Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-31 00:00:00

У вересні 2009 р. ТДВ «СК «Провіта» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення страхового відшкодування. Позивач вказував на те, що 25 січня 2007 року на перехресті вулиць Московська і Адміральська у м.Миколаєві сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю застрахованого позивачем за договором добровільного страхування транспортного засобу автомобіля [NUMBER], що належить [PERSON] та автомобіля «Форд», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON], якого визнано винним у скоєнні цієї дорожньо-транспортної пригоди. В результаті дорожньо-транспорної пригоди автомобіль «Мітсубісі Лансер» отримав механічні пошкодження. Окільки цей автомобіль був застрахований в ТДВ «СК «Провіта» страхова компанія здійснила виплату страхового відшкодування на користь власника автомобіля страхувальника [PERSON] в сумі 7778 грн. 45 коп. Враховуючи викладене, позивач просив стягнути з [PERSON] на користь ТДВ «СК «Провіта» сплачену суму страхового відшкодування 7778 грн. 45 коп., а також 350 грн. витрат за проведення автотоварознавчого дослідження. Ухвалою суду від 16.02.2010 р. до участі у справі в якості другого відповідача залучено акціонерне товариство закритого типу «Страхову компанію «Інспол», оскільки позивач уточнив вимоги позову, зазначивши другим відповідачем АТЗТ «Страхову компанію «Інспол», та просив суд стягнути з [PERSON] на свою користь 510 грн. франшизи, з АТЗТ «Страхової компанії «Інспол» 7618 грн. 45 коп. страхового відшкодування з врахуванням понесених витрат на автотоварознавче дослідження. В судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити. Відповідач [PERSON] вказував на те, що суму франшизи, яку просить стягнути позивач, він згоден сплатити, але на користь самого страхувальника. Представник відповідача АТЗТ СК «Інспол» проти позову заперечувала, вказуючи на те, що чинним законодавством, що регулює відносини у сфері страхування, не передбачено можливості виплати страхового відшкодування страховиком за договором обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності іншому страховику, який отримав право регресу за договором добровільного страхування, а витрати на автотоварознавче дослідження не відносяться до збитків страхової компанії, а є витратами з ведення страхової справи. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов наступного. 25 січня 2007 року на перехресті вулиць Московська і Адміральська в м.Миколаєві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого позивачем за договором добровільного страхування наземного транспорту №14/02-02454 від 21.11.2006 року автомобіля [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON], та автомобіля «Форд», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON]. Згідно постанови Центрального районного суду м.Миколаєва від 15.02.2007 р. особою, винною в скоєнні ДТП, визнано [PERSON], якого притягнуто до адміністративної відповідальності відповідно до ст.124 Кодексу про адміністративні правопорушення України. Цивільно-правова відповідальність вказаної особи була застрахована відповідачем АТЗТ СК «Інспол» (поліс №ВА 4720847). В результаті дорожньо-транспорної пригоди автомобіль «Мітсубісі Лансер» отримав механічні пошкодження. Сума завданого матеріального збитку власнику транспортного засобу згідно акту автотоварознавчого дослідження №043 від 05.02.2007 р. без врахування ПДВ склала 9504 грн. 34 коп. 14 березня 2007 р. ТДВ СК «Провіта» здійснила виплату страхового відшкодування на користь страхувальника [PERSON] в сумі 7778 грн. 45 коп. з вирахуванням з суми матеріального збитку 9504 грн. 34 коп. суми 847 грн. 69 коп. франшизизи за поточною виплатою та суми 878 грн. 20 коп. у звязку з попередньою виплатою страхового відшкодування. Відповідно до ст.27 Закону України «Про страхування», ст.993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового срахування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, котра одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно п.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки одній особі з вини іншої, відшкодовується винною особою. Статтею 37.4 Закону «Про обовязкове страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів» передбачено право страховика за договором обовязкового страхування цивільної відповідальності власника транспортного засобу в разі настання страхового випадку здійснювати виплату страхового відшкодування безпосередньо потерпілим або погодженим з ними підприємствам, установам та організаціям, що надають послуги, повязані з відшкодуванням збитків. Правила щодо регресного позову страховика встановлені ст.38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Зі змісту якої слідує, що якщо страхувальник або водій, який спричинив ДТП, повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 вказаного Закону, то до страховика, що виплатив страхове відшкодування потерпілій та застрахованій ним особі, переходить право регресного позову до страховика, який застрахував відповідальність особи, що спричинила дорожньо-транспортну пригоду. Як встановлено в судовому засіданні і не оспорювалось сторонами [PERSON] повідомив АТЗТ СК «Інспол» у визначені Законом строки про страховий випадок. Таким чином, особами відповідальними за завдані [PERSON] збитки, в даному випадку є АТЗТ СК «Інспол» відповідно до положень Закону «Про обовязкове страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів» у межах, передбачених договором обовязкового страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеного 07.08.2006 р. між АТЗТ СК «Інспол» і [PERSON], та [PERSON], відповідно до вимог ст.1188 ЦК України, у тій частині, що не підлягає відшкодуванню АТЗТ СК «Інспол» як страховиком.. Враховуючи зазначене, до ТДВ «СК «Провіта» як страховика, який виплатив страхове відшкодування за Договором від 21.11.2006 р., перейшло право вимоги, яке [PERSON] мав до АТЗТСК «Інспол», як особи відповідальної за завдані збитки. За такого, суд приходить до висновку, що відшкодована позивачем сума страхового відшкодування у розмірі 7778 грн. 45 коп., а також 350 грн. витрат на проведення автотоварознавчого дослідженя підлягають стягненню з відповідача АТЗТ СК «Інспол». Що стосується вимог позивача про стягнення з [PERSON] франшизи, то такі вимоги задоволенню не підлягають, оскільки, по-перше, стягувану суму помилково позивачем визначено як безумовну франшизу, а по друге, вимоги щодо її стягнення страховій компанії не належать, оскільки страхове відшкодування страхувальнику було виплачено з вирахуванням франшизи. Відповідно зі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню сплачені при подачі позову інформаційно-технічні витрати у розмірі 120 грн. 00 коп. та судовий збір у розмірі 77 грн. 78 коп.

Outcome: partial