Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Крижанівської сільської ради про визнання права власності на обєкти завершеного будівництва. В судовому засіданні в обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на наступне. З 09 вересня 2007 року він є членом ДТРЛ «Крижанівка» та власником куренів на ділянці № 16,17,18, які розташовані на території причалу № 218 (ДТРЛ «Крижанівка» на підставі державного акту на право постійного користування землею серії І-ОД № 000764). Причал № 218 ДТРЛ «Крижанівка» розташований на березі Чорного моря в зсувній зоні. Збереження берегової лінії неможливо забезпечити без масштабних протизсувних берегоукріплювальних робіт. З огляду на вищевикладене, ним було проведено цілий ряд робіт, спрямованих на укріплення берегової лінії, яке представляє собою конструкції інженерного захисту обєктів і територій. Вони надійно захищають, в комплексі із сусідніми спорудами ділянку берегової лінії курортного узбережжя від руйнування та вносять вагомий внесок в протидію зсувних процесів. Після проведення робіт перед позивачкою виникла необхідність оформлення права власності на протизсувні та берегоукріплювальні споруди, тобто на обєкти будівництва. З таких підстав позивач змушений звернутися до суду. Представник Крижанівської сільської ради в судовому засіданні підтвердила, що позивач дійсно самовільно побудував обєкти завершеного будівництва протизсувних та берегоукріплювальних споруд, розташованих в проекції куреня № 16,17,18 причалу № 218 ДТРЛ «Крижанівка» на території Крижанівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області. Враховуючи те, що сільською радою такі роботи не були проведені, зсувний процес не зупинявся, тому позивач, яка самовільно побудував обєкти завершеного будівництва протизсувних та берегоукріплювальних споруд, зупинив зсувні процеси. З огляду на вищевикладене, та враховуючи суспільну корисність виконаних робіт, Крижанівська сільська рада не заперечує щодо задоволення даного позову. Представник ДТРЛ «Крижанівка» в судове засідання не зявився, хоча про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. На підставі викладеного суд визнає причини неявки третьої особи неповажними. Зі згоди позивача та представника відповідача суд ухвалює рішення без участі представника третьої особи. Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню. По наступним підставам. В судовому засіданні встановлено, що з 09 вересня 2007 року позивач є членом ДТРЛ «Крижанівка» та власником куреня на ділянці № 16,17,18, які розташовані на території причалу №218 (ДТРЛ «Крижанівка» на підставі державного акту на право постійного користування землею серії І-ОД № 000764), що вбачається з членської картки та виписки з протоколу засідання правління ДТРЛ «Крижанівка» причал № 218 № 2 від 09.09.2007 року та № 2 від 19.09.2009 року. Причал № 218 ДТРЛ «Крижанівка» розташований на березі Чорного моря в зсувній зоні, а саме: абразійний процес незахищеного підводного схилу і кліфу, які призводять до зменшення ґрунтових мас, обумовлює незворотність зсувного процесу. В таких умовах збереження берегової лінії - єдина можливість забезпечити використання берегової зони курорту в рекреаційних цілях. Збереження берегової лінії неможливо забезпечити без масштабних протизсувних берегоукріплювальних робіт. З огляду на вищевикладене, позивачем було проведено цілий ряд робіт, спрямованих на укріплення берегової лінії. Відповідно до технічного заключення № 3-2- к/10 пірс в проекції куреня № 16,17,18 представляє собою комплекс заходів по берегоукріпленню та протидії зсувним процесам. Його реконструкція, згідно ДБН В.1.-1-3-97, представляє собою конструкції інженерного захисту обєктів і територій. Вони надійно захищають, в комплексі із сусідніми спорудами ділянку берегової лінії курортного узбережжя від руйнування та вносять вагомий внесок в протидію зсувних процесів. Ч.2 ст.331 Цивільного Кодексу України визначено, що право власності на новостворене нерухоме майно ( житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Виходячи зі змісту наведеної норми, яка закріплена ч.1 ст. 376 ЦК України, житловий будинок, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинними будівництвом, якщо вони: збудовані або будуються без належно затвердженого проекту; з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Частиною 7 цієї ж статті встановлено, що у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво. Враховуючи вищевикладене, зведені позивачкою споруди повністю відповідають нормам ДБН та СНіП, що доводить технічне заключення № З-З-к/10. А також, зведення даних споруд не суперечить суспільним інтересам, оскільки вони несуть в собі комплекс протизсувних та берегоукріплювальних заходів, що забезпечують стабілізацію прибережного рельєфу та створюють умови для благоустрою цієї зони. Збереження берегової лінії забезпечує можливість використання прибережної зони в рекреаційних цілях. На підставі ст.ст. 316, 321,328, 331, 376 ЦК України, ст. 48 Закону України «Про власність»,

Outcome: approved