Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-10 00:00:00

Позивач звернувся до єуду з позовом, в якому просить визнати дії Управління праці та соціального захисту населення Коростенської міської [PERSON] неправомірними та стягнути з Управління праці та соціального захисту населення Коростенської міської [PERSON] недовиплачені кошти, які передбачені ст.ст.37, 3 9 ЗУ " Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи " за період] з 01.01.2009 року по 01.01.2010 року, мотивуючи це тим, що являється потерпілим від Чорнобильської катастрофи 4-ї категорії, проживає та ' працюй . в зоні гарантованого добровільного відселення. Позивач вважає, що проведення виплат в твердих сумах, встановлених Постановою КМУ № 836 від 26.07.1996 року, а не в розмірах визначених ЗУ " Про статус і соціальний захист населення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи " порушує його права. В судове засідання позивач надав заяву, в якій просить розглянути справу в його відсутність, вимоги позову підтримує в повному обсязі, з підстав зазначених в позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій просить розглянути справу в його відсутність, позов не визнає. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з слідуючих підстав. Судом встановлено,що позивач проживає в зоні гарантованого добровільного відселення, яким є м Коростень, отримує компенсації відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 26.07.1996 року № 836 "Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи ... , яким встановлені компенсації та доплати громадянам, що проживають та працюють на територіях радіоактивного забруднення. Відповідно до ст.39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" громадянам, які працюють на території радіоактивного забруднення, зоні гарантованого добровільного відселення, проводиться доплата в розмірі 2-х мінімальних заробітних плат. Відповідно до вимог ст. 37 вищезазначеного Закону, громадянам, що проживають на території радіоактивного забруднення, зоні гарантованого добровільного відселення, виплачується щомісячна грошова допомога , в зв"язку з обмеженням споживання продуктів харчування в розмірі 40% мінімальної заробітної плати щомісячно. Ік вбачається з матеріалів справи, позивач є громадянином, який ютерпів від Чорнобильської катастрофи, що стверджується вкладкою [0 посвідчення (а.с.7) . Крім цього, позивач проживає в м. Коростень Житомирської ібласті, яке згідно переліку населених пунктів, віднесено до зон іадіоактивного забруднення, внаслідок Чорнобильської катастрофи, і [о зони гарантованого добровільного відселення. Відповідно до ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про статус і соціальний захист ромадян,що постраждали від Чорнобильської катастрофи» ромадянам, які проживають територіях радіоактивного забруднення, иплачується щомісячна грошева допомога у зв'язку з обмеженням доживання продуктів харчування місцевого виробництва та [собистого підсобного господарства в таких розмірах: у зоні посиленого адіоекологічного контролю - 30% від мінімальної заробтної плати; у юні гарантованого добровільного відселення 40% мінімальної аробітної плати; у зоніі безумовного (обов'язкового) відселення - 50% анімальної заробітної плати. Відповідно до ч. 2 ст. 39 вищевказаного Закону пенсії іепрацюючим пенсіонерам, що проживають у зоні гарантованого іобровільного відселення, мають бути підвищені на 2 мінімальні робітні плати. Проте, належні позивачу виплати виплачуються в розмірі, :ередбаченому Постановою КМ України від 26.07.1996 року № 836 «Про мпенсаційні виплати особам, постраждалим від Чорнобилвської атастрофи». Обговорюючи питания положення якого нормативно-правового акту під застосувати до спірних правовідносин, суд виходить з аступного: відповідно до -і.2 ст.19 Конституції України органи єржавної влади, та органи місцевого самоврядування, їх посадові соби зобов'язані діяти лише в межах повноважень та у спосіб, що вредбачені Конституцією та законами України. У І Згідно з положеннями ч.4 ст. 8 ЦПК України у разі невідповідності Армативно-правового акта Конституції України, закону України, жнародному договору, згода на обов'язковість якого надана [PERSON] України, або іншому правовому акту суд застосовує |авовий акт, який має вищу юридичну силу. Отже, за конституційними нормами, виходячи з іоритетності законів на підзаконними актами, суд прийшов до рновку, що при визначенні розміру допомог позивачеві застосуванню іягають норми ЗУ «Про статус.,.» Однак, згідно пп. 8 п. 28 розд. II «Про Державний бюджет України на 2008 рік», громадянам,що (оживають на територіях радіоактивного забруднення, виплачується ісячна грошова допомога у зз'язку з обмеженням споживання дуктів, харчування мвецевоге виробництва та особистого піддеобного [сподарства в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів раїни. Згідно пп. 9 п. 28 розд. II цього Закону, громадянам, які іцюють на територіях радіоактивного забруднення, провадиться доплата юрядку та розмірах, встановленх Кабінетом Міністрів України . Таким чином, були наявні нормативно-правові акти, які мають ракову юридичну силу, але по різному регулюють спірні івовідносини. Вирішуючи питания про те, положення якого Закону іягають застосуванню для їх вирішення, суд зважає на лупне: відповщно до ст. 75 Конституції України, Верховна [PERSON] )аїни є єдиним органом законодавчої влади в Україні. Конституція дни не встановлює пріоритету застосування того чи іншого закону, числі залежно від предмета правового регулювання. Немає, також, і |ону України, який би регулював питання подолання колізії норм законів, що мають однакову юридичну силу. Водночас, Конституційний Суд України у п. З мотивувальної частини рішення від 3 жовтня 1997 року № 4-зп у справі про набуття чинності Конституцією України зазначив: «Конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження, щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є й те, що з прийняттям нового акту, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше. Відповідно до ч. З ст. 150 Конституції України, рішення Конституційного Суду України є обов'язковими до виконання на всій території України. Відтак, виходячи з наведених положень Конституції України та рішення Конституційного Суду України, а також враховуючи, що вищезазначеним Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік» фактично змінено положения Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, ще постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», який діяв у часі раніше, пріоритетними, в даному випадку є положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік». Разом з тим, судом враховується, що положення п.п. 8, 9 пункту 28 розд. II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 р.», яким фактично змінено на 2008 рік дію Закону «Про статус...», в частині виплати компенсацій і допомог у розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати , і абз.2,3,4 частини першої статей 37, 39 Закону України «Про статус...», рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 1С-рп/2008 визнано неконституційними. Проте, зазначені положення втратили чинність з моменту ухвалення рішення Конституційним Судом України, а тому до вказаної дати відповідач правомірно здійснював виплати в розмірах, передбачених Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 р». З урахуванням того, що Державний бюджет України затверджується щорічно Верховною радою України на період з 1 січня по 31 грудня відповідного року, суд встановив наявність підстав для зобов'язання відповідача провести перерахунок та виплату позивачу допомоги у зв'язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства (ст. 37) та доплати до пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають на території радіоактивного забруднення (ст. 39), за період з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року. Суд погоджується з доводами позову про те, що вимоги Закону "Про статус..." відповідачем порушувались, позивач не отримував зазначених кошт в відповідних розмірах , тому вимоги позову, в частині прав позивача на отримання сум компенсацій в розмірах, передбачених ст.37,39 ЗУ «Про статус...» є обгрунтованими. Що стосується вимог позову, про стягнення на користь позивача конкретних сум, визначених ст.. 37, ст.39 ЗУ "Про статус..." , то суд цю вимогу відхиляє, оскільки конкретні суми виплат мають визначатись відповідачем за відповідними розрахунками. Постановою Кабінету Міністрів України від 20 вересня 2005 року № 936 "Про затвердження Порядку використання коштів державного бюджету для виконання програм, пов1язаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", якою скасовано постанову Кабінету Міністрів України від 20 червня 2000 року № 987, встановлено новий порядок виплати доплат за роботу в зоні відчуження, згідно з яким нарахуваннями виплата доплат за роботу в зоні забруднення працюючим особам, яроводиться через управління соціального захисту населення населення іісцевих органів виконавчої влади , пенсіонерам за місцем виплати іенсій. З врахуванням наведеного, зазначені доплати позивачеві іідповідач має нарахувати і виплатити. Відповідно до Закону 'країни " Про Державний бюджет України на 2008 рік " та Порядку ^користання коштів Державного бюджету України на виконання програм, юв'язаних із соціальним захистом грюмадян, постраждалих внаслідок Іорнобильської катастрофи, затвердженого Наказом № 147 від 02.04.2004 юку Міністерства праці та соціальної політики України - , за якими головним розпорядником бюджетних коштів, призначених для видатків на :оціальний захист громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської ;атастрофи є Міністерство Праці та соціальної політики України, а на іісцях відповідні Управління праці та соціального захисту населення та /правління Пенсійного фонду України в м. Коростені таким є відповідач [огляду на зазначене, позов слід задовольнити частково.

Outcome: partial