Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до ВАТ «Коломийський завод КРП» про визнання недійсним наказу № 25 від 16.03.2009 року. Позовні вимоги мотивував тим, що він працював на ВАТ «Коломийський завод КРП». До його обовязків входило забезпечення заводу замовленнями на їхню продукцію. У 2002 році було розроблено «Положення про виплату винагороди за забезпечення підприємства замовленнями на випуск промислової продукції». Відповідно до якого кожний працівник, який уклав договір на виготовлення продукції або надання послуг промислового характеру отримує винагороду в розмірі від 1% до 5% від суми укладеного договору. Наказами №29 від 02.10.2008 року та № 110 від 26.09.2007 року йому нарахована винагорода за укладені угоди в розмірі 5 120 грн. та 7 500 грн. Згодом наказом по підприємству № 25 від 16.03.2009 року вищезазначені накази анульовані і зобовязано вирахувати із нарахованої заробітної плати виплачені суми винагороди у розмірі 12 620 грн. Оскільки на даний час положення ніким не відмінене, то вважає, що наказ № 25 від 16.03.209 року є незаконним. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю, просив позов задоволити. Представник відповідача проти позовних вимог заперечив, пояснивши суду, що позивач безпідставно отримав премії у розмірі 5 120 грн. та 7 500 грн. за укладені ним договори № 20070018 та № 20080021, так як укладання даних договорів входило безпосередньо в його обовязки, а тому накази на його преміювання були незаконними. Наказом № 25 від 16.03.2009 року з нього стягнуто 12 620 грн. Оскільки про наявність цього наказу позивач знав, і не звернувся до суду в тримісячний строк, який передбачено трудовим законодавством, тому просив суд в позові відмовити в повному обсязі у звязку з пропуском строку звернення до суду. Суд заслухавши показання сторін, дослідивши і перевіривши зібрані докази, вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до «Положення про виплату винагороди за забезпечення підприємства замовленнями на випуск промислової продукції», винагороді підлягають працівники, які знайшли потенційного замовника на продукцію, що виготовляє завод або на надання послуг промислового характеру (а.с.З). Наказом № 29 від 02.10.2008 року [PERSON] за укладенні угоди на виготовлення продукції згідно договору № 355 від 22.09.2008 року нарахована винагорода в розмірі 1 % від суми договору -5 120 грн. (а.с.23). Наказом № 110 від 26.09.2007 року [PERSON] за реалізацію продукції згідно договору № 20070018 від 12.06.2007 року ТзОВ «Побужський феронікелевий комбінат» нарахована винагорода в розмірі 0,5 % від суми договору (а.с.24). Розпорядженням спостережної ради від 16.03.2009 року та наказом № 25 від 16.03.2009 року накази по заводу № 110 від 26.09.2007 року та № 29 від 02.10.2008 року анульовані, а головного бухгалтера зобовязано вирахувати премії по даний наказах із : заробітної плати [PERSON] Як слідує з рішень Коломийського міськрайонного суду від 22 травня 2008 року, 17 лютого 2009 року та від 18 березня 2008 року (а.с.25.26.27) з ВАТ «Коломийський завод КРП» на користь [PERSON] стягнуто заборгованість по заробітній платі. Встановлено, що у зазначену заборгованість входили суми, які [PERSON] були нараховані згідно наказів про виплату винагород за укладення угод щодо забезпечення підприємства замовленнями на випуск промислової продукції. Зазначені рішення вступили в законну силу та відповідно до ст. 61 ЦПК України мають преюдиційне значення. На підставі викладеного та

Outcome: approved