overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-20 00:00:00

Позивачка 07.06.2010 року звернулася в суд з позовом до відповідача про визнання права власності, посилаючись на те, що у 2001 році згідно усної угоди про купівлю-продаж з головою фермерського господарства «Вікос», с. Сичівка Христинівського району Черкаської області, вона придбала причіп тракторний 2 ПТС-4 1990 року випуску, рама б/н. Придбаний причіп у продовж 2001-2008 років не використовувався за його цільовим призначенням через відсутність у господарстві позивачки тракторної техніки. У 2008 році позивачкою придбано трактор «БЕЛАРУС-920» і тепер виникла необхідність експлуатації купленого у відповідача тракторного причіпа 2 ПТС-4. Позивачка в зв'язку з відсутністю необхідного пакету документів, які складаються із технічного паспорту та номерів державної реєстрації, не може поставити на облік куплену нею сільськогосподарську техніку. А тому вона змушена звернутися до суду за захистом своїх прав. Під час проведення попереднього слухання справи представник позивачки в судовому засіданні позовні вимоги викладені в позовній заяві підтримав повністю, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. При проведенні попереднього слухання справи представник ФГ «Вікос» в судове засідання не з'явився, надіслав суду заяву в якій просить суд слухати справу у відсутність свого представника, позов визнає повністю проти його задоволення не заперечує. У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання позивачем позову за наявних для того законних підстав, суд ухвалює рішення про задоволення позову. В зв'язку із визнанням позову відповідачем при проведені попереднього судового засідання інші позовні вимоги не досліджуються. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі в попередньому судовому засіданні, оскільки позовні вимоги позивача відповідачем не оспорюються і виходячи з наступного: - факт придбання позивачем причепа 2ПТС-4 1990 року випуску, рама б/н підтверджується накладною №1151 від 10.04.2001 року, квитанцією до прибуткового касового ордеру від 24.04.2001 року, актом приймання передачі від 24.04.2001 року. На підставі викладеного ст. ст. 331, 328, 344, 657 ЦК України, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-20 00:00:00

Позивачка просить визнати за нею право власності на гараж, що розташований в м. Полонному по вул. Петровського, 35, Хмельницької області. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, пояснила, що на виділеній для її чоловіка [PERSON] земельній ділянці в 1995 році було побудовано зазначений гараж. В 2009 році чоловік помер та на день його смерті вона проживала разом з ним і здійснила його поховання. Після смерті [PERSON] позивачка, як єдиний спадкоємець за законом, не може оформити спадщину на гараж, оскільки на нього відсутній належно оформлений правоустановчий документ, тому змушена звернутись з цього приводу до суду. Представник міської ради в судове засідання не з`явився, подав суду заяву про визнання позову та розгляд справи у його відсутності. Заслухавши позивачку, дослідивши письмові докази, суд вважає, позов слід задовольнити. Встановлено, що в 1995 році покійний [PERSON] побудував зазначений вище гараж, на котрий він за свого життя не отримав правоустановчий документ, що унеможливлює спадкоємиці оформити спадщину в нотаріальній конторі. Про належність гаража названій особі свідчать пояснення позивачки, дані технічного паспорту, витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно. Після смерті спадкодавця позивачка як спадкоємиця за законом відповідно до ст.ст.1217, 1261 ЦК України, набула право власності на гараж.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-20 00:00:00

У лютому 2010 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те що, він на підставі ордеру №11 виданого Спецрадгоспом « Херсонський» 30.09.1996 року зареєстрований та проживає в [INFO]. В 2010році позивач звернувся до правонаступника Спецрадгоспу « Херсонський» - Сільськогосподарського ТзОВ « Херсонбекон» з заявою про приватизацію вказаної квартири. Останнім видано наказ про приватизацію даної квартири, але як виявилось в сТзОВ відсутній орган приватизації. У зв»язку з викладеним він змушений звернутись до суду з вказаним позов про визнання права власності. Крім того, за період користування вказаною квартирою, для поліпшення житлових умов, позивачем здійснено добудови VII та VIII. Вказані будівництва не порушують права інших осіб та відповідають будівельним нормам. Зважаючи на викладене позивач просив суд визнати за ним право власності на квартиру [ADDRESS] з прибудовами VII та VIII. У судовому засіданні позивач на своїх вимогах наполягав. Представник відповідача у судове засідання не зявився, подав заяву, в якій просив справу розглядати без його участі, проти задоволення позову не заперечує. Заслухавши думку позивача та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, за таких підстав. Відповідно Ордеру №11 виданого Спецрадгоспом « Херсонський» 30.09.1996 року [PERSON] зареєстрований та проживає в [INFO]. Відповідно довідки №10 від 19.01.2010р. вказана квартира перебуває на балансі СТОВ « Херсонбекон». Позивач звернувся до Сільськогосподарського ТзОВ « Херсонбекон» , який є правонаступником відповідно довідки№11 від 19.01.201 Ороку Спецрадгоспу «Херсонський» , з заявою про приватизацію житла. Відповідно наказу №1 від 15.01,2010року про передачу у приватну власність квартири №1 загальною площею 40,8 кв.м. за адресою : м. Херсон с. Садове пров. Яружний, 122, заява [PERSON] задоволена. Але за відсутності на підприємстві органу приватизації , відповідно довідки №14 від 29.01.2010р., останній не має змоги оформити відповідні правовстановлюючі документи. Позивач провів в будинку капітальний ремонт, провів необхідні комунікації, що значно поліпшило його технічний стан. Стаття 41 Конституції України встановлює, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Відповідно ч.І ст. 328 ЦПК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Крім того, за період користування вказаною квартирою, для поліпшення житлових умов, позивачем здійснено добудови VII та VIII. Відповідно до ст. 376 ЦК України на вимогу користувача земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Судом не встановлено наявність порушень прав будь-яких інших осіб. Враховуючи викладене, на підставі ст.. ст.. 10, 11, 60, 212, 213 ЦПК України, ст.ст.328, 376 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-20 00:00:00

Сторони одружені з 11.10.2003 р., шлюб зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінського районного управління юстиції м. Запоріжжя, актовий запис № 655. Мають двох неповнолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], які проживають з позивачкою і знаходяться на її утриманні. Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, вказавши в заяві, що вони перебувають у зареєстрованому шлюбі, він не надає матеріальну допомогу на утримання дітей в належному розмірі і регулярно, просить стягнути з нього аліменти на її користь на утримання двох неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менш 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину і до досягнення дітьми повноліття. Позивачка в судовому засідання позов підтримала, наполягає на задоволенні позовних вимог за мотивами, вказаними у позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про місце і час слухання справи повідомлений в установленому законом порядку, своїх заперечень на позов суду не надав. Суд вважає можливим, за згодою позивачки, провести заочний розгляд справи на підставі матеріалів справи відповідно до ст. 224 ЦПК України, за відсутності відповідача. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачки, оцінивши всі докази у сукупності, суд вважає, що позов пред'явлений обґрунтовано і підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. У відповідності зі ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до повноліття. Утримання може бути як у грошовій, так і в натуральній формі. Однак, з пояснень позивачки видно, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, відповідач не надавав позивачці матеріальну допомогу на утримання дітей. Діти сторін - дочка [PERSON] та син [PERSON] проживають з матір'ю і знаходяться на її утриманні. Визначаючи розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на утримання неповнолітніх дітей, суд, у відповідності зі ст.182 Сімейного Кодексу України враховував матеріальне становище дітей, наявність інших доходів, а також матеріальне становище платника, який працює і має регулярний заробіток, вважає, що відповідач має можливість надавати позивачці матеріальну допомогу на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менш 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину і до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до ст.88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави судові витрати у виді судового збору в сумі 51 грн. 00 коп. Згідно ст. 81 ЦПК України також підлягає стягненню з відповідача на користь держави витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи у сумі 120 грн. 00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-20 00:00:00

07.06.2010року [PERSON] звернулася до Миргородського міськрайонного суду із позовом до расова М.С. про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням. В судовому засіданні позивачка [PERSON] свої позовні вимоги підтримала. Пояснила, що їй на праві власності належить житловий будинок № 86 по вул. Шкільній в с. Петрівці Миргородського району, їй даному будинку значиться зареєстрованим, але фактично з 2001 року не проживає її онук [PERSON] їй даний час вона хоче реалізувати належний їй будинок, а тому є необхідність у знятті відповідача з реєстраційного обліку. Просить суд відповідача [PERSON] визнати таким, що втратив право на користування належним і житловим будинком № 86 по вул. Шкільна в с. Петрівці, в зв'язку з не проживанням його в ньому з жовтня 2001 року та дозволити Миргородському МВ з обслуговування м. Миргорода та Миргородського району зняти [PERSON] з реєстраційного облік) за адресою: с. Петрівці, вул. Шкільна, 86 Миргородського району. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, але направив на адресу суду заяву з якої залається, що позов ним визнається, а справу він просить розглянути у його відсутності. Представник третьої особи: Миргородського МВ з обслуговування м. Миргорода та Миргородського району будучи належним чином повідомлений про день та час судового розгляду справи в судове засідання не з'явився. Суд, заслухавши пояснення позивачки, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що позивачка [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на спадщину являється власником житлового будинку № 86 по вул. Шкільній с. Петрівці Миргородського району л .5-6). З довідки Петрівцівської сільської ради Миргородського району вбачається, що відповідач [PERSON] не проживає в [INFO] з жовтня 2001 року (а.с.7). Згідно ст.ст. 71; 72 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними 5ерігається жиле приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Зважаючи на вище викладене позов [PERSON] підлягає до задоволення. Відповідача [PERSON] іід визнати таким, що втратив право на користування жилим приміщенням: буд. № 86 по вул. Шкільній в Петрівці Миргородського району та дозволити Миргородському МРВ зняти його з реєстраційного обліку за даною адресою.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-20 00:00:00

КП Калитянський звернулося до суду з позовом про стягнення з [PERSON] та [PERSON] суми боргу за надані житлово-комунальні послуги. Позивач зазначав, що відповідачі проживають та зареєстровані в [INFO], згідно довідки КП Калитянський за № 237 від 19 квітня 2010 року. Підприємство неодноразово зверталось до відповідачів з вимогою зявитися та підписати договір на забезпечення житлово-комунальними послугами, але жодних реагувань від відповідачів не надходило. Незалежно від наявності письмового договору між споживачем і виконавцем та його змісту, споживач зобовязаний вносити у пропорційному займанні площі розмірі плату за утримання цього будинку та прибудинкової території за затвердженими тарифами незалежно від того, використовує він фактично це приміщення чи ні. Станом на 01 червня 2010 року заборгованість відповідачів [PERSON] та [PERSON] перед КП Калитянський за надані житлово-комунальні послуги за період з 1 січня 2007 року по 1 червня 2010 року становить 4136 грн. 68 коп. Посилаючись на викладене позивач просив стягнути з відповідачів борг за житлово-комунальні послуги в розмірі 4136 грн. 68 коп. солідарно. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала в повному обсязі та просила суд про його задоволення. В судове засідання відповідачі [PERSON] та [PERSON] не зявились, про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином згідно поштових повідомлень, які знаходяться в матеріалах справи (а.с.22-23). Судом встановлено, що згідно довідки КП Калитянський за № 237 від 19 квітня 2010 року відповідачам [PERSON] та [PERSON] належить квартира [ADDRESS] на праві приватної власності. (а.с.8). Підприємство неодноразово зверталось до відповідача з вимогою зявитися та підписати договір на забезпечення житлово-комунальними послугами, але жодних реагувань від відповідача не надходило. Станом на 01 червня 2010 року заборгованість відповідачів [PERSON] та [PERSON] перед КП Калитянський за надані житлово-комунальні послуги за період з січня 2007 року по червень 2010 року становить 4136 грн. 68 коп. Пунктом 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою КМУ № 572 від 08.10.1992 року у редакції Постанови № 45 від 24.01.2006 року, визначений обовязок власника (наймача) квартири щодо своєчасної оплати житлово-комунальних послуг. Відповідно до ст. 257 ЦК України, загальний строк позовної давності встановлюється тривалістю в три роки, тому стягненню підлягає сума в розмірі 3411 грн. 83 коп. за період з 01 червня 2007 року по 01 червня 2010 року. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-20 00:00:00

16.04.10р. позивач звернувся до суду з заявою, в якій просив суд постановити рішення, яким стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 176885,92 грн. та судові витрати. Заяву мотивує трім, що 16.07.2008 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 10.108/08-КД, внаслідок укладення даного договору останній отримав кредит у сумі 21000,00 дол. США з кінцевим терміном повернення 10.07.2013р. Оскільки відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав та заборгованість останнього складає 176885,92 грн., тому вимушене звернутись до суду. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги, покликаючись на викладені в позові мотиви, просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлявся про час та місце слухання справи, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без його присутності, представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ст.ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів. Заслухавши думку представника позивача, зясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 15.07.2008 року було укладено кредитний договір №10.108/08-КД, на підставі якого позивач видав [PERSON] кредит у розмірі 21000,00 дол. США з кінцевим терміном повернення 10.07.2013 р. зі сплатою 19% річних. Погашення кредиту та сплата процентів за його користування повинна була здійснюватися в порядку та строки згідно графіку повернення кредиту і сплати процентів. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач - [PERSON] зобовязання за вказаними договором належним чином не виконав. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитними договорами відповідач - [PERSON] має заборгованість - 176885,92 грн. Згідно ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобовязання. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі. Крім того, в силу дії ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути в користь позивача судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-20 00:00:00

Позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем [PERSON] [INFO]. У судовому засіданні позивач пояснила, що перебуває з відповідачем у шлюбі зареєстрованому 21 квітня 2007 року у Мерефянській міській раді Харківського району Харківської області актовий запис №51. Від цього шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO]. На даний час сторони сумісне господарство не ведуть, подружні стосунки не підтримують, разом не проживають. Сімя існує без поваги один до одного, тому шлюб існує лише формально. Відповідач належним чином викликаний в судове засідання не зявився про причини неявки суду не повідомив. Суд, за згодою позивача ухвалює заочне рішення на підставі наявних матеріалів справи в межах позовних вимог і вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі так, як доведений з боку позивача Суд вислухав пояснення позивача, перевірив матеріали справи, надані докази по справі, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, так як встановлено, що шлюб між сторонами існує лише формально. Сторони не підтримують подружні стосунки, зберегти шлюб бажання не мають. Суд вважає, що у відповідності до ч.2 ст.112 СК України подальше спільне життя подружжя, та збереження шлюбу суперечить інтересам неповнолітньої дитини, що має суттєве значення по справі. Витрати по справі суд вважає за доцільне стягнути з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-20 00:00:00

У травні 2010 року ВАТ "Донецькобленерго" Приазовські електричні мережі звернулось до суду з позовом до відповідачів про стягнення нарахувань за актом за без облікове користування електричною енергією, вказуючи на те що 16.12.2009 року представниками позивача був складений акт про порушення Правил користування електричною енергією абонентом, яким було встановлено, що відповідач без обліково користується електроенергією. Відповідачам зроблено нарахування за без облікове користування електричною енергією в сумі 13 532,95 грн. Позивач у своїй заяві прохав стягнути з відповідача на його користь вказану суму боргу та сплачені судовий збір в сумі 135,33 грн. витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн. Представник позивача юрисконсульт Приазовських електричних мереж [PERSON], яка діє на підставі довіреності, у судовому засіданні підтримала позовні вимоги та прохала їх задовольнити. Відповідачі [PERSON] та Гриньова - [PERSON], позовні вимоги визнали, проти задоволення не заперечував, однак прохав суд розстрочити виконання рішення на 40 місяців. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши письмові матеріали справи, вважає позов обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно з актом про порушення Правил користування електричною енергією для населення та нарахуванням за актом встановлено, що [PERSON] та Гриньова - [PERSON], порушили Правила, а саме виявлено відсутність засобу обліку, та нарахована сума збитків 13 532,95 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-20 00:00:00

У травні 2010 року ВАТ "Донецькобленерго" Приазовські електричні мережі звернулось до суду з позовом до відповідачів про заборгованості за спожиту електричну енергію, вказуючи на те що 17.01.2010 року відповідачі є споживачами електричної енергії, користуються нею, однак плату за користування не вносять, в результаті чого заборгованість в період з 09.04.2004 року по 17.01.2010 року становить 3904,24 грн. Позивач у своїй заяві прохав стягнути з відповідача на його користь вказану суму боргу та сплачені витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн. Представник позивача юрисконсульт Приазовських електричних мереж [PERSON], яка діє на підставі довіреності, у судовому засіданні підтримала частково, з урахуванням строку позовної давності прохала суд стягнути з позивачів суму боргу 1408,73 грн. та сплачені судовий збір в сумі 51 грн. витрати на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн., в іншій частині позову відмовити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явились, від них надійшла заява, в якій вони позов визнали частково, в межах строку позовної давності в сумі 1408,73 грн., проти стягнення якої не заперечували . Суд, вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши письмові матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Як вбачається із розрахунку заборгованості (а.с. 6-9, 10) позивач в позові прохає стягнути суму заборгованості 3904,24 грн., яка розрахована наступним чином: згідно довідки довідки (а.с. 10) станом на 09.06.06 року заборгованість складає 1860,50 грн., до яких позивачем додано заборгованість в сумі 635,01 грн. за період з 10.06.09 по 01.05.2007 року, що в сумі складає 2495,61 грн., та не може бути стягнута, оскільки виходить за межі трирічного терміну позовної давності.

Outcome: partial