Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до АСТ Вексель в особі ліквідаційної комісії АСТ Вексель про стягнення страхового відшкодування, вказавши третьою особою [PERSON], посилаючись на те, що 24 липня 2008р. між [PERSON] та АСТ Вексель укладений договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. 19 червня 2009р. о 12 годині [PERSON], керуючи своїм автомобілем, порушивши вимоги Правил дорожнього руху України, допустив зіткнення з автомобілем, що належить їй на праві власності, яким на правовій основі керував [PERSON] У вчиненні вказаного правопорушення [PERSON] був визнаний винним та притягнений до адмінвідповідальності постановою судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 21 липня 2009р. 02 лютого 2010р. в газеті Урядовий кур'єр №19 опубліковано інформацію про припинення Акціонерного страхового товариства Вексель шляхом ліквідації. 23 лютого 2010р. нею поштою була відправлена заява про страхове відшкодування, яка має виконуватися ліквідаційною комісією. Однак до теперішнього часу її не повідомили про прийняте згідно її заяви рішення. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] в повному обсязі підтримав позовні вимоги. Ліквідаційна комісії АСТ Вексель, яка про час та місце розгляду справи була повідомлена, що підтверджується поштовим повідомленням, за викликом до суду не з 'явилася, про причини неявки суд не повідомила, в зв'язку з чим суд розглянув справу у відсутності її представника. [PERSON], який про час та місце розгляду справи був повідомлений, що підтверджується поштовим повідомленням, за викликом до суду не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, в зв'язку з чим суд розглянув справу у його відсутності. Вислухавши пояснення представника позивачки [PERSON], дослідивши надані докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають повному задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] являється власницею автомобіля марки Opel моделі Astra OAHL48, 2006 року випуску, сірого кольору, реєстраційний номер [NUMBER], що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу РСА №597837 від 13 вересня 2006р. 19 червня 2009р. о 12 годині водій [PERSON], керуючи автомобілем Volksvagen, номерний знак [NUMBER], по пр-ту Миру в с. Миколаєві, при зміні напрамку руху ліворуч, не впевнившись в безпеці маневру, допустив зіткнення з автомобілем Opel Astra, номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON], який рухався, маючи право на керування даним транспортним засобом, в попутному напрямку, внаслідок чого обидва транспортні засоби отримали механічні ушкодження. За результатами таких подій, постановою судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 21 липня 2009р. [PERSON] був визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та на останнього було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 424 грн. 22 червня 2009р. про дорожньо-транспортну пригоду було повідомлене АСТ Вексель, з яким 24 липня 2008р. правопорушник [PERSON] уклав договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Страховим комісаром був складений страховий акт №1189/09/цв, яким визначено розмір заподіяної шкоди, яка складає 24990 грн. Згідно п. 15.3 ч.1 ст. 15 Закону України Про загальнообов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів договір третьої типу передбачає страхування відповідальності за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну третіх осіб, внаслідок експлуатації транспортного засобу, визначеного в договорі страхування, особою, вказаною в договорі страхування або однією з осіб,зазначених у договорі. Відповідно до п. 22.1 ч.1 ст. 22 Закону України Про загальнообов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті ДТП життю, здоров'ю, майну третьої особи. Норми цивільного законодавства, що передбачені в ст.ст. 1166, 1187, 1194 ЦК України, регламентують, що майнова шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Згідно вимог п. 20.2 ст. 20 Закону України Про загальнообов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у разі ліквідації страховика за його власним рішенням визначені договором обов'язки цього страховика виконує ліквідаційна комісія. Відповідно до вимог ч.1 ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивачки витрати, понесені останньою під час оплати судового збору, пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено, в розмірі 249 грн 90 коп. У відповідності з Постановою КМ України від 21 грудня 2005р. №1258 суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивачки витрати, понесені останньою під час оплати витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільних справ Братським районним судом Миколаївської області, пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено, в розмірі 120 гривень 00 копійок.

Outcome: approved