overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-29 00:00:00

В липні 2010 року житлово-комунальне підприємство "Промислове" звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення боргу по оплаті житлово-комунальних послуг в сумі 646 грн. 71 коп. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги частково зменшила. Пояснила, що згідно особового рахунку № 1471 за відповідачкою виникла заборгованість по оплаті послуг ЖКП в сумі 552 грн. 00 коп. Покликаючись на те, що на день розгляду справи відповідачка вказаний борг не погасила, просить позов задовольнити і стягнути з відповідачки суму боргу. Відповідачка в судове засідання повторно не з'явилась, про час і місце розгляду справи була оповіщена в установленому порядку,заперечень проти позову не подала. Зі згоди представника позивача, відповідно до ст.224 ЦПК України, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири № 62 в житловому будинку № 8 по вул. Кн.Романа в м.Рівне. Відповідно до вимог п.5 ч.3 ст.20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", власник(наймач) квартири зобов'язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Як вбачається із п.17, п.35 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 р. № 572, власники квартир багатоквартирних будинків зобов'язані вносити на відповідний рахунок власника будинку плату за обслуговування і ремонт будинку. Власники, наймачі та орендарі жилих приміщень зобов'язані своєчасно вносити плату за обслуговування і ремонт будинку. Відповідачка протягом тривалого часу оплату наданих ЖКП "Промислове" житлово-комунальних послуг не проводить, в зв'язку з чим за нею виникла заборгованість в сумі 552 грн. 00 коп. Вказана заборгованість розрахована за фактично надані послуги згідно із диференційованими тарифами, що стверджується розрахунком заборгованості. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, акту планування, договору, а при відсутності таких вказівок - відповідно до вимог, що звичайно ставляться. Враховуючи, що на день розгляду спору в добровільному порядку відповідачка наявної заборгованості не погасила,протилежного не довела, підстави для стягнення з неї заборгованості в судовому порядку наявні. Відповідно до ст.88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідачки. На підставі п.5 ч.3 ст.20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги",ст.ст.526,530 ЦК України, Правил користування приміщеннями житлових будинків та прибудинковими територіями, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 р. № 572,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-29 00:00:00

В липні 2010 року житлово-комунальне підприємство "Промислове" звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення боргу по оплаті житлово-комунальних послуг в сумі 431 грн. 30 коп. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала. Пояснила, що згідно особового рахунку № 1439 за відповідачкою станом на 01.06.2010 року виникла заборгованість по оплаті послуг ЖКП в сумі 431 грн. 30 коп. Покликаючись на те, що на день розгляду справи відповідачка вказаний борг не погасила, просить позов задовольнити і стягнути з відповідачки суму боргу. Відповідачка в судове засідання повторно не з'явилась, про час і місце розгляду справи була оповіщена в установленому порядку,заперечень проти позову не подала. Зі згоди представника позивача, відповідно до ст.224 ЦПК України, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири № 30 в житловому будинку № 8 по вул. Кн.Романа в м.Рівне. Відповідно до вимог п.5 ч.3 ст.20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", власник(наймач) квартири зобов'язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Як вбачається із п.17, п.35 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 р. № 572, власники квартир багатоквартирних будинків зобов'язані вносити на відповідний рахунок власника будинку плату за обслуговування і ремонт будинку. Власники, наймачі та орендарі жилих приміщень зобов'язані своєчасно вносити плату за обслуговування і ремонт будинку. Відповідачка протягом тривалого часу оплату наданих ЖКП "Промислове" житлово-комунальних послуг не проводить, в зв'язку з чим за нею виникла заборгованість в сумі 431 грн. 30 коп. Вказана заборгованість розрахована за фактично надані послуги згідно із диференційованими тарифами, що стверджується розрахунком заборгованості. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, акту планування, договору, а при відсутності таких вказівок - відповідно до вимог, що звичайно ставляться. Враховуючи, що на день розгляду спору в добровільному порядку відповідачка наявної заборгованості не погасила,протилежного не довела, підстави для стягнення з неї заборгованості в судовому порядку наявні. Відповідно до ст.88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідачки. На підставі п.5 ч.3 ст.20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги",ст.ст.526,530 ЦК України, Правил користування приміщеннями житлових будинків та прибудинковими територіями, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 р. № 572,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-29 00:00:00

В липні 2010 року житлово-комунальне підприємство "Промислове" звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення боргу по оплаті житлово-комунальних послуг в сумі 481 грн. 06 коп. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала. Пояснила, що згідно особового рахунку № 1484 за відповідачкою станом на 01.06.2010 року виникла заборгованість по оплаті послуг ЖКП в сумі 481 грн. 06 коп. Покликаючись на те, що на день розгляду справи відповідачка вказаний борг не погасила, просить позов задовольнити і стягнути з відповідачки суму боргу. Відповідачка в судове засідання повторно не з'явилась, про час і місце розгляду справи була оповіщена в установленому порядку,заперечень проти позову не подала. Зі згоди представника позивача, відповідно до ст.224 ЦПК України, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири № 75 в житловому будинку № 8 по вул. Кн. Романа в м.Рівне. Відповідно до вимог п.5 ч.3 ст.20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", власник(наймач) квартири зобов'язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Як вбачається із п.17, п.35 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 р. № 572, власники квартир багатоквартирних будинків зобов'язані вносити на відповідний рахунок власника будинку плату за обслуговування і ремонт будинку. Власники, наймачі та орендарі жилих приміщень зобов'язані своєчасно вносити плату за обслуговування і ремонт будинку. Відповідачка протягом тривалого часу оплату наданих ЖКП "Промислове" житлово-комунальних послуг не проводить, в зв'язку з чим за нею виникла заборгованість в сумі 481 грн. 06 коп. Вказана заборгованість розрахована за фактично надані послуги згідно із диференційованими тарифами, що стверджується розрахунком заборгованості. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, акту планування, договору, а при відсутності таких вказівок - відповідно до вимог, що звичайно ставляться. Враховуючи, що на день розгляду спору в добровільному порядку відповідачка наявної заборгованості не погасила,протилежного не довела, підстави для стягнення з неї заборгованості в судовому порядку наявні. Відповідно до ст.88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідачки. На підставі п.5 ч.3 ст.20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги",ст.ст.526,530 ЦК України, Правил користування приміщеннями житлових будинків та прибудинковими територіями, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 р. № 572,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-29 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що шлюбні відносини з відповідачем припинилися в вересні 2008 року, подальше сумісне життя та збереження сімї не можливе, просила розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 25.10.2006 року відділом РАЦС Казанківського районного управління юстиції Миколаївської області. Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, мотивуючи тим, що відповідач відмовляється від розірвання шлюбу через відділ РАЦС Казанківського районного управління юстиції Миколаївської області, шлюбні відносини з відповідачем припинилися в вересні 2008 року, подальше сумісне жаття та збереження сімї не можливе. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд ухвалює рішення при розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши позивача та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 25.10.2006 року. Шлюбні відносини подружжя припинились в вересні 2008 року, сумісне життя останніх не склалось, сторонами створено нові сімї. Подальше сумісне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. На підставі ст. ст. 110, 112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-29 00:00:00

Відповідач своїми двома розписками від 13.09.2009 року зобов*язалась перед позивачем повернути їй до 30.09.2009 року позичинні у неї гроші у сумі 4000 грн..Однако відповідач зазначений борг не повернула позивачеві зазначену суму боргу до теперішнього часу,що спонукало її звернутися до суду з вимогою про стягнення цього боргу в примусовому порядку ,а також понесені нею при зверненні з позовм до суду витрати: по сплаті судового збору у сумі 51 грн.; 120 грн. на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та 100 грн. за правову допомогу адвоката по складанню позовної заяви. В судовому засіданні позивач та її представник -[PERSON] підтримали позовні вимоги. Відповідач надала суду письмову заяву,в якій,визнаючи позовні вимоги [PERSON] в повному обсязі,просить розглянути справу за її відсутності. Заслухавши позивача і її представника,дослідивши матеріали справи,суд вважає за необхідне позовні вимоги [PERSON] задовольнити в повному обсязі з наступних підстав. В судовому засіданнні з розписок відповідача [PERSON] від 13.09.2009 року вбачається ,що вона зобов*зується перед позивачем [PERSON] повернути останній до 30.09.2009 року,взяту у неї позику у сумі 4000 грн.,що також підтверджується [PERSON] і в її письмовій заяві від 30.07.2010 року на ім*я суду.Тобто,з цього вбачається,що між сторонами був укладений письмовий договір позики . Згідно ст.1049 ЦК України позичальник зобов*заний повернути позикодавцеві позику(грошові кошти у такій сумі або речі.визначені родовими ознаками,у такій самій кількості,такого самого роду та такої самої якості,що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку,що встановлені договором. У відповідності до ч.І ст.1050 ЦК України,якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики,він зобов*язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу. У відповідності до ч.І ст.625 ЦК України .боржник не звільняється від відповідальності за неможливості виконання ним грошового зобов*язання. У відповідності до ч.2 цієї ж статті боржник,який прострочив виконання грошового зобов*язання,на вимогу кредитора зобов*язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції а також три проценти річних від прострочної суми,якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. В розглядаємому випадку, позивач не вимогає від відповідача сплати сум зазначеної санкції. Позивач надала суду на підтвердження сплати понесених нею витрат квитанції про сплату судового збору ,ІТЗ розгляду справи та за послуги адвоката по складанню позовної заяви у вищезазначених сумах .Згідно ч.І ст.88 ЦПК України стороні,на користь якої ухвалено рішення,суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,ст.ст.60,209,212-215,218 ЦПК України,-

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-29 00:00:00

Позивач звернувся до Кілійського районного суду із зазначеним позовом про встанов¬лення факту належності житлового будинку спадкодавцю та визнання права власності на жи¬тловий будинок за спадщиною після смерті матері [PERSON], яка померла 07.09.2008 р. Позивач пояснює , що жилий будинок по вул. Кірова, 47 в с. Приморське, Кілійського району відносився до колгоспного двору , та на момент 16.04.1991 року до складу двору входили йо¬го батьки: [PERSON], який помер 08.06.1995 року, [PERSON], яка померла 07.09.2008 року. Після смерті батька відкрилася спадщина на 1Л частину вище за¬значеного житлового будинку, яку фактично прийняла [PERSON], оскільки на момент смерті спадкодавця проживала в цьому будинку. Після смерті матері [PERSON], яка померла 07.09.2008 року, відкрилася спадщина на цілий житловий будинок по вул. Кірова, 47 в с. Приморське, Кілійського району. За своє життя [PERSON] оформила заповіт, яким заповіла йому все своє майно. В установленому законом строк він звернувся до державного нотаріуса з заявою про прийнят¬тя спадщини після смерті [PERSON] , але в зв'язку з тим, що за життя спадкодавця право власності не було зареєстровано, позивач не має можливості оформити своє право власності на жит¬ловий будинок в порядку спадкування за заповітом у нотаріальному порядку. Заслухавши пояснення позивача , дослідивши надані докази та розглянувши позовну за¬яву в межах позовних вимог , суд вважає позов таким , що підлягає задоволенню. Згідно матеріалів технічної інвентаризації в технічному паспорті зазначеного житлового будинку , виданого Кілійським МБТІ 03.03.2010 року по вул. Кірова, 47 в с. Приморське Кілійсько¬го р-ну є житловий будинок , право власності на який зареєстровано [PERSON]. Згідно рішення виконкому Приморської сільської ради будинок по вул. Кірова, 47 від¬носився до колгоспних дворів та на момент 1991 року до складу двору входили: [PERSON], який помер 08.06.1995 року, [PERSON], яка померла 07.09.2008 року . Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] помер 08.06.1995 року. Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] померла 07.09.2008 року. Згідно свідоцтва про народження позивач є сином спадкодавця. Згідно повідомлення Кілійської районної державної нотаріальної контори, після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилась. Після смерті [PERSON] спадкова справа була заведена від імені позивача. Згідно заповіту, посвідченого 05.12.2007 року секретарем виконавчого комітету При¬морської сільської ради Кілійського району, [PERSON] заповідала все своє майно [PERSON]. Таким чином, встановлено, що позивач, який є спадкоємцем за заповітом, в передбаче¬ний законом строк звернувся із заявою про прийняття спадщини до державного нотаріуса, але отри¬мати свідоцтво про прийняття спадщини на житловий будинок не міг у зв'язку з не оформленням права власності спадкодавця, в зв'язку з чим належить визнати за позивачем право на цілий житло¬вий будинок в порядку спадкування за заповітом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-29 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що її з відповідачем подружнє життя не склалось, через несумісність характерів. Позивачка в попередньому судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити. Відповідач в попередньому судовому засіданні позов визнав. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити в попередньому судовому засіданні. Як встановлено в попередньому судовому засіданні, подружжя перебуває в шлюбі зареєстрованому 05 серпня 2005 року у Центральному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з Державним Центром розвитку сімї за актовим записом № 1782. Від шлюбу подружжя має неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] Шлюбні відносини між подружжям не склались, через несумісність характерів. Подружжя не ведуть спільного господарства, не підтримують сімейно-шлюбні стосунки. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що відповідач позов визнав і таке визнання не суперечить вимогам закону, не порушує прав та інтересів інших осіб, тому на підставі ч. 4 ст. 174 ЦПК України в цій частині позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу між ним та [PERSON], посилаючись на те, що протягом останнього року сімейне життя поступово погіршивалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між сторонами шлюбних відносин, сімя існує формально, так вони не знаходять взаєпорозуміння по жодному з питань, які виникають у спільному житті, проживають окремо, не ведуть спільного господарства, наміру зберігати даний шлюб, він не має. До того ж останні півроку позивач проживає з іншою жінкою, з якою в подальшому має намір створити сім»ю. В зв»язку з вищевикладеним позивач змушений звертатись до суду з даним позовом. У судовому засіданні позивач просив суд його шлюб з [PERSON] розірвати, так як вони не підтримують шлюбно-сімейні відносини, не ведуть спільного господарства, він не має наміру зберігати дану сімю і бажає розлучитись. Відповідач у попереднє судове засідання не зявилася, надіслав на адресу суду заяву, у якій зазначила про свою згоду на розірвання шлюбу. (а.с.10). За таких обставин, суд вважав за можливе проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача [PERSON], відповідно до вимог ч.4 ст.169 ЦПК України. Судом встановлено, що подружжя перебуває у зареєстрованому шлюбі з 29.08.2007 р. (а.с.7). Від шлюбу дітей не мають. Подружжя спільного господарства не ведуть, шлюбно-сімейні відносини припинені, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач з розірванням шлюбу згоден. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-29 00:00:00

В липні 2010 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свої вимоги мотивувала тим, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від спільного проживання народився син - [PERSON], [INFO]. Відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Посилаючись на викладене позивачка просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця. В судовому засіданні позивачка позов підтримала та просила про його задовлення. Відповідач в судовому засіданні позов визнав при цьому пояснивши, що він працює, має постійний заробіток. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. Сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі. Від спільного проживання народився син - [PERSON], [INFO] (а\\з №2833), в свідоцтві про народження якого, батьком вказаний [PERSON]. Син проживає з матірю та знаходяться на повному її матеріальному забезпеченні, що стверджується довідкою про склад сімї. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки дитини зобовязані утримувати її до досягнення повноліття. Таким чином, суд приходить до висновку, що вимоги позивачки є обґрунтованими та підлягають задоволенню. У порядку ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 51,00 грн. та 120,00 грн. на інформаційне-технічне забезпечення, у звязку з розглядом цивільної справи. Відповідно до ст. 367 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяц. На підставі ст.ст.180-183 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що його з відповідачем подружнє життя не склалось через несумісність характерів. Вже понад рік припинили шлюбні стосунки, перестали вести спільне господарство. Позивач в попередньому судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити. Відповідач в попередньому судовому засіданні позов визнала. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити в попередньому судовому засіданні. Як встановлено в попередньому судовому засіданні, подружжя перебуває в шлюбі зареєстрованому 21 червня 2008 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м.Києві за актовим записом № 877. Від. шлюбу подружжя має сина [PERSON], ! [INFO]. Шлюбні відносини між подружжям не склались, через несумісність характерів. Подружжя не ведуть спільного господарства, не підтримують сімейно-шлюбні стосунки. Згідно ч.2 ст. 112 СК України суп постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного: них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що відповідач позов визнала і таке визнання не суперечить вимогам закону, не порушує прав та інтересів інших осіб, тему на підставі ч. 4 ст. 174 ЦПК України в цій частині позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: approved