Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-16 00:00:00

У квітні 2010 року позивач звернувся в суд із позовом до [PERSON] технікуму Подільського ДАТУ та Подільського ДАТУ про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, мотивуючи свої вимоги тим, що 01.09.1999 року його переведено з лаборанта на посаду викладача ветеринарних дисциплін [PERSON] державного аграрного технікуму. 18.02.2010 року згідно наказу № 29-К від 18 лютого 2010 року його було звільнено із займаної посади на підставі п. 3 ст.41 КЗпП України. Вказує, що 18.02.2010 року він отримав трудову книжку. Розрахункові виплати отримав 10.03.2010 року, що підтверджується довідкою банку про рух коштів на його картковому рахунку в період часу з 06.01.2010 року по 05.04.2010 року. Посилається на те, що несвоєчасна виплата йому розрахункових є підставою для стягнення з відповідача середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Виплату розрахунку позивачу затримано на 14 робочих днів. Зазначає, що згідно порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 р. N 100, середній заробіток обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного заробітку на число робочих днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі дні на число відпрацьованих робочих днів. Згідно довідки №16 від 08.04.2010 року виданої [PERSON] технікумом Подільського державного аграрно-технічного університету, його заробітна плата за грудень місяць 2009 року становила 1821 гривень 93 коп., за січень місяць 2010 року становила 1821 гривень 49 коп. В грудні 2009 року було 23 робочі дні, в січні 2010 року було 15 робочих днів. Середньоденна зарплата становить 95 грн. 87 коп. ( 1821 грн.93 коп.+ 1821 грн.49 коп =3643 грн.42 коп. : (23+15)= 95грн.87 коп.). За період затримки виплати розрахункових з 18 лютого 2010 року по 10 березня 2010 року було 14 робочих днів, тобто відповідачі повинні сплатити мені 1342 грн. 18 коп. ( 14 робочих днів х 95 грн.87 коп. = 1342 грн. 18 коп.). Позивач в попередньому судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в заяві. Відповідач позовні вимоги визнав, звернувшись до суду з відповідною заявою та просив справу розглянути за відсутності їх представника. Статтею 116 КЗпП України встановлено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Відповідно ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. В попередньому судовому засіданні судом встановлено, що при звільненні з роботи позивача [PERSON] на підставі наказу № 29-К від 18.02.2010 року йому не було своєчасно виплачено розрахункові виплати, а отримав він їх тільки 10.03.2010 року, що підтверджується довідкою банку про рух коштів на його картковому рахунку. За період затримки даних виплат з 18 лютого 2010 року по 10 березня 2010 року було 14 робочих днів, в той час як середньоденна його заробітна плата становить 95 грн. 87 коп., а отже з відповідача [PERSON] технікуму Подільського ДАТУ на користь позивача слід стягнути 1342 гривні 42 коп. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Згідно із ч. 4 ст. 130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст.174 цього Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачами позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи наведене, суд вважає, що вказану цивільну справу можливо розглянути при проведенні попереднього судового засідання та ухвалити рішення про часткове задоволення позову, оскільки визнання позову не суперечить закону і не порушує законних прав, свобод та інтересів сторін та інших осіб. На підставі наведеного, ст. ст. 526, 714 ЦК України,

Outcome: partial