Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-02 00:00:00

У грудні 2009 року Публічне акціонерне товариство Банк Фінанси та Кредит (далі ПАТ Банк Фінанси та Кредит, Банк), який є правонаступником всіх прав та обовязків Відкритого акціонерного товариства Банк Фінанси та Кредит (далі ВАТ Банк Фінанси та Кредит), звернулося до суду з позовом, в якому зазначало, що 02 листопада 2007 року ВАТ Банк Фінанси та Кредитнадало Товариству з обмеженою відповідальністю ЕССЕ (далі ТОВ ЕССЕ) кредитні кошти в рамках кредитної лінії на загальну суму 810000 грн., згідно із договором про невідновлювальну кредитну лінію № 55-01-07 зі сплатою 17 % річних за користування кредитом, на умовах забезпеченості, зворотності, строковості та платності, а за користування кредитом з моменту, вказаного в підпунктах б, в п. 3.1 кредитного договору сплатити відсотки у підвищеному розмірі. 04 грудня 2007 року між ВАТ Банк Фінанси та Кредиті ТОВ ЕССЕ було укладено додаткову угоду до договору про відновлювальну кредитну лінію № 55-01-07 від 02 листопада 2007 року, якою було збільшено загальну суму кредитної лінії до 1029000 грн. Сторони договору затвердили графік погашення кредиту із строком повернення кредитних коштів до 30 вересня 2010 року. 18 квітня 2008 року ВАТ Банк Фінанси та Кредиті ТОВ ЕССЕ уклали додаткову угоду до договору про невідновлювальну кредитну лінію № 55-01-07 від 02 листопада 2007 року, відповідно до якої були збільшені відсотки за користування кредитом до 18 %. 26 червня і 24 жовтня 2008 року між цими ж сторонами було укладено ще дві додаткові угоди до вказаного кредитного договору, згідно з якими збільшено відсотки за користування кредитом: з 26 червня 2008 року до 20 %, з 24 жовтня 2008 року до 23 %. Своїми підписами уповноважена особа ТОВ ЕССЕ засвідчила, що ознайомлена із умовами кредитного договору та всіма доповненнями до нього, графіком погашення заборгованості, розміром процентів за користування кредитними коштами, відповідальністю за неналежне виконання зобовязань за кредитним договором, чим погодилася з умовами кредитного договору. Одночасно з укладенням кредитного договору з метою забезпечення виконання зобовязань за договором про невідновлювальну кредитну лінію № 55-01-07 між ВАТ Банк Фінанси та Кредит та [PERSON] 02 листопада 2007 року був укладений договір поруки № 84. 04 грудня 2007 року між ВАТ Банк Фінанси та Кредиті [PERSON] було укладено додаткову угоду до договору поруки № 84 від 02 листопада 2007 року, відповідно до якої поручитель зобовязувався нести відповідальність за кредит у розмірі 1029000 грн. 18 квітня, 26 червня і 24 жовтня 2008 року ці ж сторони уклали три додаткових угоди до договору поруки № 84 від 02 листопада 2007 року, згідно із яким були збільшені відсотки за користування кредитом: з 18 квітня 2008 року до 18 %, з 26 червня 2008 року до 20 % та з 24 жовтня 2008 року до 23 %. Згідно із ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. У ст. 554 ЦК України встановлено, що у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до п. 5 договору поруки, укладеного між Банком та [PERSON], порука припиняється із припиненням зобовязання, забезпеченого нею. Згідно із п. 6.2 цього договору він набуває чинності з 02 листопада 2007 року і діє до повного виконання сторонами прийнятих на себе зобовязань. У ст. 610 ЦК України визначено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно із ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Всупереч вимогам цивільного законодавства, умовам кредитного договору і договору поруки відповідачі ТОВ ЕССЕ та [PERSON] не виконують взяті на себе зобовязання: не повертають отримані кредитні кошти, не сплачують відсотки за користування кредитом і нараховані штрафні санкції. Відповідно до п. 6.1 кредитного договору, п. 2.3 договору поруки Банк має право вимагати дострокового повернення кредитних коштів, сплати нарахованих процентів по них, неустойки за порушення умов кредитного договору. Відповідачі зобовязанні повернути Банку кредит та сплатити всі відсотки протягом одного дня з моменту отримання вимоги. З метою досудового врегулювання спору ВАТ Банк Фінанси та Кредит 09 червня 2009 року за вих. №№ 6150 і 6448 направляло відповідачам [PERSON] та ТОВ ЕССЕ вимоги про сплату заборгованості, які ними отримані 11 серпня 2009 року, проте проігноровані. Внаслідок невиконання відповідачем ТОВ ЕССЕ умов кредитного договору станом на 16 листопада 2009 року його загальна сума заборгованості перед Банком за кредитним договором № 55-01-07 від 02 листопада 2007 року становить 1235322 грн. 67 коп., з яких: поточна заборгованість по кредиту 441000 грн.; прострочена заборгованість по кредиту 504000 грн.; поточна заборгованість по відсотках 8985 грн. 11 коп.; прострочена заборгованість по відсотках 206787 грн. 31 коп., пеня за несвоєчасне погашення кредиту 52368 грн. 52 коп., пеня за несвоєчасне погашення відсотків 22181 грн. 73 коп. Просило стягнути солідарно з ТОВ ЕССЕ та [PERSON] на користь ПАТ Банк Фінанси та Кредит заборгованість за договором про невідновлювальну кредитну лінію № 55-01-07 від 02 листопада 2007 року в розмірі 1235322 грн. 67 коп. Представники позивача [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні позов підтримали, дали пояснення аналогічні викладеному вище, просили суд задовольнити позов товариства в повному обсязі. Представник відповідача ТОВ ЕССЕ [PERSON] у судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що 02 листопада 2007 року між Банком та ТОВ ЕССЕ був укладений договір про невідновлювальну кредитну лінію № 55-01-07, згідно з п 1.1 якого Банк відкрив ТОВ ЕССЕ невідновлювальну кредитну лінію на суму 810000 грн. зі сплатою 17 % річних за користування кредитом до 30 вересня 2010 року. Пізніше 04 грудня 2007 року між сторонами укладено додаткову угоду, якою суму кредитної лінії збільшено до 1029000 грн. Під час банківського обслуговування кредитної лінії позивач ПАТ Банк Фінанси та Кредит змусило відповідача ТОВ ЕССЕ підписати додаткові угоди від 18 квітня, 26 червня та 24 жовтня 2008 року до кредитного договору, якими збільшено відсоткові ставки за користування кредитом до 18 %, 20 % і 23 % відповідно. Доказів існування заборгованості ТОВ ЕССЕ перед Банком на час розгляду справи позивачем суду не надано. Крім того, вимоги Банку про стягнення з відповідача ТОВ ЕССЕ пені та штрафних санкцій в розмірі 74550 грн. 25 коп. задоволенню не підлягають, оскільки сплив річний строк позовної давності, встановлений у ч. ч. 1, 2 ст. 258 ЦК України. Також викликають сумнів підписи представника позивача на додаткових угодах. Просив у задоволенні позову відмовити. Відповідач [PERSON], він же директор ТОВ ЕССЕ, у судові засідання неодноразово не зявлявся, незважаючи на те, що суд визнав його явку до суду обовязковою для дачі особистих пояснень у справі. Про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомляв. Причина його неявки у судове засідання 03 червня 2010 року у звязку з навчанням поважною судом не визнана, оскільки належними чином не підтверджена. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 02 листопада 2007 року між ВАТ Банк Фінанси та Кредит, правонаступником всіх прав та обовязків якого є позивач ПАТ Банк Фінанси та Кредит, івідповідачем ТОВ ЕССЕ (далі Позичальник, Боржник) був укладений договір про невідновлювальну кредитну лінію № 55-01-07. Згідно із п. 1 цього договору Банк відкриває Позичальникові невідновлювальну кредитну лінію на загальну суму 810000 грн., а Позичальник зобовязується повернути отримані в рахунок кредитної лінії грошові кошти відповідно до графіку зниження ліміту з кінцевим строком погашення до 30 вересня 2010 року включно та сплатити за користування кредитом відсотки в розмірі 17 % річних. Відповідно до п. п. 3.1, 3.4 кредитного договору Позичальник сплачує Банку відсотки за користування кредитом у валюті кредиту по відсотковим ставкам щомісячно, в строк до 26 числа кожного місяця, не пізніше останнього робочого дня кожного місяця. 04 грудня 2007 року ВАТ Банк Фінанси та Кредиті ТОВ ЕССЕ уклали додаткову угоду до зазначеного кредитного договору, якою було збільшено загальну суму кредитної лінії до 1029000 грн. Сторони затвердили графік погашення кредиту із строком повернення кредитних коштів до 30 вересня 2010 року. В подальшому 18 квітня, 26 червня та 24 жовтня 2008 року ці ж сторони уклали ще три додаткові угоди до кредитного договору № 55-01-07 від 02 листопада 2007 року, відповідно до яких були збільшені відсотки за користування кредитом: з 18 квітня 2008 року до 18 %, з 26 червня 2008 року до 20 %, з 24 жовтня 2008 року до 23 %. Всі ці додаткові угоди за ТОВ ЕССЕ підписані директором цього товариства [PERSON], чого не заперечував у судовому засіданні представник відповідача ТОВ ЕССЕ [PERSON] У судовому засіданні встановлено, що Банк свої зобовязання за кредитним договором виконав, перерахував відповідачу ТОВ ЕССЕ кредитні кошти в сумі 1029000 грн., що підтверджується платіжними дорученнями №№ 1 і 2 від 09 листопада 2007 року на загальну суму 810000 грн. та платіжним дорученням № 4 від 04 грудня 2007 року на суму 219000 грн., чого представник ТОВ ЕССЕ в суді теж не запереччував. Крім кредитного договору, 02 листопада 2007 року ВАТ Банк Фінанси та Кредит і [PERSON] (далі Поручитель) уклали договір поруки № 84, згідно із п. 1.1 якого Поручитель зобовязувався перед Банком відповідати в повному обсязі за своєчасне та повне виконання Боржником ТОВ ЕССЕ зобовязань за договором про невідновлювальну кредитну лінію № 55-01-07 від 02 листопада 2007 року. У п. 2.1 договору поруки передбачено, що у випадку невиконання Боржником зобовязань за кредитним договором, Боржник і Поручитель, тобто ТОВ ЕССЕ і [PERSON], відповідають перед Кредитором (Банком) як солідарні боржники. 04 грудня 2007 року, 18 квітня, 26 червня та 24 жовтня 2008 року між ВАТ Банк Фінанси та Кредит та [PERSON] укладені чотири додаткові угоди до договору поруки № 84 від 02 листопада 2007 року, якими внесено зміни до цього договору поруки, відповідно до змін внесених у кредитний договір. 09 червня 2009 року з метою врегулювання спору ВАТ Банк Фінанси та Кредит направляло за вих. №№ 6150 і 6448 [PERSON] та ТОВ ЕССЕ вимоги про сплату заборгованості за кредитним договором, які вони отримали 11 серпня 2009 року, проте ці вимоги відповідачі проігнорували, жодних дій щодо погашення заборгованості не вчинили. У п. 6.1 кредитного договору передбачено, що Банк має право вимагати дострокового повернення виданих кредитних коштів та сплати відсотків за весь період їх використання. Позичальник зобовязаний повернути отримані кредитні кошти і сплатити всі відсотки протягом одного робочого дня з моменту отримання вимоги Банку. Згідно із розрахунком заборгованості за договором про невідновлювальну кредитну лінію № 55-01-07 від 02 листопада 2007 року внаслідок неналежного виконання зобовязань за цим договором станом на 08 грудня 2009 року ТОВ ЕССЕ має перед Банком заборгованість на загальну суму 1235322 грн. 67 коп., з яких: поточна заборгованість по кредиту 441000 грн., прострочена заборгованість по кредиту 504000 грн., поточна заборгованість по відсотках 8985 грн. 11 коп., прострочена заборгованість по відсотках 206787 грн. 31 коп., пеня за несвоєчасне погашення кредиту 52368 грн. 52 коп. та пеня за несвоєчасне погашення відсотків 22181 грн. 73 коп. Доводи представника відповідача ТОВ ЕССЕ про те, що Банком пропущено річний строк позовної давності щодо вимог про стягнення пені за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків за користування ним, є безпідставними, свого підтвердження у судовому засіданні не знайшли. Пеня за несвоєчасне виконання зобовязань по сплаті кредиту та відсотків за його користування нараховані за період з грудня 2008 року по грудень 2009 року, до суду Банк з позовом та вимогами про стягнення пені звернувся у грудні 2009 року, тобто в межах строку позовної давності, передбаченого п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України. У ст. 526 ЦК України встановлено, що зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно із ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. У ч. 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Згідно із ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. У ч. 1 ст. 543 ЦК України передбачено, що у разі солідарного обовязку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Згідно із ч. 2 ст. 543 ЦК України солідарні боржники залишаються зобовязаними доти, доки їхній обовязок не буде виконаний у повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи неналежне виконання відповідачем ТОВ ЕССЕ своїх зобовязань за договором про невідновлювальну кредитну лінію № 55-01-07 від 02 листопада 2007 року, а також те, що відповідач [PERSON] несе солідарну відповідальність за виконання зобовязань за кредитним договором, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ПАТ Банк Фінанси та Кредит до ТОВ ЕССЕ та [PERSON] є обґрунтованими та підлягають задоволенню, тому з останніх солідарно на користь Банку підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором у розмірі 1235322 грн. 67 коп. У ч. 1 ст. 88 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При подачі позовної заяви ПАТ Банк Фінанси та Кредит сплатило судовий збір у сумі 1700 грн. та оплатило витрати на інформаційне-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн. Всього судові витрати у справі становлять 1820 грн., які теж підлягають стягненню солідарно з відповідачів на користь позивача. На підставі ст. ст. 258, 526, 527, 530, 553, 554, 610, 625, 1048, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved