Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з названим позовом, посилаючись на те, що мешканцями будинку № 8 по вул. І. Сірка в м. Бровари на підставі рішення установчих зборів від 16 листопада 2004 року та відповідно до норм Закону України «Про кооперацію» був створений обслуговуючий кооператив «[PERSON] двір, який»зареєстрований виконкомом Броварської міської ради 01 грудня 2004 року. Кооператив на підставі укладеного договору купівлі-продажу від 05 березня 2005 року купив у Акціонерного товариства відкритого типу по будівництву, монтажу і експлуатації засобів телекомунікацій, радіо і телебачення «СВЕМОН» будинок № 8 по вулиці Івана Сірка в м. Бровари. [PERSON] на сьогоднішній день будинок є власністю кооперативу і членів кооперативу. Кожному члену кооперативу належить частка в спільній частковій власності на будинок в розмірі в залежності від розміру внесеного грошового паю. У березні 2007 року позивач звернувся до Броварського міськрайсуду Київської області з позовом про визнання права власності на частку в спільній частковій власності на будинок № 8 по вул. І. Сірка в м. Бровари. 21 травня 2007 року Броварський міськрайсуд ухвалив рішення, яким позов задоволено: за позивачем визнано право приватної власності на 9,85/100 частки в спільній часткової власності на будинок № 8 по вулиці Івана Сірка в м. Бровари Київської області, що складається з жилих приміщень площею 20,0 кв.м., 19,7 кв.м., 14,5 кв.м., кухні площею 13, 7 кв.м., коридору площею 10,86 кв.м., під №№ 7, 8, 9, 10 та частини коридору загального користування площею 6,51 кв.м. У червні 2007 року позивач звернувся до КП Броварської міської ради «Броварське бюро технічної інвентаризації» для реєстрації рішення Броварського міськрайсуду від 21 травня 2007 року про визнання за ним права власності на частку в спільній частковій власності на будинок № 8 по вул. І. Сірка в м. Бровари, яке відмовило йому в реєстрації вказаного рішення суду, посилаючись на те, що в судовому рішенні вказано не ціла частка, яка належить йому на праві спільної часткової власності, а відповідно до п. 3.2 наказу Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18.06.2007 року № 55 «Про затвердження Інструкції щодо проведення поділу, відділу та розрахунку часток обєктів нерухомого майна», право кожного співвласника в спільній частковій власності визначається часткою, яка виражається в простих правильних дробах (1/2, 1/3, 3/5 тощо). При цьому вказані в правовстановлюючих документах розміри часток співвласників на обєкт нерухомого майна в сумі повинні становити одиницю. В цьому році всі члени кооперативу фактично провели ремонтні роботи в своїх кімнатах, а тому від імені кооперативу був замовлений та в липні 2009 року отриманий новий технічний паспорт на будинок № 8 по вул. І. Сірка в м. Бровариі. Кооператив передав позивачу у власність приміщення площею 20,0 кв.м., 19,7 кв.м., 14,5 кв.м., кухню площею 13, 7 кв.м., коридору площею 10,86 кв.м. під №№ 7, 8, 9, 10 згідно із технічним планом будинку, а тому він має право розпоряджатися власними кімнатами на свій розсуд. В період 2008-2009 років позивач самостійно провів переобладнання належних йому трьох приміщень під трикімнатну ізольовану квартиру. Приміщення №№ 7,9,10 залишив як жилі кімнати, в приміщенні № 8 відокремив перегородками санвузол № 63 та ванну № 64 згідно технічного плану будинку. Крім того, відокремив кімнати №№ 7, 9, 10 та кухню № 8 від коридору загального користування стіною, отримавши у своє користування коридор № 52. Позивач вважає, що поскільки особисто за свій рахунок переобладнав приміщення № 8 під санвузол № 63, ванну № 64 та кухню № 8 згідно до технічного плану будинку, то має право власності на ці приміщення. У червні 2009 року позивач звернувся до КП «Броварське бюро технічної інвентаризації» про виготовлення нового технічного паспорту на всі приміщення, які є його власністю та отримав його, де вказано наступне: житлова кімната № 7 площею 18.00 кв.м., кухня № 8 площею 9,0 кв. житлова кімната № 9 площею 14,5 кв.м., житлова кімната № 10 площею 16,5 кв.м., коридор № 52 площею 10,9 кв.м., санвузол № 63 площею 1,4 кв.м., ванна № 64 площею 2,3 кв.м., коридор загального користування площею 8,1 кв.м., всього загальною площею 80, 7 кв.м., житловою - 49,0 кв.м. 03 серпня 2009 року позивач подав до КП «Броварське бюро технічної інвентаризації» заяву про розрахунок належної йому на праві приватної власності частки в спільній частковій власності на будинок № 8 по вул. І. Сірка в м. Бровари 04 вересня 2009 року КП «Броварське бюро технічної інвентаризації» надало відповідь, що частка позивача в зазначеному будинку становить 10/100 частини і складається з приміщень №№ 7, 8, 9, 10, 52, 63, 64 та частини коридору загального користування площею 8,1 кв.м., а всього загальною площею 80,7 кв.м, житловою площею 49,0 кв.м. Тому позивач просить визнати за ним право власності на 10/100 частки будинку № 8 по вул. І. Сірка в м. Бровари, що складається з приміщень №№ 7, 8, 9, 10, 52, 63, 64 та частини коридору загального користування площею 8,1 кв.м. та виділити йому в натурі належну йому частку. У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги. Представник відповідача у судовому засіданні позов визнала. Треті особи у судове засідання не зявились, повідомивши письмово про визнання позову та розгляд справи в їх відсутності. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України - ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 174 і 175 цього Кодексу. Згідно ст.174 ЦПК України, відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Вислухавши пояснення сторін, суд приходить до висновку, що визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому задовольняє позовні вимоги. На підставі викладеного та

Outcome: approved