачам у встановленому законом порядку не виділялась, будівництво проведено без відповідного дозволу, тому позивач просив про знесення хлівів. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулись з зустрічними позовами про припинення дискримінації конституційних прав та незаконного посягання на конституційне право приватної власності та відновлення їх конституційних прав. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду від 26.11.2008 року вказані позови обєднані в одне провадження. В судовому засіданні представник позивача підтримала заявлені позовні вимоги у повному обсязі, а зустрічні позови не визнала. Відповідачі проти позову заперечили та пояснили, що вказані хліви перейшли до них при отриманні квартир у Жовтневому містечку у м. Старокостянтинові. Крім того, відповідачі [PERSON] та [PERSON] свої зустрічні позови підтримали. Представник відповідачів проти позову заперечив та пояснив, що спірні хліви не є самочинним будівництвом, оскільки вони відповідачами особисто не будувалися. Крім того, земельна ділянка, на якій розташовані хліви є прибудинковою територією будинків №1/29 та 1/30 по вул. Миру у м. Старокостянтинові і при приватизації відповідачами та членами їх сімей квартир у цих будинках до них перейшло й право власності на ці хліви. Крім того, також підтримав зустрічні позови [PERSON], [PERSON], [PERSON] Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Старокостянтинівського КП ВКГ «Водоканал» позовні вимоги підтримала. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позови підлягають частковому задоволенню, а зустрічні не підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не повязані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Згідно ч.І ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. Статтею 22 Закону України «Про основи містобудування» забудова земельних ділянок здійснюється після набуття права власності або права користування земельною ділянкою та отримання дозволу на виконання будівельних робіт. Право на забудову полягає у можливості власника, користувача земельної ділянки здійснювати на ній у порядку, визначеному законом, будівництво обєктів містобудування. Судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради № 160 від 13 травня 2004 року визначено вжиття ряду заходів щодо знесення самочинно побудованих господарських будівель і споруд, що розташовані вздовж огорожі тротуару по вул. [PERSON] та біля багатоквартирних житлових будинків житлового масиву «Жовтневе містечко», і які розміщені на підземних інженерних мережах, чим перешкоджають їх обслуговуванню та своїм виглядом псують архітектурний вигляд міста. Відповідачі усі проживають у [INFO], а саме: [PERSON] у кв. З в буд. 1/29, [PERSON] у кв. 5 в буд. 1/29, [PERSON]І - у кв. 26 в буд. 1/30, [PERSON] - у кв. 27 в буд. 1/30, [PERSON]- у кв.29 в буд. 1/29, [PERSON] - у кв.З в буд. 1/157, [PERSON] - у кв. 26 в буд. 1/29, [PERSON] у кв. 9 в буд. 1/30, [PERSON] у кв. 22 в буд. 1/30, [PERSON] - у кв. 13 в буд. 1/29, [PERSON] у кв. 30 в буд. 1/29, [PERSON] у кв. 2 в буд. 1/29, [PERSON] у кв. 62 в буд.1/133, [PERSON] у кв. 32 в буд. 1/29, [PERSON] у кв. 15 в буд. 1/29, [PERSON] у кв.6 в буд. 1/30, [PERSON] у кв. 7 у буд. 1/29, [PERSON] - у кв.5 у буд. 1/30. Біля будинків 1/29 та 1/30 розташовані хліви, якими користується відповідачі, про що останні в судовому засіданні не заперечили. При цьому, будь-яких правовстановлюючих документів на зазначені споруди та зайняті під ними земельні ділянки відповідачі суду не надали. Згідно довідки, виданої Старокостянтинівською міською радою від 20.04.2010 року усі земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні житлові будинки по вул. Миру у м. Старокостянтинові, в тому числі і будинків №1/29 та 1/30, перебувають у комунальній власності та у постійному користуванні Старокостянтинівської ЖЕК. Згідно зі ст. 212 ЗК України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду. Враховуючи, що вказана справа уже розглядалася Старокостянтинівським районним судом і 6 квітня 2009 року ним винесено рішення, яким позови виконкому міської ради були задоволені, рішення набрало чинності і в ході його виконання зазначені споруди було знесено. Однак, апеляційним судом Хмельницької області відповідачам було поновлено строк на апеляційне оскарження і ухвалою вказаного суду від 19.10.2009 року рішення Старокостянтинівського районного суду від 6.04.2009 року скасовано і справа направлена на новий розгляд. Тому, враховуючи, що на час розгляду даної справи спірні хліви знесені, однак залишились їх фундаменти, погреби, тому позовні вимоги в частині знесення задоволенню не підлягають. Разом з тим, питання про повернення земельних ділянок Старокостянтинівській міській раді, на яких були розташовані спірні хліви, залишилось не вирішеним, тому в цій частині позов підлягає задоволенню. Посилання представника відповідача на те, що спірні хліви є допоміжними приміщеннями будинку №1/41 по вул. Миру у м. Старокостянтинові, а тому, як розяснив Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 02.03.2004 року (справа № 1-2/2004) з часу приватизації відповідачкою квартири у цьому будинку ці хліви є її власністю, що засвідчується свідоцтвом про право власності на квартиру, й для підтвердження набутого у такий спосіб права на хліви не потребується з її боку більше вчинення будь-який інших юридичних дій, на увагу не заслуговують. Спірні хліви не є допоміжним приміщенням в розумінні ч.2 ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» та розяснень, даних у вищезазначеному рішенні Конституційного Суду України. Крім того, згідно довідки Старокостянтинівської ЖЕК від 26.10.2010 року будинки по вул. Миру у м. Старокостянтинові були передані на баланс ЖЕК в 1985 році без гаражів та сараїв. За таких обставин, суд прийшов до висновку про необхідність захисту прав власника земельної ділянки шляхом усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та повернення йому цих ділянок. Щодо заяви представника відповідача про пропуск позивачем строку позовної давності, оскільки після прийняття рішення Старокостянтинівської міської ради від 13 травня 2004 року «Про знесення самочинно побудованих обєктів» пройшов значний термін, то суд вважає, що саме прийняття рішення органом місцевого самоврядування не є підставою звернення до суду. В самому рішенні зазначено, що у разі відсутності добровільної згоди на знесення, відповідним органам провести перевірки та підготувати необхідні документи для звернення до суду. Судом встановлено, що по вздовж огорожі по вул. Миру таких будівель багато і тому позивач\' потрібний був значний час для обстеження території, складання схем та встановлення користувачів цих споруд. Відповідно до ч.І ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Оскільки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] будь-яких належних та допустимих доказів про те, що земельні ділянки, на яких розташовані їхні хліви та самі хліви є їх власністю не надали, не встановлено таких і судом, тому зустрічні позовні вимоги щодо припинення обмеження їх прав як власників задоволенню не підлягають.

Outcome: partial