Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом і просить стягнути із відповідача страхове відшкодування в розмірі 13 848 грн., посилаючись на те, що відповідач не виконаує взяті на себе зобов"язання відповідно до договору автомобільного страхування від 14 жовтня 2008 року за умовами якого страхова компанія повинна здійснити позивачу виплату стархового відшкодування. В судовому засіданні позивач позов підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з"явився на адресу суду надіслав письмове заперечення в якому позов не визнав обґрунтовуючи тим, що в силу п.4 Договір страхування є чинним при керуванні транспортних засобів крім Страхувальника на законних підставах будь-якою особою. Оскільки [PERSON] не надав документів, що підтверджують законні підстави керування застрахованим транспортним засобом третьою особою, зокрема не Страхувальником, а його батьком [PERSON], позивач порушив умови договору. З пояснень позивача, досліджених письмових доказів суд встановив. 14 жовтня 2008 року, між сторонами було укладено договір №23/019253/ПР/2.1.5.1СТ 2 добровільного страхування належного позивачу автомобіля ВАЗ-210994-20 н.з. АІ 8569 ВХ, за яким він застрахований від всіх страхових випадків в тому числі і на випадок дорожньо-транспортної пригоди. 27 вересня 2009 року близько 05 годин, [PERSON], керуючи зазначеним автомобілем в присутності позивача, по вул. Зарубинській в с.Циблі Переяслав-Хмельницького району Київської області, не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку рухаючись заднім ходом не переконався, що це буде безпечно, допустив зіткнення автомобіля з електроопорою. В результаті дорожньо-транспортної пригоди в автомобілі було пошкоджене заднє праве крило, задній капот, задня центральна панель, задній бампер, розбита задня права блок фара. Про скоєння ДТП позивач негайно повідомив працівників ДАІ які зафіксували дану страхову подію і представника страхової компанії по телефону. Постановою Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 9 жовтня 2009 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КупАП. 29 вересня 2009 року позивач звернувся до ТОВ Автосервісне підприємство «Переяслав-Авто» з проханням провести оцінку вартості робіт та запасних частин для ремонту автомобіля після дорожньо-транспортної пригоди. За оцінку вартості робіт та запасних частин для ремонту автомобіля позивач сплатив ТОВ Автосервісного підприємства «Переяслав-Авто» свої кошти в розмірі 750 гривень, про що свідчить квитанція від 29.09.2009 року. Також 29 вересня 20909 року позивач сплатив на рахунок ВДАІ Переяслав-Хмельницького РВ ГУ МВС України в Київській області, через Акціонерний банк «Київська Русь» за видачу довідки про дорожньо - транспортну пригоду для страхової компаній «Країна» свої кошти, в розмірі 83 гривні та 5 гривень за послуги банку. 30 жовтня 2009 року позивач відремонтував свій автомобіль в ТОВ Автосервісне підприємство «Переяслав-Авто», про що свідчить акт виконаних робіт і сплатив вартість ремонту та запасних частин в сумі 13 010 (тринадцять тисяч десять) гривень, про що свідчить квитанція №980 від 30.10.2009 р. Позивач неодноразово як усно так і письмово звертався до страхової компанії «Країна» з заявами про виплату йому страхових сум. Проте відповідач своїм листом №10441 від 20 листопада 2009 року відмовив у виплаті посилаючись на те, що позивачем не підтверджено документально законність знаходження за кермом застрахованого транспортного засобу [PERSON]. Позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.4 договору №23/019253/ПР/2.1.5.1СТ 2 добровільного страхування договір є чинним при керуванні транспортним засобом крім Страхувальника (позивача) на законних підставах будь-якою особою. З показів свідків [PERSON] та [PERSON], які були безпосередніми свідками ДТП слідує, що в момент настання страхової події позивач знаходився на передньому пасажирському сидінні автомобіля за кермом якого був його батько [PERSON] Свідок [PERSON] був також понятим при оформленні працівниками ДАІ дорожньо-транспортної пригоди. В силу п.2.2 ПДР України власник транспортного засобу може передавати у своїй присутності керування транспортним засобом іншій особі, що має при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] має посвідчення водія категорії "В", тобто керування легковим автомобілем. За наведених обставин [PERSON] керував застрахованим автомобілем на законних підставах. Відповідно до ст.988 ЦК України страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату в строк, встановлений договором. На підставі викладеного,

Outcome: approved