Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-25 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], треті особи: Бориславська державна нотаріальна контора та управління Держкомзему у м. Бориславі Львівської області про продовження строку на прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] та визнання права власності в порядку спадкування за законом на майно - 2/3 частини будинковолодіння, яке знаходиться по вул..Дрогобицька, 311 ум. [PERSON] області та визнання права користування 2/3 частинами будинковолодіння земельної ділянки, яка складається 3 794 квадратних метрів. Позивач [PERSON] та правонаступник позивача [PERSON] - [PERSON] звернулись до суду з уточненою позовною заявою до [PERSON], третя особа: Бориславська державна нотаріальна контора про продовження строку на прийняття спадщини та визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом. Ухвалою Бориславського міського суду Львівської області відповідно ст.ЗЗ ЦПК України було залучено в якості співвідповідача Бориславську міську раду. Крім цього, було залучено в якості третіх осіб - управління Держкомзему у м. Бориславі Львівської області та Дрогобицького державне комунальне міжміське бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки. Позовні вимоги мотивують тим, що позивач у справі [PERSON] є сином, позивач [PERSON] (правонаступник позивача [PERSON]В.) є внуком покійної [PERSON], яка померла 20 березня 1991 року. Відповідачка у справі [PERSON] є донькою покійної. Покійній [PERSON] на праві власності належало будинковолодіння №311 (колишній №315) по вул..Дрогобицькій у м. Бориславі Львівської області, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину після смерті [PERSON] від 22 березня 1968 року. Єдиними спадкоємцями за законом у рівних частках були позивач [PERSON], [PERSON], який помер 20 вересня 2006 року та відповідач у справі [PERSON] Однак, після смерті матері відповідач [PERSON] переконала позивача [PERSON] та живого на той час [PERSON] про існування складеного покійною [PERSON] заповіту, згідно якого все майно, в тому числі і будинковолодіння №311 по вул..Дрогобицькій у м. Бориславі, успадковує все її майно. Позивачі повірили сестрі і не подали своєчасно заяви в державну нотаріальну контору про прийняття спадщини. На підставі рішення Бориславського міського суду Львівської області від 26 грудня 2005 року та рішення Бориславського міського суду Львівської області визнано за [PERSON] право власності по 1/3 частину будинковолодіння №311 по вул.Дрогобицькій у м. Бориславі в порядку спадкування за законом та за [PERSON]- правонаступником прав та обовязків [PERSON], померлого 20 вересня 2006 року в порядку спадкування за законом право власності по 1/3 частину будинковолодіння №311 по вул .Дрогобицькій у м. Бориславі. Позивачі вважають, що пропустили строк для прийняття спадщини з поважних причин, а тому просять постановити рішення, яким продовжити їм строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] 1.1., померлої 20 березня 1991 року та визнати право власності на 1/3 спірного будинковолодіння в порядку спадкування за законом за кожним із позивачів. В судовому засіданні, позивачі [PERSON] та [PERSON] свої позовні вимоги підтримали, давши пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги заперечила, вважає посилання позивачів на те, що вони під впливом її оману не знали про наявність або відсутність заповіту спадкодавця [PERSON] на її користь і тому своєчасно не прийняли спадщину є голослівним. З часу відкриття спадщини, а саме з 20 березня 1991 року, до моменту звернення позивачів до суду 21 листопада 2005 року відповідачі не претендували на спадкове майно, долею спадкового майна не цікавились, не вчинили впродовж 14 років жодної дії, яка свідчила б про прийняття спадщини. Вони чудово знали, що покійна мати жодного заповіту не складала. Дійсно мати за життя казала що залишає будинок відповідачці, проти чого відповідач [PERSON] та [PERSON] не заперечували. Після смерті матері, відповідачка проживала в будинку по вул..Дрогобицькій,311 у м. Бориславі, обробляла город. На даний час спірний будинок згорів. З цього приводу, бориславським MBГУ МВС України у Львівській області порушено кримінальну справу та проводиться досудове слідство. Зазначений будинок практично розвалився, ремонту не підлягає. Дана обставина підтверджується фотографіями, які відповідач додає до матеріалів справи. В даний час відповідачка оформила право власності в порядку спадкування за законом на 1/3 частину будинковолодіння №311 по вул..Дрогобицькій у м.Бориславі. Просить у заявленому позові відмовити. Представник відповідача [PERSON] міської ради - [PERSON] не заперечує проти задоволення заявленого позову, при постановленні рішення покликалася на розсуд суду. Представник третьої особи Бориславської державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, надіслав листа в якому просить слухати справу у їх відсутності, з приводу заявлених вимог покладаються на думку суду, а тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника третьої особи на підставі наявних у справі доказах. Представники третіх осіб управління Держкомзему у м. Бориславі Львівської області та Дрогобицького державне комунальне міжміське бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки в судове засідання не зявились, про місце, день та час розгляду справи треті особи належним чином була повідомлені, а тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представників третіх осіб на підставі наявних у справі доказах. Заслухавши пояснення сторін, зясувавши дійсні обставини справи, права та обовязки сторін, дослідивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов [PERSON], [PERSON] до [PERSON], Бориславської міської ради, третіх осіб Бориславської державної нотаріальної контори, управління Держкомзему у м. Бориславі Львівської області та Дрогобицького державне комунальне міжміське бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки про продовження строку на прийняття спадщини та визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом слід відмовити з наступних підстав. Як вбачається зі свідоцтва про смерть, виданого 20 березня 1991 року (спадкова справа №333/2005 р.) [PERSON] померла 20 березня 1991 року, місце смерті - [PERSON]. Як вбачається зі свідоцтва про право на спадщину від 22 березня 1968 року, посвідченого нотаріусом Бориславської державної нотаріальної контори [PERSON] була спадкоємцем майна, а саме: житлового будинку з належними до нього надвірними будовами, що знаходиться в м.Бориславі по вул.. Дрогобицькій, 315 (теперішній №311) після смерті [PERSON]. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 22 грудня 2005 року спадкоємцем 1/3 частки майна [PERSON] є її донька [PERSON]. Спадкове майно, на яке видано це свідоцтво складається з деревяного будинку з відповідними господарськими будівлями який розташований в м. Бориславі по вул..Дрогобицькій,311, який складається з двох житлових кімнат та кухні, житловою площею 27,3 кв.м., загальна площа 44,7 кв.м. Відповідно до ч.І та ч.2 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. З наведеної норми Закону вбачається, що власник реалізує свої правомочності володіння, користування та розпорядження щодо належного йому майна вільно, за винятком обмежень, встановлених законом. З матеріалів справи та пояснень сторін вбачається, що фактично між сторонами існує спір з приводу земельної ділянки площею 794 кв.м, яка закріплена за спірним будинковолодінням. При цьому, із довідки Дрогобицького державного комунального міжміського бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки від 14 квітня 2009 року вбачається, що частина спірного будинку знесена, решта будинку знаходиться в аварійному стані, в звязку з чим інвентаризаційну оцінку провести неможливо. Зазначена обставина підтверджується довідкою начальника Бориславського MBУМВС України у Львівській області про те, що 26 березня 2007 року СВ Бориславського MBУМВС України у Львівській області було порушено кримінальну справу за ознаками злочину, передбаченого ст.,194 ч.2 КК України по факту умисного знищення або пошкодження майна шляхом підпалу будинку по вул.Дрогобицькій, 311м. Борислава, що мало місце 11 березня 2007 року в результаті чого невідома особа підпалила будинок (а.с.147), а також фото таблицею на якій зображено зазначений будинок. Виходячи із змісту ст.549 ЦК України ( в редакції 1963 року) вбачається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2)якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно ст.. 550 ЦК України (в редакції 1963 року) строк для прийняття спадщини, встановлений статтею 549 цього Кодексу, може бути продовжений судом, якщо він визнає причини строку поважними. Як встановлено в судовому засіданні позивач [PERSON] та живий на той час [PERSON] не звертались у державну нотаріальну контору із заявами про прийняття спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, тобто з 20 березня 1991 року, оскільки між ними та відповідачкою [PERSON] були хороші родинні відносини, підстав сумніватись в тому що їх мати за життя дійсно склала заповіт лише на користь відповідачки та, що саме такою була остання воля матері, як повідомила їх відповідачка, у них було. І лише тоді, коли від сусіда [PERSON] довідались, що їхня сестра [PERSON] не бажає продати останньому свою частку у будинку покійної матері, звернулись 31 жовтня 2005 року в нотаріальну контору із відповідними заявами про прийняття спадщини. Зазначена причина пропуску строку для прийняття спадщини не може бути визнана судом поважною, оскільки носить субєктивний характер. Відповідно вимог ст.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від ЗО травня 2008 року, що вирішуючи питання про визнання особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для на вчинення дій. На думку суду, у позивачів не було жодної обєктивної, непереборної перешкоди для звернення до державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини. Дана обставина підтверджується показами свідків даними у судовому засіданні. Зокрема, свідок [PERSON] ствердила, що на поминках після похорону [PERSON] 1.1, чула розмову [PERSON] про те що все майно покійної залишається сестрі [PERSON], сини померлої [PERSON] 1.1, на майно покійної не претендують, [PERSON] та [PERSON] знали про відсутність заповіту. Після смерті матері господарством займалась [PERSON] Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що [PERSON] в розмові з нею стверджував, що ніякого спадку не хоче, позивачі знали про відсутність заповіту. [PERSON] доглядала за хатою постійно, доглядала за городом. Свідок [PERSON] в судовому засіданні ствердив, що покійна [PERSON] 1.1, за життя говорила йому що все залишає доньці - [PERSON], а сини до цього нічого немають. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показав, що на час смерті бабці [PERSON] 1.1., він разом з мамою, братами Олегом та Андрієм проживав на [INFO]. Батько проживав на [INFO]. Після смерті бабці господарством останньої займались його батьки. [PERSON] по господарству батькам не допомагав. [PERSON] по господарству батькам помагав. Свідок чув що його вуйки [PERSON] та [PERSON] не потребували майна бабці. На сьогодні спірний будинок не придатний для проживання. Свідок [PERSON] проказав в судовому засіданні про те, що [PERSON] та [PERSON] знали про відсутність заповіту. На момент смерті [PERSON] відносини між братами [PERSON] та [PERSON] та сестрою відповідачкою у справі були нормальними. Після смерті тещі, жінка з дітьми певний час проживала в спірній хаті певний час. На даний час зазначений будинок не придатний для проживання. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показав, що проживає у [INFO]. Після смерті [PERSON] у спірному будинку ніхто не проживав. Будинок знаходиться в аварійному стані. У вересні 2005 року звернувся до [PERSON] та його брата [PERSON] з проханням продати йому будинок їхньої покійної матері, на що останні скерували його до їх сестри [PERSON], пояснивши що даний будинок їхня матір заповіла своїй дочці [PERSON] Фактично через свідка [PERSON] та [PERSON] взнали що спірна хата ні на кого не записана. Свідок [PERSON] у судовому засіданні показав, що він разом з позивачем [PERSON] звертався у Бориславську нотаріальну контору і взнали, що будинковолодіння за адресою м. Борислав, вул..Дрогобицька, 311 станом на вересень 2005 року рахувалось за покійною [PERSON] 1.1. Хоча перед тим, [PERSON] був впевнений що його покійна мати «записала» будинок на сестру. Зазначений будинок, вірніше земельну ділянку хотів придбати зять свідка - [PERSON] Враховуючи викладені обставини, суд не вбачає підстав для продовження строку на прийняття спадщини та визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом, оскільки спадкоємцями [PERSON] та [PERSON] протягом шести місяців з дня відкриття спадщини в порядку ст.549 ЦК України (редакції 1963 року) не вчинено жодних дій, що свідчили б про фактичний вступ спадкоємців в управління або володіння спадковим майном, а також спадкоємцями [PERSON] та [PERSON] своєчасно не подані заяви нотаріальному органу за місцем відкриття і судом не встановлено жодних поважних причин для продовження строку на прийняття спадщини, а тому в задоволенні позову [PERSON], [PERSON] слід відмовити.

Outcome: dismissed