Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-08 00:00:00

[PERSON] заявила до Вирівської сільської ради позов визнати за нею право власності на житловий будинок. погріб,літню кухню, гараж,колодязь,сарай,вбиральню,огорожу.що знаходяться в с. Олексіївка по вул.Центральна,39 Сарненського району, оскільки 13.01.2004 р. за договором купівлі- продажу вона придбала у [PERSON] домобудівлю за цією адресою і в 2006 р. здійснила з дозволу сільської ради перебудову житлового будинку та добудову гаража; інші приміщення були нею збудовані без відповідного дозволу та проектно- технічної документації. Представник відповідача сільський голова [PERSON] позовні вимоги [PERSON] визнав,оскільки сільською радою був наданий дозвіл на перебудову житлового будинку та гаража, інші особи не претендують на майно, так як будівля була придбана позивачкою,а також вона набула право власності на земельну ділянку для будівництва житла та господарських будівель. Третя особа із самостійними вимогами [PERSON] заявила позов до [PERSON] та Вирівської сільської ради про знесення самочинно збудованих [PERSON] літньої кухні і гаража, які збудовані з порушеннями будівельних норм і створюють незручності їй, як суміжному землекористувачу, а також зобов»язати [PERSON] демонтувати самочинно прокладену водостічну трубу. В судовому розгляді [PERSON] зменшила позовні вимоги і просила лише винести рішення щодо знесення господарських будівель, оскільки щодо водостічної труби вони з [PERSON] порозумілись. [PERSON] та представник сільської ради [PERSON] позов [PERSON] не визнали, так як вказані будівлі не заважають [PERSON]. оскільки земельні ділянки сторін не межують між собою і згідно абрису обміру земельної ділянки [PERSON], земельна ділянка, на яку вказує [PERSON], належить Вирівській сільраді, а не їй. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази, суд приходить до висновку.що позов [PERSON] підлягає задоволенню частково, а позов [PERSON] задоволенню не підлягає. За договором купівлі-продажу від 13.01.2004 р. [PERSON] придбала у [PERSON] будинковолодіння в с.Олексіївка по вул.Центральна.39; рішенням виконкому Вирівської сільської ради № 20 від 15.02.2006 р. їй наданий дозвіл на перебудову житлового будинку та добудову гаража до літньої кухні \\а.с. 15\\, що нею було зроблено, крім того, в 2005 р. самочинно вона збудувала цегляну вбиральню та цегляну огорожу, а в 2007 р. самочинно збудувала літню кухню, право власності на яку за нею визнано на підставі рішення Сарненського районного суду від 10.07.2007 р., яке, на день ухвалень:- рішення у даній справі, є чинним, а тому в позові [PERSON] про визнання прав: власності на літню кухню необхідно відмовити, оскільки є чинним рішення, ухвалене тих же підстав, по тому ж предмету і між тими ж сторонами. 25.06.2007р. [PERSON] виданий Державний акт на право власності на земель: ділянку в с. Олексіївка для будівництва та обслуговування господарських будівель і споруд в розмірі 0.2500 га, отже, їй була надана земельна ділянка у встановлене'.: законом порядку під уже збудоване нерухоме майно, а тому, відповідно до ч.З ст.376 Ш України є підстави визнати за нею право власності на домобудівлю. Згідно витягу з реєстрації права власності на нерухоме майно 12.01.2007 р. [PERSON] є власником домобудівні № 37 по вул.Центральна в с.Олексіївка. Посилаючись - неправомірність дій [PERSON] щодо самочинного будівництва, [PERSON] М 1 посилалась на абрис обміру своєї земельної ділянки,зроблений ПП «Фірма «Геопрост:: і \\а.с.44\\, де суміжними землекористувачами вказані обидві сторони, однак, згс: повідомлення ПП «Фірма »Геопростір» від 28.02.2008 р. за № 77, вказаний абрис не належно оформленим, не є офіційним документом і офіційно [PERSON] не видавався \\а.с. 70\\., тоді як, з абрису обміру земельної ділянки [PERSON], підписаного ус: і особами з печаткою ПП «Геопростір», вбачається.що земельна ділянка [PERSON] меж]с із землями [PERSON],[PERSON],[PERSON], який є однофамільцем Опа:: а» М.М. та із землями сільської ради \\а.с.72-74\\. Будь-якого документа про користування а набуття права власності на суміжну з [PERSON] земельну ділянку [PERSON] суду не надала. Отже, судом встановлено, що права [PERSON] [PERSON] не порушила,крім того, відповідно до ч.7 ст.376 ЦК України лише орган державної влади г~ орган місцевого самоврядування може подати позов про знесення відповідного майна. При таких обставинах підстав для задоволення позову [PERSON] немає. На підставі ст. 376 ЦК України,

Outcome: dismissed