Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-07 00:00:00

26.03.2010 року позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON], [PERSON], Вознесенської міської ради про перехід прав та обов»язків забудовника відносно житлового будинку № 43 по пров. Кошового в м. Вознесенську. Позивачка зазначила, що згідно договору купівлі-продажу від 31.01.1973 року її чоловік придбав житловий будинок № 29 по пров. Кошового у м. Вознесенськ, який в подальшому був перенумерований у № 43. Чоловік отримав всі дозвільні документи на переобладнання старого та будівництво нового будинку, але не оформив належним чином правовстановлюючий документ та не оформив право власності. Чоловік помер 05.03.2006 року, як спадкоємиця першої черги за законом, що прийняла спадщину, звернулася до нотаріальної контори з метою оформлення спадкових прав, але їй відмовили у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу, що підтверджує належність спірного майна спадкодавцю, тому просить позов задовольнити. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідачі [PERSON], [PERSON] позов визнали повністю. Представник відповідача - Вознесенської міської ради - [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, посилаючись на неузгодженість норм діючого законодавства щодо порядку оформлення права власності на самочинно збудоване нерухоме майно. Зазначила, що позивачка повинна вирішувати дане питання шляхом уточнення своїх вимог, оскільки її померли чоловік не встиг оформити належним чином своє право власності ні на будинок ні на земельну ділянку. Крім того представник відповідача зазначила, що спірний будинок був побудований до 1992 року і не введений належним чином в експлуатацію, тому його використання заборонено Законом України « Про планування і забудову територій». Представники третіх осіб - КП «Вознесенське МБТІ» та сектору Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Вознесенському районі - в судове засідання не з'явився, судом належним чином про час та місце розгляду справи повідомлений, причину неявки суду не повідомили. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд встановив наступне. 31.01.1973 року [PERSON] придбав житловий будинок № 29 по пров. Кошового в м. Вознесенську ( а. с. 12-15), якому відповідно до рішення виконкому Вознесенської міської ради було змінено номер на 43. Рішенням виконавчого комітету Вознесенської міської ради депутатів трудящихся від 30 вересня 1975 року [PERSON] було надано дозвіл на переобладнання будинку № 29 по пров. Кошового в м. Вознесенську в підсобне приміщення і побудувати на тій же ділянці новий житловий будинок (а.с. 16). Згідно рішення виконавчого комітету Вознесенської міської ради депутатів трудящих № 301 від 28.12.1993 року за [PERSON] закріплено в приватну власність земельна ділянка площею 714 кв. м. по пров. Кошового № 43.( а.с. 17). Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] помер 05.03.2006 року в м. Вознесенську (а.с. 9). У зв»язку із смертю [PERSON] закінчений будівництвом об'єкт (житловий будинок) не був прийнятий в експлуатацію, тому померлий і не отримав правовстановлюючий документ та не зареєстрував право власності щодо цього майна. Частиною 1 ст. 182 ЦК України передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Згідно ст. 331 ЦК України право власності на нерухоме майно виникає в особи з моменту його державної реєстрації, а зазначений порядок передбачений тимчасовим положенням «Про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно», затвердженого наказом Міністерства Юстиції України за №7/5 від 07 лютого 2002 року після прийняття в установленому законом порядку до експлуатації. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Зважаючи на викладене, вказаний будинок не міг ввійти до складу спадщини, що перешкоджає позивачці прийняти та оформити спадщину. Об'єктами цивільних прав, відповідно до ст. 177 та 190 ЦК України, є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, а також майнові права, а відповідно до ч 1 ст 178 ЦК України об'єкти цивільних прав можуть вільно відчужуватись або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід'ємними від фізичної чи юридичної особи. Пунктом 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року за №7 «Про судову практику у справах про спадкування» регламентовано, що у разі здійснення будівництва згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов'язки як забудовника входять до складу спадщини. З поданих позивачкою доказів вбачається, що вона прийняла спадщину відповідно до вимоги ст.ст. 1268-1270 ЦК України і є спадкоємицею першої черги за законом і оскільки вона не має інших способів захисту свого права на спадщину, суд вважає, що відповідно до ст. 16 ЦК України її цивільне право підлягає захисту шляхом визнання її власником прав та обов'язків забудовника в порядку спадкування за законом.

Outcome: approved