Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-30 00:00:00

Міське комунальне виробниче підприємство «Дніпроводоканал» 16 вересня 2009 року звернулось до Ленінського районного суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості по оплаті послуг водопостачання та водовідведення. В обґрунтування позовних вимог зазначили, що відповідачі проживають за адресою: [INFO], куди підприємство надає послуги водопостачання та водовідведення. На підставі особового рахунку № 950960000067 вони користуються послугами водопостачання та водовідведення і зобовязані оплачувати дані послуги щомісячно, проте платежі не проводять, у звязку з чим сума заборгованості станом на 01 вересня 2009 року складає 297,23 грн. Незважаючи на неодноразові повідомлення, добровільно погасити заборгованість відповідачі не бажають, чим заподіюють підприємству матеріальний збиток. Позивач просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість у розмірі 297,23 грн., судові витрати покласти на відповідачів. У судове засідання позивач не зявився, до суду надійшла заява, в якій позивач позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить розглядати справу без присутності його представника. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. В судове засідання відповідачі не зявились, про час і місце судового засідання повідомлялись належним чином, причину неявки в судове засідання не повідомили, ніяких письмових заяв не надходило. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В ході судового розгляду встановлено, що відповідачі проживають в [INFO], де основним квартиронаймачем є [PERSON] (а.с.4). Позивачем надаються відповідачам послуги по водопостачанню та водовідведенню, також позивачем надсилались відповідачу повідомлення про наявність заборгованості (а.с. 3). В свою чергу, відповідно до статті 68 Житлового кодексу України наймач зобовязаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Згідно статті 22 Закону України «Про питну воду і питне водопостачання» від 10 січня 2002 року № 3918-111 споживачі питної води зобов'язані своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення. Відповідно до п. 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання, холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630; п.п. 12.1, 12.3 Правил користування системами комунального водопостачання і водовідведення в містах і селищах України, споживачі зобовязані оплачувати послуги в установлений договором строки. Згідно статті 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно застосовуються. Відповідно до ч.І ст. 623 ЦК України у разі невиконання або неналежного виконання зобовязань боржником він зобовязаний відшкодувати заподіяні збитки. Згідно ч.І ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливістю виконання грошового зобовязання. У відповідальності до ст.. 64 ЖК України повнолітні члени сімї наймача несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність по зобовязанням, які повязані з договором найму житлового приміщення. Натомість згідно наданого розрахунку заборгованості, за період по 01 вересня 2009 року, оплата послуг позивача в повному обсязі відповідачами не проводилась, у звязку з чим виникла заборгованість в розмірі 297,23 грн. (а.с.5). Таким чином, аналізуючи наявні по справі докази, суд приходить до висновку, що у звязку з тим, що позивачем надавались послуги, а відповідачі ними користувались, вони повинні сплатити суму заборгованості в розмірі 297,23 грн. Згідно частини 3 статті 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. Оскільки позивача рішенням № 4/45 від 08 квітня 2009 року звільнено від сплати судових витрат, стягнути в рівних частках з відповідачів державне мито в розмірі 51,00 грн. та витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved