Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про встановлення факту володіння будівлею на праві приватної власності та визнання права власності на самочинно побудовану будівлю в порядку спадкування, в якому зазначила, 19.09.1982 року померла її бабуся, [PERSON], після смерті якої відкрилося спадкове майно у вигляді житлового будинку № 60 по вул. Ласкова в м. Маріуполі. Вона є спадкоємицею по праву представління оскільки її мати, [PERSON], померла 06.01.1979 року. Окрім неї спадкоємицею є також і відповідачка, [PERSON], однак вона відмовилася від своєї частки спадщини на користь [PERSON] Після, в БТІ м. Маріуполя для отримання технічної документації на спадковий будинок з метою надання її нотаріусу, їй стало відомо, що будинок з разом із дворовими будівлями, які є спадковим майном, збудовані самочинно. Проте їй точно відомо, що будинок побудовано не самочинно. Було свідоцтво на право приватної власності № 577 від 04.09.1981 року на ім'я [PERSON], яке надавалось Приморській районній раді м. Маріуполя. На основі вказаного свідоцтва було прийнято рішення Приморською районною радою № 144/1 від 26.04.1989 року про дозвіл на будівництво не житлової прибудови за адресою: вул. Ласкова, 60, При цьому в рішенні було вказано, що при ухваленні рішення Приморською районною радою розглянуто свідоцтво на І право власності на будинок №І 60 но вул. Ласкова на імя [PERSON]. Земельна ділянка, на який розташовано будинок, в 1967 році була надана [PERSON] Іллічівською сільською радою Першотравневого району Донецької області в безстрокове користування. Місце розташування ділянки раніше значилося в селі Червоний Орач, по вул. Виноградній, 45. В теперішній час вулицю перейменовано в вулицю Ласкова, будинок значиться під № 60, ділянки передані Приморській районній раді, про що є відповідні документи. Просила суд встановити факт володіння вказаною будівлею на праві приватної власності за у [PERSON], визнати право власності на самочинно побудовані будівлі та визнати за нею право на будинок та самочинно побудовані будівлі в порядку спадкування. Вказала, що вже після смерті бабусі [PERSON], проводилася газифікація спадкового будинку. Для цього вона та [PERSON] зверталися до Приморської районної ради для отримання дозволу на будівництво прибудови для газового обладнання. При цьому надавали свідоцтво на право приватної власності на будинок на імя [PERSON]. Дозвіл на будівництво було надано. Нею побудована житлова прибудова, яка значиться на плані під літерою А-1, а також сіни а-1, сарай з погребом В-1, сарай Б-1, уборна Г-1 та басейн Е. Вказані будівлі у склад домоволодіння до теперішнього часу не введені та помічені на плані штампом „самозабудівля" Перед зверненням до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину, вона звернулася для виготовлення технічної документації в БХІ М. Маріуполя де при видачі технічного паспорту на будівлю їй повідомили, що власність за [PERSON] 0,М. не зареєстрована, проте усно пояснили, що можливо. Відомості втрачені при введенні відомостей to бази даних при компютерізації. Вона також зверталась до Маріупольського міського архіву де їй повідомили, що за 1981 рік всі документи були передані до Національного архівного фонду м, донецька. Із повідомлення Національного архівного фонду м. Донецька було отримано відповідь] яка свідчить про те, що на зберігання в державний архів свідоцтва про право власності на будівлі за 1981 рік не надходили. Немає в архівних документах і рішення Приморської районної ради за 1989 рік. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги в повному обсязі, просила суд встановити факт володіння будівлею № 60 по вул. Ласкова в м. Маріуполі на праві приватної власності за [PERSON], а також признати за нею, [PERSON], право власності в порядку спадщини на вказаний будинок та самочинно побудовані прибудови. Відповідачка [PERSON] позов визнала та пояснила, що вона усвідомлю той факт, що при задоволенні позову, власчницею будинку № 60 вул. Ласкова в м. Маріуполі, який є спадщиною після смеріт її бабусі [PERSON], буде її сестра [PERSON]. Проте, в теперішній час, суперечок у них немає, вона просить позов [PERSON] повністю задовольнити. Відповідачка заявила суду, що вже після смерті [PERSON], [PERSON], яка є спадкоємицею по праву представництва та вона, від імені своєї матері, займалися газифікацією будинку. Вона власно збирала документи для надання в Приморську районну раду для отримання дозволу для будівництва прибудови для розташування газового обладнання. При цьому вона бачила свідоцтво направо власності иа будинок на імя [PERSON], відносила його до Приморської міської ради, неодноразово робила з них копії. Крім того, без свідоцтва на право власності на будинок вони не змогли б отримати дозвіл на газифікацію будинку. Саме на основі цього документу архітектурним відділом було складено проект газифікації, який вони мають. Крім того відповідачка пояснила, що при ухваленні рішення про дозвіл на будівництво не житлової прибудови, Приморською міською радою, ім було вказано, що дозвіл надається на спадкоємців, оскільки спадкоємці права власності не набули, а на [PERSON] не заперечувала. Рішення це не ким не оскаржувалося, не відмінялося, прибудова збудована. З якої причини будівлі не були введенні в склад домоволодіння, пояснити не може. Представник відповідача територіальної громади в особі Маріупольської міської ради в судове засідання не зявився, прохав розглянути справу у його відсутності, позов не визнав. Свідок [PERSON], допитана судом,, пояснила, що є подругою [PERSON], допомогала їй при газифікації будинку № 60 по вул. Ласкова в м. Маріуполі, який мати [PERSON] та [PERSON] отримали в спадщину після смерті своєї бабусі [PERSON]. При цьому вона бачила свідоцтво на право приватної власності на будинок № 60 по вул. Ласкова на ім я [PERSON] О.М.. Документи, вони разом із [PERSON], відносили до міського управління газового майна. Без свідоцтва на право власності на будинок, газ в будинок не проводиться. Свідок [PERSON] суду пояснила, що [PERSON], була її прабабусею. Вона знала, що в неї є свідоцтво на право приватної власності на будинок № 60 по вул. Ласкова в м. Маріуполі. Коли виготовлялися документи для Приморської міської ради та в управління газового манна вони особисто рола копії з вказаного свідоцтва, так як ксероксів у той час не було , то необхідно було переписувати власноруч, Це було в 1989 році. Куди згодом поділося вказане свідоцтво їй невідомо. Суд, вислухавши пояснення позивачки та відповідачки, допитавши свідків та дослідивши письмові матеріали справи, вважає позовні вимоги обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі за наступних підстав. Як встановлено судом, [PERSON] в 1967 році Іллічівською сільською радою Першотравнево8го району Донецької області була виділена земельна ділянка розміром 0,3 Га за адресою: вул. Виноградна, 45 в с Червоний Орач в безстрокове користування. Цей факт підтверджується довідкою № 365 від 28.12.2009 року. В подальшому, вказаний район був переданий Приморській районній раді м. Маріуполя, назва вулиці перейменована на вул. Ласкова та впорядочена нумерація будинків. Вказаний будинок став під № 60, що підтверджено повідомленням Маріупольської міської ради, що 1 в Матеріалах справи. Той факт, що на домоволодіння № 60 по вул. Ласкова в м. Маріуполі у [PERSON] свідоцтво про право власності підтверджується рішенням Приморської районної ради було надано свідоцтво про право приватної власності на вказану будівлю за №577 від 04.09.1981 року на імя [PERSON] Цим же рішенням, на підставі вказаного свідоцтва, було видано дозвіл на будівництво прибудови до будинку. За відсутності свідоцтва про право приватної власності на F будинок, рішення про будівництво прибудови не видається. Рішення завірено вологою печаткою. Згідно з оригіналом проекту газифікації будинку № 60 по вул. Ласкова в м. Маріуполі, наданому суду, суд також приходить до висновку про наявність свідоцтва про право приватної і власності на будинок, без котрого вказаний проект не складається. Згідно довідки Маріупольського міського архіву № 01-140 від 16.03.2010 року, всі і документи до 1986 року, На підставі Закону України „Про національний архівний фонд та національні архівні установи, передано на зберігання до Національного архівного фонду м. Донецька. Однак, згідно з повідомленням Державного архіву м. Донецька від 01.03.2010 року за № 01/1-10/374, вказані документи в державному архіві відсутні. Крім того, з повідомлення вбачається, що свідоцтво на право власності на будівлю до державного архіву не надходило. Вказані повідомлення не свідчать про відсутність свідоцтва про право власності на спірний ! будинок. Таким чином, суд вважає можливим встановити факт володіння будинком № 60 по вул. Ласкова в м. Маріуполі на праві приватної власності [PERSON], а і також визнати право власності в порядку спадкування на вказаний будинок та самочинно зведені будівлі: житлову прибудову, сіни, сарай, уборну та басейн , розташовані на земельній ділянці № 60 по вул. Ласкова в м. Маріуполі за [PERSON]

Outcome: approved