Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-04 00:00:00

Позивач звернулася до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до повноліття доньки та на її утримання в розмірі 500 грн. щомісячно до досягнення дитиною трьох років, зазначивши, що спільне життя з відповідачем не склалось, в них різні погляди на життя, в результаті чого постійно виникають сварки та суперечки. Подальше збереження родини вважає неможливим. Також просить стягнути аліменти на утримання доньки та на її утримання, оскільки відповідач добровільної допомоги на утримання дитини не надає. В судове засідання позивач не зявилась, від неї надійшла заява, в якій вона просить розглядати справу за її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився, від нього надійшла заява, в якій він просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, вважає, що позов підлягає повному задоволенню по наступним підставам. Згідно свідоцтва про шлюб сторони 04 жовтня 2008 року зареєстрували шлюб у відділі РАЦС по м. Мелітополю Мелітопольського міськрайонного управління юстиції, актовий запис № 979 (а.с.7). Від спільного життя сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с. 8). Судом встановлено, що причиною розпаду сім`ї стало те, що сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, мають різні погляди на сімейне життя, ведення господарства, виховання дитини, з приводу чого в них часто виникають спори та суперечки. В теперішній час сторони однією сімєю не проживають, спільного господарства не ведуть, тобто фактично припинили шлюбні відносини. Таким чином, судом встановлено, що подальше спільне життя чоловіка та жінки і збереження родини стали неможливими. Спору про поділ майна сторони не мають. Згідно ч.2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу між сторонами. Крім того, судом встановлено, що відповідач не надає позивачці матеріальної допомоги на утримання дитини. Згідно довідки старшої по будинку [PERSON] мешкає за адресою м. Мелітополь вул. 50-річчя Перемоги 36/8 кв. 207. Дитина [PERSON], [INFO] мешкає разом з матірю і перебуває на її утриманні (а.с.9). Ні в позивачки, ні в неповнолітньої дитини іншої нерухомості немає. Позивачка не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною. Інших доходів, окрім коштів, які отримує від держави на дитину позивачка немає. З цих коштів позивачці необхідно купувати продукти харчування, одяг, взяття собі та дитини. Інших осіб, які мали б можливість надавати позивачці матеріальну допомогу на утримання дитини, а також на її утримання немає. Відповідач добровільно не надає позивачці матеріальну допомогу на утримання дитини, хоча працевлаштований, працює слюсарем в Мелітопольському локомотивному депо. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначення розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст. 191 Сімейного Кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. За таких обставин, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої доньки в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з 29 червня 2010 року і до досягнення донькою повноліття. Крім того, згідно ст. 84 Сімейного кодексу України, дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка, батька дитини, до досягнення дитиною 3-х років. Таким чином, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на її утримання в розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з 29 червня 2010 року і до досягнення дитиною трьохрічного віку, тобто до 29 квітня 2012 року.

Outcome: approved