Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] міського управління земельних ресурсів, [PERSON], треті особи: [PERSON], Фрунзенська районна у м. Харкові рада про визнання недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку. Позивач в обґрунтування своїх вимог за позовом зазначила, що є власником житлового будинку за адресою: м. Харків, вїзд 2-й Байрона, б. З, розташованого на земельній ділянці площею 476 кв.м. на підставі договору купівлі-продажу від 11 липня 1996 року. 25 вересня 2006 року відповідачем [PERSON] міським управлінням земельних ресурсів надано [PERSON], яка проживає за адресою: м. Харків, вїзд 2-й Байрона, б. 3/1, Державний акт на право власності на земельну ділянку, відповідно до якого остання набула право власності на земельну ділянку площею 0,0418 га. Вважає, вищевказаний державний акт таким, що виданий із порушенням норм діючого законодавства та є таким, що підлягає визнанню недійсним, з наступних підстав. Посилається на те, що земельна ділянка [PERSON] складає 0,0418 га та вона є суміжною із земельною ділянкою за адресою: м. Харків, вїзд 2-й Байрона, б. З, межа цієї земельної ділянки згідно графіки визначеної Державним актом проходить по стіні житлового будинку № 3 вїзду 2-му Байрона, тому позивач як власник даного будинку обмежений у реалізації своїх прав та не має доступу до частини будинку для його обслуговування. Стіна яка є межею двох земельних ділянок знаходиться у аварійному стані та потребує негайного ремонту, однак провести обслуговування будинку та реалізувати власні права позивач не має можливості, бо цьому заперечує власник суміжної земельної ділянки посилаючись на вищевказаний державний акт. Вказує на те, що проходження межі суміжних земельних ділянок по стіні житлового будинку № 3 по вїзду 2-му Байрона є грубим порушенням Державних будівельних норм України та не забезпечує належну навіть мінімальну відстань від стіни дома до сусідньої земельної ділянки. Визначені та встановлені Державним актом право власності на земельну ділянку від 25 вересня 2006 року межі земельної ділянки беззаперечно порушують діючі протипожежні, санітарні та інші норми діючого законодавства. Просить визнати недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 080471 від 25 вересня 2006 року виданий [PERSON] міським управлінням земельних ресурсів [PERSON]. Під час судового розгляду позивач уточнила позовні вимоги та просила суд заборонити здійснювати [PERSON], яка мешкає за адресою: м. Харків, вїзд 2-й Байрона, б. 3/1 будівництва самочинно розпочатого будівництвом обєкту за адресою: м. Харків, вїзд 2-й Байрона, б. 3/1, зобовязати [PERSON] здійснити дії по знесенню у примусовому порядку самочинно розпочатого будівництвом обєкту розташованого за адресою: м. Харків, вїзд 2-й Байрона, б. 3/1 за власний рахунок. Обгрунтовуючи свої вимоги позивач зазначила, що 11 жовтня 2006 року [PERSON] та [PERSON] уклали договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,0418 га, розташованої за адресою: м. Харків, вїзд 2-й Байрона, б. 3/1. Після придбання вищевказаної земельної ділянки [PERSON] із порушенням порядку ведення будівництва, без оформлення та погодження необхідної проектної документації, отримання дозволів на початок будівництва та здійснення необхідних заходів, не дотримуючись архітектурних, будівельних, протипожежних, санітарних, екологічних та інших норм, правил розпочала будівництво житлового будинку. Вважає, що будівництво здійснюється на земельній ділянці, яка не була відведена для цієї мети та погрожує життю за здоровю позивача та членів її сімї. Будівельні роботи завдають незручності позивачу, а саме: відбувається затінення земельної ділянки, забруднення суміжної земельної ділянки, пошкодження та забруднення проїзної частини. Державний акт на право власності на земельну ділянку від 25 вересня 2006 року порушує права позивача щодо обслуговування власного житлового будинку, відсутності доступу до стіни яка є межею між земельними ділянками. Посилається на те, що перший власник [PERSON] у відповідності до рішення № 7/28 від 6 січня 1970 року не виконав договірні зобовязання та у передбачений договором строк не збудував свою частину будинку за адресою: м. Харків, вїзд 2-й Байрона, б. 3/1 та на момент видачі Державного акту на право власності на земельну ділянку право власності на житловий будинок або споруди зареєстровано не було. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 8 липня 2010 року позивні вимоги [PERSON] в частині зобовязання [PERSON] здійснити дії по знесенню у примусовому порядку самочинно розпочатого будівництвом обєкту розташованого за адресою: м. Харків, вїзд 2-й Байрона, б. 3/1 за власний рахунок на підставі п.5 ч. 1 ст. 207 ЦПК України залишені без розгляду. Відповідач [PERSON] звернулася до суду із зустрічною позовною заявою до [PERSON], треті особи: Харківське міське управління земельних ресурсів, Фрунзенська районна у м. Харкові рада про усунення перешкод у здійсненні права володіння та користування земельною ділянкою та житловим будинком за адресою: м. Харків, вїзд 2-й Байрона, б. 3/1, зобовязання відповідача привести свій житловий будинок з надвірними будівлями у стан, що відповідає технічним і будівельним нормам та знести незаконно прибудовану стіну. Відповідач в обґрунтування своїх вимог за позовом зазначила, що є власницею земельної ділянки площею 0,0418 га, що розташована за адресою: м. Харків, вїзд 2-й Байрона, б. 3/1 на підставі договору купівлі-продажу від 11 жовтня 2006 року. Межа земельних ділянок за адресою: м. Харків, вїзд 2-й Байрона, б. 3/1 та м. Харків, вїзд 2-й Байрона, б. З проходить по стіні житлового будинку № 3, що належить позивачу [PERSON] В жовтні 2006 року [PERSON] повідомила про необхідність ремонту стіни належного їй будинку, яка є межею земельної ділянки, вона не заперечувала проти ремонту стіни, але ремонтування належної [PERSON] стіни проводилось з порушенням будівельних норм та правил, що викликає погрозу життю сімї та пошкодження будинку, а саме: стіна яка є межею земельної ділянки, обкладувалась цеглиною без додаткового укріплення фундаменту. Разом з тим, після ремонту стіни порушена межа належної [PERSON] земельної ділянки, в результаті чого земельна ділянка зменшилась на 0,25 м. Вказує на те, що житловий будинок [PERSON] у період з 1996 р. по 1998 р. був перебудований та його площа на теперішній час становить 141,8 кв.м. Реконструкція даху та будинку відбулась з порушенням будівельних норм та правил. Дах, що виходить на територію [PERSON] не обладнаний водостоками, тому під час опадів вода стікає на територію її земельної ділянки та руйнує фундамент належного їй житлового будинку. Відповідач [PERSON] надала суду заперечення проти позову [PERSON] в яких просила відмовити у задоволенні позивних вимог посилаючись на наступне, 29 січня 1997 року рішенням виконавчого комітету [PERSON] міської ради № 68 земельна ділянка площею 0,0418 га за адресою: м. Харків, вїзд 2-й Байрона, б. 3/1 передана у приватну власність для будівництва та обслуговування житлового будинку [PERSON], на підстав чого видано 14 квітня 1997 року Державний акт про право власності на землю. Після смерті [PERSON], 6 червня 2006 року [PERSON] видано свідоцтво на спадщину, згідно якого вона є спадкоємицею всього майна [PERSON] в тому числі і земельної ділянки площею 0,0418 га. Таким чином, [PERSON] видано акт на право власності на земельну ділянку від 26 вересня 2006 року. Разом з тим, вважає, що позивач не є власником земельної ділянки за адресою: м. Харків, вїзд 2-й Байрона, б. З, тому не має право звертатися до суду із позовом щодо самовільної будівлі. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON], у судовому засіданні підтримали позивні вимоги у повному обсязі та просив їх задовольнити, проти зустрічного позову заперечували та просили суд відмовити у його задоволенні. Присутні у судовому відповідач [PERSON] та її представник [PERSON], зустрічну позову заяву підтримали у повному обсязі, проти позову [PERSON] заперечували, посилаючись на його необґрунтованість та недоведеність, при цьому просили суд відмовити у задоволенні первісного позову. Представник відповідача [PERSON] міського управління земельних ресурсів [PERSON], що діє на підставі довіреності, проти позову [PERSON] в частині визнання недійсним Державного акту на право власності на земельну ділянку від 25 вересня 2006 року заперечував, посилався на те, що даний акт виданий [PERSON] на підставі свідоцтва про права на спадщину, щодо інших вимог та зустрічної позовної заяви покладався на розсуд суду. Третя особа - [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала суду заяву, в якої вказала, що заперечує проти позову [PERSON], зустрічний позов [PERSON] просила задовольнити, при цьому просила розглядати справу у її відсутності. Третя особа - Фрунзенська районна у м. Харкові ради у судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином. Суд, вислухав пояснення сторін, дослідивши докази у їх сукупності, вважає позовні вимоги [PERSON] та зустрічний позов [PERSON] таким, що не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням виконкому Орджонікідзевської райради депутатів від 6 січня 1970 року надано [PERSON] та [PERSON] земельні ділянки за адресою: м. Харків, вїзд 2-й Байрона, б. З та м. Харків, вїзд 2-й Байрона, б. 3-а площею по 390 м.кв.. На підставі договору купівлі-продажу від 11 липня 1996 року позивач [PERSON] придбала житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: м. Харків, вїзд 2-й Байрона, б. З, що розташований на земельній ділянці розміром 467 кв.м. Відповідно до рішення Фрунзенської районної у м. Харкові ради домоволодінню за адресою: м. Харків, вїзд 2-й Байрона, б. З-A надана поштова адреса: м. Харків, вїзд 2-й Байрона, б. 3/1. 29 січня 1997 року рішенням виконавчого комітету [PERSON] міської ради народних депутатів Харківської області № 68 передано у приватну власність [PERSON] земельну ділянку для обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд за адресою: м. Харків, вїзд 2-й Байрона, б. 3/1 площею 418 кв.м. На підставі вищевказаного рішення [PERSON] 14 квітня 1997 року надано акт на право власності на землю площею 0,0418 га за адресою: м. Харків, вїзд 2-й Байрона, б. 3/1 (держаний акт серія ХР 37-01-028919, актовий запис № 1088). Згідно п.п. 5,6 наказу Державного комітету України по земельних ресурсах № 10 від 15.02.1993 року «Про затвердження Порядку передачі земельних ділянок у приватну власність громадянам України», встановлення меж земельних ділянок у натурі (на місцевості) виконують землевпорядні органи за замовленням Рад народних депутатів. Після встановлення меж земельних ділянок, що передаються у приватну власність, громадяни одержують Державний акт на право приватної власності на землю, який видається і реєструється відповідною Радою народних депутатів. Якщо при встановленні меж земельних ділянок будуть виявлені розбіжності в даних про розмір земельних ділянок, переданих у власність, з фактичним розміром, то остаточний розмір площі таких ділянок визначається Радою народних депутатів. Земельні спори розглядаються місцевими Радами народних депутатів в 10-дений строк (у разі розгляду складних питань, що потребують спеціальних висновків, - у 20 - денний строк), судом, арбітражним судом або третейським судом, у порядку, встановленим Земельним кодексом України та іншими актами законодавства України. Після смерті [PERSON] 13 листопада 2005 року спадкоємцем його майна, а саме: земельної ділянки за адресою: м. Харків, вїзд 2-й Байрона, б. 3/1 розміром 0,0418 га, стала [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 6 червня 2006 року. Як вбачається з Державного акту на право власності за земельну ділянку від 25 вересня 2006 року, [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 6 червня 2006 року, реєстраційний № 3-599 є власницею земельної ділянки площею 0,0418 га за адресою: м. Харків, вїзд 2-й Байрона, б. 3/1 та отримала вищевказаний Державний акт. Згідно п. 11 ч. 5 Постанови Кабінету Міністрів України № 200 від 24.02.2003 року «Про затвердження типових положень про територіальні органи земельних ресурсів», Управління земельних ресурсів організовує розроблення, видачу і збереження бланків державних актів на право власності на земельну ділянку та державних актів на право постійного користування земельною ділянкою. Вимоги позивача про визнання Державного акту на право власності за земельну ділянку від 25 вересня 2006 року недійсним у звязку з порушенням прав позивача на обслуговування земельної ділянки та доступ до стіни його будинку, яка є межею земельних ділянок, а також у звязку з тим, що стіна її будинку є межею земельних ділянок, не підлягають задоволенню, оскільки вищевказаний Державний акт видавався на підставі Державного акту на право власності виданого [PERSON] 14 квітня 1997 року у відповідності до свідоцтва про право на спадщину за законом, таким чином, суд не вбачає порушень зі сторони відповідача [PERSON] міського управління земельних ресурсів вимог діючого законодавства. Разом з тим, позивачем та її представником не оскаржувалися порядок надання відповідачем [PERSON] міським управлінням земельних ресурсів Державного акту на право власності за земельну ділянку від 25 вересня 2006 року, рішення виконавчого комітету [PERSON] міської ради народних депутатів Харківської області № 68 від 29 січня 1997 року та Державний акт на право власності виданий [PERSON] 14 квітня 1997 року, у звязку з чим, підстави для задоволення позовних вимог [PERSON] щодо визнання недійсним Державного акту на право власності за земельну ділянку від 25 вересня 2006 року відсутні. Доводи позивача про визнання Державного акту на право власності на земельну ділянку від 25 вересня 2006 року недійсним у звязку з порушенням цільового призначення земельної ділянки, не знайшли свого підтвердження та не доведені позивачем, оскільки, як вбачається з матеріалів справи земельна ділянка за адресою: м. Харків, вїзд 2-й Байрона, б. 3/1 надана для обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд, на даний час на земельній ділянці знаходиться житловий будинок з надвірними будівлями, доказів про те, що земельна ділянка використовується з іншою метою суду не надано. Вимоги позивача [PERSON] про заборону [PERSON] здійснювати будівництво самочинно розпочатого будівництвом обєкту за адресою: м. Харків, вїзд 2-й Байрона, б. 3/1 не знайшли свого підтвердження, оскільки відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 3 листопада 2009 року вищевказаний будинок з надвірними будівлями на даний час не є обєктом самочинного будівництва та належить [PERSON] Посилання позивача на відсутність у відповідача [PERSON] погоджувальної проектної документації та недотримання будівельних норм, а також, що будинок по 2-му вїзду Байрона, б. 3/1 у м. Харкові створює загрозу життю та здоровю позивача та її сімї, спростовується свідоцтвом № 20000282 про відповідність збудованого обєкта проектній документації, вимогам державних стандартів, будівельним нормам і правилам від 28 вересня 2009 року, яким інспекція архітектурно-будівельного контролю в Харківській області засвідчує відповідність закінченого будівництвом обєкта по 2-му вїзд Байрона, б. 3/1 в м. Харкові проектній документації, вимогам державних стандартів, будівельних норм і правил та підтверджує його готовність та рішенням виконавчого комітету Фрунзенської районної у м. Харкові ради від 20 січня 2009 року № 122/2 про оформлення права власності на житловий будинок з надвірними будівлями по 2-му вїзду Байрона, б. 3/1 у м. Харкові на імя [PERSON], оформлення свідоцтва про право власності на житловий будинок із надвірними будівлями по 2-му вїзду Байрона, б. 3/1 у м. Харкові на імя [PERSON] та видання [PERSON] свідоцтва про право власності на житловий будинок із надвірними будівлями по 2-му вїзду Байрона, б. 3/1, оформивши на її імя. Приймаючи до уваги наведене, а також, що свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 3 листопада 2009 року видане [PERSON] ніким не оскаржено, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в цій частині. Вимоги відповідача [PERSON] за зустрічною позовною заявою щодо усунення перешкод у здійсненні право володіння, користування земельною ділянкою, зобовязавши [PERSON] привести житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: м. Харків, вїзд 2-й Байрона, б. З у стан, що відповідає технічним та будівельним нормам, знести незаконно прибудовану стіну будинку, на належній їй земельній ділянці, також не підлягають задоволенню, оскільки не доведені відповідачем та не знайшли свого підтвердження. Під час судового розгляду, відповідачем [PERSON] не надано доказів, які б підтверджували невідповідність будинку за адресою: м. Харків, вїзд 2-й Байрона, б. З технічним, будівельним нормам, що мають місця перешкоди у користуванні, володінні [PERSON] земельною ділянкою за адресою: м. Харків, вїзд 2-й Байрона, б. 3/1, а також що прибудована стіна будинку позивача знаходиться на земельній ділянці відповідача [PERSON]. Від проведення по справі судової будівельно-технічної експертизи відповідач [PERSON] та її представник відмовилися. Наданий [PERSON], в підтвердження своїх позовних вимог, акт Управління земельних відносин № 2408/09 від 1 вересня 2009 року щодо встановлення факту самовільного зайняття [PERSON] частини земельної ділянки за адресою: м. Харків, вїзд 2-й Байрона, б. 3/1 орієнтованою площею 2,2 кв.м. в наслідок обкладання стіни свого будинку додатковим шаром цегли не є достатнім доказам в підтвердження позовних вимог за зустрічною позовною заявою. Разом з тим, відповідачем не доведено, що вищевказана стіна якимось чином порушує її право володіння та користування земельною ділянкою, а також загрожує життю та безпеці її та її родини. Таким чином, суд вважає, що зустрічні позовні вимоги [PERSON]В не підлягають задоволенню у звязку з недоведеністю. Згідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін ті інших осіб, які беруть учать у справі, виникає спір.

Outcome: dismissed