overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-09 00:00:00

Представник КП КГ „Харківкомуночиствод звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги водовідведення, в якій зазначає, що відповідач проживає [INFO]. Відповідач є споживачем послуг водовідведення шляхом відкриття абонентського особового рахунку № 430332. Відповідач не сплачує за надані послуги водовідведення. що призвело до утворення заборгованості, яка у період з 01.03.2009 року по 01.03.2010 року складає 245 гри. 04 коп. Добровільно відповідачі заборгованість не погашають. Відповідач у судове засідання не зявився, про день розгляду справи був повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив, письмових заяв суду не надав. Враховуючи, що у справі достатньо матеріалів, суд вважає, що розгляд справи можливий без участі відповідача. Зі згоди представника повивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. ст. 1604.4,224 ЩЖ України. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та дав пояснення, аналогічні доводам, викладеним у позовній заві. Вислухавши думку представника позивача. а також дослідив матеріали справи, встановив наступні факти: згідно довідки КП «Жилкомсервіс» про склад родини відповідач проживає у [INFO] (а.с. 2) та є споживачами послуг водовідведення КП КГ «Харківкомуночиствод» шляхом відкриття абонентського особового рахунку № 430332. За період з 01.03.2009 року по 01.03.2010 року за відповідачами утворилась заборгованість у розмірі 245 грн. 04 коп.(а.с.5). У відповідності до ст. 61 162 ЖК України плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами, строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги. Наймач/власник зобовязаний своєчасно вносити плату за житлово-комунальні послуги. Зазначені платежі вносяться в місячний термін. Згідно зі ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги вноситься по затвердженим у встановленому порядку тарифам. Зазначені платежі вносяться в місячний термін. Приймая до уваги, що відповідач не виконує своїх обовязків та не погашає заборгованість у добровільному порядку, суд, оцінюя зібрані по справі докази у їх сукупності, вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги Оскільки КП КГ «Харківкомуночиствод» рішенням XL сесії V скликання Ленінської районної Ради м. Харкова від 27.11.2009 року, звільнено від сплати державного мита, то відповідно до ст. 88 ЦПК України та відповідно до ст. 3 Декрету КМУ „Про державне мито", його необхідно стягнути з відповідача в розмірі 1% від ціни позову, але не менше трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Крім того, КП КГ Харківкомуночиствод ухвалою суду від 01 квітня 2010 року звільнено від сплати витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи, тому в порядку ст.88 ЦПК України дані витрати у розмірі 30,00 гривень також необхідно стягнути з відповідачів користь держави. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-09 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, процентів та пені. В позовній заяві посилався на те, що на підставі кредитного договору від 05.02.2007 року №1601/0207/50-036 між АКБ «ТАС-Комерцбанк», правонаступником якого є позивач АТ «Сведбанк» та відповідачем [PERSON] виникло зобовязання, згідно якого відповідач отримав кредит в сумі 10 000 грн. терміном користування кредитними коштами по 05.02.2010 року зі сплатою 4% на місяць за користування кредитом. Оскільки відповідач свої зобовязання не виконав, станом на 03.08.2009 року заборгованість за кредитом, яка підлягає стягненню складає 15003 грн. 45 коп., з яких : сума боргу за кредитом - 8067,73 грн., відсотки за кредитом -5792,21 грн., пеня за порушення строків повернення кредитних коштів - 1143,51 грн.. Судові витрати у справі позивач просить покласти на відповідача. В судове засідання представник позивача не зявився, надавши суду заву з проханням розглядати справу без його участі. Позовні вимоги підтримує, просив суд позов задовольнити, стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за кредитним договором та судові витрати. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе розглядати справу у порядку ст.224,225 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 05.02.2007 року між АКБ «ТАС-Комерцбанк», правонаступником якого є позивач АТ «Сведбанк» та відповідачем [PERSON] виникло зобовязання, згідно якого відповідач отримав кредит в сумі 10 000 грн. терміном користування кредитними коштами по 05.02.2010 року зі сплатою 4% на місяць за користування кредитом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Як встановлено в судовому засіданні, банк взяті на себе обовязки за договором виконав та надав відповідачу кредит в сумі 10 000 грн. Відповідач [PERSON] в терміни, встановлені договором, свої зобовязання не виконав, станом 03.08.2009 року заборгованість за кредитом, яка підлягає стягненню складає складає 15003 грн. 45 коп., з яких : сума боргу за кредитом - 8067,73 грн., відсотки за кредитом - 5792,21 грн., пеня за порушення строків повернення кредитних коштів - 1143,51 грн. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що умови договору відповідачем виконано не було, позовні вимоги в частині стягнення всієї суми кредиту з нарахованими сумами відсотків та пені є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором в сумі 15003 грн. 45 коп. Також з відповідача підлягає до стягнення 150 грн. 03 коп. державного мита (судового збору) та 30 грн. витрат на ІТЗ, сплачені позивачем при подачі позову до суду. Всього з відповідача на користь позивача необхідно стягнути суму коштів в розмірі 15183 грн.48 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-09 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, процентів та пені. В позовній заяві посилався на те, що на підставі кредитного договору від 08.05.2007 року №1608/0507/50-082 між АКБ «ТАС-Комерцбанк», правонаступником якого є позивач АТ «Сведбанк» та відповідачем [PERSON] виникло зобовязання, згідно якого відповідач отримав кредит в сумі 3000 грн. терміном користування кредитними коштами по 08.05.2008 року зі сплатою 4% на місяць за користування кредитом. Оскільки відповідач свої зобовязання не виконав, станом на 24.07.2009 року заборгованість за кредитом, яка підлягає стягненню складає 4505 грн. 99 коп., з яких : сума боргу за кредитом - 2045,48 грн., пеня за порушення строків повернення кредитних коштів - 701,09 грн., відсотки за кредитом - 1759,42 грн. Судові витрати у справі позивач просить покласти на відповідача. В судове засідання представник позивача не зявився, надавши суду заву з проханням розглядати справу без його участі. Позовні вимоги підтримує, просив суд позов задовольнити, стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за кредитним договором та судові витрати. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе розглядати справу у порядку ст.224,225 ЩІК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 08.05.2007 року між АКБ «ТАС-Комерцбанк», правонаступником якого є позивач АТ «Сведбанк» та відповідачем [PERSON] виникло зобовязання, згідно якого відповідач отримав кредит в сумі 3000 грн. терміном користування кредитними коштами по 08.05.2008 року зі сплатою 4% на місяць за користування кредитом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Як встановлено в судовому засіданні, банк взяті на себе обовязки за договором виконав та надав відповідачу кредит в сумі 3000 грн. Відповідач [PERSON] в терміни, встановлені договором, свої зобовязання не виконав, станом на 24.07.2009 року заборгованість за кредитом, яка підлягає стягненню складає 4505 грн. 99 коп., з яких : сума боргу за кредитом - 2045,48 грн., пеня за порушення строків повернення кредитних коштів - 701,09 грн., відсотки за кредитом - 1759,42 грн. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що умови договору відповідачем виконано не було, позовні вимоги в частині стягнення суми кредиту з нарахованими сумами відсотків та пені є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором в сумі 4505 грн. 99 коп. Також з відповідача підлягає до стягнення 51 грн. державного мита (судового збору) та ЗО грн. витрат на ІТЗ, сплачені позивачем при подачі позову до суду. Всього з відповідача на користь позивача необхідно стягнути суму коштів в розмірі 4586 грн. 99 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до відповідачів про визнання права власності на будівлі, мотивуючи свої вимоги тим, що в смт. Неполоківці по вул. Незалежності, 16, Кіцманського району Чернівецької області знаходиться житловий будинок з господарськими будівлями, що належить їй на праві власності. Вказує на те, що на земельній ділянці розміром 0,06 га, виділеній для будівництва та обслуговування даного житлового будинку та господарських будівель вона самочинно без відповідного дозволу та розробленого проекту побудувала прибудову літ. «а» та гараж літ. Б.. Зазначає, що на даний час вона бажає узаконити дані самочинні споруди, які зведені на земельній ділянці, що закріплена за господарством, не порушують інтереси інших осіб, не псують архітектурну забудову села, сільська рада не заперечує проти їх узаконення, будівлі зведені без порушень вимог санітарних норм, тому просила позов задовольнити. Позивачка в судовому засіданні підтримала свої позовні вимоги в повному обємі. Відповідачі в судовому засіданні позов визнали. Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ст. 130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволенню позову. Враховуючи наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, у якому просить надати їй додатковий строк достатній для звернення до державної контори з заявою при прийняття спадщини за законом, яка відкрилася після смерті - [PERSON], який помер 08.07.2008 року. Позивач в судове засідання не зявилась, в позовній заяві просить справу розглянути без її участі. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Новопсковського району в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, з позовними вимогами згодна. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ІДПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленному ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що позивач є матірю [PERSON], який помер 08.07.2008 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЕД № 166721, виданого 10 липня 2008 року [PERSON] сільською радою Новопсковського району Луганської області. Також судом встановлено, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді земельного паю, площею 9,65 га, який розташований на території [PERSON] сільської ради, що підтверджується сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ЛГ № 0064174 від 16.12.1996 року та земельної ділянки площею 11,2042 га, що знаходиться на території [PERSON] сільської ради Новопсковського району для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії IV № 033200 від 24.01.2003 року. Крім того, судом встановлено, що у встановлений законом шестимісячний строк позивач не надала заяву до державної нотаріальної контори про прийняття спадщини, у зв'язку із цим не змогла оформити належним чином свідоцтво про право власності на спадщину. Причиною пропуску встановленого законом строку з'явилося те, що позивач після поховання сина довгий час знаходилася в тяжкому матеріальному стані, так як нею були затрачені значні кошти на поховання. Позивач ніде не працює, є пенсіонером, і її доход лише одна пенсія, тому і не змогла своєчасно оформити належним чином свідоцтво про право власності на спадщину. У відповідності зі ст. 1272 ч.З ЦК України - за позовом спадкоємця, що пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може встановити йому додатковий строк, достатній для подачі заяви про прийняття спадщини. Дослідивши матеріали справи та надані письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки вони законні, обґрунтовані, доказово підтверджені матеріалами справи і не спростовані відповідачем. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-09 00:00:00

Відповідач в судове засідання не з'явилася, про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, повідомлення про причини неявки до суду від неї не надійшло. Представник позивача в судовому засіданні вимоги їх підприємства підтримала, просить позов задовольнити, а також стягнути з відповідача понесені при поданні позову судові витрати по справі на користь ЗАТ "Ей-І-Ес Рівненерго". З'ясувавши обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав. Відповідно до ч.І, 2 ст.2 6 Закону України №575\\97-вр від 16.10.1997 р. "Про електроенергетику" (з наступними змінами й доповненнями) споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії зобов'язаний додержуватися вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії. 12 березня 2001 року між ЗАТ "Ей-І-Ес Рівнеенерго" та [PERSON] було укла'дено договір №224109 "Про користування електричною енергією" (надалі - Договір). Пунктом 11.5 Договору визначено, що споживач електричної енергії зобов'язується оплачувати спожиту електричну енергію відповідно до умов договору, а оплата за електричну енергію здійснюється щомісячно, до 10 числа наступного місяця, за календарний місяць, що минув, відповідно до фактичних показників зареєстрованого електролічильника (п.16.1 Договору). Як передбачено ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами, однак в порушення цих вимог відповідач [PERSON] зобов'язань за Договором не виконує. З пояснень представника позивача, а також поданого нею в якості письмового доказу витягу з особового рахунку №256221813, відкритого в ЗАТ "Ей-І-Ес Рівнеенерго" на ім'я [PERSON] вбачається, що відповідачка є споживачем електричної енергії, яка подається у квартиру №109 в будинку №60 на вул.Степана Бандери в м.Рівне та, відповідно, зобов'язана оплачувати надані їй енергопостачальним підприємством послуги з електропостачання. Як вбачається з вказаного особового рахунку, довідки про зняття показників лічильника за період з 01.01.2008 р. по 31.12.2009 р. та [PERSON] звіряння розрахунків від 16 березня 2010 року (а.с.11 - 14), заборгованість відповідача [PERSON] перед ЗАТ "Ей-І-Ес Рівнеенерго" за спожиту електричну енергію станом на 16.03.2010 р. становить 2466 грн. 40 коп. Таким чином, вказана сума і підлягає до стягнення. Також позивач документально підтвердив понесені ним судові витрати у виді судового збору в розмірі 51 грн. й витрат в розмірі ЗО грн. на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи (а.с.1, 2), тому вказані витрати (всього - 81 грн.) підлягають до стягнення на його користь з відповідачки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-09 00:00:00

Сторони зареєстрували шлюб 23.04.2005р. В сімї у шлюбі народилась одна дитина [PERSON], 09.11.2005р.н. Позивач просить розірвати шлюб, покликаючись на те, що сімя фактично розпалася, оскільки протягом півтора року вони не підтримують подружні відносини, разом не проживають, не ведуть спільного господарства. Під час подружнього життя вони зрозуміли, що мають різні погляди на життя, втратили взаємний інтерес один до одного. Розбіжність характерів привела до виникнення у сімї непорозумінь, що негативно вплинуло на їхні відносини. Під час подружнього життя відповідачка неодноразово залишала сімю, та разом із дитиною переїзджала проживати до своїх батьків. Вони неодноразово намагалися примиритися, однак це ні до чого не призвело. Позивач переконаний, що подальше збереження шлюбу не можливе і суперечитиме їхнім інтересам, їхній шлюб носить формальний характер, тому просить позов задоволити. В судове засіданні позивач не зявився, подав заяву про проведення судового засідання без його присутності, вказав, що позовні вимоги підтримує повністю. Просить суд постановити рішення про розірвання шлюбу. Відповідач в судовому засідання позов визнала повністю, пояснила, що не заперечує проти розірвання шлюбу, дійсно через різні погляди на життя між ними існує конфлікт. Протягом півтора року вони проживають окремо, вона переїхала проживати до своїх батьків оскільки відповідач бив її. Вони припинили вести спільне господарство, а тому подальше збереження шлюбу суперечитиме їхнім інтересам. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши зібрані по справі докази, суд позов задовільняє з наступних підстав. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сімейне життя у сторін не склалося. Сторони протягом півтора року не проживають разом, не підтримують подружніх відносин, спільного господарства не ведуть. На даний час обоє із подружжя не знаходять підстав для примирення. А тому враховуючи наведені обставини, суд вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе, воно буде суперечити інтересам сторін, тому шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-09 00:00:00

Сторони зареєстрували шлюб 07.05.2005р. В сімї у шлюбі народилося двоє дітей [PERSON], 29.11.2005р.н., [PERSON], 01.02.2009р.н. Позивач просить розірвати шлюб, покликаючись на те, що сімя фактично розпалася, оскільки з квітня 2009р. вони не підтримують подружні відносини, разом не проживають, не ведуть спільного господарства. Через декілька років після одруження їхні сімені відносини погіршились, оскільки відповідач перестав цікавитись вихованням дітей, байдуже ставився до неї, як до дружини. Розбіжність характерів привела до виникнення у сімї непорозумінь, що негативно вплинуло на їхні відносини. В квітні 2009р. після народження другої дитини відповідач залишив сімю, і переїхав проживати до своїх батьків. Позивач переконана, що подальше збереження шлюбу не можливе і суперечитиме їхнім інтересам, їхній шлюб носить формальний характер, тому просить позов задоволити. В судовому засіданні позивач позов підтримала, дала аналогічні пояснення вищенаведеним. Просить суд постановити рішення про розірвання шлюбу. Відповідач в судовому засідання позов визнав повністю, пояснив, що не заперечує проти розірвання шлюбу, дійсно через різні погляди на життя між ними існує конфлікт. З квітня 2009 року вони не проживають разом, припинили вести спільне господарство, а тому подальше збереження шлюбу суперечитиме їхнім інтересам. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд позов задовільняє з наступних підстав. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сімейне життя у сторін не склалося. Сторони з квітня 2009 року не проживають разом, не підтримують подружніх відносин, спільного господарства не ведуть. На даний час обоє із подружжя не знаходять підстав для примирення. А тому враховуючи наведені обставини, суд вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе, воно буде суперечити інтересам сторін, тому шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-09 00:00:00

Сторони зареєстрували шлюб 06.05.1995р. В сімї у шлюбі народилась одна дитина [PERSON], 25.08.1995р.н. Позивач просить розірвати шлюб, покликаючись на те, що сімя фактично розпалася, оскільки протягом тривалого часу вони не підтримують подружні відносини, разом не проживають, не ведуть спільного господарства. Відповідач зловживає алкогольними напоями, порушує подружню вірність. Позивач переконана, що подальше збереження шлюбу не можливе і суперечитиме їхнім інтересам, їхній шлюб носить формальний характер, у кожного із них своє особисте життя, тому просить позов задоволити. В судовому засіданні позивач позов підтримала, дала аналогічні пояснення вищенаведеним. Просить суд постановити рішення про розірвання шлюбу. Відповідач в судовому засідання позов визнав повністю, пояснив, що не заперечує проти розірвання шлюбу, дійсно через різні погляди на життя між ними існує конфлікт. Протягом тривалого часу вони не проживають разом, припинили вести спільне господарство, а тому подальше збереження шлюбу суперечитиме їхнім інтересам. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд позов задовільняє з наступних підстав. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сімейне життя у сторін не склалося. Сторони протягом тривалого часу не проживають разом, не підтримують подружніх відносин, спільного господарства не ведуть. На даний час обоє із подружжя не знаходять підстав для примирення. А тому враховуючи наведені обставини, суд вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе, воно буде суперечити інтересам сторін, тому шлюб слід розірвати.

Outcome: approved