Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-08 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] [PERSON] про стягнення боргу та процентів за договором позики, вказуючи, що 12 січня 2005 року відповідач [PERSON] взяв у [PERSON] в борг 50500 грн., які він повинен був повернути 15 вересня 2005 року. Однак у зазначений у розписці термін [PERSON] грошей не повернув. Під будь-яким приводом ухиляється від виконання свого зобовязання. Ухвалою суду до свого провадження була прийнята цивільна справа [PERSON] до [PERSON], за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - [PERSON], про стягнення боргу та процентів за договором позики. Позовні вимоги позивачка та її представник підтримали та просили позов задовольнити. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача позов підтримав. Також [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON], [PERSON] про визнання недійсними договорів про відступлення права вимоги. Справи за названими позовними заявами ухвалою суду були обєднанні в одне провадження. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце проведення судового засідання був належним чином повідомлений, причини неявки суду не повідомив. Ухвалою суду позовна заява [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про визнання недійсними договорів про відступлення права вимоги залишена без розгляду на підставі п. 3 ч.1 ст. 207 ЦПК України. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали цивільної справи [PERSON] до [PERSON], за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - [PERSON], про стягнення боргу та процентів за договором позики, дослідивши надані докази, заслухавши пояснення представника позивача, представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 12 січня 2005 року [PERSON] позичила [PERSON] 50500 грн., що підтверджується розпискою від 12.01.2005 року. Відповідач зобов'язався повернути гроші 15 вересня 2025 року. Однак у термін зазначений у розписці грошей не повернув та ухилявся від виконання зобовязання. 19 квітня 2007 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір про відступлення права вимоги, за яким [PERSON] передала [PERSON], право вимоги згідно з розпискою від 12.01.2005 року. 19 квітня 2007 року [PERSON] було передано оригінал розписки від 12.01.2005 року, що підтверджується актом приймання-передачі за договором про відступлення права вимоги від 19 квітня 2007 року, а [PERSON] за передала [PERSON] грошові кошти в сумі 50500грн. Рекомендованим поштовим відправленням [PERSON] повідомила відповідача про відступлення права вимоги. За клопотанням позивача у судовому засіданні судом були оглянуті оригінали наступних документів: розписка [PERSON] від 12 січня 2005 року про отримання 50500 гривень, договір про відступлення права вимоги від 19 квітня 2007 року, укладений між [PERSON] та [PERSON], акт передачі грошових коштів та документів за договором про відступлення права вимоги від 19 квітня 2007 року, лист та поштова квитанція про повідомлення відповідача про відступлення права вимоги згідно розписки від 12 січня 2005року. Копії цих документів завірені судом та зберігається у матеріалах справи. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому :одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ч.1 ст. 513 ЦК України, правочин щодо заміни кредитора у зобовязанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобовязання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Таким чином [PERSON] набула всіх прав, що належили [PERSON] за розпискою від 12.01.2005 року, які вона мала на момент цих прав. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики він у відповідності з ч. 2 ст. 625, ч. 1 1049, ч. 1 ст. 1050 ЦК України зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три процента річних від простроченої суми. Таким чином сума боргу з урахуванням індексу інфляції, яку [PERSON] зобовязаний сплатити на користь [PERSON] на 01 квітня 2007 року складає 59071 грн. 81 коп.. а три процента річних від простроченої суми за 562 дні прострочення складає 2332 грн. 68 коп. (50500 грн. : 365 дні: 100% х 3% х 562 дні). Вивчивши матеріали цивільної справи [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу та процентів за договором позики. 12 січня 2005 року [PERSON] позичила [PERSON], 29290 гривень. Одержання ним зазначеної суми підтверджується розпискою від 12.01.2005року згідно якої [PERSON] зобовязався повернути гроші 15 вересня 2005 року. Однак у зазначений у розписці термін відповідач грошей не повернув. 26 листопада 2007 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір про відступлення права вимоги, за яким [PERSON] передала [PERSON] право вимоги згідно з розпискою від 12.01.2005 року на суму 29290 гривень. 26 листопада 2007 року [PERSON] передала [PERSON] оригінал розписки від 12.01.2005 року на суму 29290 гривень, а [PERSON] передала [PERSON] грошові кошти в сумі 29290 гривень. Рекомендованим поштовим відправленням [PERSON] повідомила відповідача про відступлення права вимоги. Названі вище факти підтверджується актом приймання-передачі грошових коштів та документів за договором про відступлення права вимоги від 26 листопада 2007 року. За клопотанням позивача у судовому засіданні судом були оглянуті оригінали наступних документів: розписки від 12 січня 2005 року про отримання [PERSON] 29290 гривень, договір про відступлення права вимоги від 26 листопада 2007 року, укладений між [PERSON] та [PERSON], акт приймання-передачі грошових коштів та документів за договором про відступлення права вимоги від 26 листопада 2007 року, лист та поштова квитанція про повідомлення відповідача про відступлення права вимоги згідно розписки від 12 січня 2005 року. Копії цих документів завірені судом та зберігаються у матеріалах справи (а.с ). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ч. 1 ст. 513 ЦК України, правочин щодо заміни кредитора у зобовязанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобовязання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Таким чином [PERSON] набула всіх прав, що належили [PERSON] за розпискою від 12.01.2005 року, які вона мала на момент переходу цих прав. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики він у відповідності з ч. 2 ст. 625, ч. 1 ст. 1049, ч. 1 ст. 1050 ЦК України зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три процента річних від простроченої суми. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язаний повернутипозикодавцеві таку ж суму грошових коштів ( суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична-особа-незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов можуть бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує переданий йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved