Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-21 00:00:00

06 травня 2010 року позивач звернувся до суду з позовом, посилаючись у своїх вимогах на те, що він є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році, інвалідом 2 групи - захворювання пов,язане з виконанням обов,язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Отримує пенсію відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року № 796-12. Згідно цього Закону розмір пенсії для інвалідів 2 групи повинен бути не нижчим 8 мінімальних пенсій за віком. Відповідач виплачував пенсію в меншому розмірі, в зв,язку з чим він звернувся до суду з позовом про відновлення порушеного права. Постановою Марківського районного суду від 02.11.2007 року відповідача зобов,язано здійснити перерахунок пенсії, встановивши її на рівні 8 мінімальних пенсій за віком. Виконавши рішення суду, відповідач знову порушив його права, тому як не застосував положення п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 27.12.2005 року № 1293, яким передбачено збільшення у 3,5 раза пенсії по інвалідності учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році. Оскільки вказана постанова прийнята значно пізніше ніж Закон № 796-12 , відповідач зобов,язаний був, нарахувавши пенсію в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, збільшити її у 3,5 раза. 25.03.2010 року він звернувся до відповідача з письмовою заявою про проведення перерахунку пенсії, на що отримав відмову. Позивач вважає дії відповідача незаконними і просить суд зобов,язати Управління Пенсійного фонду України в Марківеькому районі провести з 08.09.2009 року перерахунок та виплату основної пенсії, призначеної згідно ет. 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, збільшивши її у 3,5 раза відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 1293 від 27.12.2005 року Про збільшення розмірів пенсії деяким категоріям громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Позивач у судове засідання не з'явився, просив справу розглянути, за його відсутності. Відповідач просив справу розглянути за відсутності його представника, надавши письмове заперечення, в якому позовні вимоги не визнав, посилаючись на те, що Постанова № 1293 носила разовий характер і була виконана етаном на 01.01.2006 року - позивачеві було збільшено розмір основної пенсії у 3,5 раза. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач являється інвалідом 2 групи, захворювання пов,язане з виконанням обов,язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році, отримує пенсію відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року № 796-12, що не заперечується відповідачем. Постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2005 року № 1293 Про збільшення розмірів пенсії деяким категоріям громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи , прийнятою з метою здійснення подальших заходів щодо диференциації розмірів пенсій, збільшено у 3,5 раза пенсії по інвалідності учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 роціх, призначені відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року № 796-12. Відповідач провів таке збільшення пенсії з 01.01.2006 року, але ж до цього не привів її у відповідність до ст. 54 Закону України № 796-12, тобто не встановив її в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком із розрахунку мінімальної пенсії за віком на рівні прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Зі змісту ст. 46 Конституції України, ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст. 2 Закону України «Про прожитковий мінімум» вбачається, що мінімальній розмір пенсії не може бути нижче прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Позивачу пенсія виплачувалась із розрахунку мінімальної заробітної плати, що була нижчою за встановлений розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. В зв,язку з цим постановою Марківського суду від 02.11.2007 року відповідача зобов,язано здійснити перерахунок пенсії позивачу, встановивши її на рівні 8 мінімальних пенсій за віком. Постанова набрала законної сили і виконана. Таким чином, суд прийшов до висновку про незаконність дій відповідача, який зобов,язаний був, нарахувавши пенсію позивачу в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, збільшити її у 3,5 раза. Оскільки суд не може виходити за межі позовних вимог, збільшення необхідно провести з 08.09.2009 року, як просить позивач. В зв,язку з тим, що сторони звільнені від оплати судового збору, ці витрати необхідно віднести на рахунок держави. Витрати по оплаті інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в сумі 37 гривень підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved