Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-21 00:00:00

Прокурор Центрального району м. Миколаєва звернувся до суду в інтересах Миколаївської міської ради та Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Миколаївської області із позовом та його доповненням до [PERSON], в якому просив зобов'язати відповідача вивільнити самовільно зайняту ним земельну ділянку площею 71,0кв.м. під самовільно побудовану прибудову літ. "А1" площею забудови 71,3кв.м., загальною площею 61,5кв.м., житловою 51,1кв.м., яка розташована у дворі загального користування по вул. Лагерне поле, 5 буд. №1-б в м. Миколаєві шляхом її знесення за рахунок відповідача та стягнути з нього на користь Миколаївської міської ради шкоду в сумі 1024грн.00коп.. У судовому засіданні прокурор, представник Миколаївської міської ради вимоги остаточного позову підтримали та пояснили, що самовільним будівництвом з боку відповідача порушено право власності територіальної громади на земельну ділянку, яка захоплена ним. Представник інспекції ДАБК у Миколаївської області до суду не з'явився, надав заяву, в якій вимоги позову підтримала та просила розглянути справу за її відсутності. Відповідач [PERSON] до суду не з'явився, направив свого представника. Представник відповідача вимоги позову не визнала та пояснила, що зазначена прибудова була побудована зі згоди компетентних органів та в наступний час вирішується питання про відведення самовільно захопленою відповідачем земельної ділянки. Представники Адміністрації Центрального району виконкому Миколаївської міської ради та ТОВ "Соборное 1" вважали позов таким, що підлягає задоволенню. Ухвалою суду справа розглянута за відсутності представника інспекції ДАБК та відповідача [PERSON], оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши доводи позову та матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається із копії договору від 16.05.1991року та довідки МБТІ №1870, відповідачу [PERSON] належить на праві власності однокімнатна квартира №1 житловою площею 18,6кв.м., загальною площею 29кв.м. по вул. Лагерне поле, 5, будинку №1-б в м. Миколаєві, яка. складає 11/100 часток цього житлового будинку літ. "А". Відповідно до довідки МБТІ про наслідки замірів, що підтверджено іншими матеріалами справи та поясненнями сторін, відповідач [PERSON] здійснив самочинне будівництво прибудови до належній йому квартири [ADDRESS] буд. №1-б в м. Миколаєві без дозволу на виконання будівельних робіт, внаслідок чого побудував житлову прибудову літ. "А1» площею забудови 71,3кв.м., загальною площею 61,5кв.м., житловою 51,1кв.м. та інвентаризаційною вартістю 76066грн.00коп. за рахунок самовільного захоплення земельній ділянки площею 71кв.м., що належить територіальній громаді м. Миколаєва. В результаті здійсненого [PERSON] внутрішнього перепланування та приєднання житлової прибудови квартира № 1 стала трьохкімнатною загальною площею 91кв.м., житловою площею 69,5кв.м. з погрібом літ. «апд» площею 1,66*2,04. Відповідно до законів "Про планування і забудову території", "Про основи містобудування", якими визначено основні вимоги і правила забудови території і використання земель, здійснення будівництва та земельних ділянках, не наданих відповідно до вимог закону, без дозволів на будівництво та виконання будівельних робіт є самовільним будівництвом і тягне за собою відповідальність згідно із законодавством. Згідно до ст. ст. 376, 391 ЦК України власник майна може вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування своїм майном, у тому числі шляхом знесення самочинно збудованих споруд при суттєвому порушенні при здійснені самочинного будівництва належних йомуу прав. У разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил, та в разі неможливості проведення відповідної перебудови або відмови особи , яка здійснює будівництво від її проведення, знесення самочинного будівництва можливо за позовом органу місцевого самоврядування. З наданих до суду письмових доказів вбачається, що відповідачем здійснене самовільне будівництво прибудови за рахунок самовільного захоплення земельної ділянки, яка належить територіальної громаді та без відповідного дозволу компетентної служби на проведення робіт з будівництва. Вказані обставини підтверджені наданими до суду відповідними висновками компетентних служб та актами, що були складені за їх участю. За змістом ст. ст. 152, 212 ЗК України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам з приведенням їх у придатний стан за рахунок громадян, які самовільно зайняли земельні ділянки. Відповідно до наданого державною інспекцією з контролю за використанням і охороною земель у Миколаївської області розрахунку №98 від 8.10.2009року шкода, заподіяна відповідачем [PERSON] внаслідок самовільного заняття земельної ділянки складає 1024грн.00коп.. На підставі викладеного, у відповідності до ст. ст. 317, 319, 376 ЦК України, ст. ст. 91, 152, 158, 212 ЗК України, вимог ДБН А.2.2-3-97, Положення про порядок надання дозволу на виконання будівельних робіт, затверджених Мінюстом 25.12.2000року р.№945/5166, суд вважає позов частково обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в частині зобов'язання відповідача звільнити самовільно захоплену земельну ділянку шляхом знесення прибудови, оскільки останнім здійснено самочинне будівництво за відсутності дозволу на будівництво та виконання будівельних робіт, та погодження у встановленому порядку відповідності його проекту будівельним, санітарним і протипожежним норм та правилам, на самовільно захопленої земельній ділянці, не відведеної для цієї мети, з порушенням її цільового використання, що в-цілому як наслідок суперечить суспільним інтересам територіальної громади. Між тим, поклавши на відповідача обов'язок привести земельну ділянку до попереднього стану за його власний рахунок шляхом зносу прибудову, суд не вбачає правових підстав для покладення водночас на [PERSON] обов'язку щодо відшкодування шкоди, заподіяної самовільним заняттям земельної ділянки. Тому в цієї частині позову слід відмовити. Заперечення представника відповідача з приводу порушення прав [PERSON] на можливість належного отримання відповідних дозволів, які ускладнюють порядок відведення земельної ділянки не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки мотиви щодо не можливості отримання відповідачем відповідних дозволів на будівництво не дають право особі на самовільне захоплення земельної ділянки та проведення на неї будівництва. Крім цього, відповідно до п.2.1 Положення про порядок встановлення та закріплення меж прибудинкових території існуючого житлового фонду та надання у спільне користування або спільну сумісну власність земельних ділянок для спорудження житлових будинків, затвердженого наказом ДКУЗР, ДКУ ЖКГ, ДКУСМБА, ФДМ України від 5.04.1996року №31/30/53/396, прибудинкова територія, на якій відповідачем здійснено самовільне будівництво прибудови до квартири не може виділятися для обслуговування частини будинку (квартири, тощо) та виділення частки земельної ділянки з прибудинкової території та її окреме відчуження не допускається. У відповідність зі ст. ст. 81, 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 760грн.66коп. та ІТЗ в сумі 120грн.00коп..

Outcome: approved