Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-10 00:00:00

Позивчака [PERSON] звернулася до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Куп'янському районі (надалі - Управління), в якому\~ просить суд зобов'язати відповідача нарахувати та виплатити їй, як дитині війни, недосплачену щомісячну державну соціальну допомогу за 2006-2009 роки. В обгрунтування своїх позовних вимог позивачка посилалася на те, що вона належить до\~ соціальної категорії "Дитина війни та відповідно до ст. б Закону України "Про соціальний захист дітей війни з 1 січня 2006 р. по 31 грудня 2009 р. має право на отримання соціальної допомоги в розмірі 30% від мінімального розміру пенсії за віком. Але відповідач всупереч Рішення Конституційного Суду України № б-рп/2007 від 9 липня 2007 р., яким були визнані неконституційними окремі положення Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік, в тому числі й щодо зупинення ст.. б Закону України Про соціальний захист дітей війни, не здійснили нарахування та виплату відповідного підвищення до пенсії. У судове засідання позивачка не зявилася, надавши заяву про розгляд справи без її участі, просить зобов'язати Управління нарахувати та виплатити їй недоплачене щомісячне підвищення пенсії, як дитині війни, за 2006-2009 р.р. Представник відповідача у судове засідання також не зявився, надавши заяву про розгляд справи без їх участі, просить суд в задоволенні позову відмовити. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних у справі доказів. З матеріалів справи та наявних в ній доказів встановлено наступне. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Позивачка має статус "Дитини війни, що підтверджується пенсійним посвідченням № 115113 від 8 травня 1996 р. (а. с. 7). Враховуючи зазначений статус позивачки, вона відповідно до ст.. б Закону України "Про соціальний захист дітей війни має право на отримання державної соціальної підтримки, а саме підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. Виходячи із встановлених обставин справи та досліджених доказів у їх сукупності прихожу до висновку про часткове задоволення позовних вимог, з наступних підстав. Відповідно до ст.. б Закону України "Про соціальний захист дітей війни дітям війні пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога,\~ виплачується замість пенсії, підвищується на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Згідно ст.. 7 Закону України "Цро соціальний захист дітей війни, фінансові забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Законом України "Про державний бюджет України на 2006 рік" від 20 грудня 2005 р. дію ст. 6 зазначеного Закону на 2006 р. зупинено. Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про державний бюджет країни на 2006 рік" від 19 січня 2006 р., який набрав чинності 15 березня 2006 р., до статті 110 Закону України "Про державний бюджет України на 2006 рік" було внесено зміни, якими встановлено, що пільги дітям війни, передбачені ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни у 2006 р. запроваджується поетапно, за результатами виконання бюджету у першому піввріччі, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України за погодженням з Комітетом Верховної ради України з питань бюджету. Проте, у 2006 році пільги, встановлені ст.. б Закону України "Про соціальний захист дітей війни запроваджені не були. Закони України "Про Державний бюджет України на 2006 рік" від 20 грудня 2005р. та "Про внесення змін до Закону України "Про державний бюджет країни на 2006 рік" від 19 січня 2006 р. неконституційними не визнані та діяли протягом 2006 року. Таким чином, відповідно до вищезазначених Законів, у відповідача не було підстав нараховувати та сплачувати позивачці доплату до пенсії, передбачену ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни , оскільки до 15 березня 2006 р. дію зазначеної норми булр зупинено, а потім передбачені невиплати не запроваджені. Крім того, надаючи перевагу Законам України "Про державний бюджет України на 2006 рік" від 20 грудня 2005 р. та "Про внесення змін до Закону України "Про державний бюджет країни на 2006 рік" від 19 січня 2006 р. , виходячи з того, що хакони є актами єдиного органу законодавчої влади - Верховоної ради України. Конституція України не встановлює пріоритету в застосуванні того чи іншого закону, в тому числі задежно від предмета правового регулювання. Немає такого закону України, який би регулював питання подалання колізії норм законів, що мають однакову юридичну силу. Конституційний Суд України у п. 3 мотивувальної частини рішення від 3 жовтня 1997 р. № 4-зп ( справа про набуття чинності Конституцією) зазначив: "Конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована одно предметними нормативними правовими актами одинакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика , коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується одно предметний акт, який діяв у часі раніше". Виходячи із системного аналізу наведених норм законодавства, суд не знаходить підстав доя задоволення позовних вимог позивачки, які стосуються виплат доплати до пенсії за 2006 р., відповідач по справі протягом 2006 р. діяв у відповідності з діючим законодавством та не мав підстав здійснювати позивачці щомісячні доплати до пенсії, оскільки до 15 березня 2006 р. дія ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни була зупинена , а з 15 березня 2006 р. здійснення доплат визначено у інший спосіб, тобто поставлено в залежність від виконання у другому півріччі 2006 р. Закону України "Про державний бюджет України на 2007 рік" дію статті 6 Закону України " Про соціальний захист дітей війни" , з урахуванням ст. 111 цього Закону було зуапинено. Рішенням Конституційного Суду України від 9 липня 2007 р. за № 6-рп/2007 у справі за поданням 46 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статей 29, 36, ч.2 ст. 56, ч. 2 ст. 62, ч. 1 ст. 66, п.п. 7, 9, 12, 13, 14, 23, 29, 30, 39, 41, 43, 44, 45, 46, статті 71, 98, 101,103, 111 Закону України "Про державний бюджет країни на 2007 рік " ( справа про соціальні гарантії громадян), визнано таким , що не відповідає Конституції України ( є неконституційним ). положення п. 12 ст. 71 Закону України "Про державний бюджет України на 2007 рік ", яким зупинено дію ст. 6 Закону України " Про соціальний захист дітей війни" , з урахуванням ст. 111 цього Закону. Рішення Конституційного Суду України у цій справі має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок до положень статей зазначеного закону, що визнані неконституційними. Рішення Конституційного Суду України є обов'язковими до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене. Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними , втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність. Виходячи з приписівч. 2 ст. 152 Конституції України та дати ухвалення рішення Конституційним Судом України відповідач повинен був нарахувати та сплачувти позивачці доплату до пенсії передбачену ст. 6 Закону України " Про соціальний захист дітей війни" з 9 липня 2007р., оскільки з моменту ухвалення Конституційним Судом України рішення щодо неконституційності пункту 12 статті 71 Закону України "Про державний бюджет України на 2007 рік " ця норам втратила чинність та не підлягає застосуванню. Отже, відповідач з 9 липня 2007 р. мав діяти у відповідності з приписами діючої норми ст. 6 Закону України " Про соціальний захист дітей війни", нараховувати та здійснювати позивачці відповідні виплати. Згідно зі ст. 62 Закону України "Про державний бюджет країни на 2007 рік " було затверджено на 2007 рік прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність : з 1 січня - 380 грн., з 1 квітня- 406 грн., з 1 жовтня - 411 грн. та встановлено, що для визначеннямінімального розміру пенсії за віком відповідно до абзацу першого частини першої статті 28 Закону України " Про загальнообов'язкове пенсійне страхування" з 1 квітня та з 1 жовтня 2007 р. застосовується прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, визначений абзацом п'ятим частини першої цієї статті, збільшений на один відсоток. Таким чином, відповідно до ст. 62 Закону України "Про державний бюджет України на 2007 рік ", у 2007 р. позивачці підлягали виплати: липень ( 4, 06 + 406) х 30%+410,06 х 30% = 123, 02 грн. серпень ( 4, 06 + 406) х 30%+410,06 х 30% = 123, 02 грн. вересень ( 4, 06 + 406) х 30%+410,06 х 30% = 123, 02 грн. жовтень ( 4, 11 + 411) х 30%+415,11 х 30% = 124, 53 грн. листопад ( 4, 11 + 411) х 30%+415,11 х 30% = 124, 53 грн. грудень ( 4, 11 + 411) х 30%+415,11 х 30% = 124, 53 грн. всього за 2007 рік: 742,65 грн. Проте, як свідчить надана довідка від 24 березня 2010 р. № 4707-02/18 у 2007р. позивачці нічого не виплачувалось (а.с. 8). Що стосується вимог позивачки про зобов'язання відповідача виплачувати їй в 2008 р. щомісячну надбавку до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, то суд вважає такі вимоги також часткового обгрунтованими, виходячи з наступного. Відповідно до п.п. 41 розділу 2 Закону України "Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" текст статті 6 Закону України " Про соціальний захист дітей війни" викладено в наступній редакії. "Дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни , гарантії їх соціального захисту") до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги , що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. ветеранам війни, які мають право на отримання підвищення до пенсії або щомісячного грошового утримання чи державної соціальної допомоги , що виплачується замість пенсії, відповідно до цього Закону та Закону України " Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" дане підвищення провадиться за їх вибором згідно з одним із зіконів. З 1 січня 2008 р. позивачці було нараховане та виплачене зазначене підвищення відповідно до встановленого розміру, що підтверджується довідкою Управління Пенсійною фонду України в Куп"янському районі від 24 березня 2010 р. Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 р. за № 10-рп//2008 у справі за конституційними поданнями Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конститущйностї) окремих положень ст.. 65 розділу 1, пунктів 61, 62, 63, 66 розділу 2 пункту 3 розділу 3 Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України і 101 народаих депутатів України щодо відповідності Конституції України (консгитущйності) положень ст.. 67 розділу 1, п.п. 1-4, 6-22. 24-100 розділу 2 Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України (справа щодо предмета та змісту закону Україні про Державний бюджет України), визнано таким, що не відповідає Конституції України (е неконституційним) положення п.п. 41 розділу 2 Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України. Рішення Конституційного Суду України у цій справі має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дй положень статей зазначеного закону, що визнані неконституційними. Рішення Конституційного Суду України є обов"язковим до виконання на території України, остаточним ї не може бути оскаржене. Виходячи із системного аналізу зазначених норм законодавства, рішення Конституційного Суду від 22 травня 2008 р. та приписів ч. 2 ст. 152 Конституції України, дохожу до висновку, що з 22 травня 2008 р. відповідач повинен був нараховувати та сплачувати позивачу доплату до пенсії, передбачену ст.. б Закону України "Про соціальний захист дітей війни в редакції, яка діяла до 1 січня 2008 р., оскільки з моменту ухвалення Конституційним Судом України рішення щодо неконституційності п.п. 41 розділу 2 Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", ця норма втратила чинність та не підлягала застосуванню. Отже, відповідач з 22 травня 2008 р. мав діяти у відповідності з приписами діючої норми ст.. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", нараховувати та здійснювати позивачці-доплату- до пенси у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. Між тим, до 22 травня 2008 р., тобто до ухвалення зазначеного рішення Конституційним Судом України, відповідач, здійснюючи позивачці доплати, передбачені ет.. б Закону України "Про соціальний захист дітей війни в редакції від 1січня 2008 р., з урахуванням п.п. 41 розділу 2 Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік на про внесення змін до деяких законодавчих актів України, діяв на підставі та у відповідності з діючою нормою зазначених законів, а тому позовні вимоги щодо стягнення доплати до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком з 1 січня 2008 р. по 21 травня 2008 р. задоволенню не підлягають. Згідно от.. 58 Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік затверджено на 2008 рік прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, з 1 січня - 470 гри., з 1 квітня - 481 грн., з 1 липня - 482 грн., з 1 жовтня - 498 грн. Відповідно до цього Закону у 2008 р. позивачці підлягали доплати до- пенсії: травень 481 х 30% = 144,3 грн.: червень 481 х 30% = 144,3 грн.: липень 482 х 30% = 144,6 грн.; серпень 482 х 30% = 144,6 грн.; вересень 482 х 30% = 144,6 грн.; жовтень 498 х 30%= 149,4 грн.; листопад 498х х\~ 30% =149,4 грн.; грудень 498 х 30% = 149,4 грн.; всього: 1170,60 грн. Але із наданої довідки вбачається, що позивачці з травня по 31 грудня 2008 р. було виплачено тільки 390,20 грн., різниця між виплаченими та не виплаченими сумами цієї доплати становить 780,40 грн. Законом України "Про Державний бюджет України на 2009 рік статтею 6 Закону України " Про соціальний захист дітей війни" у новій редакції не викладено та її дію зупинено. Статтею 71 Закону України "Про Державний бюджет України на 2009 рік Кабінету Міністрів України надано право у 2009 році встановлювати розмірі соціальних виплат , які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітньої плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань передбачених за відповідними бюджетними програмами. Названа норма передбачає встановлення в абсолютних сумах розмірів лише тих виплат, вихідним критерієм розрахунку яких є розмір мінімальної заробітної плати. Відповідно її дія не поширюється на спірні відносини, оскільки розмір зазначених соціальних виплат згідно із Законом України " Про соціальний захист дітей війни" залежить від розміру мінімальної пенсії за віком. Отже, нарахування та виплата у 2009 р. дітям війни підвищення до пенсії або щомісячного грошового утримання чи державної соціальної допомоги , що виплачується замість пенсії, повинні здійсюватися відповідно до норм Закону України " Про соціальний захист дітей війни". З початку 2009 р. позивачці Управління ПФУ в Куп'янському районі Харківської області здійснювало підвищення пенсії у розмірі 10% мінімальної пенсії за віком, що підтверджується довідкою Згідно ст. 54 Закону України "Про Державний бюджет України на 2009 ріку 2009 році установлений прожитковий мінімум на одну особу та для тих, хто відноситься до основних соціальних демографічних груп населення , в розмірах, що діяли у грудні 2008 року. Стаття 58 Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік передбачала, що на одну особу, яка втратила працездатність, прожитковий мінімум в розрахунку на місяць складає з 01 жовтня 2008 р. - 498 грн., а тому, оскільки частиною 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове пенсійне страхування" мінімальний розмір пенсії за віком втсановлюється у такому ж розмірі, тобто 498 грн., відповідач повинен був щомісячно виплачувати позивачці підвищення до пенсії , починаючи з 01 січня 2009 р. по 149-40 грн. ( 498 х 30%= 149-40 грн.). у зв'язку з чим суд приходить до висновку , що відповідач за період з 01 січня 2009 р. по 31 грудня 2009 р. повинен був сплатити позивачці 1792-80 грн. Як свідчить надана довідка , позивачці з 01 січня 2009 р. по 31 грудня 2009 року було сплачено тільки 597-60 грн., недоплата складає 1195-20 грн. Відповідно до ст. 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені , крім випдаків, передбачених КонституцієюУкраїни. Правовідносини, що виникають в процесі реалізації права на отримання підвищення до пенсії основані на принципі юридичної визначеності. Зазначений принцип не дозволяє державі посилатися на відсутність певного нормативного акта, який визначає механізм реалізації прав та свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах. як свідчить позиція Суду ЄС у справі Yvoone van Duyn Home Offise (Case 41/74 van Duyn v. Home Offise), принцип юридичної визначеності означає, що зацікавлені особи повинні мати змогу покладатися на зобов'язання, взяті державою, навіть якщо такі зобов'язання містяться у законодавчому акті. який загалом не має автоматичної прямої дії. Така дія зазначеного принципу пов'язана з іншим принципом - відповідальності держави, який полягає у тому, що держава може посилатися на власне порушення зобов'язань для запобігання відповідальності. При цьому, якщо держава чи орган публічної влади схвалили пенву концепцію, в даному випадку це надання дітям війни надбавок до пенсії, така держава чи орган вважатимуться такими, що діють протиправно, якщо вони відступлять від такої політики чи поведінки , зокрема, щодо фізичних осіб без вчасного повідомлення про зміни в такій політиці чи поведінці, оскільки схвалення такої політики чи поведінки дало підстави для виникнення обгрунтованих сподівань у фізичних осіб стосовно додержання державою чи органом публічної влади такої політики чи поведінки. Як зазначено у Рішенні Конституційного Суду України від 11 жовтня 2005 року № 8-рп/2005 (справа про рівень пенсії і щомісячного довічного грошового утримання), зміст прав і свобод людини - це умови і засоби, які визначають матеріальні та духовні можливості людини, необхідні для задоволення потреб існування і розвитку. Обсяг прав людини - це кількісні показники відповідних можливостей, які характеризують його множинність, величину, інтенсивність і ступінь прояву та виражені у певних одиницях виміру. Звуження змісту прав і свобод означає зменшення ознак , змістовних характеристик можливсотей людини, які відображаються відповідними правами та свободами, тобто якісних характеристик права. Звуження обсягу прав і свобод - це зменшення кола суб'єктів, розміру території, часу, розміру або кількості благ чи будь-яких іниших кількісно вимірюваних показників використання прав і свобод, тобто їх кількісної характеристики. Враховуючи те, що позивачка є дитиною війни , вона наділена державою певним правовим статусом, який включає в себе й право на додаткові елементи соціального захисту, зокрема, право на отримання підвищеної пенсії. Наділвши дітей війни зазначеною соціальною гарантією, держава таким чином взяла на себе публічне зобов'язання забезпечити належний матеріальний рівень осіб, які є дітьми війни. Тобто, між позивачкою і державою встнаовлено певний правовий зв'язок у визначений сфері життєдіяльності, який характеризується наявністю зобовязання держави забезпечити соціальний захистдітей війни. Згідно ст. 22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. У відповідності до ч. 2 ст. 46 Закону України " Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування " нараховані суми пенсії , що не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачується за минулий час без обмеження будь-яким строком. Судові витрати по справі підлягають розподілу у відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial