Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до Відкритого Акціонерного Товариства «Донецькобленерго» про захист прав споживача та стягнення моральної шкоди, в якій просив визнати акт від 16 січня 2006 року № 025875, складений представниками Селидівських електричних мереж, таким, що не відповідає вимогам закону, визнати нараховані відповідачем суми збитків у розмірі 5717,40 грн. неправомірними, стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 2500 грн, зобов»язати відповідача підключити його будинок до енергопостачання. На підтвердження позовних вимог позивач [PERSON] зазначив, що 16 січня 2006 року у його відсутність до нього додому за адресою: Донецька обл., Красноармійський район, хутір Ріг, вул. Колонтай, буд. 24 прийшли робітники Селидівських РЕМ. Ними був складений акт про порушення Правил користування електричною енергією для населення № 025875, відповідно до якого він нібито без обліку споживає електроенергію без дозволу (облаштування сторонньої фази у дворі глухої стіни). Акт був складений у його відсутність, про що свідчить факт того, що у акті немає його підпису. Він взагалі не знав про існування даного акту. 04 березня 2010 року, у його відсутність, у нього вдома були робітники Селидівських РЕМ, які залишили повідомлення про те, що йому припинили подачу електроенергії за заборгованість за актом у сумі 5 717 грн. 40 коп. Оскільки він не знав про існування вище вказаного акту взагалі, то 09 березня 2010 року він звернувся до Селидівських РЕМ із тим, щоб йому надали відповідний акт. Саме 9 березня 2010 року він дізнався, що ним нібито були порушені Правила користування електричною енергією для населення, і йому була нарахована сума збитків - 5 717 грн. 40 коп. Але, у період с 16 січня 2006 року по 4 березня 2010 року Селидівські РЕМ жодного разу не зверталися до суду з позовом про стягнення суми збитків. Відповідно до ст. 257 Цивільного Кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Ст. 256 ЦК України передбачає, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Строк звернення до суду Селидівськими РЕМ з позовом про стягнення суми збитків скінчився 16 січня 2009 року. З цієї причини, він вважає, що йому необгрунтовано та незаконно припинили подачу електроенергії. Окрім того, вище вказаний акт був розглянутий на засіданні комісії без його присутності, оскільки його навіть не було повідомлено про те, коли відбудеться засідання комісії. Таким чином, він не мав можливості захистити свої права. Окрім цього, вважає, що діями представників відповідача йому було завдано моральну шкоду. Моральна шкода полягає у наступному. Незаконними діями відповідача йому заподіяні душевні страждання. Все це порушує звичний уклад життя та він через це душевно страждаю. На теперішній час у нього вдома немає світла, йому ніде зберігати продукти харчування. У його жінки нещодавно був інфаркт міокарда, їй не можна хвилюватися. На теперішній час через те, що їм припинили подачу електроенергії його дружина дуже хвилюється, у неї підвищився тиск. Він не може на це дивитися. Свою моральну шкоду він оцінює у 2 500 гривень. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав свої позовні вимоги, просив їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з»явився тричі, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, в матеріалах справи знаходиться розписка про вручення судової повістки. Зі згоди позивача суд проводить заочний розгляд справи відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав: Судом встановлено, що позивач [PERSON] проживає за адресою: [INFO], хутір Ріг, вул. Колонтай, 24 і являється споживачем електричної енергії. Відповідно до шостого абзацу п. 13 зазначеного Договору енергопостачальник зобов»язаний проводити не менше як один раз на 6 місяців контрольне знімання показань приладів обліку у Споживача відповідно до затверджених графіків. Відповідно до п. 11 зазначеного Договору споживач електричної енергії зобов»язується оплачувати спожиту електричну енергію відповідно до умов договору. Плата за електричну енергію здійснюється відповідно до показань приладу обліку за діючими тарифами для населення за абонентськими книжками, платіжними документами, виписаними енергопостачальником, електронною карткою. Судом встановлено, що 16 січня 2006 року у відсутність позивача [PERSON] до нього додому за адресою: Донецька обл., Красноармійський район, хутір Ріг, вул. Колонтай, буд. 24 прийшли робітники Селидівських РЕМ. Ними був складений акт про порушення Правил користування електричною енергією для населення № 025875, відповідно до якого він нібито без обліку споживає електроенергію без дозволу (облаштування сторонньої фази у дворі глухої стіни) (а.с.6). Акт був складений у його відсутність, про що свідчить факт того, що у акті немає його підпису. В період з 16.01.2006 року до дати відключення від енергопостачання 04.03.2010 року відповідач з позовом до суду про стягнення заподіяних збитків не звертався. 04 березня 2010 року, у відсутність позивача [PERSON], у нього вдома були працівники Селидівських РЕМ, які залишили повідомлення про те, що йому припинили подачу електроенергії за заборгованість за актом у сумі 5 717 грн. 40 коп. (а.с. 5). Відповідно до п. 53 Правил у разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. Але, в судовому засіданні встановлено, що акт про порушення правил користування електричною енергією для населення від 16,01.2006 року споживачем [PERSON] не підписувався, доказів того, що він був складений в присутності [PERSON] відповідач суду не надав. Про відключення від електромережі споживача не був належним чином попереджений відповідно до вимог Закону України «Про електроенергетику» та Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357, йому було лише залишено повідомлення про те, що він вже відключений від енергопостачання (а.с. 5). Відповідно до змісту ст. ст. 11, 15 ЦК України цивільні права і обов»язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Захист же цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб»єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів міститься в ст. 16 ЦК України. Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно практики Верховного суду України оскарження дій щодо факту складання акта про порушення споживачем Правил користування електричною енергією, як і самого акта, який не встановлює для позивача будь-яких обов»язків, крім рекомендації сплатити нараховані збитки, а є різновидом претензії, не передбачено діючим законодавством в якості способу захисту прав. Зазначений акт може бути визнаний в якості доказу при вирішенні іншого спору, де б оспорювались дії, рішення, які є обов»язковими до виконання, зокрема при визнанні дій відповідача щодо відключення від енергопостачання неправомірними та відшкодування шкоди або при заявленому позові про стягнення матеріальних збитків від самовільного підключення до електромережі, при вирішення яких суд зобов»язаний буде дати оцінку вказаному акту. Виходячи з наведеного позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме, підлягають задоволенню позовні вимоги щодо визнання нарахованих відповідачем сум збитків в розмірі 5717,40 грн. неправомірними та зобов»язання відповідача підключити будинок позивача до електромережі. Позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди задоволенню не підлягають, оскільки ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» не містить обмеження підстав для відшкодування моральної шкоди, що зазначені у ст. 4 Закону, і лише констатує, що суд при розгляді справи про захист прав споживачів одночасно вирішує питання і про відшкодування моральної шкоди. Відповідно до вимог п. 5 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» право на відшкодування моральної шкоди виникає у споживачів лише за умови, що така шкода їм завдана небезпечною для життя і здоров»я людей продукцією у випадках, передбачених законодавством. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивачем [PERSON] не надано суду жодних доказів щодо заподіяння діями відповідача моральної шкоди за умови, що така шкода йому завдана небезпечною для життя і здоров»я людей продукцією. На підставі викладеного,

Outcome: partial