Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-16 00:00:00

01.04.2010 року позивач звернувся до суду з даним позовом. На підтвердження своїх вимог він пояснив, що 12.10.2008 року між кредитною спілкою «Марківкакредитспілка» та [PERSON] було досягнуто домовленості про зберігання насіння соняшнику. Оскільки [PERSON] на той час являвся директором СТОВ «Деркул», він запропонував оформити договір зберігання між ТОВ «Деркул» та КС «Марківкакредитспілка», гарантуючи особисто схоронність їхнього майна. 1) року між СТОВ «Деркул» в особі директора [PERSON] та кредитною спілкою «Марківкакредитспілка» в особі голови правління [PERSON] був укладений договір складського зберігання сільськогосподарської продукції. Відповідно до п.1 договору КС «Марківкакредитспілка» передала на зберігання СТОВ «Деркул» насіння соняшнику в кількості 81,12т, а СТОВ «Деркул» прийняв на зберігання вказану сільськогосподарську продукцію. 1) року через [PERSON] СТОВ «Деркул» частково повернув КС «Марківкакредитспілка» насіння соняшнику в кількості 30 т. Насіння соняшнику в \\ кількості 1,12 т, за домовленістю, було передано директору СТОВ «Деркул» [PERSON] в рахунок оплати за зберігання. Залишок насіння соняшнику складає 50т , що підтверджується накладною б/н, виданою СТОВ «Деркул» від 12.10.2009 року. На даний час стало відомо, що насіння соняшнику в кількості 50т, яке повинно зберігатися на складі в СТОВ «Деркул», за адресою : смт Марківка пл.РадянськаДЗ відсутнє.Вартість 50 т насіння соняшнику складає 150000 грн, з розрахунку 1 кг насіння - З грн. Позивач просить стягнути з відповідачів в солідарному порядку вказану суму та судові витрати в сумі 1620,00 грн.. Представник відповідача СТОВ «Деркул» - директор СТОВ «Деркул» [PERSON] позов визнав в повному обсязі, пояснивши, що насіння соняшнику в кількості 50т на складі відсутнє. Відповідач [PERSON] позов не визнав, пояснивши ,що дійсно 12.08.2008 року між СТОВ «Деркул» Марківського району та КС «Марківкакредитспілка» був укладений договір складського зберігання насіння в кількості 81,12 т. Відповідно до умов договору зберігачем товару являється СТОВ «Деркул», а не він, як фізична особа, хоча й підписував даний договір, але він діяв як посадова особа СТОВ «Деркул». Твердження позивача про те, що він особисто (як фізична особа) гарантував збереження майна , не відповідає дійсності, оскільки не підтверджено документально та до позовної заяви не додано будь- яких доказів. Заслухавши пояснення сторін , дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню із наступних підстав. Згідно ст.936 ч.І ЦК України за договором зберігання одна сторона (зберігай) зобовязується зберігати річ, яка передана їй другою стороною(поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності. Судом встановлено, що 12.10.2008 року між кредитною спілкою «Марківкакредитспілка» та [PERSON] було досягнуто домовленості про зберігання насіння соняшнику. [PERSON] на той час являвся директором СТОВ «Деркул», він запропонував оформити договір зберігання між ТОВ «Деркул» та КС «Марківкакредитспілка», гарантуючи особисто зберігання їхнього майна. 1) року між СТОВ «Деркул» в особі директора [PERSON] та кредитною спілкою «Марківкакредиспілка» в особі голови правління [PERSON] був укладений договір складського зберігання сільськогосподарської продукції. Відповідно до п.1 договору КС «Марківкакредитспілка» передала на зберігання СТОВ «Деркул» насіння соняшнику в кількості 81,12т, а СТОВ «Деркул» прийняв на зберігання вказану сільськогосподарську продукцію. 1) року через [PERSON] СТОВ «Деркул» частково повернув КС «Марківкакредитспілка» насіння соняшнику в кількості 30 т. Насіння соняшнику в кількості 1,12 т, за домовленістю, було передано директору СТОВ «Деркул» [PERSON] в рахунок оплати за зберігання. Залишок насіння соняшнику складає 50т, що підтверджується накладною б/н, виданою СТОВ «Деркул» від 12.10.2009 року. Насіння соняшнику в кількості 50т, яке повинно зберігатися на складі в СТОВ «Деркул», за адресою : смт Марківка пл.РадянськаЛ З відсутнє. Вартість 50 т насіння соняшнику складає 150000 грн, з розрахунку 1 кг насіння - 3 грн. Відповідач вартість не оспорює. Відповідно до ст. 951 ч.І п.1 ЦК України збитки ,завдані поклажодавцеві втратою (нестачею) або пошкодженням речі, відшкодовуються зберігачем у розмірі її вартості Суд вважає, що діями відповідача- СТОВ «Деркул» Марківського району позивачу спричинені матеріальні збитки в сумі 150000 грн. 12.10.2008 року між СТОВ «Деркул» в особі директора [PERSON] та кредитною спілкою «Марківкакредитспілка» в особі голови правління [PERSON] був укладений договір складського зберігання сільськогосподарської продукції. Відповідач [PERSON] діяв як представник юридичної особи, оскільки представляв інтереси СТОВ «Деркул», а не як фізична особа, тому відшкодування матеріальних збитків нідлягаєть стягненню з СТОВ «Деркул» в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: partial