Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-22 00:00:00

Позивачка звернулась до Управління праці та соціального захисту населення Шепетівського міськвиконкому про стягнення недоплаченої одноразової щорічної допомоги учасникам Великої Вітчизняної війни. Мотивувала свій позов тим, що вона має статус учасника Великої Вітчизняної війни, що підтверджується посвідченням серії В-ІУ №353633 від 05.10.2000 року виданим Шепетівським міським управлінням праці та соціального захисту населення. Відповідно до ст.14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», щорічно, до 5 травня учасникам війни, нагородженим орденами і медалями колишнього СРСР за самовіддану працю та бездоганну військову службу в тилу ворога в роки Великої Вітчизняної війни, виплачується разова грошова допомога у розмірі чотирьох мінімальних пенсій за віком, іншим учасникам війни- в розмірі трьох мінімальних пенсій за віком. За Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та відповідно до законів про внесення змін до нього, мініматьна пенсія за віком складала: в 2007 році-380 грн., в 2008 році-481 грн.. в 2009 році-498 грн. Отже, одноразова грошова допомога до 5 травня повинна бути сплачена в наступних розмірах: в 2007 році-1140 грн.(380 грн.хЗ). в 2008 році-1443 грн.(481 грн.хЗ). в 2009 році-1494 грн.(498 грн.хЗ).Фактично було сплачено: в 2007 році-55 грн., в 2008 році-65 грн., в 2009 році-70 грн., всього 190,00 грн. Загальна сума недоплат по цій допомозі складає 3 887,00 грн. Просить суд стягнути з відповідача недоплачену частину одноразової щорічної допомоги в розмірі 3 887,00 грн. В судове засідання позивачка не з'явилася, просила розгляд справи проводити за її відсутності. Позов підтримала. Відповідач належним чином повідомлений в судове засідання представника не направив. Просив розгляд справи проводити за його відсутності. У письмовому запереченні на позов вказав, що виплата адресної допомоги [PERSON] була здійснена у розмірах та в порядку встановленому законом про державний бюджет на відповідний рік. Обсяги фінансування не можуть визначатися будь-якими іншими законами, крім закону України про Державний бюджет України. Просив відмовити у задоволенні позову. В судовому засіданні були дослідженні докази: посвідчення учасника, виданого на ім'я позивачки; довідка Управління праці та соціального захисту населення міськвиконкому щодо здійснених виплат у 2007-2009 рр. В судовому засіданні було встановлено, що позивачка, є учасником Великої вітчизняної війни та має право на пільги передбачені Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціаіьного захисту». Відповідно до зазначеного Закону відповідач зобов'язаний був виплатити на її користь разову грошову допомогу до 5 травня в розмірі трьох мінімальних пенсій за віком. З врахуванням змісту Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком складає у 2007 році з 1.01. по 31.03.-380 грн.. з 1.04.по 30.09.-406 грн., 1.10.по 31.12.-411 грн.; у 2008 році з І.ОІ.по 31.03.-470 грн.,з 1.04.по 30.06.-481 гри., 1.07. по 30.09.-482 грн., 1.10. по 31.12.-498 грн.; у 2009 році з 1.01. поЗІ.10.-498 грн., з 1.11.по 31.12.-573 грн. Тоді як позивачка претендує на одноразову грошову допомогу до 5 травня виходячи з наступного розрахунку: в 2007 році-1140 грн.(380 грн.хЗ), в 2008 році-1443 грн.(481 грн.хЗ), в 2009 році-1494 грн.(498 грн.хЗ), де 380,00 грн., 481.00 грн., 498.00 грн.-мінімальна пенсія за віком. Розмір фактично здійснених проплат складає в 2007 році-55 грн., в 2008 році-65 грн.. в 2009 році-70 грн.. всього 190,00 грн. Позивачка претендує на виплату 3 887.00 грн. Відповідно до ст.ст. 10,11,60 ЦПК, суд вирішує справу в межах заявлених вимог. Відповідно до ст. 14 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту' щорічно до 5 травня учасникам війни виплачується разова грошова допомога у розмірі трьох мінімальних пенсій за віком. Зупинення дії частини п'ятої статті 14 на 2007 рік, передбачене пунктом 13 статті 71 Закону України від 19.12.2006 р. N 489-У, визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 р. N 6-рп/2007. Зміни, внесені підпунктом "б" підпункту 3 пункту 20 розділу II Закону України від 28.12.2007 р. N 107-УІ щодо призначення та виплати щорічної допомоги до 5 травня учасникам війни у розмірах, які визначаються Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України, визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 р. N 10-рп/2008 Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти. їх окремі положення, що визнані неконституційними втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним судом України рішення, позивачці як учаснику війни поновлено право на отримання разової грошової допомоги до 5 травня у розмірі трьох мінімальних пенсій за віком. За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається виключно за правилами, встановленими ч. 1 ст. 28 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Будь-якими іншими діючими нормативно-правовими актами розмір мінімальної пенсії за віком не визначається. Відповідно до ч. ] ст. 28 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне сі рахування" мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого законом. Оскільки позивачка є учасником війни, то відповідно має право на пільги встановлені законодавством України для ветеранів війни-учасників війни. Проте, всупереч ч.З. ст..22 Конституції України, яка передбачає, що конституційні права ті свободи гарантуються і не можуть бути скасовані, при прийняті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав та свобод. Відповідно до ст.З Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 року із змінами та доповненнями, нормативні акти органів державної влади і органів місцевого самоврядування, які обмежують права і пільги учасників війни, учасників бойових дій. передбачені Законом, є недійсними. А тому. з огляду, на зазначене вище, суд відхиляє та не приймає заперечення відповідача в тій частині, що позов до задоволення не підлягає, так як виплати були здійснені в межах коштів передбачених бюджетом. Суд враховує, що питання відповідності Конституції України положень Законів України «Про державний бюджет» в частині зупинення дії або обмеження пільг, компенсацій та гарантій були предметом розгляду Конституційного суду України і визнані неконституційними. Аналізуючи всі досліджені в судовому засіданні докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивачки є законними, підставними та такими, що підлягають задоволенню в заявленому розмірі.

Outcome: approved