Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-25 00:00:00

У січні 2009 року позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку. У судовому засіданні позивачем позовні вимоги були змінені та він просив суд стягнути з відповідача на його користь 17.938 гривень 71 копійку середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні з 01 грудня 2008 року по 14 травня 2009 року та 995 гривень 79 копійок компенсації за втрату частини заробітку у зв*язку з порушенням строку виплати заробітної плати. В обгрунтування пред*явлених позовних вимог представник позивача вказав, що позивач працював у відповідача директором. 28 листопада 2008 року позивач з роботи звільнився за власним бажанням. При звільненні йому відповідачем не була виплачена заробітна плата у загальній сумі 9.208 гривень 89 копійок. Вказана заборгованість йому була виплачена лише 14 травня 2009 року. Тому просить стягнути з відповідача на користь позивача 995 гривень 79 копійок компенсації втрати частини заробітку у зв*язку з порушенням строку виплати заробітної плати та 17.938 гривень 71 копійку середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Представник відповідача пред*явленого позову не визнав та пояснив, що заробітна плата позивачу не виплачувалась у зв*язку з відсутністю у підприємства коштів. Однак, заробітна плата позивачу повністю була виплачена 14 травня 2009 року. Станом на теперішній час вони ніякої заборгованості перед позивачем не мають. Справу провадженням просить закрити з тих підстав, що господарським судом Дніпропетровської області 04 грудня 2008 року порушено провадження по справі про їх банкрутство. Тому, відповідно до Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів та не нараховується неустойка /штраф, пеня/ та не застосовуються інші штрафні санкції за невиконання грошових зобов*язань. Позивач має право подати до господарського суду заяву з вимогами до них. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст.115 КзпП України «Заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів» У судовому засіданні було встановлено, що позивачу заробітна плата вчасно не виплачувалась та заборгованість згідно наданої відповідачем довідки складала 9.208 гривень 89 копійок. У судовому засіданні також було встановлено, що позивачу відповідачем заборгованість по заробітній платі при звільненні повністю була виплачена 14 травня 2009 року. Відповідно до ст.117 КЗпП України: у разі невиплати з вини власника чи уповноваженого ним органу звільненому працівнику належних йому сум у строки, вказані у ст. 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинна виплатити працівнику його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Разом з тим, у судовому засіданні було встановено, що ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 04 грудня 2008 року була порушена справа про банкрутство відповідача. Відповідно до Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом вводиться мораторій на задоволення вимог кредиторів та не нараховуються неустойка /штраф,пеня/ та не застосовуються інші штрафні санкції за невиконання грошових зобов*язань. Тому суд вважає, що позивачу, при таких обставинах, у задоволенні позову стосовно стягнення з відповідача середнього заробітку за весь час зитримки розрахунку при звільненні з 01 грудня 2008 року по 14 травня 2009 року у сумі 17.938 гривень 71 копійки необхідно відмовити. Разом з тим, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 995 гривень 79 копійок компенсації втрати частини заробітку у зв*язку з порушенням строку виплати заробітної плати. Причина не виплати позивачу заробітної плати при звільненні у зв*язку з відсутність коштів не є поважною. При таких обставинах суд, враховуючи всі докази зібрані по справі в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Одночасно суд вважає, що з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати: 51 гривня судового збору та 30 гривень за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Outcome: partial