Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-12 00:00:00

Представник ВАТ „[PERSON] Аваль" звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог вказує, що 25 грудня 2007 року між ВАТ „[PERSON] Аваль" та [PERSON] було укладено кредитний договір № 014/89-07/761 від 25 грудня 2007 року, відповідно до якого [PERSON] надано кредит в розмірі 20 000 доларів США строком на 24 місяці та з погашенням відповідно до графіка погашення кредиту. 16 березня 2009 року працівникам Банку стало відомо, що 06 січня 2009 року [PERSON] помер. В зв'язку із смертю боржника, з 25.12.2008 року заборгованість по кредиту [PERSON] не погашається. Станом на 17.08.2009 року заборгованість [PERSON] перед ВАТ „[PERSON] Аваль" по кредитному договору № 014/89-07/761 від 25.12.2007 року становить 12 365, 17 доларів США, що згідно курсу гривні до іноземних валют, встановленого НБУ станом на 17.08.2009 року становить 96 043 грн. 98 коп. Для забезпечення виконання зобов'язань, що випливають з кредитного договору, відповідно до п. 3.3 кредитного договору № 014/89-07/761 від 25.12.2007 року, між Банком і [PERSON] було укладено договір іпотеки № 014/89-07/761/1 від 25.12.2007 року. В судовому засіданні, посилаючись на викладені обставини, представник позивача позов підтримав. Просить звернути стягнення на заставлене згідно договору іпотеки № 014/89-07/761/1 від 25.12.2007 року земельну ділянку загальною площею 0,12 га, що знаходиться за адресою : Рівненська область, Рівненський район, с. Корнин та належить [PERSON] на праві приватної власності, що підтверджується державним актом на праві приватної власності на землю серії ЯЕ № 214238, що виданий Корнинською сільською радою на підставі договору купівлі - продажу від 11.09.2006 року за № 4816 і який зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за номером 010758300483; кадастровий номер земельної ділянки 56 246 859 00 04 023 0080, у сумі 96 043 грн. 98 коп. на користь ВАТ „[PERSON] Аваль", а також стягнути з [PERSON] на користь ВАТ „[PERSON] Аваль" судові витрати по справі. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про день та час розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку. Суд ухвалив про заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 25 грудня 2007 року між ВАТ „[PERSON] Аваль" та [PERSON] було укладено кредитний договір № 014/89-07/761 від 25 грудня 2007 року, відповідно до якого [PERSON] надано кредит в розмірі 20 000 доларів США строком на 24 місяці та з погашенням відповідно до графіка погашення кредиту. 16 березня 2009 року працівникам Банку стало відомо, що 06 січня 2009 року [PERSON] помер. В зв'язку із смертю боржника, з 25.12.2008 року заборгованість по кредиту [PERSON] не погашається. Станом на 17.08.2009 року заборгованість [PERSON] перед ВАТ „[PERSON] Аваль" по кредитному договору № 014/89-07/761 від 25.12.2007 року становить 12 365, 17 доларів США, що згідно курсу гривні до іноземних валют, встановленого НБУ станом на 17.08.2009 року становить 96 043 грн. 98 коп., в тому числі : заборгованість по кредиту - 11 407, 14 доларів США, що згідно курсу гривні до іноземних валют, встановленого НБУ станом на 17.08.2009 року становить 88 602 грн. 68 коп.; заборгованість по відсотках - 958,03 долари США, що згідно курсу гривні до іноземних валют, встановленого НБУ станом на 10.08.2009 року становить 7 441 грн. 30 коп. Для забезпечення виконання зобов'язань, що випливають з кредитного договору, відповідно до п. 3.3 кредитного договору № 014/89-07/761 від 25.12.2007 року, між Банком і [PERSON] було укладено договір іпотеки № 014/89-07/761/1 від 25.12.2007 року. Відповідно до п.п. 1.1-1.2.1 договору іпотеки, з метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № 014/89-07/761 від 25.12.2007 року відповідач передав в іпотеку земельну ділянку, загальною площею 0,12 га, що знаходиться за адресою : Рівненська область, Рівненський район, с. Корнин та належить [PERSON] на праві приватної власності, що підтверджується державним актом на праві приватної власності на землю серії ЯЕ № 214238, що виданий Корнинською сільською радою на підставі договору купівлі - продажу від 11.09.2006 року за № 4816 і який зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за номером 010758300483; кадастровий номер земельної ділянки 56 246 859 00 04 023 0080. Пунктом 3.1.4 договору іпотеки сторони передбачили, що у випадку невиконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором, у тому числі, якщо кінцевий термін повернення кредиту ще не настав, [PERSON] має право звернути стягнення на предмет іпотеки та реалізувати його відповідно до п. 6 цього договору, та за рахунок вирученої від реалізації предмета іпотеки суми переважно перед іншими кредиторами задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, пов'язаних з реалізацією предмета іпотеки. Згідно п. 6.2 договору іпотеки, [PERSON] набуває право звернути стягнення на предмет іпотеки та задовольнити всю суму зобов'язання на момент звернення стягнення ,у тому числі на суму заборгованості за кредитом та відсотками, штрафними санкціями, комісійною винагородою незалежно від настання строку виконання боргового зобов'язання, який зазначений у кредитному договорі у випадку, якщо у момент настання строку виконання зобов'язань за кредитним договором вони не будуть виконанні, а саме : при несплаті, частковій несплаті у встановлені кредитним договором строки сум процентів, комісійної винагороди, сум неустойки (пені, штрафних санкцій). Відповідно до п. 6.4 договору іпотеки, звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється в тому числі за рішенням суду. В силу ч. 1 ст. 546 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, заставою. Згідно ст. 572 ЦК України, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Відповідно до п. 1 ст. 575 ЦК України, іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володіння заставодавця або третьої особи. Статтею 589 ЦК України передбачено, що у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання. Згідно частин 1, 2 ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави у разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк, (термін), якщо інше не встановлено договором, законом. Аналогічні положення передбачені Законом України "Про іпотеку". Так, відповідно до ст. 1 Закону України "Про іпотеку", іпотекою є вид забезпечення зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право у разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку встановленому законом. Законом України "Про іпотеку" передбачено, що іпотекодавцем може бути як сам боржник, так і третя особа (майновий поручитель). Майновим поручителем є особа, яка передає в іпотеку нерухоме майно для забезпечення виконання зобов'язання іншої особи - боржника. Згідно ст. 11 Закону України "Про іпотеку", майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов'язання виключно в межах вартості предмета іпотеки. Відповідно до ст. 7 Закону України "Про іпотеку", за рахунок предмета іпотеки, іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Згідно ст. 33 Закону України "Про іпотеку", іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання. 23.06.2009 року Банком Відповідачу направлялася вимога про виконання зобов'язань, однак на сьогоднішній день заборгованість за кредитом не погашена. Відповідно до положень ч. 1 ст. 625 ЦП України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим до виконання. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має бути виконуватися належним чином відповідно до умов Договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно положень ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений Договором або Законом строк. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Як доведено в судовому засіданні, в порушення своїх договірних зобов'язань, відповідач не дотримувався вимог з погашення кредиту та відсотків згідно термінів, встановлених в договорі, що підтверджено розрахунками, наявним у матеріалах справи. З матеріалів справи вбачається, що згідно платіжного доручення № 4673 від 20.08.2009 року сплачено судовий збір в сумі 960 грн. 43 коп. та згідно платіжного доручення № 4674 від 20.08.2009 року понесенні витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн. 00 коп. За встановлених обставин, підстави для задоволення позовних вимог наявні. На підставі ст. ст. 526, 527, 530, 589, 590, 610, 611, 612, 625, 1046 - 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved