Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-12 00:00:00

Позивач [PERSON] акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк» в особі Харківської філії ВАТ АБ «Укргазбанк» 23.02.2009 року звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості згідно кредитного договору № 31/08-4 від 02.07.2008 року у сумі 44 352,07 дол. США та 3 815,31 грн., з [PERSON], звернення стягнення на предмет іпотеки за кредитним договором 31/08-4 від 02.07.2008 року - квартиру №11, що знаходиться у будинку №15 по пров. Снегірівському у м. Харкові, що належить [PERSON], [PERSON] та [PERSON] та виселення осіб, що мешкають в зазначеній квартирі. У подальшому позивач зазначив, що у зв'язку із внесенням змін до законодавства України - позивач змінив своє найменування на Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк» в особі Харківської філії АБ «Укргазбанк» Крім того, у ході розгляду справи позивач уточнив позовні вимоги, зазначивши одним з відповідачем [PERSON] СГІРФО Фрунзенського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківської області, та просив суд, стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість у сумі 52 395,62 дол. СІЛА та 46 410,27 грн. , звернути стягнення на предмет іпотеки за кредитним договором 31/08-4 від 02.07.2008 року - квартиру №11, що знаходиться у будинку №15 по пров. Снегірівському у м. Харкові, що належить по праву власності [PERSON], [PERSON] та [PERSON] та виселити осіб, що мешкають в зазначеній квартирі. У судовому засідання представник позивача [PERSON] , діюча на підставі довіреності, підтримала уточнені позовні вимоги у повному обсязі та просила суд задовольнити їх у повному обсязі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні уточнені позовні вимоги визнали у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, повідомлялась про дату та час слухання справи своєчасно та належним чином, про поважність причин неявки суд не сповістила, письмових заперечень проти позову з посиланням на докази, якими вони обґрунтовуються, суду не надала. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини: Матеріалами справи встановлено, що між громадянкою України [PERSON] з [PERSON] акціонерним товариством акціонерним банком «Укргазбанк» в особі Харківської філії, правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство акціонерний банк „Укргазбанк, 02 липня 2008року укладено Кредитний договір №31/08-4 (далі - Кредитний договір) на суму 40660,00 (сорок тисяч шістсот шістдесят) дол. США. Кредит забезпечено іпотекою двокімнатної квартири загальною площею 41,7 кв. м., житловою - 28,10 кв. м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], що належить на праві спільної власності [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Відповідно до умов Кредитного договору банк надав позичальнику кредит у сумі 40660,00 дол. США на строк з 02 липня 2008 р. по 30 червня 2023 р. із сплатою процентів за користування кредитом, виходячи із 14,3 % річних. Отримання кредиту [PERSON] підтверджено Заявою на видачу готівки №157_5 від 02 липня 2008 року, Випискою/особового рахунку. В свою чергу [PERSON] у відповідності до п.п. 3.3.3, 3.3.4 п. 3.3 Кредитного договору зобовязалась здійснювати повернення кредиту на рахунок 37391015880.840, відкритий у відділенні № 4 ХФ ВАТ АБ «Укргазбанк» щомісячно з 1-го по 10-е число кожного місяця у сумі 226,00 дол. США, а останній платіж у сумі 206,00 дол. США сплатити не пізніше 30 червня 2023 року. Також зобовязалась щомісячно, не пізніше 10-го числа місяця, наступного за місяцем користування кредитом, сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 14,3 % річних, а на залишок простроченої заборгованості за кредитом сплачувати проценти виходячи з ставки зазначеної у пункті 1.1. кредитного договору, збільшеної на 1% (один) процент, тобто 15,3 % річних , починаючи з дня виникнення простроченої заборгованості. У разі виникнення простроченої заборгованості сплачувати пеню у розмірі 0,1% від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочки. Свої зобовязання позивач виконав цілком в обумовлений у договорі термін. Позичальник взяті зобовязання не виконав, як вбачається з розрахунку погашення кредиту у строки, визначені п.п. 3.3.3. Кредитного договору не провадить, не сплачує проценти за користування кредитом, в результаті чого в неї виникла прострочена заборгованість по кредиту у сумі 5 198,00 дол. США та 11 173,15 дол. США прострочена заборгованість по відсоткам. Згідно п.5.1. Кредитного договору у випадку порушення позичальником зобовязань він повинен відшкодувати Банку збитки, повернути заборгованість по кредиту, сплатити проценти за користування кредитом, неустойку (пеню) та інші витрати, понесені Банком за кредитним договором. Право Банку достроково вимагати погашення всієї суми кредиту також витікає з вимог ч. 2. ст.1050 Цивільного кодексу України. У відповідності до п.5.3 Кредитного договору за порушення строків повернення кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом [PERSON] нарахована пеня у сумі по простроченому кредиту у сумі 14 754,49 грн. та пеня по простроченим відсоткам у сумі 31 655,78 грн., згідного розрахунку. Відповідно до вимог ст. 546 ЦКУ в забезпечення виконання зобовязань по кредитному договору на підставі Договору іпотеки №31/08-4 без оформлення заставної, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] 02 липня 2008 року за реєстровим №2370В, [PERSON], [PERSON] та [PERSON] надана в іпотеку двокімнатна квартира загальною площею 41,7 кв. м., житловою -28,10 кв. м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Право спільної власності [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на квартиру [ADDRESS] набуто на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 15.01.2007року за реєстраційним номером 8-07-278959-Ц1, право власності зареєстровано в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно за № 17530670 від 18.01.2007р., що підтверджується Витягом з № 13266050 від 18.01.2008р. Відомості про іпотеку квартири внесені нотаріусом у Державний реєстр іпотек, що підтверджується Витягом з Державного реєстру іпотек №19461047 від 02 липня 2008 року, на відчуження квартири накладена заборона, про що приватним нотаріусом ХМНО [PERSON], зроблено запис на договорі іпотеки від 02 липня 2008 року за реєстровим №2341, відомості про заборону відчуження внесені до Єдиного реєстру заборони відчуження обєктів нерухомого майна , що підтверджено Витягом про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна №19460724 від 02 липня 2008 року. Відповідно до вимог ст. 35 Закону України «Про іпотеку» відповідачу [PERSON] 21.01.2009 року направлена [PERSON] про усунення порушення, в якій банк повідомив відповідача про те, що вона не виконує зобовязання по кредитному договору та про те, що банк має намір звернути стягнення на квартиру. Згідно до ст. 12 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Пунктом 3.2.8 Кредитного договору передбачено що «в разі невиконання Позичальником зобовязань передбачених дійсним договором, відшкодування заборгованості за дійсним договором здійснюється банком шляхом звернення стягнення на предметі іпотеки, згідно договору про іпотеку, який укладено між банком та позичальником. Згідно приписів пункту 3.1.7. Договору іпотеки визначено, що «Іпотекодержатель/Банк має право звернути стягнення на предмет іпотеки у випадку одноразової чи неодноразових прострочок Іпотекодавцем сплати процентів за користування кредитними коштами, неповернення кредиту, або порушення інших умов кредитного договору, за рахунок коштів виручених від реалізації предмета іпотеки одержати задоволення своїх вимог на свій розсуд, переважно перед іншими кредиторами. Відповідно до ст. 2 Закону України "Про іпотеку" законодавство України про іпотеку базується на Конституції України і складається з Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, Земельного кодексу України, цього Закону та інших нормативно-правових актів, а також міжнародних договорів України. Частинами 1, 3 ст. 33 Закону України "Про іпотеку", передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Згідно вимог ст.. 11 Закону України «Про іпотеку» майнові поручителі несуть відповідальність перед іпотеко держателем за невиконання боржником зобовязань в межах вартості предмету іпотеки. Банком були направлені позичальнику та майновим поручителям [PERSON] про усунення порушення, в яких повідомлялась заборгованість позичальника та намір банку на звернення стягнення на квартиру. Але вимоги банку не виконані, заборгованість не погашена, відповідачі на зв'язок з банком не ідуть. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Відповідно до ч. 2 ст. 39 Закону України "Про іпотеку" одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя вправі винести рішення про виселення мешканців, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення. За ст. 40 Закону України "Про іпотеку" звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. У відповідності до ч. 3 ст. 109 ЖК України, - звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом. Після прийняття кредитором рішення про звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення всі громадяни, що мешкають у ньому, зобов'язані на письмову вимогу кредитора або нового власника цього жилого приміщення добровільно звільнити його протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо громадяни не звільняють жиле приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Ст. 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умови та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо в зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Суду не надано належних та допустимих доказів,які свідчать про наявність підстав для звільнення від відповідальності за порушення зобовязання, відповідно до ст. 617 ЦК України. Тому суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача та стягнення з відповідачів суму боргу та звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права власності або права користування житловим приміщенням. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved