Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-20 00:00:00

До суду у жовтні 2009р. звернулася [PERSON] з позовом до Словянської міської Ради, посилаючись на те, що на підставі рішення Словянської міської Ради №102-ХХХУ-5 від 27.05.2009р. „Про продаж земельної ділянки між Словянською міською Радою та нею 14.07.2009р. був укладений Договір купівлі-продажу земельної ділянки, який був посвідчений нотаріально та зареєстрований у Словянській міській Раді 15.07.2009р. за №167\\09. До цього вказану земельну ділянку вона орендувала на підставі договору оренди від 26.01.2009р., зареєстрованого у ДП „Донецька регіональна філія „Центр державного земельного кадастру. За умовами договору купівлі-продажу земельну ділянку площею 0,4000 га ( кадастровий номер 1414100000:01:003:0143) за адресою м. Словянськ, вул..Фрунзе,58, корпус 10, вона купила для функціонування не житлових будівель ( гаражів, сараю) з розстроченням платежу. Відповідно до рішення Словянської міської Ради від 27.05.2009р. №102-ХХХУ-5 та п.2.2 договору купівлі-продажу від 14.07.2009р. вона сплатила перший внесок 10% до державного бюджету у розмірі 19244,00 грн. та 50% частки платежу до місцевого бюджету в сумі 86598,00 грн. з періодичними платежами, а також сплачує земельний податок. Однак відповідач вважає, що вона має сплачувати ще й орендну плату, посилається на пункти 5,6 рішення Словянської міської Ради від 27.05.2009р. №102-ХХХУ-5 і пункти 1.8, 11.1,11.3 договору купівлі-продажу земельної ділянки. Згідно пунктів 5,6 рішення Словянської міської Ради від 27.05.2009р. №102-ХХХУ-5 „Після сплати першого внеску вартості земельної ділянки отримати в установленому порядку Державний акт про право власності на земельну ділянку. Після державної реєстрації і видачі Державного акту про право власності на землю вважати таким, що втратило силу рішення міської Ради №12-ХХ1Х-5 від 15.10.2008р. „Про передачу земельної ділянки в оренду і договір оренди землі №040916700044 від 26.01.2009р.. У п.1.8 договору купівлі-продажу зазначено :Право власності на земельну ділянку, що є предметом цього договору, виникає у покупця після внесення першого платежу ( у разі продажу земельної ділянки з розстроченням платежу) або після повної сплати вартості земельної ділянки, встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі ( на місцевості) та отримання Державного акту про право власності на земельну ділянку та реєстрації цих прав. Нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу земельної ділянки та документ про оплату або сплату першого платежу ( у разі продажу земельної ділянки з розстроченням платежу) є підставою для видачі покупцю Державного акту на право власності на земельну ділянку та його державної реєстрації в органах земельних ресурсів. У п.11.1 договору купівлі-продажу зазначено :Обовязок продавця передати земельну ділянку покупцю вважається виконаним і право власності на земельну ділянку переходить до покупця після повної сплати вартості земельної ділянки або сплати першого платежу ( у разі продажу земельної ділянки з розстроченням платежу), встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі ( на місцевості), видачі Державного акту про право власності на земельну ділянку та його державної реєстрації у Словянській міській раді. Вважає, що рішення міської ради від 27.05.2009р. №102-ХХХУ-5 та договір купівлі-продажу земельної ділянки суперечать чинному законодавству у частині отримання Державного акту на право власності на земельну ділянку та його державної реєстрації, оскільки згідно зі ст..125 ЗК України право власності на земельну ділянку виникає після одержання її власником документа, що посвідчує право власності на земельну ділянку, та його державної реєстрації. Згідно Закону України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо документів, що посвідчують право на земельну ділянку, а також порядку поділу та обєднання земельних ділянок від 05.03.2009р. №1066-У1, який набув чинності 01.05.2009р., документом, що посвідчує право власності на земельну ділянку є договір купівлі-продажу земельної ділянки, а тому право власності на придбану земельну ділянку у неї виникло на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 14.07.2009р. з моменту його реєстрації 15.07.2009р. Словянською міською радою у книзі записів державної реєстрації договорів купівлі-продажу за №167\\09. Вона зверталася до відповідача з проханням внести зміни до пунктів 5,6 рішення Словянської міської Ради від 27.05.2009р. №102-ХХХУ-5, пунктів 1.8,11.1 договору купівлі-продажу земельної ділянки від 14.07.2009р. щодо виключення з їх змісту умов відносно отримання Державного акту про право власності на земельну ділянку та його державної реєстрації, проте відповідач її відмовив. Посилаючись одночасно на вимоги ст.217 та ст.651 ЦК України, позивач просила : -змінити рішення Словянської міської Ради від 27.05.2009р. №102-ХХХУ-5 „Про продаж земельної ділянки [PERSON]: а) виключити з його змісту пункт 5; б) пункт 6 викласти у наступній редакції : „Після державної реєстрації нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу земельної ділянки вважати такими, що втратили силу рішення міської ради №12-ХХ1Х-5 від 15.10.2008р. „Про передачу земельної ділянки в оренду і договір оренди землі №040916700044 від 26.01.2009 року; - внести зміни до договору купівлі-продажу земельної ділянки від 14 липня 2009 року : а) викласти пункт 1.8 в наступній редакції : „Право власності на земельну ділянку, що є предметом цього договору, виникає у покупця після внесення першого платежу ( у разі продажу земельної ділянки з розстроченням платежу) або після повної сплати вартості земельної ділянки, встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі ( на місцевості) та реєстрації цього договору у Словянській міській раді; б) пункт 11.1 викласти в наступній редакції : „Обовязок Продавця передати земельну ділянку Покупцю вважається виконаним і право власності на земельну ділянку переходить до Покупця після повної сплати вартості земельної ділянки або сплати першого платежу ( у разі продажу земельної ділянки з розстроченням платежу), встановленням землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі ( на місцевості) та реєстрації цього договору у Словянській міській раді( а.с.4-6). Під час розгляду справи позивач свої вимоги доповнила, крім вищезазначених, без будь-яких мотивацій просила : -визнати неправомірними дії Словянської міської ради про несвоєчасну видачу Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №290911 від 16.09.2009р. на імя [PERSON]; -вважати договір оренди землі від 26.01.2009р. між Словянською міською радою та [PERSON] про оренду земельної ділянки площею 0,4 га за адресою : м. Словянськ, вул..Фрунзе,58, корпус 10, припиненим з 13.08.2009 року та зобовязати Словянську міську раду не нараховувати орендну плату за користування цією земельною ділянкою за період з 13.08.2009 року по 16.09.2009 року ( а.с.37-38). В судовому засіданні представник позивачки адвокат [PERSON] уточнені та доповнені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, прохав їх задовольнити. Представник Словянської міської ради та відділу Держкомзему в м. Словянську [PERSON] проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на те, що Законом України №1066-У1 від 05.03.2009р., який набув чинності 01.05.2009р., внесені зміни до ст..126 ЗК України. У п.2 ст.126 ЗК України зазначено, що право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки, а згідно договору оренди землі від 26.01.2009р. між Словянською міською радою та [PERSON], п.1.1 договору купівлі-продажу від 14.07.2009р. спірна земельна ділянка передана її у власність із земель транспорту Словянської міської ради і п.2 ст.126 ЗК України в даному випадку не є підставою набуття права власності. Підставою для видачі державного акту про право власності на землю є документ про оплату або про сплату першого внеску ( у разі продажу земельної ділянки з розстроченням платежу) на підставі п.7 ст.128 ЗК України. Такий документ акт звірки, був складений 30.07.2009р. у день надходження коштів на рахунок державного казначейства і про це ж зазначено у п.5 рішення Словянської міської ради №102-ХХХУ-5 від 27.05.2009р. Державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯЖ №290911 був зареєстрований 16.09.2009р. за №040917200571, виданий на імя [PERSON] і таким чином рішення Словянської міської ради № 12-ХХ1Х-5 від 15.10.2008р. „Про передачу земельної ділянки в оренду і договір оренди землі від 26.01.2009р. втратили силу 16.09.2009р. Оскільки п.2 ст.126 ЗК України не є підставою набуття права власності на земельну ділянку в даному випадку, то пункти 1.8,11.1 договору купівлі-продажу від 14.07.2009р. слід залишити без змін. Також зазначив, що позивачка зверталася до Словянської міської ради лише 29.10.2009р. з заявою щодо не нарахування орендної плати і пені у звязку із зверненням до суду, інших звернень, у тому числі щодо внесення змін до п..п.5,6 рішення Словянської міської ради №102-ХХХУ-5 від 27.05.2009р. та п.п.1.8,11.1 договору купівлі-продажу від 14.07.2009р., до Словянської міської ради від [PERSON] не надходило. Відповідачі ПП „Регіональне агентство оцінки, ДП „Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах прохали розглянути справу за відсутності їх представників. Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідачів, дослідивши письмові докази, суд вважає позовні вимоги не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено наступні факти та відповідні ним правовідносини. Суд на підставі ст.ст.10,11,60 ЦПК України розглядає справу у межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до рішення Словянської міської ради від 15.10.2008р. №12-ХХ1Х-5 [PERSON] передано в оренду строком на 10 років земельну ділянку площею 0,4000 га за адресою м. Словянськ вул.. Фрунзе, будівля 10 для функціонування нежитлових будівель із земель транспорту Словянської міської ради( а.с.15). 26.01.2009р. на підставі рішення Словянської міської ради від 15.10.2008р. №12-ХХ1Х-5 був укладений договір оренди землі між Словянською міською радою та [PERSON] строком на 10 років за адресою м. Словянськ вул. Фрунзе, будівля 10 для функціонування нежитлових будівель із земель транспорту Словянської міської ради( а.с.7-10). На підставі рішення Словянської міської Ради №102-ХХХУ-5 від 27.05.2009р. „Про продаж земельної ділянки між Словянською міською Радою та позивачкою [PERSON] 14.07.2009р. був укладений Договір купівлі-продажу земельної ділянки, який був посвідчений нотаріально та зареєстрований у Словянській міській Раді 15.07.2009р. за №167\\09. До цього вказану земельну ділянку вона орендувала на підставі договору оренди від 26.01.2009р., зареєстрованого у ДП „Донецька регіональна філія „Центр державного земельного кадастру ( а.с.23). За умовами договору купівлі-продажу від 14.07.2009р. земельну ділянку площею 0,4000 га ( кадастровий номер 1414100000:01:003:0143) за адресою м. Словянськ, вул..Фрунзе,58, корпус 10, [PERSON]М купила для функціонування не житлових будівель ( гаражів, сараю) з розстроченням платежу. Пунктом 1.8 договору передбачено, що право власності на земельну ділянку виникає у покупця після внесення першого платежу та отримання Державного акту про право власності на земельну ділянку та реєстрації цих прав.( а.с.19). Відповідно до рішення Словянської міської Ради від 27.05.2009р. №102-ХХХУ-5 та п.2.2 договору купівлі-продажу від 14.07.2009р. [PERSON] сплатила перший внесок 10% до державного бюджету у розмірі 19244,00 грн. та 50% частки платежу до місцевого бюджету в сумі 86598,00 грн. з періодичними платежами, а також сплачує земельний податок. Згідно пунктів 5,6 рішення Словянської міської Ради від 27.05.2009р. №102-ХХХУ-5 „Після сплати першого внеску вартості земельної ділянки отримати в установленому порядку Державний акт про право власності на земельну ділянку. Після державної реєстрації і видачі Державного акту про право власності на землю вважати таким, що втратило силу рішення міської Ради №12-ХХ1Х-5 від 15.10.2008р. „Про передачу земельної ділянки в оренду і договір оренди землі №040916700044 від 26.01.2009р.. У п.1.8 договору купівлі-продажу зазначено :Право власності на земельну ділянку, що є предметом цього договору, виникає у покупця після внесення першого платежу ( у разі продажу земельної ділянки з розстроченням платежу) або після повної сплати вартості земельної ділянки, встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі ( на місцевості) та отримання Державного акту про право власності на земельну ділянку та реєстрації цих прав. Нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу земельної ділянки та документ про оплату або сплату першого платежу ( у разі продажу земельної ділянки з розстроченням платежу) є підставою для видачі покупцю Державного акту на право власності на земельну ділянку та його державної реєстрації в органах земельних ресурсів. У п.11.1 договору купівлі-продажу зазначено :Обовязок продавця передати земельну ділянку покупцю вважається виконаним і право власності на земельну ділянку переходить до покупця після повної сплати вартості земельної ділянки або сплати першого платежу ( у разі продажу земельної ділянки з розстроченням платежу), встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі ( на місцевості), видачі Державного акту про право власності на земельну ділянку та його державної реєстрації у Словянській міській раді. Законом України №1066-У1 від 05.03.2009р., який набув чинності 01.05.2009р., внесені зміни до ст.126 ЗК України. У п.2 ст.126 ЗК України зазначено, що право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки, а згідно договору оренди землі від 26.01.2009р. між Словянською міською радою та [PERSON], п.1.1 договору купівлі-продажу від 14.07.2009р. спірна земельна ділянка передана її у власність із земель транспорту Словянської міської ради (а.с.15,19) і п.2 ст.126 ЗК України в даному випадку не є підставою набуття права власності. Підставою для видачі державного акту про право власності на землю є документ про оплату або про сплату першого внеску ( у разі продажу земельної ділянки з розстроченням платежу) на підставі п.7 ст.128 ЗК України. Такий документ акт звірки, був складений 30.07.2009р. у день надходження коштів на рахунок державного казначейства і про це ж зазначено у п.5 рішення Словянської міської ради №102-ХХХУ-5 від 27.05.2009р. Державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯЖ №290911 був зареєстрований 16.09.2009р. за №040917200571, виданий на імя [PERSON] і таким чином рішення Словянської міської ради № 12-ХХ1Х-5 від 15.10.2008р. „Про передачу земельної ділянки в оренду і договір оренди землі від 26.01.2009р. втратили силу 16.09.2009р. Оскільки п.2 ст.126 ЗК України не є підставою набуття права власності на земельну ділянку в даному випадку, то пункти 1.8,11.1 договору купівлі-продажу від 14.07.2009р. слід залишити без зміни. Позивачка зверталася до Словянської міської ради лише 29.10.2009р. з заявою щодо не нарахування орендної плати і пені у звязку із зверненням до суду, інших звернень, у тому числі щодо внесення змін до п.п.5,6 рішення Словянської міської ради №102-ХХХУ-5 від 27.05.2009р. та п.п.1.8,11.1 договору купівлі-продажу від 14.07.2009р., до Словянської міської ради від [PERSON] не надходило, а тому її доводи в частині звернення до відповідача міської ради про внесення змін до рішення та договору не є доведеними. Позивачка помилково вважає, що рішення міської ради від 27.05.2009р. №102-ХХХУ-5 та договір купівлі-продажу земельної ділянки суперечать чинному законодавству у частині отримання Державного акту на право власності на земельну ділянку та його державної реєстрації, оскільки згідно зі ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку виникає після одержання її власником документа, що посвідчує право власності на земельну ділянку, та його державної реєстрації. Згідно Закону України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо документів, що посвідчують право на земельну ділянку, а також порядку поділу та обєднання земельних ділянок від 05.03.2009р. №1066-У1, який набув чинності 01.05.2009р., документом, що посвідчує право власності на земельну ділянку є договір купівлі-продажу земельної ділянки. Відповідно до ст. 125 ЗК України від 25.10.2001 року № 2768-ІІІ право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до ст. 126 ЗК України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті. Право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується а) цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки ( ч.2 ст.126 ЗК). Статтею 128 ЗК України передбачено, що договір купівлі-продажу земельної ділянки підлягає нотаріальному посвідченню. Документ про оплату є підставою для видачі державного акта на право власності на земельну ділянку та її державної реєстрації. Відповідно до ст. 202 ЗК України державна реєстрація земельних ділянок здійснюється у складі державного реєстру земель, який складається з двох частин: а) книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі із зазначенням кадастрових номерів земельних ділянок; б) поземельної книги, яка містить відомості про земельну ділянку. Порядок та умови державної реєстрації земельної ділянки визначені в «Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі», яка затверджена наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 04.05.1999 року № 43. Згідно зазначеної Інструкції державні акти на право власності на земельну ділянку, на право постійного користування земельною ділянкою видаються структурними підрозділами Центру державного земельного кадастру при Держкомземі України (п. 3.1.). Державна реєстрація державних актів на право власності на земельну ділянку, на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі здійснюється структурними підрозділами Центру державного земельного кадастру при Держкомземі України ( п.3.2.). Згідно п.2.1. зазначеної Інструкції роботи зі складання державного акта на право власності на земельну ділянку або на право постійного користування земельною ділянкою виконуються в такій послідовності : - підготовчі роботи (підготовку виписки з рішення відповідної ради або державної адміністрації про передачу у власність або надання у постійне користування земельної ділянки, аналіз договору купівлі-продажу земельної ділянки та матеріалів проекту відведення земельної ділянки; підготовка виписки з земельно-облікових документів про площу земельної ділянки, аналіз висновку державного органу земельних ресурсів про наявні обмеження на використання земельної ділянки та висновку органу у справах будівництва і архітектури про наявні обмеження на використання земельної ділянки; підбір планово-картографічних матеріалів та збирання інформації про опорну геодезичну мережу, проведення рекогносцирування по зовнішній межі земельної ділянки); -встановлення (відновлення) в натурі (на місцевості) меж земельної ділянки та меж обмежень на використання земельної ділянки; -складання кадастрового плану земельної ділянки, що є компетенцією районного (міського) відділу (управління) земельних ресурсів Держкомзему України; -заповнення бланка державного акта. Згідно п.1.15. Інструкції розробку технічної документації зі складання державного акта на право власності на земельну ділянку здійснюють субєкти господарювання, які отримали ліцензії на провадження господарської діяльності щодо проведення землевпорядних робіт, або територіальні органи земельних ресурсів. Згідно п.2.9. Інструкції заповнення державних актів на право власності на земельну ділянку покладається на Державне підприємство «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах» та його структурні підрозділи. Державний акт на право власності на земельну ділянку складається у двох примірниках, підписується посадовими в такій послідовності: начальник державного органу земельних ресурсів, голова (керівник) органу виконавчої влади та особа. Що здійснила реєстрацію акта (п.2.14). Згідно зазначеної Інструкції роль міської ради у складанні державного акта на право власності на земельну ділянку полягає в тому, щоб прийняти рішення щодо видачі державного акту на право власності на земельну ділянку (п.1.4.) та підписати цей акт головою органу місцевого самоврядування. 24.07.2009р. з відділу Держкомзему у м. Словянську до ДП «Центр державного земельного кадастру» ( Далі ЦДЗК) був переданий державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №438683, державний акт був отриманий в той же день [PERSON]М.( а.с.138-141). 27.07.2009р. з відділу Держкомзему у м. Словянську надійшов лист про анулювання державного акту на імя [PERSON] через безпідставність його видачі, оскільки передбачену договором суму сплачено позивачкою лише 30.07.2009р. ( а.с.24,53,142). 10.09.2009р. з відділу Держкомзему в м. Словянську надійшов державний акт на право власності на земельну ділянку ЯЖ №200911, який отриманий [PERSON] 24.09.2009р.(а.с.138,144-145) Зазначеною вище Інструкцією не передбачено конкретні строки видачі Державного акту про право власності на землю, а оскільки зазначена земельна ділянка була придбана позивачкою [PERSON] не на підставі ч.2 ст.126 ЗК України, то в даному випадку не застосовуються положення ч.6 ст.126 ЗК стосовно 14-денного строку реєстрації прав на нерухоме майно з дня подання до цього органу документа про відчуження. В судовому засіданні позивачка або її представник адвокат [PERSON] позовні вимоги не уточнювали та не обґрунтовували та як і під час первісного розгляду справи посилалися одночасно на дві взаємовиключні правові підстави з різними правовими наслідками невідповідність п.1.8,11.1 договору купівлі-продажу вимогам Закону України №1066-У1 від 05.03.2009р., посилаючись при цьому на ст.217 ЦК України, а також на ст.651 ЦК України як на підставу зміни договору без викладення в позовній заяві та судовому засіданні істотних порушень умов договору другою стороною. Позовні вимоги з обґрунтуванням на ст.217 ЦК України та невідповідності вимогам ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо документів, що посвідчують право на земельну ділянку, а також порядку поділу та обєднання земельних ділянок» від 05.03.2009р. №1066-У1 задоволенню не підлягають з підстав, викладених вище. Вимоги [PERSON] щодо внесення змін до умов спірного договору на підставі ст.ст.651,652 ЦК України не ґрунтуються на законі за наступних підстав. Відповідно до ст.651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається зі згоди сторін, якщо інше не встановлено договором. Аналіз законодавчої норми ст.652 ЦК України свідчить про те, що розірвання договору за рішенням суду може бути лише за наявності одночасно чотирьох обовязкових умов - в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; зміна обставин обумовлена причинами, які зацікавлена сторона не могла усунути після їх виникнення; виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін та позбавило б зацікавлену сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; з суті договору або звичаїв ділового обігу не свідчить, що ризик зміни обставин несе зацікавлена сторона. При цьому [PERSON] не надано суду доказів того, що виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін та позбавило б зацікавлену сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; з суті договору або звичаїв ділового обігу не свідчить, що ризик зміни обставин несе зацікавлена сторона. Також дана норма Закону передбачає, що окрім наявності всіх чотирьох умов, передбачених п.3 ст.652 ЦК України, зміна договору допускається лише в порядку виключення ще за наявності однієї з двох умов розірвання договору суперечить суспільним інтересам чи потягне для сторін ( або однієї з них ) шкоду, що значно перевищує витрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом. Таким чином, доводи позивача в обґрунтування позовних вимог про порушення його прав з боку відповідачів під час підготовки проектної документації, її узгодження, складання та видачі Державного акту про право власності на землю не доведені і задоволенню не підлягають в повному обсязі. Оскільки позовні вимоги задоволенню не підлягають, то судові витрати, понесені позивачкою 8,50 грн. судового збору та 37 грн. ІТЗ слід покласти на позивачку.

Outcome: dismissed