Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-12 00:00:00

04.12.2009 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ТОВ «Українське фінансове агентство «Верус», [PERSON], [PERSON], [PERSON] Ріти Григорівни про стягнення заборгованості. (а.с. 2-5) Позивач у позовній заяві та представник позивача у судовому засіданні в обґрунтування позовних вимог посилалися на те, що 07.02.2007 року між позивачем та [PERSON] був укладений кредитний договір № 2007-021, за умовами якого, позивач надав, а [PERSON] отримав кредит у розмірі 124 000,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 07.02.2010 року. Зобовязання [PERSON] за кредитним договором № 2007-021 від 07.02.2007 року, забезпечені порукою на підставі договору поруки від 12.01.2009р. № 467, укладеного між позивачем та ТОВ «Українське фінансове агентство «Верус», а також договору поруки № 2007/023 від 07.02.2007 року, укладеного між позивачем та [PERSON] та договору поруки № 2007/021/1 від 07.02.2007 року, укладеного між позивачем та [PERSON]. Свої зобовязання за кредитним договором [PERSON] належним чином не виконав, у звязку з чим у нього станом на 16.11.2009 року виникла заборгованість перед позивачем, а тому позивач просив суд стягнути з [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь позивача заборгованість у розмірі 90317,86 дол. США за кредитним договором № 2007-021 від 07.02.2007 року та судові витрати по справі, а також стягнути з ТОВ «УФА «Верус» та [PERSON], [PERSON], [PERSON] солідарно 200 грн. (а.с. 2-5) У судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі та наполягав на їх задоволенні. Представник відповідача ТОВ «УФА «Верус», предявлені до товариства вимоги визнав, проти задоволення позову не заперечував. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] у судове засідання не зявились, про час, дату та місце розгляду справи були повідомлені (а.с. 55-57,83-86). Вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд приходить до наступного висновку з таких підстав. Судом встановлено, що 07.02.2007 року між позивачем та [PERSON] був укладений кредитний договір № 2007-021, за умовами якого позивач зобовязався надати кредит у сумі 124\~000 дол. США на термін до 07.02.2010 року, а [PERSON] зобовязався повернути отриманий кредит і сплатити відсотки у встановленому договором розмірі та строки, що підтверджується копією зазначеного договору (а.с. 17-22). Судом встановлено, що 09.02.2007 року [PERSON] на виконання договору № 2007-021 від 07.02.2007 року отримав від позивача 124\~000 доларів США, даний факт підтверджується копією відповідної заяви про видачу готівки (а.с. 78-79). У судовому засіданні було встановлено, що з 11.03.2009 року у відповідача [PERSON] перед позивачем виникла заборгованість за кредитним договором № 2007-021 від 07 лютого 2007 року яка, станом на 16.11.2009 року, становила 90317,86 дол. США (з яких 70841,47 дол. США заборгованість за кредитом, 10925,20 дол. США заборгованість за процентами, 4190,74 дол. США пеня, 62,58 дол. США та 4297,87 дол. США штрафні санкції), що за курсом НБУ на 12.11.2009 року складає 722208,70 грн., ці обставини підтверджуються поясненнями представника позивача у судовому засіданні та розрахунком заборгованості (а.с. 3-5, 13-14). Судом також було встановлено, що 07 лютого 2007 року між відповідачем [PERSON] та позивачем був укладений договір поруки №2007/023, за умовами якого [PERSON] зобовязалась солідарно відповідати перед позивачем за виконання [PERSON] своїх обовязків за кредитним договором № 2007-021 від 07 лютого 2007 року в тому ж розмірі, що і [PERSON], включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, пені та інших штрафних санкцій, що підтверджується копією зазначеного договору (а.с. 30). Судом також було встановлено, що 07 лютого 2007 року між відповідачем [PERSON] та позивачем був укладений договір поруки №2007/021/1, за умовами якого [PERSON] зобовязався солідарно відповідати перед позивачем за виконання [PERSON] своїх обовязків за кредитним договором № 2007-021 від 07 лютого 2007 року в тому ж розмірі, що і [PERSON], включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, пені та інших штрафних санкцій, що підтверджується копією зазначеного договору (а.с. 31). Встановлено, що 12.01.2009 року між відповідачем ТОВ «Українське фінансове агентство «Верус» та позивачем був укладений договір поруки № 467, за умовами якого ТОВ «Українське фінансове агентство «Верус» зобовязалось відповідати перед позивачем за виконання [PERSON] своїх обовязків за кредитним договором № 2007-021 від 07 лютого 2007 року, що підтверджується копією зазначеного договору (а.с.15). Правовідносини, які виникли між сторонами урегульовані нормами Цивільного кодексу України та умовами укладених між сторонами договорів. Частиною 1 ст. 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За умовами п.п. 2.1.2 договору № 2007-021 від 07 лютого 2007 року позивач зобовязується надати кредит шляхом видачі готівки через касу в межах обумовленої договором суми. За умовами п.п. 2.2.2, 2.2.3 договору № 2007-021 від 07 лютого 2007 року відповідач має перед позивачем зобовязання щодо своєчасного погашення кредиту та відсотків за користування кредитом, а позивач за умовами п. 2.3.1(а) договору має право у разі порушення відповідачем будь-якого із зобовязань, передбачених умовами даного договору, на свій розсуд вимагати від останнього дострокового повернення кредиту, сплати відсотків за його користування. Розділом 4 договору № 2007-021 від 07 лютого 2007 року, передбачено відповідальність перед позивачем у вигляді сплати пені та штрафних санкцій у відповідних випадках порушення зобовязань, передбачених умовами даного договору, зокрема п. 6.6 зазначеного кредитного договору встановлено, що при порушенні будь-якого з грошових зобовязань, передбачених даним договором відповідач буде зобовязаний сплатити позивачу пеню в розмірі 0,2% від суми простроченого платежу за кожен день прострочки. Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. В силу ч. ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до п. 4 договорів поруки № 2007/023 від 07 лютого 2007 року та № 2007/021/1 від 07 лютого 2007 року у випадку невиконання боржником своїх зобовязань за кредитним договором, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Відповідно до п. 4 договору поруки № 467 від 12.01.2009 року у випадку невиконання боржниками своїх зобовязань за кредитними договорами, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Відповідно до п. 2 договору поруки № 467 від 12.01.2009 року розмір відповідальності поручителя обмежений сумою 200 грн. Згідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Частиною 1 ст. 527 ЦК України передбачено, що боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання. За змістом ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Вирішуючи позовні вимоги позивача до відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 2007-021 від 07 лютого 2007 року у розмірі 722208,70 грн., та приймаючи до уваги, що у судовому засіданні знайшов підтвердження факт невиконання відповідачем [PERSON] своїх зобовязань за кредитним договором щодо сплати кредиту та процентів за користування кредитом, а також факт наявності у позивача, за умовами укладеного між ним та відповідачем [PERSON] договору, права вимагати дострокового повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом, приймаючи до уваги, що у судовому засіданні також знайшов підтвердження факт невиконання поручителями, а саме ТОВ «Українське фінансове агентство «Верус» [PERSON], [PERSON] своїх зобовязань перед позивачем за відповідними договорами поруки, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню, оскільки, позивач просить стягнути з відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] всю суму заборгованості у розмірі 722208,70 грн., незважаючи на те, що відповідач ТОВ «УФА «Верус» несе солідарну лімітовану відповідальність, та вважає за можливе стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» у рахунок повернення заборгованості за кредитним договором № 2007-021 від 07 лютого 2007 року 722008 грн. 70 коп. (722208,70 грн. 200 грн.). Вирішуючи позовні вимоги позивача до відповідачів ТОВ «Українське фінансове агентство «Верус», [PERSON], [PERSON], [PERSON] та враховуючи вищенаведені фактичні обставини, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог в цій частині та вважає за можливе стягнути солідарно з ТОВ «УФА «Верус», [PERSON], [PERSON], [PERSON] у рахунок повернення заборгованості за кредитним договором № 2007-021 від 07 лютого 2007 року 200 грн. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат на підставі ст. 88 ЦПК України, враховуючи результат вирішення справи, а також те, що сплату судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи було відстрочено позивачу до ухвалення судового рішення у справі, суд вважає за необхідне судові витрати покласти солідарно на відповідачів, а саме ТОВ «Українське фінансове агентство «Верус», [PERSON], [PERSON], [PERSON]

Outcome: dismissed