Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-30 00:00:00

29 вересня 2003 року позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила виселити [PERSON] без надання іншого жилого приміщення з квартири [ADDRESS], яку він зайняв самочинно. Рішенням суду від 31 травня 2005 року позовні вимоги [PERSON] залишено без задоволення. Не погодившись з рішенням суду, позивач подала апеляційну скаргу. Ухвалою судової колегії судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області від 06 жовтня 2005 року апеляційну скаргу задоволено. Рішення Дзержинського районного сулу м. Харкова від 31 травня 205 року скасовано, а справу повернуто до того ж суду на новий розгляд в іншому складі суду. В процесі розгляду справи позивач уточнила свої позовні вимоги та коло учасників процесу. Просила суд визнати недійсним взаєморозрахунок між відкритим акціонерним товариством «Завод залізобетонних конструкцій- 15» ( далі- ВАТ «ЗЗБК-15») та товариством з обмеженою відповідальністю «Інвар ЛТД» ( далі- ТОВ «Інвар ЛТД»), що вчинений квартирою № 67 в будинку № 73-А по пр. Перемоги в м. Харкові, визнати недійсним договір купівлі-продажу вказаної вище квартири, укладений між ТОВ «Інвар ЛТД» та [PERSON] від 22.12.1998 року на Харківській біржі нерухомості, визнати недійсним договір купівлі-продажу вказаної вище квартири, укладений між [PERSON] та [PERSON] від 26.04.1999 року, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО [PERSON] за р. № 1152, визнати право власності на квартиру [ADDRESS] за ДП ДАК «Хліб України» Харківський комбінат хлібопродуктів № 1, зобов»язати ДП ДАК «Хліб України» Харківський комбінат хлібопродуктів № 1 передати вказану квартиру їй в користування. В обґрунтування своїх вимог позивач [PERSON] зазначає наступне. З 1984 року вона працює на посаді бухгалтера на ДП ДАК «Хліб України» «Торгівельно-заготівельне підприємство . З 1989 року перебуває на черзі на отримання квартири на вищевказаному підприємстві.18.02.1997 року виконавчим комітетом Московської районної в м. Харкові ради було прийнято рішення № 32/3 про видачу ордера.03.03.1997 року виконавчим комітетом Московської районної в м. Харкові ради було видано ордер направо зайняття квартири [ADDRESS]. Після отримання ордеру, її було знято з квартирної черги на підприємстві. Через те, що будинок не було здано до експлуатації, вона майже півтори роки чекала на реалізацію свого права на житло. Після здачі будинку в експлуатацію вона не змогла зайняти житлове приміщення, на яке було видано ордер по причині того, що в цій квартирі проживав [PERSON] З метою усунення порушення своїх прав звернулася до суду. Ухвалою суду від 20 грудня 2007 року провадженні по справі було зупинено до закінчення СВ Московського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області досудового слідства по кримінальній справі № 2799069, яка порушена за фактом розкрадання державного майна ДП ДАК «Хліб України» Харківський комбінат хлібопродуктів № 1 у великих розмірах, шляхом привласнення посадовими особами ВАТ «ЗЗБК-15» за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 84 КК України. 27 березня 2009 року на запит суду було отримано повідомлення з прокуратури Московського району м. Харкова про те, що кримінальна справа № 2799069, порушена за фактом розкрадання державного майна у великих розмірах за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 84 КК України ( в редакції 1960 року) закрита провадженням 09.07.2008 року на підставі п. 2 ст. 6 КПК України. Ухвалою суду від 14 квітня 2009 року відновлено провадження у цивільній справі. В судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги та просила їх задовольнити в повному обсязі, посилаючись на обставини, наведені в обгрунтування. Ухвалою суду від 30 червня 2010 року провадження у справі в частині позовних вимог щодо визнання недійсним взаєморозрахунку між ВАТ «ЗЗБК-15» та ТОВ «Інвар ЛТД», що вчинений квартирою № 67 в будинку № 73-А по пр. Перемоги в м. Харкові, закрито на підставі ч. 1 ст. 205 ЦПК України. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги позивача не визнав, заперечував проти їх задоволення та пояснив, що в 1998 році він придбав спірну квартиру на підставі договору купівлі-продажу у фірми, в якій працював. Через деякий час виникла необхідність продажу вказаної квартири, що було обумовлено розірванням шлюбу з дружиною. На підставі договору купівлі-продажу вказану квартиру він продав [PERSON] Вважає, що право власності він набув на законних підставах. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчать дані, які містяться в матеріалах справи. Представник відповідача в особі виконавчого комітету Московської районної в м. Харкові ради в судовому засіданні просила вирішити справу відповідно до вимог чинного законодавства .При цьому пояснила, що при прийнятті рішення про видачу ордера ними було перевірена наявність у [PERSON] права на отримання жилої площі. Зважаючи на те, що житло надавалося підприємством не з державного житлового фонду, а на підставі участі в дольовому будівництві, подальші питання щодо заселення в квартиру не контролювалися. 23 вересня 2009 року подала до суду письмову заяву з проханням розгляд справи проводити без участі представника та прийняти рішення на розсуд суду на підставі наявних у справі документів. Представники відповідачів в особі відкритого акціонерного товариства «Завод залізобетонних конструкцій- 15», товариства з обмеженою відповідальністю «Інвар ЛТД», ДП ДАК «Хліб України» Харківський комбінат хлібопродуктів № 1 , виконавчий комітет Харківської міської ради в судове засідання не з»явилися, про причини неявки суду не повідомили, про час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином, про що свідчать дані, які містяться в матеріалах справи. 3- ті особи- АТ «Фобос», фірма «Модом» в судове засідання не з»явилися, про причини неявки суду не повідомили, про час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином, про що свідчать дані, які містяться в матеріалах справи. Зважаючи на те, що позивачем заявлено вимоги щодо визнання недійсними договорів купівлі-продажу спірної квартири, які було посвідчено на Харківській біржі нерухомості та приватним нотаріусом ХМНО [PERSON], судом їх залучено до участі у справі в якості 3-х осіб. 3- ті особи- Харківська біржа нерухомості та приватний нотаріус ХМНО [PERSON], в судове засідання не з»явилися, про причини неявки суду не повідомили, про час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином, про що свідчать дані, які містяться в матеріалах справи. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, свідка [PERSON], дослідивши докази, надані в обґрунтування заявлених вимог та заперечень на позовні вимоги, вивчивши матеріали справи, встановив наступне. Судовим розглядом справи встановлено та не оспорюється сторонами по справі, що Харківське державне аівіаційно- виробниче підприємство було генеральним замовником з будівництва будинку № 73-А по пр. перемоги в м. Харкові, уклало договір про дольову участь в будівництві вказаного будинку з різними організаціями , однією з яких була фірма ЗАТ «Модом», яка в свою чергу уклала договір про сумісну діяльність з АТ «Фобос» та ВАТ «ЗЗБК-15». 29.11.1995 року Харківський комбінат хлібопродуктів № 1 уклав договір № 46 про дольову участь в будівництві будинку № 73-А по пр. Перемоги в м. Харкові з АТ «Фобос». На рахунок останього було перераховано кошти в сумі 34\~200 грн.03.01.1995 року АТ «Фобос» уклало договір № 2 про дольову участь в будівництві житла по пр. Перемоги , 73-А в м. Харкові з ВАТ «ЗЗБК-15» з отриманням жилої площі в зазначеному будинку. Генеральним підрядником з будівництва жилого будинку була фірма «Модом», яка уклала договір № ? від 15.07.1992 року з ВАТ «ЗЗБК-15» про спільну діяльність. Умовою даного договору була передача 2 двокімнатних квартир в цьому будинку. Після того, як будівництво було завершено, але будинок не було комісією прийнято до експлуатації, квартира 67 на підставі договору № 46 від 29.11.1995 року була придбана Харківським комбінатом хлібопродуктів № 1, після чого 03.03.1997 року виконкомом Московської районної в м. Харкові ради було видано ордер № 113333 на квартиру [ADDRESS] на ім.»я [PERSON] Після прийняття будинку державною комісією до експлуатації, 02.12.1998 року до виконавчого комітету Харківської міської ради звернулися посадові особи ВАТ «ЗЗБК-15» з приводу видачі свідоцтва про право власності на квартиру [ADDRESS]. На підставі розпорядження міського голови від 08.12.1998 року № 2373 «Про видачу свідоцтва про право власності на нерухоме майно» ВАТ «ЗЗБК-15» квартири [ADDRESS], 11.12.1998 року було оформлено свідоцтво про право власності ВАТ «ЗЗБК-15» на вказану квартиру. З матеріалів інвентаризаційної справи по квартирі [ADDRESS], копія якої долучена до матеріалів справи, з змісту постанови про закриття провадження по справі від 09.07.2008 року, яка також міститься в матеріалах справи вбачається, що 18.12.1998 року на підставі договору купівлі-продажу, укладеного між ВАТ «ЗЗБК-15» та ТОВ фірма «Інвар ЛТД », вказану квартиру було продано. Вказана угода посвідчена Харківською біржею нерухомості. Далі, за договором купівлі-продажу від 22.12.1998 року власником в особі ТОВ фірма «Інвар ЛТД » спірну квартиру було продано [PERSON], угода посвідчена Харківською біржею нерухомості. 26.04.1999 року за договором купівлі-продажу, який посвідчений приватним нотаріусом ХМНО [PERSON], р. № 3-1374, квартиру було продано [PERSON], який є власником на дійсний час, що підтверджено даними КП Харківське міське бюро технічної інвентаризації. З постанови про закриття кримінальної справи від 09.07.2008 року, вбачається, що в процесі сумісної діяльності ТОВ фірма «Інвар ЛТД» та ВАТ «ЗЗБК-15» у останього виникла заборгованість, через що 18.12.1998 року в рахунок погашення цієї заборгованості, ВАТ «ЗЗБК-15» передало ТОВ фірма «Інвар ЛТД» право власності на квартиру [ADDRESS], яка в подальшому була продана [PERSON]. В ході попереднього слідства була встановлена відсутність умислу у посадових осіб ВАТ «ЗЗБК-15», який був би направлений на розкрадання майна Харківського комбінату хлібопродуктів № 1 та самого факту крадіжки. При цьому мала місце конфліктна ситуація між суб»єктами господарської діяльності, а саме: між ВАТ «ЗЗБК-15» та Харківським комбінатом хлібопродуктів № 1 щодо встановлення права власності на квартиру [ADDRESS]. В процесі досудового слідства в рамках кримінальної справи в якості свідка була допитана юрисконсульт Харківського комбінату хлібопродуктів № 1 [PERSON], яка пояснила, що дійсно на рахунок АТ «Фобос» було перераховано грошові кошти в сумі 34\~200 грн на придбання квартири, але квартира на баланс підприємства поставлена не була, АТ «Фобос» перерахувало кошти підряднику, через що підприємство мало намір звернутися до суду з приводу вирішення цього спору. Таким чином, з аналізу доказів, які зібрано по цивільній справі та тих фактів, які встановлено органом досудового слідства під час провадження по кримінальній праві № 2799069, яка порушена за фактом розкрадання майна Харківського комбінату хлібопродуктів № 1 у великих розмірах за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 84 КК України ( в редакції 1960 року), вбачається, що підприємство, на якому працювала позивач та перебувала на черзі на отримання квартири , перерахувавши грошові кошти на придбання квартири АТ «Фобос» , не дочекавшись завершення будівництва та прийняття державною комісією будинку до експлуатації, не прийнявши вказану квартиру на свій баланс, поспішно, без законних на те підстав, прийняло рішення від 31.01.1997 року про виділення квартири [ADDRESS] [PERSON] з сім»єю, яка перебувала на загальній черзі з 28.12.1990 року зі зняттям з квартирної черги. Відтак, у відповідача в особі ДП ДАК «Хліб України» Харківський комбінат хлібопродуктів № 1 , не виникло права щодо розпорядження цим житлом. На підставі цього рішення виконавчим комітетом Московської районної в м. Харкові ради 18.02.1997 року прийнято рішення про видачу ордера. Прийняття такого рішення також було передчасним, тому що члени виконавчого комітету не переконавшись в тому, що житло готове для вселення, прийняли рішення про видачу ордеру, який дійсний протягом 30 днів, що унеможливило реалізації [PERSON] свого права на зайняття жилого приміщення квартири [ADDRESS], тому що будинок було прийнято до експлуатації наприкінці 1998 року. З свого боку відповідач, в особі Харківського комбінату хлібопродуктів № 1, перерахувавши грошові кошти за придбання квартири, не отримавши вказану квартиру та не поставивши її на баланс, не вчинив жодної дії, яка б свідчила про намір оформлення за собою прав на вказане майно. Відповідно до вимог ст.. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, н6а які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Позивач довела суду , що вона дійсно мала законне право на отримання житла, що підтверджено фактом перебуванням на черзі та спільним рішенням адміністрації та профспілкового комітету підприємства, на якому працювала позивач. При цьому позивач не надала до суду належних та достатніх доказів на підтвердження обгрунтованості її позовних вимог в частині визнання недійсними договорів купівлі-продажу квартири , укладених між ТОВ «Інвар ЛТД» та [PERSON] , та [PERSON] та [PERSON] Відповідно до положень ст.. 204 ЦК України, (який суд застосовує з урахуванням приписів п.4, п. 9 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України) правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом, або якщо він не визнаний суд недійсним. Згідно зі ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочини є недодержання в момент вчинення правочину стороною ( сторонами) вимог, які встановлені ч.ч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 ЦК України. Позивач не довела в судовому засіданні, що укладені спірні правочини суперечать вимогам, встановленим ст.. 203 ЦК України. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Судовим розглядом справи встановлено, що право власності у ВАТ «ЗЗБК-15», ТОВ фірма «Інвар ЛТД», [PERSON] та [PERSON] виникало на законних підставах. Так, відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідач в особі ДП ДАК «Хліб України» Харківський комбінат хлібопродуктів № 1 не звертався до компетентного суду з приводу визнання за ним права власності на квартиру [ADDRESS]. Суд вважає, що позивач не уповноважена представляти інтереси ДП ДАК «Хліб України» Харківський комбінат хлібопродуктів № 1 , через що у неї не виникло права просити суд визнати за ДП ДАК «Хліб України» Харківський комбінат хлібопродуктів № 1 право власності на квартиру [ADDRESS]. Відтак, у суду не виникло законних підстав для зобов»язання ДП ДАК «Хліб України» Харківський комбінат хлібопродуктів № 1 передати позивачці в користування спірну квартиру. Приймаючи до уваги наведене , суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача не законні, не обгрунтовані, не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду та спростовуються іншими доказами у справі, через що не підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed