overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що відповідач проживає в [INFO] та є власником особового рахунку. Дана квартира не приватизована та знаходиться на балансі ЖРЕО № 418. Ними здійснюється постачання електричної енергії та через Комунальне підприємство «Головний інформаційно-обчислювальний центр» Київської міської державної адміністрації щомісяця надсилає відповідачу платіжні документи (розрахунок) на оплату спожитої енергії, а відповідач має здійснювати оплату виставлених рахунків. Свої зобов»язання відповідач виконує неналежно, внаслідок чого станом на листопад 2009 року заборгованість за спожиту електричну енергію становить 1\~290,95 грн. 26.12.2006 року боржнику було направлено претензійне попередження про припинення постачання електроенергії № 607. У зв»язку із систематичним невиконанням своїх обов»язків 26.12.2007 року енергопостачання споживача було припинено згідно з нарядом № 6544. В судове засідання представник позивача не зявився, надав суду заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, позов задовольнити та ухвалити заочне рішення. Відповідач в судове засідання не зявився про день, час та місце розгляду справи сповіщався належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. В суді встановлено, що згідно довідки форми № 3 відповідач є власником особового рахунку квартири [ADDRESS]. Позивач здійснює постачання електричної енергії та через комунальне підприємство «Головний інформаційно-обчислювальний центр Київської міської державної адміністрації» щомісячно надсилає відповідачу платіжні документи (рахунки) на оплату спожитої енергії. З поданої копії особистого рахунку встановлено, що відповідач не здійснює оплати за спожиту електроенергію. Згідно розрахунку наданого позивачем, станом на листопад 2009 року заборгованість за електроенергію становить 1\~290,95 грн. 26.12.2006 року відповідно до претензійного попередження № 607, відповідача було попереджено про припинення постачання електроенергії через наявність заборгованості. Згідно наряду № 6544, 26.12.2007 року постачання електроенергії відповідачу було припинено. Відповідно до ст. ст. 526, 530 ЦК України, зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України у строки встановлені умовами договору. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. В даному випадку позивачем був сплачений судовий збір в розмірі 51 грн. 00 коп. та витрати за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн. 00 коп., що підтверджено платіжними дорученнями. Дані суми мають бути відшкодовані відповідачем на користь позивача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що між позивачем та відповідачем, який мешкає в квартирі [ADDRESS] було укладено 07.11.2000 року договір № 101924-9-8 про користування електричною енергією. За результатами перевірки оплат було з»ясовано, що свої зобов»язання відповідач не виконує, внаслідок чого станом на грудень 2009 року утворилась заборгованість за спожиту електричну енергію, яка становить 785,95 грн. У зв»язку із систематичним невиконанням своїх обов»язків, 22.10.2009 року енергопостачання споживача було припинено згідно з нарядом № 3922. В судове засідання представник позивача не зявився, надав суду заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, позов задовольнити та ухвалити заочне рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи сповіщався належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. В суді встановлено, що 07.11.2000 року між сторонами було укладено договір № 101924-9-8 про користування електричною енергією. Відповідно до п. 1.1 даного договору електропостачальник бере на себе зобов»язання постачати споживачеві електричну енергію, а споживач зобов»язується оплачувати фактично спожиту електричну енергію у терміни, передбачені договором. Позивач свої зобов»язання виконав. Відповідач взяті на себе зобов»язання належним чином не виконував. Відповідно до розрахунку наданого позивачем, встановлено, що починаючи з лютого 2004 року проплат за користування наданими послугами відповідачем не проводилося. Станом на грудень 2009 року сума заборгованості становить 785,95 грн. У зв»язку з невиконанням відповідачем оплати за електроенергію, 22.10.2009 року електропостачання боржнику було припинено відповідно до наряду-допуску № 3922. Відповідно до ст. ст. 526, 530 ЦК України, зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України у строки встановлені умовами договору. Відповідно до ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов»язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач зобов»язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. В даному випадку позивачем був сплачений судовий збір в розмірі 51 грн. 00 коп. та витрати за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн. 00 коп., що підтверджено платіжними дорученнями. Дані суми мають бути відшкодовані відповідачем на користь позивача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що відповідачі зареєстровані та мешкають в квартирі [ADDRESS]. Вони є споживачами електричної енергії на відплатній основі. За результатами перевірки оплат було з»ясовано, що свої зобов»язання відповідачі не виконують, внаслідок чого станом на січень 2010 року утворилась заборгованість за спожиту електричну енергію, яка становить 1\~411,22 грн. На момент виникнення заборгованості за спожиту енергію відповідачі з заявами про складання графіка погашення своєї заборгованості або відстрочення його оплати не зверталися, довідок, які підтверджували неспроможність погашення боргу не надавали. В судове засідання представник позивача не зявився, надав суду заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, позов задовольнити та ухвалити заочне рішення. Відповідачі в судове засідання не зявилися, про день, час та місце розгляду справи сповіщалися належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. В суді встановлено, що відповідно до довідки форми № 3, відповідачі зареєстровні в [INFO]. Відповідно до розрахунку наданого позивачем, встановлено, що починаючи з жовтня 2000 року проплати за користування наданими послугами відповідачами проводилися невчасно та не в повному обсязі. Станом на січень 2010 року сума заборгованості становить 1 411,22 грн. Відповідно до ст. ст. 526, 530 ЦК України, зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України у строки встановлені умовами договору. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним своїх грошових зобов»язань. Відповідно до ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов»язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач зобов»язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. В даному випадку позивачем був сплачений судовий збір в розмірі 51 грн. 00 коп. та витрати за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн. 00 коп., що підтверджено платіжними дорученнями. Дані суми мають бути відшкодовані відповідачами на користь позивача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із позовом про визнання за ним права власнеє самочинно збудований гараж № 1, який виконаний шляхом перепланування, позначений на план: літ. «Г-1». розміром 5.42 х 7,77 м„ із внутрішньою площею забудови 43,1 кв.м., та добудовані -' . нього сарай, який позначений на плані літ. «П-1», розміром 5,42 х 4,88 м., із внутрішнь - площею забудови 26,4 кв.м., що знаходиться в м. Полтаві по вул. Сінній, 18 г, з можливії подальшого змінення цільового призначення та використання сараю під гараж із здійсненню-' демонтажу внутрішньої перегородки. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позов та просив його задовольнити. Представник відповідача та треті особи в судове засідання не з»явилися, будучи'належно чином повідомлені про час та місце розгляду справи, надали суду письмові заяви з прохання розглядати справу без їх участі. Враховуючи, що у справі є достатньо матеріалів про права та обовязки сторін, су : приходить до висновку про можливість розгляду справи у відсутність сторін, які в судове засідання не з'явились. Суд. заслухавши позивача та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, позовні вимоги не підлягають задоволенню. Так. в судовому засіданні встановлено, що згідно Свідоцтва про право власності : нерухоме майно від 07.06.2005 року позивач [PERSON] Шакуєвич є власником гаража. Б- площею 29,4 кв.м.. за адресою: м. Полтава вул.. Сінна, 18 г. Позивачем на протязі 2005 - 2006 років самочинно здійснив добудову до існуююч гаража, сараю під одним дахом літ. «Г1-1» розміром 5,42 х 4,88 м. площею 26,4 кв.м. та вик внутрішнє перепланування, внаслідок чого гараж «Г-1» збільшився у розмірах. Згідно технічного висновку про стан основних несучих конструкцій гаража № 1 по ву Сінній, 18 г в м. Полтаві, виконаного ТОВ «Акбі-Полтава», технічний стан основних несу конструкцій задовільний, експлуатаційна безпека забезпечена. Збудоване нежитлове причине. - гаража може бути пред»явлене до здачі в експлуатацію. Згідно ч. З ст. 376 ЦК України право власності на самочинне збудоване нерухоме май- може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Позивачем не надано доказів про виділення йому земельної ділянки під збудований гараж та сарай, а тому його позовні вимоги не підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до Рогатинського районного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала повністю та пояснила, що 30 серпня 1999 року між нею, [PERSON] і [PERSON] у виконавчому комітеті Дегівської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області було зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис за №4. Від спільного проживання в шлюбі них народився син [PERSON], [INFO]. Спільне проживання між нею та відповідачем склалося невдало. Вони втратили почуття поваги один до одного, між ними відсутнє взаєморозуміння. Її намагання зберегти сімю і проживати разом бажаного результату не дали. Шлюб носить формальний характер. Термін, наданий судом для примирення і збереження сімї позитивного результату не дав. Вони не помирилися. Просила шлюб розірвати, судові витрати віднести за рахунок відповідача по справі. Відповідач позову не визнав. Пояснив, що любить дружину та сина, бажає проживати разом з ними. Просив повторно надати термін для примирення і збереження сімї. Суд, вислухавши доводи сторін по справі, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з свідоцтва про укладення шлюбу серія І-НМ №000885, виданого Дегівською сільською радою Рогатинського району Івано-Франківської області 30 серпня 1999 року було зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO] і [PERSON], про що було зроблено актовий запис за №4. Як вбачається із свідоцтва про народження серія І-НМ №004795, виданим виконавчим комітетом Дегівської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області юстиції від спільного проживання в шлюбі в подружжя народився син [PERSON], [INFO]. Відповідно до вимог ст.112 СК України при розірвані шлюбу суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову. Бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. За наведених вище обставин та доказів, досліджених та перевірених у судовому засіданні, суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання подружжя і збереження сім`ї неможливе. У позивача наявне стійке волевиявлення на припинення шлюбу. Крім того, суд не зобовязаний призначати сторонам строк для примирення. Це робиться лише тоді, коли збереження шлюбу можливе на почуттях любові та поваги, підтримки один одного. Сторонам надавався термін на примирення та збереження сімї. Сторони не помирилися. Викладені обставини свідчать про те, що збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, що має істотне значення. Враховуючи прохання позивача, матеріальне становище сторін по справі, суд вважає, що судові витрати слід покласти на відповідача по справі. На підставі ст.ст.109, 110, 112 ч.2 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-11 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що з 05.03.1988 року перебуває у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], яка знаходиться у неї на утриманні. Спільне життя з відповідачем не склалося і вони з відповідачем проживають окремо. Тому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини його заробітку. Сторони в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від сторін поступили заяви про розгляд справи за їх відсутністю. Позивач позов підтримав, відповідач позов визнав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.. Судом встановлено, що 05.03.1988 року сторони вступили в шлюб, який зареєстровано у Дзержинському відділі РАГС м. Харків за актовим записом № 277. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], яка перебуває на утриманні у позивачки. Зазначені факти підтверджуються копіями свідоцтв про шлюб та про народження (а с 15, 9, 11, 12). В звязку з погіршенням відносин між сторонами, втратою почуттів та відсутністю взаєморозуміння сімя розпалася, в даний час сторони не підтримують шлюбних стосунків. Позивач бажає отримувати аліменти на утримання дитини, відповідач згодний їх сплачувати. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї є неможливе, а тому шлюб необхідно розірвати. Витрати, повязані з реєстрацією розірвання шлюбу в органах РАЦС необхідно покласти на відповідача. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. З урахуванням матеріального становища сторін, суд вважає, що з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини його заробітку. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 51 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-11 00:00:00

На підставі договору відповідач отримав від позивача кредит у сумі 20 000 грн., який, за умовами договору зобов"язався сплатити у строк до 25.01.2010 року зі сплатою відсотків, комісії та можливих штрафних санкцій. Позивач, посилаючись на те, що відповідач не виконав умови договору і не сплатив кошти у рахунок погашення кредиту , у поданій заяві просить суд стягнути з відповідача на його користь суму в розмірі 40 353 грн. 07 коп., яка складається із суми кредиту /16 598,23 грн./, простроченої заборгованості за нарахованими відсотками /2 756, 61 грн./ простроченої заборгованості за комісією / 4 400,00 грн./, суми пені /16 598,23 грн./ Також позивач просить стягнути на його користь судові витрати, понесені на оплату держмита, у сумі 403,53 грн. та витрат на інформаційне-технічне забезпечення у сумі 120,00 грн. Представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги цілком, просив їх задовольнити, справу розглянути без його участі. Відповідач не з'явився до судового засідання двічі та не повідомив суд при причину своєї неявки. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає що поданий позов підлягає повному задоволенню в частині стягнення суми заборгованості, а в частині витребування інформації щодо спроможності сплати боржником боргу - вимоги необхідно залишити без розгляду за наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач дійсно отримав кредит від АКБ «Індустріалбанк» на умовах кредитного договору від 05 лютого 2007 року, що вбачається з копії договору /а.с.5-7/ Відповідно до розділу 4 вказаного договору відповідач зобов"язався здійснити остаточне погашення кредиту та нарахованих відсотків строком до 25.січня 2010 року . Із копій листів на а.с.12-19, вбачається, що відповідач був належним чином повідомлений і знав про існування у нього боргу перед позивачем, але в добровільному порядку не сплатив суму боргу. На підставі ст..526,629 ЦК України - зобов»язання має виконуватися належним чином до умов договору та вимог цивільного законодавства і договір є обов»язковим для виконання сторонами. Тому, за визначених обставин поданий позов підлягає повному задоволенню. Щодо вимог позивача про спроможність відповідача до сплати боргу, суд зазначає, що дії щодо витребування інформації про платежеспроможність відповідача, відносяться до компетенції органів державної виконавчої служби і тому вимоги в цій частині позову необхідно залишити без розгляду. Одночасно з цим, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати, понесені позивачем на оплату держмита в розмірі 403,53 грн. та витрат на інформаційне-технічне забезпечення у сумі 120,00 грн. На підставі викладеного, ст.ст.526, 629, 1054 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-11 00:00:00

29 березня 2010 року позивач звернувся до суду з позовом де зазначив, що основною метою діяльності Концерну є здійснення виробничо-технічної діяльності, спрямованої на надійне та безперебійне забезпечення споживачів тепловою енергією. Згідно Рішення виконавчого комітету Запорізької міської Ради № 25 від 29.10.09 «Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг» у м.Запоріжжя, починаючи з 01.01.2009 виконавцем житлово-комунальних послуг для населення, що мешкає у житловому фонді комунальної власності з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води визначено Концерн «МТМ» в будинках, мережі яких безпосередньо приєднані до теплових мереж Концерну «МТМ». Відповідачіпроживаютьв [INFO], куди позивачем у період часу з січня 2009 року по лютий 2010року надавались послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води. Однак відповідачами надані послуги не були сплачені, у звязку з чим станом на 01.03.2010року за ними утворилась заборгованість в розмірі 3694,57грн., яку позивач просить стягнути з відповідачів солідарно, в судовому порядку, а також понесені витрати по оплаті інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільної справи в сумі 30 грн. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив задовольнити їх у повному обсязі, оскільки на час розгляду справи заборгованість відповідачами не сплачена. Відповідачі в судове засідання не зявилисьза невідомих суду причин, про день та час слухання справи булиповідомлені судом своєчасно, заперечень щодо позову не надали. Суд, за згодою представника позивача, вважає можливим провести заочний розгляд справи, на підставі матеріалів справи, у відповідності зі ст. 169 ч.4 ЦПК України за відсутністю відповідачів. Вислухавши пояснення представника позивача, а також вивчив матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків. У відповідності зі ст.ст.66-68 ЖК України наймач зобов'язаний у встановленому розмірі і вчасно робити оплату за займане житло та комунальні послуг, до яких входить послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води. У відповідності зі ст. 64 ЖК України наймач і всі повнолітні члени родини несуть солідарну відповідальність по своїх обов'язках, зв'язаним з найманням житла. В судовому засіданні встановлено, що відповідачі проживають у [INFO] та користуються послугами Концерну «МТМ», однак через несвоєчасну сплату послуг з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води за відповідачами перед позивачем утворилась заборгованість, яка, за період часу з січня 2009 року по лютий 2010 року, склала 3694,57 грн., що підтверджується письмовими доказами по справі, а тому підлягає стягненню в судовому порядку. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідачів підлягає також стягненню судові витрати, у наступному порядку: на користь держави державне мито в розмірі 51грн.; на користь позивача витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30грн.

Outcome: approved