Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати неправомірною бездіяльність відповідача щодо недоплати щомісячної соціальної допомоги у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком , зобов'язати Управління Пенсійного Фонду України в м. Кіровограді здійснити перерахунок та виплату щомісячної соціальної допомоги у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком за періоди з 9.07.07року по 31.12.07року, з 22.05.08року по 31.12.08року, з 1.01.09р.по 31.12.09року. На обґрунтування вимог вказала, що відповідно до ст. 1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18 листопада 2004 року є дитиною війни, і як дитина війни, відповідно до ст.6 Закону України № 2195- ІV «Про соціальний захист дітей війни від 18 листопада 2004 року з 01 січня 2006 року має право на отримання щомісячної допомоги у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком. Проте, така допомога відповідачем йому не виплачувалась, оскільки ст.ст. 77, 110 Закону України № 3235-ІV про Державний бюджет України на 2006 рік від 20.10.2005 року та п. 12 ст. 71 Закону України № 489-V про Державний бюджет України на 2007 рік від 19.12.2006 року дію ст. 6 Закону України про соціальний захист дітей війни зупинено. Рішенням Конституційного Суду України від 9 липня 2007 року №6-рп/2007 п.12 ст.71 Закону України про державний бюджет на 2007 рік, яким зупинено дію ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», визнано неконституційним. При обрахунку суми невиплаченої допомоги позивач виходила з наступного - розмір соціальної допомоги, відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни становить 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Відповідно до ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» мінімальна пенсія за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність згідно із Законом України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, становить з 01 січня 380 грн., з 01 квітня 410,60 грн., з 01 жовтня 415,11 грн. Згідно із Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік» прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, становить з 01 січня 470 грн., з 01 квітня 481 грн., з 01 липня -482 грн, з 01 жовтня 498 грн. Згідно із Законом України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, становить 489 грн. Таким чином, сума невиплаченої соціальної допомоги за 2007-2009 роки складає відповідно 1458,68грн.+1158,60грн.+1195,20грн. Представник відповідача Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограда надав суду заперечення, в яких просить відмовити у задоволенні позову. На обґрунтування вимог вказано, що фінансове забезпечення державних соціальних гарантій передбачених Законом № 2195, відповідно до ст. 7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», здійснюється за рахунок виключно коштів Державного бюджету України. Державним бюджетом дані кошти не були передбачені і на даний час жодних змін та перерозподілу до частини видатків Державного бюджету не було внесено. Управління ПФУ в м. Кіровограді, як територіальне управління, не має жодного відношення до коштів державного бюджету та відповідно до ч. 2 ст. 73 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» кошти Пенсійного фонду України не включені до Державного бюджету України. Отже, до компетенції органів Пенсійного фонду не входить дана виплата, тому не може проводити виплати без покладення на нього таких функцій. Сторони до суду не з'явилися, були повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи, про що є підтвердження у матеріалах справи, суду надано клопотання сторін про розгляд справи у їх відсутність на підставі доказів , наявних у матеріалах справи. Суд дійшов висновку щодо розгляду справи за даної явки і наявних матеріалів справи. Судом встановлено наступні факти і відповідні їм правовідносини. У відповідності до ст.1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18.11.2004 року №2195-IV, дитиною війни визнається особа, яка є громадянином України та якій на час закінчення (2 вересня 1945 року) Другої світової війни було менше 18 років. Відповідно до пенсійного посвідчення (а.с.7 ) позивач 18.08.41.н. отримує пенсію як інвалід 1 групи загального захворювання і є дитиною війни, тобто має право на пільги передбачені Законом України Про соціальний захист дітей війни від 18.11.2004 року № 2195-IV У відповідності до ст. ст. 6, 7 вказаного Закону, дітям війни пенсії підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим законом, здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України. Пунктом 12 статті 71 Закону України Про Державний бюджет України на 2007 від 19.12.2006 року № 489-V, дію ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни від 18.11.2004 року № 2195-IV, на 2007 рік зупинено. Рішенням Конституційного суду України від 09.07.2007 року №6-рп/2007 положення п.12 ст.7 Закону України Про Державний бюджет України на 2007 рік, визнанні неконституційними. Згідно ч.2 ст.152 Конституції України, відповідно до якої Закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнанні неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність. Рішення зворотної дії в часі не має. З 9 липня по 31 грудня 2008 року позивач мала правові підстави для нарахування підвищення пенсії на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, передбаченої ст.6 Про соціальний захист дітей війни, і тому в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно пп.2 п.41 розділу II Закону України Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України від 28.12.2007 року №107-VI, ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни від 18.11.2004 року №2195-IV, викладено в новій редакції згідно якої, дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту) до пенсії виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Частиною 4 статті 14 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту від 22.10.1993 року №3551-XII визначено, що учасникам війни пенсії підвищуються на 10 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року №10-рп/2008, пп.2 п.41 розділу II Закону України Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України від 28.12.2007 року №107-VI, визнано неконституційним З 22 травня 2008 року позивач має право на отримання підвищення пенсії, не на 10 відсотків від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, а на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком пенсії . На підставі зазначеного, Управлінню Пенсійного фонду України м. Кіровограда слід здійснити позивачу перерахунок пенсії починаючи з 22 травня 2008 року, згідно вище вказаного законодавства України, і тому в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню. Що стосується вимог позивача щодо виплати надбавки до пенсії починаючи з 01.01.2009 року, то відповідно до статті 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни (у редакції від 18.11.2004, чинній у 2009 році) дітям війни пенсії або щомісячне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Статтею 71 Закону України Про державний бюджет України на 2009 рік Кабінету Міністрів України надано право у 2009 році встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами вказана норма передбачає встановлення в абсолютних сумах розмірів лише тих виплат, вихідним критерієм розрахунку яких є розмір мінімальної заробітної плати. Відповідно її дія не поширюється на спірні відносини розмір зазначених соціальних виплат згідно із Законом України Про соціальний захист дітей війни залежить від розміру мінімальної пенсії за віком. Таким чином, нарахування та виплата у 2009 році дітям війни підвищення до пенсії або щомісячного грошового довічного утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, повинні здійснюватися відповідно до норм Закону України Про соціальний захист дітей війни . Нормами Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» не передбачено обмежень щодо застосування положень ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», та крім цього ст. 54 Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» встановлено у 2009 році прожитковий мінімум на одну особу та для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, в розмірах, що діяли у грудні 2008 року. Відповідно до Закону України №1715-VI від 06.11.2009 року Про внесення змін до Закону України Про державний бюджет України на 2009 рік статтю 54 після частини першої доповнено новою частиною такого змісту: установити з 1 листопада 2009 прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі 701 гривня та для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років-632 гривні; дітей віком від 6 до 18 років- 776 гривень; працездатних осіб-744 гривні; осіб, які втратили працездатність- 573 гривні. Розміри державних соціальних гарантій на 2009 рік, що визначаються залежно від прожиткового мінімуму, встановлюються відповідними законами України, цим Законом та нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України. Тому, відповідач зобовязаний здійснити перерахунок пенсії починаючи з 01.01.2009 року по 31.12.2009 року, згідно законодавства України, в цій частині вимоги підлягають задоволенню. Реалізація особою права, що пов'язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актів національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань, тобто посилання органами державної влади на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань судом не приймається до уваги. Органи державної влади не можуть посилатись на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань. Правовідносини, що виникають в процесі реалізації права на отримання надбавки до пенсії засновані на принципі юридичної визначеності. Зазначений принцип не дозволяє державі посилатися на відсутність певного нормативного акта, який визначає механізм реалізації прав та свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах. Звуження змісту прав і свобод означає зменшення ознак, змістовних характеристик можливостей людини, які відображаються відповідними правами та свободами, тобто якісних характеристик права. Звуження обсягу прав і свобод - це зменшення кола суб'єктів, розміру території, часу, розміру або кількості благ чи будь-яких інших кількісно вимірюваних показників використання прав і свобод, тобто їх кількісної характеристики. Враховуючи те, що позивач є дитиною війни, вона наділена державою певним правовим статусом, який включає в себе право на додаткові елементи соціального захисту, зокрема право на отримання надбавки до пенсії. Посилання відповідача на неврегульованість питання обчислення розміру пенсії дітям війни чинним законодавством, не приймається судом до уваги, оскільки ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни визначено, що дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. З огляду на викладене, дане питання цілком врегульоване чинним законодавством України. Крім того, незважаючи на компетенцію деяких органів влади по наданню обов'язкових роз'яснень щодо виконання вимог законодавства, наявність чи відсутність будь-яких відомчих чи міжвідомчих роз'яснень, інструкцій та розпоряджень щодо механізму виконання норм Закону України не може бути підставою для невиконання цих норм, якщо це тягне за собою порушення прав та законних інтересів громадян України. Відповідно до п.1, п.3 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.10.2007р. № 1261 Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра праці та соціальної політики, одним з основних завдань якого є забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання, інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Пенсійного фонду України та інших джерел, визначених законодавством. Пенсійний фонд України здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку головні управління Фонду в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі, управління в районах, містах і районах у містах. Зважаючи на те, що здійснення перерахунку пенсії відноситься до компетенції органів Пенсійного фонду України, а суд не вправі виконувати функції даного субєкта владних повноважень, то суд визнає необхідне зобовязати управління Пенсійного фонду України м. Кіровограда здійснити перерахунок та виплатити щомісячного підвищення до пенсії позивачу, починаючи з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року , з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року та з 01.01.09року по 31.12.09року відповідно до ст.6 Закону України про соціальний захист дітей війни з урахуванням норм ч.1 ст.28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, та здійснити її виплату, прийнявши до уваги розмір фактично щомісячно виплаченої пенсії у вказані періоди та права на щомісячну виплату підвищення пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком. З огляду на вказане, дослідивши матеріали справи , оцінивши докази в їх сукупності , суд дійшов висновку що безпідставною є відмова відповідача здійснити позивачу на письмове звернення перерахунок щомісячної державної соціальної допомоги «Дітям війни», тому позов підлягає задоволенню. При винесенні рішення, суд керується ст.11 ЦПК України щодо розгляду судом справ в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів , наданих сторонами. Відповідно до ст.. 88 ЦПК України , суд стягує на користь позивача з відповідача сплачені 3,40грн. судового збору та 37грн. витрат на інформаційно- технічне забезпечення позову та компенсувати за рахунок держави 5,10грн. судового збору.

Outcome: approved