Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-25 00:00:00

Позивач у серпні 2007 року звернувся до суду з вищезазначеним позовом до [PERSON] департаменту ТОВ УТН-Восток. В обґрунтування заявлених вимог послався на те, що придбав у відповідача номерні талони на отримання пального марки А-95 у загальній кількості 300 літрів, втім в отриманні пального на ці талони йому було відмовлено з посиланням на впровадження в обіг талонів нового зразку та збіг терміну обміну на них талонів попереднього зразку. Вважаючи такі дії відповідача неправомірними, позивач просив суд зобовязати відповідача здійснити обмін наявних в нього талонів на талони нового зразку на аналогічну кількість пального, стягнути з відповідача неустойку у розмірі 1% від їх вартості за кожний день затримки обміну, стягнути з відповідача 4.000, 00 грн. та додатково 2.000, 00 грн. у відшкодування моральної шкоди. У судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги уточнив, виключивши вимогу про обмін талонів у звязку з фактичним її задоволенням відповідачем та встановивши розмір вимог в частині стягнення неустойки на рівні 8.280, 00 грн. за період з 30.05.2007 р. до 23.01.2009 р. (а.с. 123). В уточненій редакції заявлені вимоги підтримав, на їх задоволенні наполягав. Представник ТОВ УТН-Восток, яким під час розгляду справи був замінений неналежний відповідач [PERSON] департамент ТОВ УТН-Восток (а.с. 95), під час розгляду справи заявлені вимоги не визнав, посилаючись на те, що позивачем не надані належні докази укладання з ним відповідного договору, а саме касовий чек, а отже у відносинах з відповідачем він не може вважатися споживачем. Також зазначив, що заявлені вимоги не грунтуються на законі та не є доведеними. Вислухавши пояснення осіб, що приймають участь у справі, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] придбав у відповідача ТОВ УТН-Восток номерні талони на отримання пального марки А-95, в тому числі спірні 15 шт. номерних талонів на отримання 20 л. пального за кожний (а.с. 13). Викладене підтверджується фактичною наявністю зазначених талонів в позивача та обліковими даними відповідача, з яких вбачається, що 01.04.2005 р. спірні талони в числі інших на загальний обсяг у 1.980 л. пального були придбані кінцевим споживачем-фізичною особою за готівкові кошти на автозаправній станції УТН-Восток (а.с. 127, 128). 25.12.2006 р. відповідачем був виданий наказ № 186-ОД, що передбачав обмін талонів (бланків-дозволів) існуючого на той час зразку на талони нового зразку у період до 30 березня 2007 р. та припинення обміну талонів старого зразку на пальне з 26.02.2007 р. Подальша юридична доля талонів, що залишалися в обігу після закінчення строку обміну, та зобовязань відповідача за ними, визначена не була (а.с. 108-111). Оскільки у звязку з цим позивач не зміг отримати пальне на решту талонів, що залишилися невикористаними, 30.05.2005 р. він звернувся до відповідача з заявою про обмін наявних в нього талонів на талони чинного зразку (а.с. 10), яка була залишена без задоволення (а.с. 10/зв). Скарга з цього приводу, подана позивачем 29.06.2007 р. (а.с. 11, 12), була залишена без відповіді. У подальшому після ухвалення попереднього рішення у даній справі, яким заявлені вимоги були задоволені, наявні у позивача талони були в порядку його виконання фактично обмінені на талони нового зразку (а.с. 122). Аналізуючи виниклі між сторонами правовідносини, суд доходить висновку про те, що вони врегульовані положеннями цивільного законодавства про договір купівлі-продажу, загальними положеннями зобовязального права а також, оскільки пальне було придбане позивачем для задоволення своїх особистих потреб, законодавством про захист прав споживачів. Зі змісту цих правовідносин вбачається, що між сторонами був укладений публічний у розумінні ст. 633 ЦК України договір купівлі-продажу пального марки А-95 з відстроченням виконання зобовязання продавця, момент настання строку якого був визначений моментом витребування. У межах цих правовідносин відповідач, отримавши від позивача повну суму ціни визначеного обсягу пального та видавши на підтвердження цього відповідну кількість талонів (бланків-дозволів), зобовязався на вимогу покупця та за умови надання талонів видати останньому витребувану кількість пального. При цьому строк, у межах якого позивач повинен був звернутися до відповідача з вимогою, встановлений не був. За таких обставин в оспорюваних позивачем діях відповідача вбачається одностороння відмова від виконання зобовязання, що є неправомірною, оскільки не допускається згідно ст. 525 ЦК України. Посилання відповідача на відсутність у позивача касового чеку, що підтверджує придбання талонів, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки суд вважає належними доказами виникнення відповідних правовідносин між сторонами наявність у позивача виданих відповідачем талонів на отримання пального, підтвердження продажу цих талонів в числі інших кінцевому споживачеві фізичній особі за готівкові кошти, а також відсутність доказів зворотного. Також приймається до уваги, що сутність відносин сторін не передбачала предявлення касового чеку або будь-якого іншого документу додатково до талону під час його обміну на пальне. Крім того, відповідач зобовязався здійснити такий обмін на вимогу будь-якої особи, що надає талон, незалежно від наявності в неї доказів того, що саме нею це талон був придбаний. Виходячи з наведеного у позивача, виходячи з засад добросовісності та розумності, не було будь-якої обєктивної підстави для зберігання додатково до талонів також касового чеку або іншого документу про їх придбання. Посилання відповідача на публікацію ним у пресі обяв про обмін талонів на отримання пального не можуть бути прийняті до уваги, оскільки ця обставина, рівно як і будь-які інші його односторонні дії, не звільняють відповідача від обовязку виконати цивільно-правове зобовязання. Таким чином, у спірних правовідносинах вбачається порушення права позивача. В той же час позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди задоволенню не підлягають, оскільки за таких фактичних обставин її стягнення не грунтується на законі. Позов в частині стягнення пені задоволенню не підлягає, виходячи з наступного. Так, в обґрунтування вимог у цій частині позивач послався на норму ч. 9 ст. 8 Закону України Про захист прав споживача, що передбачає виплату пені за затримку заміни товару неналежної якості, оскільки, на його думку, видані йому талони є саме таким товаром. З цими доводами не можна погодитися, оскільки виходячи зі змісту спірних правовідносин отримані позивачем талони є не самостійним товаром, а документом, що підтверджує право вимоги видача товару, а отже чинність зазначеної норми на спірні правовідносини не поширюється, а позовні вимоги у цій частині є безпідставними. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed