Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Управління [PERSON] фонду України у Котелевському районі Полтавської області, в якому просить суд визнати дії відповідача неправомірними та зобовязати відповідача перерахувати та виплатити на її користь, як дитині війни, щомісячне підвищення до пенсії за 2007 рік з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, за 2008 рік з 22 травня по 31 грудня 2008 року та за 2009 рік з 01 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року, з урахуванням проведених раніше виплат, в обґрунтування своїх позовних вимог позивачка посилається на те, що вона належить до соціальної категорії «Дитина війни» та відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» має право на отримання щомісячного підвищення до пенсії в розмірі 30% від мінімального розміру пенсії за віком. Відповідач всупереч ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», Рішення Конституційного Суду України № 6- рп/2007 від 09 липня 2007 року та Рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 року за №10-рп\\2008р., якими були визнані неконституційними окремі положення Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» та Закону України „Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України, не здійснив нарахування та виплату відповідного підвищення до пенсії. Позивачка просить розглядати справу без її участі, позивні вимоги підтримує в повному обсязі. У судове засідання позивачка не зявилася, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Відповідач надав заперечення на позов, в якому просить суд в задоволенні позову відмовити. В обґрунтування своїх доводів зазначив, що компетенцією [PERSON] фонду України та його органів, є керівництво та управління солідарною пенсійною системою, зокрема призначення та виплата пенсій. Позивачці призначено пенсію управлінням у відповідності до його повноважень, визначених ст.ст. 27, 28 , 58, 64 Закону №1058. Соціальна допомога передбачена ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» не є пенсією, а тому позовні вимоги позивача є безпідставними. На думку відповідача рішення Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року та рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 року зворотної дії в часі не має, а тому на період до 09 липня 2007 року й на період з 01.01.2008 р. по 22.05.2008 року не поширюється. Рішення Конституційного Суду України є обовязковим для виконання тим органом, який прийняв неконституційний акт, тобто у даному випадку - Верховною Радою України, яка за Законом України «Про Державний бюджет України 2008 року» лише з 01.01.2008 року передбачила виплату підвищення до пенсії в розмірі надбавки «дітям війни», встановленої для учасників війни (10% від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність), та не було прийнято закону, за яким можливо провести належні виплати у 2006-2007 роках. Позивачці у 2008-2009 роках підвищення до пенсії у розмірі надбавки як дитині війни нараховувалось та виплачувалось у повному обсязі, оскільки це нарахування передбачено бюджетним законодавством на 2008 рік та на 2009 рік постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року №530, а тому вимоги позивачки є необгрунтованими. Крім того, відповідач вважає свої дії щодо невиплати позивачці підвищення до пенсії, передбаченої ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» правомірними через невизначеність на законодавчому рівні органу на який покладено обовязок здійснення таких виплат особам, які мають статус дитини війни, за рахунок яких коштів повинні здійснюватися ці виплати та який розмір мінімальної пенсії за віком необхідно застосовувати при обчисленні таких доплат. При цьому, відповідач зазначив про необґрунтованість доводів позову щодо застосування до спірних правовідносин ст.28 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, оскільки розмір мінімальної пенсії за віком, встановлений абзацом 1 частини 1 цієї статті застосовується виключно для визначення розмірів пенсії, призначених за цим Законом. Представник відповідача - Управління [PERSON] фонду України у Котелевському іоні Полтавської області, у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи був іідомлений належним чином. Управління [PERSON] фонду України у Котелевському районі лтавської області надало до суду листа, в якому просить розглянути справу без участі їхнього ;дставника, проти позивних вимог заперечують у повному обсязі. Суд, системно дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов слід г вольнити повністю з наступних підстав. Позивачка має статус «Дитини війни», що підтверджується пенсійним посвідченням серії АД 117550 від 17.01.2005 року. Враховуючи зазначений статус позивачки, вона відповідно до ст.6 Закону України „Про пальний захист дітей війни має право на отримання державної соціальної підтримки, а саме .нищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», дітям війни пенсії щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість ї. підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Згідно ст. 7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», фінансове забезпечення »жавних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів ржавного бюджету України. Відповідно до п. 12 ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет на 2007 рік», дію статті 6 гону України «Про соціальний захист дітей війни», з урахуванням ст. 111 цього Закону, було іинено. Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 за №6-рп\\2007 року, у справі за іанням 46 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) южень статей 29, 36 ч. 2 ст. 56, ч. 2 ст. 62, ч. 1 ст. 66, пп. 7, 9, 12, 13,14, 23, 29, ЗО, 39, 41, 43, 44, 45, ст. 71, ст.ст. 98, 101, 103, 111 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» гава про соціальні гарантії громадян), визнано таким, що не відповідає Конституції України (є ::нституційним) положення п. 12 ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет на 2007 рік», їм зупинено дію ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», з урахуванням 111 цього Закону. Рішення Конституційного Суду України у цій справі має преюдиціальне значення для судів альної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок положень статей зазначеного закону, що визнані неконституційними. Рішення Конституційного України є обов'язковим до виконання на території України, остаточним і не може бути саржене. Відповідно до ч.2 ст.152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі :;ження, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним лом України рішення про їх неконституційність. Виходячи з приписів ч.2 ст.152 Конституції України та дати ухвалення рішення всппуційним Судом України Управління [PERSON] фонду України у Котелевському районі лтавської області повинен був нараховувати та сплачувати позивачу доплату до пенсії, гедбачену ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни з 09.07.2007 року, оскільки з ':енту ухвалення Конституційним Судом України рішення щодо неконституційності пункту 12 оті 71 Закону України „Про Державний бюджет України, ця норма втратила чинність та не .'.ягаїа застосуванню. Отже, відповідач з 09.07.2007 року мав діяти у відповідності з приписами ?чої норми ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни, нараховувати та здійснювати лівачці відповідні доплати. Що стосується вимог позивачки про зобов'язання відповідача виплачувати йому в 2008 році з травня по 31 грудня 2008 року щомісячне підвищення до пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії віком, то суд вважає такі вимоги повністю обґрунтованими, виходячи з наступного. Відповідно до п.п.41 розділу 2 Закону України „Про Державний бюджет на 2008 рік та про . .ення змін до деяких законодавчих актів України текст статті 6 Закону України "Про соціальний .:-:ст дітей війни" викладено в наступній редакції. Дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія еону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") до пенсії або »місячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується геть пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни, тгранам війни, які мають право на отримання підвищення до пенсії або щомісячного довічного иювого утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, відповідно лього Закону та Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту дане івищєння провадиться за їх вибором згідно з одним із законів. з З 01 січня 2008 року позивачці було нараховане та виплачене зазначене підвищення повідно до встановленого розміру, що підтверджується довідкою Управління [PERSON] фонду країни в Котелевському районі Полтавської області від 23 червня 2010 року №2760. Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 за №10-рп\\2008 року, у справі за нституційними поданнями Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України нституційності) окремих положень ст.65 розділу 1, пунктів 61, 62, 63, 66 розділу 2, пункту З ділу 3 Закону України „Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до чких законодавчих актів України і 101 народних депутатів України щодо відповідності нституції України (конституційності) положень ст. 67 розділу 1, п.п. 1-4, 6-22, 24-100 розділу 2 кону України „Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких 'онодавчих актів України (справа щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет країни), визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) положення .п.41 розділу 2 Закону України „Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких конодавчих актів України. Рішення Конституційного Суду України у цій справі має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначеного закону, що визнані неконституційними. Рішення Конституційного Сулу України є обов'язковим до виконання на території України, остаточним і не може бути сскаржене. Виходячи із системного аналізу зазначених норм законодавства, рішення Конституційного Суді України від 22.05.2008 року та приписів ч.2 ст.152 Конституції України, суд дійшов висновку, [до з 22.05.2008 року Управління [PERSON] фонду України у Котелевському районі Полтавської області повинен був нараховувати та сплачувати позивачу доплату до пенсії, передбачену ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни в редакції, яка діяла до 01.01.2008 року, оскільки з моменту ухвалення Конституційним Судом України рішення щодо неконституційності пп. 41 розділу 1 Закону України „Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих іктів України, ця норма втратила чинність та не підлягала застосуванню. Отже, відповідач з .2.05.2008 року мав діяти у відповідності з приписами діючої норми ст.6 Закону України „Про :оціальний захист дітей війни, нараховувати та здійснювати позивачу доплату до пенсії у розмірі 10% мінімальної пенсії за віком. З 01.01.2009 року зміни до статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" не вносилися, її дія зупинена не була. Згідно ст. 54 Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» установлено у 1009 році прожитковий мінімум на одну особу та для тих, хто відноситься до основних соціальних і :гмографічних груп населення, в розмірах, що діяли у грудні 2008 року. Отже, мінімальний розмір пенсії за віком за січень - жовтень 2009 року встановлений на рівні рудня 2008 року. З 1 листопада 2009 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі 01 гривня та для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення: дітей іком до 6 років - 632 гривні; дітей віком від 6 до 18 років - 776 гривень; працездатних осіб - 744 ривні; осіб, які втратили працездатність, - 573 гривні. Позивачці з 01 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року виплачено підвищення до пенсії помісячно в розмір 49 грн. 80 коп., що підтверджується довідкою Управління [PERSON] фонду 'країни у Котелевському районі Полтавської області №2760 від 23 червня 2010 року. Ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет на 2009 рік» Кабінету Міністрів України :адано право у 2009 році встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства изначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах лігнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами. Дана норма передбачає встановлення в абсолютних сумах розмірів лише тих виплат, :-іхідним критерієм розрахунку яких є розмір мінімальної заробітної плати. Відповідно її дія не эширюються на спірні відносини, оскільки розмір зазначених соціальних виплат згідно Закону країни «Про соціальний захист дітей війни» залежить від розміру мінімальної пенсії за віком. Отже, відповідач з 01.01.2009 року мав діяти у відповідності з приписами діючої норми ст.6 акону України „Про соціальний захист дітей війни, нараховувати та здійснювати позивачці доплату о пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. Відповідно до статті 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і ромадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Згідно ч.9 ст.8 ЦПК України забороняється відмова у розгляді справи з мотивів відсутності, еповноти, нечіткості, суперечливості законодавства, що регулює спірні відносини. Таким чином, доводи відповідача, в частині неврегульованості на законодавчому рівні : рядку здійснення доплат особам, які мають статус дітей війни не може бути підставою для їх не іійснення або відмови в задоволенні позову. Щодо доводів стосовно відсутності підстав для застосування до спірних правовідносин .28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, суд зазначає іступне. Сторонами по справі не заперечується, що позивачка, відповідно до ст.6 Закону України „Про 'ціальний захист дітей війни має право на отримання доплати до пенсії у розмірі 30% мінімальної :нсії за віком. За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за давилами, передбаченими ст.28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне рахування, іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював ший розмір, немає. З огляду на викладене, суд вважає необгрунтованими доводи відповідача щодо застосування хтоження ч.З ст.28 зазначеного Закону, з якої випливає, що мінімальний розмір пенсії за віком, тановлений абзацом 1 частини 1 цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів їнсії, призначених згідно з цим Законом, оскільки наявність такої норми та відсутність іншого інімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем нституційної гарантії, встановленої ст.46 Конституції України та права на отримання доплати до :нсії, передбаченої ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни. Також, суд відхиляє доводи відповідача щодо не визначеності на законодавчому рівні тання відносно органу на який покладено обовязок здійснення виплат підвищення до пенсії :обам, які мають статус дитини війни. [PERSON] фонд України діє у відповідності до Положення Про [PERSON] фонд України, твердженого Указом Президента України від 01.03.2002 року за №121\\2001 і здійснює свої зноваження на підставі п.15 зазначеного положення через створені в установленому порядку його гиторіальні управління. Відповідно до Закону України „ Про загальнообовязкове державне їнсійнє страхування рішення про призначення та перерахунок пенсій приймаються районними равліннями [PERSON] фонду України за місцем проживання пенсіонерів. Таким чином, обовязок по нарахуванню та виплаті доплати до пенсії позивачці, передбаченої 6 Закону України „ Про соціальний захист дітей війни покладено на Управління [PERSON] онду України у Котелевському районі Полтавської області, за місцем проживання позивачки. Крім того, суд вважає безпідставним посилання відповідача на відсутність коштів щодо 5езпечення виплат зазначеної доплати до пенсії. Статтею 22 Конституції України визначено, що конституційні права і свободи гарантуються, іким чином, держава взяла на себе зобовязання забезпечити реалізацію громадянами своїх 'нституційних прав. За змістом ч.І ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що слючає право на забезпечення їх у старості та в інших випадках, передбачених законом. Законом України «Про соціальний захист дітей війни» реалізовано конституційне право на ціальний захист громадян, які мають статус «дитини війни», серед яких їм надано право на гримання 30% доплати до пенсії. Відповідно до ч,2 ст.6 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади [ійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України. Згідно абз.1 п.1 Положення про [PERSON] фонд України, затвердженого Указом Президента країни від 01.03.2002 року за №121\\2001 [PERSON] фонд України є центральним органом іконавчої влади. Відповідно до зазначеного Положення на [PERSON] фонд України покладено обовязок одо: щодо призначення пенсії; підготовки документів для її виплати; забезпечення своєчасного і в явному обсязі фінансування та виплату пенсій. Пунктом 1.1 Положення про управління [PERSON] фонду України в районах, містах і ійонах у містах, затвердженого постановою правління [PERSON] фонду України від 30.04.2002 жу за №8-2 управління [PERSON] фонду України у районах, містах і районах у містах є органами енсійного фонду України, підвідомчими відповідно головним управлінням цього фонду в втономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, що разом з цими управліннями ворюють систему органів [PERSON] фонду України та мають завданням - забезпечення визначення та виплати пенсії. Отже, обовязок по нарахуванню та виплати доплати до пенсії, яка передбачена Законом країни «Про соціальний захист дітей війни», покладено саме на органи [PERSON] фонду України. Враховуючи, що держава взяла на себе обовязок щодо виплати позивачу 30% доплати до ;нсії та поклала виконання цього обовязку на центральний орган виконавчої влади - [PERSON] фонд України який діє через свої місцеві органи, що входять в систему його органів, але вони не к.':--: жодної дії для нарахування цих коштів та їх виплати, суд вважає, що вони не виконали своїх ІК<: н ^-:ень без поважних причини. Виходячи із системного аналізу приписів Конституції України та наведених нормативно- правових актів актів, суд вважає безпідставними посилання відповідача на відсутність коштів, як на ' -вання правомірності невиконання своїх зобовязань перед позивачем. Отже, відсутність коштів у відповідача, який не вчинив жодної дії щодо їх отримання для іег: ;-:ення виконання своїх зобовязань або невиконання іншим органом виконавчої влади свого в яку щодо виділення коштів на здійснення позивачу виплат, гарантованих йому Конституцією рігіи. не є підставою для відмови в задоволенні позову та визнання правомірними дій або іхльності відповідача. Відповідно до ч.2 ст.46 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» на нараховані суми пенсії, що не отримані з вини органу, що призначає і виплачує »свиплачу ється за минулий час без обмеження будь-яким строком. Задовольняючи позовну заяву - [PERSON] до Управління [PERSON] >України у Котелевському районі Полтавської області про визнання дій неправомірними та бов язання здійснити перерахунок пенсії дитині війни, суд виходить із засад справедливості, пер: _:вісності, виваженості, розумності відповідно до вимог ст. З ч. 1 п. п. 5, 6 Цивільного кодексу країни. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд прису джує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому, на іристь позивача слід стягнути з відповідача судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 8,50 в ті витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в розмірі 37 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved