overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-04 00:00:00

Позивач - ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з зазначеним позовом в якому вказав, що відповідно до укладеного договору № 22388І-СRED 23.04.2008 року [PERSON] отримав строковий кредит у розмірі 20000 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 34% річних, з кінцевим терміном погашення 20.04.2010 року. Але відповідач зобовязання за вказаним кредитним договором належним чином не виконав. В забезпечення повернення кредитних коштів за кредитним договором між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] був укладений договір поруки від 23.04.2008 року.. Відповідно до п.2 Договору поруки відповідальність поручителя настає у випадку, коли боржник не виконує або неналежним чином виконує свої грошові зобовязання за договором кредиту. Згідно п.4 Договору поруки поручитель і боржник несуть солідарну відповідальність перед кредитором. Заборгованість по кредиту не погашена і станом на 27.05.2010 року складає 10166,85 грн. Позивач прохає суд стягнути солідарно з відповідачів суму заборгованості по кредитному договору та понесені судові витрати. Представник позивача до суду не зявився, але надав клопотання про розгляд справи без його участі, на позовних вимогах наполягає в повному обсязі. Відповідачі [PERSON], [PERSON] до суду не зявились, але подали до суду заяви про визнання позову та про розгляд справи за їх відсутності. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, дійшов до наступного. Згідно ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст.554 ч.1 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову відповідальність поручителя. Згідно ст.554 ч.2 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинам, то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Встановлено, що відповідач [PERSON] на підставі кредитного договору №223881- СRED від 23.04.2008 року, укладеного між ним та ПАТ КБ «Приватбанк» отримав кредит в сумі 20000грн., який зобовязаний був повернути до 20.04.2010 року зі сплатою 34% річних. Відповідач [PERSON] на підставі договору поруки від 23.04.2008 року № б/н, укладеного між нею та ПАТ КБ «Приватбанк», взяла на себе зобовязання солідарно відповідати перед банком по зобовязанням [PERSON], які виникають з умов кредитного договору №223881- СRED від 23.04.2008 року. [PERSON] не виконав умови даного кредитного договору, у звязку з цим станом на 27.05.2010 року виникла заборгованість в сумі 10166,85грн.. З урахуванням наведеного, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-04 00:00:00

Позивач - ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з зазначеним позовом в якому вказав, що відповідно до укладеного договору № 216627-CRED від 24.03.2008 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 10000 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 34% річних, з кінцевим терміном погашення 24.03.2010 року. Але відповідач зобовязання за вказаним кредитним договором належним чином не виконала. В забезпечення повернення кредитних коштів за кредитним договором між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] був укладений договір поруки від 24.03.2008 року. Відповідно до п.2 Договору поруки відповідальність поручителя настає у випадку, коли боржник не виконує або неналежним чином виконує свої грошові зобовязання за договором кредиту. Згідно п.4 Договору поруки поручитель і боржник несуть солідарну відповідальність перед кредитором. Заборгованість по кредиту не погашена і станом на 28.04.2010 року складає 14841,84 грн. Позивач прохає суд стягнути солідарно з відповідачів суму заборгованості по кредитному договору та понесені судові витрати. Представник позивача до суду не зявився, але надав клопотання про розгляд справи без його участі, на позовних вимогах наполягає в повному обсязі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] до суду не зявилися, про причини неявки суд не повідомили, про час і місце розгляду справи були належним чином повідомлені, про що свідчать поштові повідомлення про вручення їм повістки про виклик до суду в дане судове засідання, тому суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, посилаючись на те,що 21.07. 2007 року між ними було укладено шлюб, який зареєстрований в Іванівському РАЦСі Київської області, актовий запис № 69. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO] Дочка проживає з відповідачкою. На жаль, їх сімейне життя з відповідачкою не склалося. Вон виявилися різними людьми по характеру, поглядах на життя, щоб жити разом Позивач просить шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач підтримав позов . Пояснив,що за три місяці вони не помирилися і він наполягає на розірванні шлюбу. Відповідачка позов визнала. Пояснила,що примирення не відбулося. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає,що шлюб слід розірвати. При видачі свідоцтва про розірвання шлюбу в органах РАЦС сторони звільнити від сплати державного мита. На підставі наведеного, ст. 110. 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання незаконними дій відповідача та зобовязання здійснити перерахунок розміру пенсії , як інваліду 2 групи, інвалідність якого повязана з впливом аварії на Чорнобильській АЕС,згідно ст.. 50,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»,починаючи з ЗО червня 2010 року. Відповідно до ч.3 ст. 209 ЦПК України, вважаю доцільним винести коротке рішення та надати сторонам право ознайомитися з мотивованим рішенням Об серпня 2010 року.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про визнання права власності на спадкове майно , посилаючись на те, що 02 грудня 2009 року помер його батько, [PERSON], [INFO], який проживав в с. Горностайпіль На день смерті батька залишилося слідуюче майно: - жилий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в селі Горностайпіль по вулиці Леніна, 36 Іванківськьго району Київської області; - дві земельні ділянки. Він прийняв спадщину після смерті [PERSON] та частково оформив свої права в нотаріальній конторі, одержавши свідоцтво про право власності на земельні ділянки. У видачі свідоцтва про право на житловий будинок йому відмовили, так як на (житловий будинок відсутній правовстановлюючий документ. Єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину після смерті [PERSON], є він,- його син, [PERSON]. Відповідачка, [PERSON], дружина спадкодавця від спадщини відмовилася на його користь. Інших спадкоємців немає. Позивач просить визнати за ним право власності на спадкове майно [PERSON], а саме: на жилий будинок № 36 по вул. Леніна в с. Горностайпіль Іванківського району Київської області. В судовому засіданні позивач позов підтримав. Відповідачка в позов визнала і пояснила,що син у неї один, вона йому довіряє і розуміє,що залишається без житлового будинку. Вислухавши позивач, відповідачку, вивчивши матеріали справи, суд вважає,що позов слід задовольнити. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України, якщо відповідач визнає позов і маються підстави для його задоволення, то суд задовольняє позов. Відповідачка [PERSON] позов визнала. Позивач надав суду всі належні докази, які підтверджують його права спадкоємця, а саме: свідоцтво про смерть спадкодавця - [PERSON] 02.12. 2009 року; свідоцтво про народження ,з якого слідує,що [PERSON] - батько [PERSON]; [PERSON] - його мати. З свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.07. 2010 року слідує, що [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON] (Спадкова справа № 216 за 2010 рік). З довідки Горностайпільської сільської ради № 561 від 14.07 2010 року слідує,що згідно по господарської книги Горностайпільської сільської ради №3 , особовий рахунок № 276 на житловий будинок по вул..Леніна, 36 в селі Горностайпіль Іванківського району Київської області відкрито на імя [PERSON]. Житловий будинок розташований на земельній ділянці 0,25 га. З Постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 14.07 2010 року слідує,що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадковий будинок [PERSON], що знаходиться в селі Горностайпіль по вул. Леніна, 36 Іванківського району Київської області, у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу. З Технічного паспорту слідує,що будинок в селі Горностай піль по вул. Леніна, 36 Іванківського району Київської області,що належить [PERSON], збудований в 1987 роді. Отже, маються підстави для задоволення позову [PERSON] Відповідача звільнити від сплати судового збору. На підставі наведеного ст.ст.328,1217, 1223,1258,1261,1266, 1269 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-04 00:00:00

В травні 2010 року, позивач звернувся до суду з позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що між ним та відповідачем був укладений договір купівлі-продажу 11/20 частин житлового будинку № 40 з прилеглими до нього господарськими будівлями та спорудами по вул, 11 Лінії в м. Миколаєві, Оскільки зазначений договір був укладений на товарній біржі і не був посвідчений нотаріально, позивач просив визнати зазначений договір купівлі- продажу дійсним та визнати за ним право власності на 11/20 частин житлового будинку № 40 з прилеглими до нього господарськими будівлями та спорудами по вул, 11 Лінії в м, Миколаєві. В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав. Відповідач позов визнала. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд встановив наступне. 22.09.1999р. між [PERSON] - з одної сторони та [PERSON] - з другої сторони, був укладений договір купівлі- продажу 11/20 частин житлового будинку № 40 з прилеглими до нього господарськими будівлями та спорудами по вул. 11 Лінії в м. Миколаєві. Вказаний договір був укладений на Товарній біржі «Сангай» за № 386 та зареєстрований в КП ММБТІ за реєстровим № 7038 від 08.10.1999р. Претензій сторони друг до друга не мали на момент укладання угоди та за минулий час. Всі істотні умови угоди дотримані. На даний час відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення вказаного договору. Згідно зі ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилася щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Щодо вимог позивача про визнання права власності, суд вважає їх такими, що не підлягають задоволенню, оскільки право власності на 11/20 частин житлового будинку № 40 з прилеглими до нього господарськими будівлями та спорудами по вул. 11 Лінії в м. Миколаєві, набуте за зазначеним договором купівлі-продажу, зареєстроване в КП ММБТІ та ніким не оспарюється. На підставі вищевикладеного. оцінивши докази в сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. На підставі ст. 220 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-04 00:00:00

позивачка звернулась в суд з позовом до відповідача про стягнення в її користь аліментів на утримання доньки Юлії - 06.03.2007року народження, у твердій грошовій сумі в розмірі 300 рн.00коп., щомісячно на кожну дитину до її повноліття. В даний час дитина проживає з нею і їй необхідні кошти па утримання, оскільки відповідач ніякої матеріальної допомоги не надає. Інших утриманців у відповідача не має, він офіційно ніде не працює, однак зі слів позивачки працює на сезонних роботах, має змогу і повинен утримувати дитину. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала просить її задоволити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав у повному об»ємі. Суд, заслухавши позивачку, відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. В судовому засіданні, встановлено, що сторони 18.12.2008року розірвали шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.2). Від шлюбу у них народилася донька Юля 06.03 року народження, що підтверджується ксерокопією свідоцтва про народження (а.с. 3). Дитина проживає з матір"ю-позивачкою, про що свідчить довідка видана виконкомом Негівської сільської ради. Калуського району № 662 від 10.06.2010 (а.с5). За змістом ст.ст.180,181 п.3 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини Присуджуються у частці від доходу її матері , батька і (або) у твердій грошовій сумі.. Суд вважає необхідним покласти витрати по сплаті державного мита на відповідача по справі - [PERSON]С, звільнивши від сплати позивачку. На підставі викладеного ст..180,181 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-04 00:00:00

08 липня 2010 року до Овідіопольського райсуду Одеської області звернувся [PERSON] з вищеназваним позовом , в якому зазначив, що 05 березня 2010 року відповідачка отримала гроші у нього 4 814 грн. у авансу в рахунок придбання земельної ділянки, строком до травня 2010, по закінчені строку відповідачка гроші не повернула, в звязку з цим позивач просить стягнути з відповідачки боргу з 4 814 , та судові витрати. Позивач в ході судового засідання свої позовні вимоги підтримав. Відповідачка на судове засідання не зявилась, але направила заяву в якої зазначила, що позов визнає у повному обсягу просить справу розглянути в її відсутність. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає , що позов підлягає задоволенню з наступних підставах. Відповідно до ст.. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.571 ч.З ЦК України у разі припинення зобовязання до його виконання або внаслідок неможливості його виконання завдаток підлягає поверненню. Так судом встановлено, що [PERSON], 31.07.1974 року передав у власність грошові кошти у сумі 4 814 грн. [PERSON], [INFO] у вигляді авансу за отримання земельної ділянки, при цьому сторони зобовязані були укласти угоду відчуження у травні 2010 року. Після травня 2010 року сторони припинили свої зобовязання по придбанню земельної ділянки, але відповідачка гроші позивачу не повернула, дані обставини підтверджуються розпискою від 05.03.2010 року та сторонами не оспоруються. В звязку з тим, що зобовязання між сторонами припинились, а відповідачка отримані гроші у вигляді авансу не повернула, суд вважає можливим стягнути грошові кошті з відповідачки, яки вона отримала у вигляді авансу в сумі 4 814 грн. При подані позову позивач сплатив судовий збір (державне мито) у сумі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення у сумі 120 грн., що підтверджується квитанціями, відповідно до ст.88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідачки. Всього з відповідачки необхідно стягнути на користь позивача 4 985 грн. (4814+51+120=4985).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-04 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся із заявою до суду та просить встановити факт належності трудової книжки на його ім'я від 19.06.1967 р. Зацікавлена особа - Управління Пенсійного фонду України у Ренійському районі Одеської області заперечень та додаткових заяв не надала, просила про розгляд справи у їх відсутність. Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що 12.09.1966 р. заявник [PERSON] був прийнятий на роботу до Ренійського відділення «Торгмортранс Дунайського радянського пароплавства», на підставі чого на його ім'я була заведена трудова книжка від 19.06.1966 р. Під час звернення [PERSON] до Управління Пенсійного фонду України у Ренійському районі з метою оформлення пенсії за віком, заявнику було розяснено, що зробити це неможливо, оскільки у трудовій книжці від 19.06.1966 р. та паспорті містяться різночитання у прізвищі. За вирішенням даного питання заявнику було рекомендовано звернутися до суду. На теперішній час Ренійське відділення «Торгмортранс Дунайського радянського пароплавства» ліквідовано, у зв'язку з чим внести відповідні зміни щодо прізвища заявника в трудову книжку на його ім'я від 19.06.1966 р. не представляється можливим. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги обґрунтовані, знайшли своє підтвердження у судовому засіданні та підлягають задоволенню. Про дійсні данні (редакцію прізвища) заявника свідчать: копія паспорту громадянина України на його імя (серія КМ № 417841); копія свідоцтва про його народження (серія І-ЖД № 376399). У цих правовстановлюючих документах прізвище заявника записане як «Чилакчий». У документі, щодо якого заявник просить встановити факт належності, допущене інше трактування прізвища «Чилакчи». Факт належності трудової книжки від 19.06.1966 р. саме заявнику підтверджується також додатком до трудової книжки (серія БТ-І № 5219604) від 22.11.1995 р., в якому прізвище заявника вказане як «Чилакчий», що збігається із читанням прізвища що містяться у його паспорті та свідоцтві про народження. Відповідно до ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, у т.ч. і про належність правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У даному випадку, прізвище заявника, яке записано у трудовій книжці від 19.06.1966 р., не відповідає його редакції у паспорті громадянина України. Тому, суд приходить до висновку, що вимоги заявника підлягають задоволенню, а факт - встановленню, оскільки він має юридичне значення, тобто від нього залежить реалізація цивільно-правових прав заявника, а чинним законодавством не передбачено іншого порядку вирішення цього спору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-04 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт належності правовстановлюючого документу [PERSON] - Державного акту на право приватної власності на землю серії ОД №06-084, виданого на підставі рішення Нерубайської сільської ради №151 від 26 жовтня 1993 року, площею 0,060 га, розташованої на території Нерубайської сільської ради, з цільовим призначенням для садівництва, виданого на ім'я [PERSON], посилаючись на те, що при видачі Державного акту були допущені помилки у написанні прізвища та по-батькові заявника, внаслідок чого він позбавлений можливості розпоряджатися земельною ділянкою. У судовому засіданні представник заявника підтримав заявлені вимоги у повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Суд, вислухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 26 жовтня 1993 року рішенням Нерубайської сільської ради №151 від 26 жовтня 1993 року заявнику була передана у приватну власність земельна ділянка, площею 0,060га, з цільовим призначенням для садівництва, на підставі Державного акту на право приватної власності на землю від 29 жовтня 1993 року серії ОД №06-084.(а.с.7). В зазначеному Державному акті прізвище, ім'я та по-батькові заявника зазначено як «Колєсніченко Микола Євгенович», однак при дослідженні у судовому засіданні копії паспорта заявника та його картки фізичної особи-платника податків, було встановлено, що прізвище, ім'я та по-батькові заявника зазначено як «Колесниченко Микола Євгенович», тобто при дослідженні доказів судом встановлено, що дійсно існують розбіжності в написанні прізвищі та по-батькові позивача./а.с.8-9/ У зв"язку з тим, що прізвище та по-батькові заявника зазначене в Державному акті на праві приватної власності на землю від 29.10.1993 року не відповідає прізвищу та по- батькові зазначеному в його паспорті, заявник змушений був звернутись до суду, так як вказана обставина перешкоджає заявнику [PERSON] у повному обсязі розпоряджатися своєю власністю, а саме земельною ділянкою. У суду немає сумнівів про те, що Державний акт на право приватної власності на землю від 29.10.1993 року належить [PERSON], а розбіжності в прізвищі та по-батькові виникли внаслідок неоднозначного перекладу прізвища та «по-батькові» з російської на українську мову. Відповідно до п.6 ч.І ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Таким чином, на підставі досліджених доказів у справі, суд приходить до висновку, що вимоги заявника є обґрунтованими, а факт належності правовстановлюючих документів встановлений судом, тому заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-04 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб [PERSON], посилаючись на те, що сім'я розпалась через відсутність взаєморозуміння, несумісність характерів, сторони не підтримують шлюбних відносин, спільного господарства не ведуть, втрачені почуття любові та поваги, тому подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, та просить суд позов задовольнити. Відповідач у судове засідання з'явився, позовні вимоги визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 29 вересня 2006 року [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Кожухар) [PERSON] уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим міським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського обласного уплавління юстиції, актовий запис №1704 (а.с.5). 03 серпня 2007 року у сторін народився син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Другим відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одесі від 14 серпня 2007 року, актовий запис №730 (а.с.6). Син [PERSON] проживає разом з матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Шлюб у сторін перший. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Таким чином, судом встановлено, що шлюб між сторонами був припинений з січня 2010 року, з даного часу сторони разом не проживають, спільне господарство не ведуть, сім'я розпалась остаточно, шлюб має формальний характер, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, майнового спору немає. to

Outcome: approved