Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-25 00:00:00

Позивач звернувся із позовною заявою до суду, в якій просив визнати дії відповідача щодо нарахування та виплати допомоги по безробіттю в меншому обсязі, ніж встановлено законодавством України, як особі, яка має право на допомогу по безробіттю без урахування страхового стажу - неправомірними та зобов»язати відповідача виплатити йому решту допомоги по безробіттю в розмірі 6779 грн.67 коп. на рахунок № [NUMBER], відкритий в Драбівському відділенні ЧОД ВАТ «[PERSON] Аваль» та стягнути з відповідача судові витрати. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив суд їх задоволити. Пояснив, що з 26 червня 2004 року по 26 червня 2009 року він проходив службу в Збройних силах України на офіцерських посадах і по закінченню контракту був звільнений. З 13 січня 2009 року як передбачено законом сплачував страхові внески до Фонду загальнообов»язкововго державного соціального страхування з безробіття. Тому вважає, що як застрахованій особі, яка протягом 12 місяців, що передували початку безробіття, працювала на умовах повного або неповного робочого дня (тижня) не менше 26 календарних тижнів та має страховий стаж до 2 років, відповідач повинен був сплачувати допомогу в розмірі 50 відсотків середньої заробітної плати. Представник відповідача позовні вимоги не визнав. Пояснив суду, що в позові необхідно відмовити, оскільки позивач не має відповідного страхового стажу, оскільки військовослужбовці почали сплачувати внески лише з 01 січня 2009 року, тобто менше 26 тижнів, які передували безробіттю. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з даних трудової книжки [PERSON], в період з 19.07.1999 року по 26.06.2009 року він перебував на військовій службі у Збройних силах України. З 13.07.2009 року йому призначено допомогу по безробіттю відповідно до п.п.2,4 ст.22, п.2 ст.23 Закону України «Про загальнообов»язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» відповідно до наказу Драбівського районного центру зайнятості від 13.07.2009 року №НТ 090713. Згідно ч.1 статті 22 Закону України «Про загальнообов»язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», застраховані особи, визнані у встановленому порядку безробітними, які протягом 12 місяців, що передували початку безробіття, працювали на умовах повного або неповного робочого дня (тижня) не менше 26 календарних тижнів та сплачували страхові внески, мають право на допомогу по безробіттю залежно від страхового стажу. Як вбачається із змісту наведеної норми, право на допомогу по безробіттю залежно від трудового стажу мають застраховані особи, які не тільки пропрацювали протягом 12 місяців перед безробіттям не менше 26 календарних тижнів, а і сплачували страхові внески. Це є обов»язковою умовою, оскільки не сплата страховихх внесків, які залишаються у вигляді доходу застрахованій особі, справедливо не є підставою для отримання допомоги в підвищеному розмірі. При цьому слід врахувати, що відповідно до п.12 ст. 1 Закону України «Про загальнообов»язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», страховим стажем вважається період, протягом якого особа підлягала страхуванню та за який сплачено страхові внески (нею, роботодавцем). Із довідки про середньоденне грошове забезпечення військовослужбовця або інших осіб, зазначених у пункті 11 Порядку для розрахунку виплат на випадок безробіття) Військового інституту телекомунікацій та інформатизації Національного технічного університету України «Київський політехнічний інституту» від 3 липня 2009 року встановлено, що страхові внески до до Фонду почали сплачуватись позивачем з січня 2009 року, тобто позивач внески сплачував менше 26 тижнів і не мав права на допомогу по безробіттю залежно від страхового стажу в розмірах, встановлених ч. 1 ст.23 Закону. Відповідно ч.2 статті 22 Закону України «Про загальнообов»язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», особи, визнані в установленому порядку безробітними, які протягом 12 місяців, що передували початку безробіття, працювали менше 26 календарних тижнів, а також особи, які бажають відновити трудову діяльність після тривалої (більше 6 місяців) перерви, та застраховані особи, звільнені з останнього місця роботи з підстав, передбачених статтею 37, пунктами З, 4, 7, 8 статті 40, статтями 41 і 45 Кодексу законів про працю України (322-08), мають право на допомогу по безробіттю без урахування страхового стажу. Доводи позивача про те, що він не належить до вказаної категорії осіб суд не може взяти до уваги, оскільки правомірно відмовляючи у виплаті допомоги відповідно до ч.1 ст.22 Закону, відповідач не мав права відмовити у йому у виплаті допомоги взагалі і тому повинен був застосовувати іншу норму, яка передбачала б виплати допомоги виходячи з того, що відповідач не має необхідного страхового стажу, передбаченого ч.1 ст.22 Закону, проте враховуючи, що відповідно до ст.46 Конституції України, соціальні допомоги, що є основним джерелом до існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed