overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-08 00:00:00

05.05.2010 р. [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її користь на утримання неповнолітньої дитини(а.с.1), який уточнила (а.с.12) мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем шлюб розірвано 04.06.2008 р. Від шлюбу мають спільну неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Просила стягнути аліменти на свою користь на утримання дитини в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 04.06.2008 р.(дня розлучення). Позивачка в судовому засіданні позов (а.с.12) підтримала за вимогами в ньому викладеними. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду повідомлений в установленому порядку (а.с.18). Причини неявки суду не відомі. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України суд вирішує справу у його відсутність та на підставі ст. 224 ЦПК України вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити частково з наступних підстав. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 182 Сімейного Кодексу України, судом враховується стан здоров'я дитини, матеріальне становище позивачки, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього аліментних зобов'язань та інші обставини, що мають істотне значення, суд вважає, що розмір аліментів який підлягає стягненню з відповідача має становити ? частину заробітку (доходу). Позов задовольняється частково, оскільки позивачка просить стягнути аліменти з відповідача з дати отримання свідоцтва про шлюб - 04.06.2008 р., а вони підлягають стягненню з дати подання позову - 05.05.2010 р.; в задоволенні решти позовних вимог необхідно відмовити. Суд визнає необхідним застосувати п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України і допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. У зв'язку з частковим задоволенням позову з відповідача необхідно стягнути: судовий збір в доход держави в розмірі 25,50 грн. (51:2) та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи на користь державного бюджету м. Чернігова в розмірі 60 грн. (120:2).

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-08 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду із позовом до територіальної громади в особі [PERSON] сільської ради Решетилівського району Полтавської області в якій просить встановити факт прийняття [PERSON] спадщини, що відкрилась після смерті її матері [PERSON]. В обґрунтування позову зазначила, що [PERSON] (мати заявниці) проживала зі своєю матірю [PERSON] (бабою заявника) до моменту її смерті-24.08.2008 року у селі Гоголеве Великобагачанського району Полтавської області, являючись її спадкоємцем першої черги за законом, тому вступила у володіння та управління майном спадкодавці, у звязку з чим прийняла спадщину, в тому числі земельну ділянку (пай) на території [PERSON] сільської ради Решетилівського району Полтавської області. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] позов підтримали, просили його задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради [PERSON] позов визнала. Третя особа [PERSON] та як представник [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Представник третьої особи ПСП «Колос» в судове засідання не зявився, про дату і час розгляду справи був повідомлений завчасно і належним чином, заяв про перенесення чи відкладення розгляду справи суду не надав, про причини неявки суд до відома не поставив. Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно ч. 3 ст.1268 ЦК України: «Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього кодексу не заявив про відмову від неї.» Відповідно до ч.4 ст.174 Ц1ГЖ України: "У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову...» . Суд, заслухавши сторін та третіх осіб, показання свідків [PERSON], [PERSON], які підтвердили факт прийняття спадщини [PERSON], дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому приймає визнання відповідачем позову та вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-08 00:00:00

У березні 2010 року до суду звернулося ТОВ „Житлорембудсервіс з вказаним позовом, просив стягнути з відповідачів у солідарному порядку заборгованість по оплаті за користування житлом (квартирна плата ) в сумі 1322,62 грн., яка виникла за період з 01 липня 2008 року по 28 лютого 2010 року. Вказував, що відповідачі не проводить своєчасно оплату за послуги. У судовому засіданні представник позивача ТОВ „Житлорембудсервіс [PERSON] позов підтримала, просила задовольнити, посилаючись на обставини та підстави, викладені в позовній заяві. Відповідачі [PERSON], [PERSON] проти задоволення позову не заперечували, підтвердили про існування заборгованості по квартирній платі . Суд, вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, встановив наступне. Відповідачі [PERSON], [PERSON] є власниками [ADDRESS] і своєчасно не сплачує за користування житлом квартирну плату та має борг по оплаті цих послуг з 01 липня 2008 року по 28 лютого 2010 року включно в сумі 1322,62 грн., який на день розгляду справи не погашено. Відповідачі незважаючи на неодноразові попередження про необхідність сплати боргу, а також пропозицію укласти договір про надання послуг, сплачують поточні платежі, чим визнають борг. Відповідно до ст.ст. 64, 65, 66-68 Житлового Кодексу України наймач житлового приміщення та члени його сімї зобов'язані своєчасно проводити оплату за житло та комунальні послуги. Згідно ст. 525 Цивільного Кодексу України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом . Відповідачі не виконують зобов'язання по оплаті за користування житлом, чим порушують права позивача на одержання платежів за надані послуги. Крім того, відповідачі відмовилися від укладення договору про реструктуризацію боргу відповідно до вимог Закону України „Про реструктуризацію заборгованості з квартирної плати, плати за житлово-комунальні послуги, спожиті газ та електроенергію та Порядку погашення реструктуризованої заборгованості та внесення поточних платежів за житлово-комунальні послуги, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2003р. № 976. Враховуючи наведені обставини позов підлягає частковому задоволенню. З відповідачів на користь позивача необхідно стягнути борг по оплаті за користування житлом у солідарному порядку в розмірі 1322,62 грн., який виник за період з 01 липня 2008 року по 28 лютого 2010 року включно, а також згідно ст. 88 ЦПК України з кожного витрати по інформаційно-технічному забезпеченню розгляду справи у розмірі 15 грн. та на користь держави судовий збір у розмірі 25,50 грн., оскільки не передбачено солідарне стягнення судових витрат.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-08 00:00:00

02 березня 2010 року до суду звернулось КП Новозаводське Чернігівської міської ради з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості по оплаті за надання послуг з утримання будинків і споруд. Свої вимоги мотивує тим, що відповідачі є квартиронаймачами квартири [ADDRESS], балансоутримувачем якого є КП «Новозаводське» Чернігівської міської ради. Відповідачі зобовязані своєчасно сплачувати квартирну плату. Але з 01.04.2006 року по 01.04.2009 року не виконують свої зобовязання, тому виникла заборгованість в сумі 2840 грн. 30 коп. Тому позивач звернувся до суду і просить стягнути зазначену суму в примусовому порядку з відповідачів та судові витрати. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги уточнила, просила стягнути з відповідачів заборгованість по оплаті за надання послуг з утримання будинків і споруд за період 01.03.2007 року по 01.04.2010 року в сумі 3873,17 грн. Крім пояснень доповнила, що на даний час заборгованість не сплачена. Просила стягнути з відповідачів сплачені витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав в їх задоволенні просив відмовити, пояснив, що Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявились. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Про причини неявки суд не повідомили, клопотання про відкладення слухання справи до суду не надходило. Суд вважає за можливе відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України розглянути справу у відсутність відповідачі на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги КП Новозаводське Чернігівської міської ради підлягають задоволенню, оскільки вони законні, обґрунтовані і підтверджуються зібраними по справі доказами. Судом встановлено, що [PERSON]В є власником квартири № 93 будинку, № 22 по Самострова в місті Чернігові, а [PERSON] є членом її сімї та користувачами послуг, що надає КП Новозаводське Чернігівської міської ради, оплату за які не здійснювали в повному обсязі, внаслідок чого станом на 01.04.2010 року виникла заборгованість в сумі 3873 гривні 17 копійок. Суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідачами порушено вимоги ст.ст. 610, 611 ЦК України щодо своєчасності та необхідності оплати за надані комунальні послуги. Крім того, необхідно стягнути з відповідачів на користь позивача витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн. 00 коп. та судовий збір на користь держави в розмірі 51 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-08 00:00:00

КП «Тростянецьке ЖЕУ» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги посилаючись на те, що відповідачка має заборгованість за надані послуги з опалення. За період з листопада 2009 року по квітень 2010 року ця заборгованість складає 202 грн.26 коп., про яку вона була повідомлена, але відповідним чином не реагувала, а тому підприємство вимушене було звернутись до суду. Представник позивача в попередньому судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд стягнути з відповідачки 202грн.26коп. боргу за надані послуги з опалення, а також просив відшкодувати понесені ними витрати в сумі 30грн. Відповідачка в попередньому судовому засідання позовні вимоги визнала в повному обсязі та пояснила, що дійсно має заборгованість за надані послуги з опалення. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини: Згідно розрахунку заборгованість за комунальні послуги з опалення [PERSON], яка мешкає по вул. Заводська, 1/138-А(гуртожиток) в м. Тростянець, за період з листопада 2009 року по квітень 2010 року становить 202грн.26коп.(а.с.3). Згідно копії договору про надання послуг з централізованого опалення від 29.10.2009 року укладеного між КП «Тростянецьке ЖЕУ» та [PERSON], відповідачка повинна своєчасно сплачувати платежі за спожите опалення (а.с.11). Відповідно до ст.68 ЖК України власник квартири або наймач зобовязаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Згідно п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. При таких обставинах, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити та стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за надані житлово-комунальні послуги та відшкодувати понесені позивачем судові витрати. На підставі ч.3 ст.88 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача 51грн. судового збору на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-08 00:00:00

ВАТ „Укртелеком" від імені якого діє Кіровоградська філія ВАТ «Укртелеком» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення 242 гривні 89 копійок боргу за надані послуги електрозв'язку. Позов мотивовано тим, що відповідач, являючись споживачем ВАТ „Укртелеком", не виконав свої зобов'язання по сплаті вартості послуг електрозв'язку, в зв'язку з чим станом на 01.05.2010 р. за ним виникла заборгованість в розмірі 242 гривні 89 копійок абонентської плати за користування телефоном, яку відповідач у добровільному порядку не сплатив. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги зменшила, а саме, просить стягнути з відповідача тільки витрати пов'язані з подачею позову до суду - 51 гривню судового збору та 120 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, обґрунтовуючи це тим, що відповідач сплатив всю суму боргу за надані послуги електрозв'язку. Відповідач в судове засідання не з'явився. Копію позовної заяви з доданими до неї документами отримав. Подав до суду заяву з клопотанням розглянути справу у його відсутності. Позов визнав повністю. Даючи оцінку обставинам по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи відповідач в порушення вимог п. 1 ст. 33 Закону України «Про телекомунікації» та умов договору на користування місцевим телефонним зв'язком систематично не сплачував вартість наданих йому послуг електрозв'язку, в зв'язку з чим за ним утворилась заборгованість в розмірі 242 гривні 89 копійок, яку він в запропонований йому термін для добровільної сплати не оплатив, а тому позивач був змушений звертатися до суду з позовом про примусове стягнення боргу. Відповідач оплатив суму боргу за надані послуги зв'язку після подання позову до суду, а тому з нього необхідно стягнути витрати, понесені позивачем при подачі позовної заяви до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-08 00:00:00

ВАТ „Укртелеком" від імені якого діє Кіровоградська філія ВАТ „Укртелеком" звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення 323 гривні 74 копійки боргу за надані послуги електрозв'язку. Позов мотивовано тим, що відповідач, являючись споживачем ВАТ „Укртелеком", не виконав свої зобов'язання по сплаті вартості послуг електрозв'язку, в зв'язку з чим станом на 01.05.2010 р. його заборгованість складає 323 гривні 74 копійки за надані міжміські розмови, які відповідач у добровільному порядку не сплатив. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги зменшила, а саме, просить стягнути з відповідача тільки витрати пов'язані з подачею позову до суду - 51 гривню судового збору та 120 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, обґрунтовуючи це тим, що відповідач сплатив всю суму боргу за надані послуги електрозв'язку. Відповідач в судове засідання не з'явився. Подав до суду заяву з клопотанням розглянути справу у його відсутності. Позовні вимоги в частині стягнення боргу за надані послуги електрозв'язку в розмірі 323 гривні 74 копійки визнав тому і сплатив. Позовні вимоги в частині стягнення з нього на користь ВАТ «Укртелеком» судових витрат в сумі 171 гривня не визнав, пояснюючи це тим, що він оплатив всю суму заборгованості перед судовим засіданням, на третій чи четвертий день після того, як йому надійшло повідомлення ВАТ «Укртелеком» про наявність у нього боргу і він відразу повідомив ВАТ «Укртелеком», що сплатив борг. Вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно умов договору № 215 від 19.01.2002 р. ВАТ «Укртелеком» в особі Гайворонського Цеху електрозв'язку № 9 Кіровоградської філії ВАТ «Укртелеком» надав відповідачу послуги електрозв'язку, а відповідач повинен був сплатити їх вартість. Відповідно до ст. 33 Закону України „Про телекомунікації-", п. 108 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг та умов договору надані послуги електрозв'язку підлягають оплаті не пізніше 20 числа місяця, який слідує за звітним періодом. Як вбачається з матеріалів справи відповідач в порушення вимог п. 1 ст. 33 Закону України «Про телекомунікації» та умов договору на користування місцевим телефонним зв'язком з липня 2009 року по травень 2010 року систематично не сплачував вартість наданих йому послуг електрозв'язку за міжміські розмови, в зв'язку з чим станом на 01.05.2010 року за ним утворилась заборгованість в розмірі 323 гривні 74 копійки, а тому позивач був змушений звертатися до суду з позовом про примусове стягнення боргу. Відповідач оплатив суму боргу за надані послуги зв'язку 25.05.2010 року, тобто після подання позову до суду, а тому з нього необхідно стягнути витрати, понесені позивачем при подачі позовної заяви до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-08 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів, мотивуючи тим, що від шлюбу з відповідачем має двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей. У попереднє судове засідання сторони подали заяви з проханням слухати справу у їх відсутності. Позивачка на позові наполягає, відповідач із позовом згоден, не заперечує проти прийняття рішення у попередньому судовому засіданні. Прийняття рішення можливе у відсутності сторін за наявними у справі доказами. Позов підлягає задоволенню повністю. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 15.11.2003 року (а.с. 4). Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 3-4). Діти проживають разом з матірю, яка їх виховує та доглядає. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-08 00:00:00

Позивач звернувся з позовом, в якому зазначив, що 01.02.2006 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір, відповідно до якого позивач надав відповідачу грошові кошти у сумі 11368 грн. строком до 01.02.2011 року зі сплатою відсотків за користування кредитом. Зобов'язання за кредитним договором відповідач не виконав. Загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем становить 3789 грн. 60 коп., яку позивач просить стягнути разом з судовими витратами на свою користь з відповідача. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та пояснив, що всі обставини справи вказані в позові. Відповідач був повідомлений про час та місце слухання справи, але в судове засідання не зявився та не повідомив про причини неявки, у звЯзку з чим суд проводить заочний розгляд справи. Судом встановлено, що 01.02.2006 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір, відповідно до якого позивач надав відповідачу грошові кошти у сумі 11368 грн. строком до 01.02.2011 року зі сплатою відсотків за користування кредитом. Зобовязання за кредитним договором відповідач не виконав. Загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем становить 3789 грн. 60 коп. Ці обставини підтверджуються копією кредитного договору від 01.02.2006 року (а.с. 11-12), розрахунком заборгованості (а.с.13). На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-08 00:00:00

Позивач 12.05.2010 р. звернувся до суду з позовом та вказав, що Селидівською міжрайонною прокуратурою було проведено перевірку додержання вимог законодавства про виплату допомоги по безробіттю Фондом загальнообов,язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, у ході якої було встановлено, що 06.07.1999 р. [PERSON] звернулась до Селидівського міського центру зайнятості. 13.07.1999 р. [PERSON] було надано статус безробітної та розпочато виплату допомоги по безробіттю. За даними листа УПФУ в м. Селидове Донецької області № 7981/04 від 25.11.2009 р. [PERSON] перебувала у трудових відносинах з TOB «Селко» з 04.01.2000 р. по 04.07.2000 р. та отримала допомогу по безробіттю за вказаний час 457 грн. 54 коп., чим завдала Фонду загальнообов,язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття шкоду на вказану суму. Селидівський міжрайонний прокурор просить суд стягнути з відповідачки на користь Селидівського міського центру зайнятості безпідставно виплачену допомогу по безробіттю у сумі 457 грн. 54 коп., судові витрати покласти на відповідача. У судовому засіданні представник позивача підтримав позов та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач, належно повідомлений про дату, час та місце слухання справи, у судове засідання не зявився. Дослідивши інші докази, судом встановлено, що відповідачем дійсно з 04.01.2000 р. по 04.07.2000 р. отримано від Фонду загальнообов,язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття 457 грн. 54 коп., але [PERSON] у вказаний період перебувала у трудових відносинах з TOB «Селко» і право на отримання допомоги від Фонду загальнообов,язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття не мала. Згідно ст. 36 Закону України «Про загальнообов,язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обовязків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Суд враховує усі добуті у судовому засіданні докази, які знаходяться в матеріалах справи та вважає, що позов підлягає задоволенню оскільки відповідач отримав безпідставно допомогу по безробіттю за період з 04.01.2000 р. по 04.07.2000 р., перебуваючи у трудових правовідносинах з TOB «Селко».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-08 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що з відповідачем по справі [PERSON] вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з 01 листопада 2002 року, про що в Книзі реєстрації актів про одруження відділом реєстрації актів громадянського стану Макарівського районного управління юстиції Київської області за №88 зроблено відповідний запис. Від шлюбу у них є дитина, [PERSON], [INFO]. Проте, сімейне життя в них не склалося. З вересня 2009 року вони проживають окремо . Дитина живе разом з нею. Усі обов'язки щодо утримання та виховання сина вона несе самостійно. Відповідач же ухиляється від покладеного на нього у відповідності до ст. 180 Сімейного кодексу України обов'язку утримання дитини. Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. Стан здоров»я та матеріальне становище відповідача дозволяє утримувати свою малолітню дитину. Інших дітей відповідач не має, стягнень за виконавчими документами з його заробітної плати не проводиться. На підставі викладеного просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання їх неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини усіх його заробітків щомісячно , але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. У судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала, викладене у заяві підтвердила повністю. Відповідач [PERSON] двічі не зявився в судове засідання, причини неявки суду не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про день та час слухання справи. Вислухавши пояснення позивачки , дослідивши письмові матеріали справи , суд приходить до висновку , що позов огрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про одруження серії І-БК №201475 від 01.11.2002 р. ; від шлюбу мають спільну дитину , сина-Івана , [INFO] (свідоцтво про народження серії І-БК №245432 від 14.08.2003 р р.). Відповідач ухиляється від утримання їхнього сина , який постійно проживає разом з позивачкою та перебуває на її утримання. Приймаючи до уваги вищевикладене та

Outcome: approved