Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом про стягнення заборгованості, в якому зазначив, що відповідачі є співвласниками квартири [ADDRESS], зобовязані сплачувати надані житлово-комунальні послуги у вигляді утримання будинку та прибудинкової території. Однак в період з листопада 2006 року по березень 2010 року відповідачі оплату не здійснюють, у звязку з чим виникла заборгованість в сумі 2775 гривень 72 копійки. Просив суд стягнути з відповідача заборгованість по оплаті експлуатаційних витрат по утриманню будинку та прибудинкової території в сумі 2775 гривень 72 копійки та понесені судові витрати у вигляді сплаченого збору за інформаційно-технічне забезпечення в сумі 30 гривень. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала та суду пояснила, що відповідачі з листопада 2006 року по березень 2010 року квартирну плату не сплачують, у звязку з чим у них мається заборгованість перед позивачем за надані останнім послуги в розмірі 2775 гривень 72 копійки. Також заявила, що позивачем послуги з утримання будинку та прибудинкової території, де мешкають відповідачі, здійснюється належним чином. Просила стягнути з відповідачів вказану суму боргу та понесені судові витрати у вигляді сплаченого збору за інформаційно-технічне забезпечення в сумі 30 гривень. Відповідачка [PERSON] позовні вимоги не визнала та суду пояснила, що послуги позивач надає не в повному обсязі, здійснюється тільки прибирання прибудинкової території, у звязку з чим квартирна плата повинна бути перерахована в бік її зменшення. Крім того зазначила, що не укладала з позивачем договір про надання послуг, тому не зобовязана ці послуги сплачувати. Від відповідачки [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у її відсутності. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та позов підлягає задоволенню. Відповідно до особового рахунку № 2346, співвласниками квартири [ADDRESS] є відповідачі [PERSON], [PERSON], які мешкають за цією адресою (а.с.3). Зазначений будинок, в якому мешкають відповідачі, знаходиться на балансі Житлово-комунального підприємства №4 Приморського району міста Маріуполя. Згідно рішення виконавчого комітету Маріупольської міської Ради від 16.08.2006 року № 214 розмір плати за користування житлом (квартирна плата) та плата за утримання будинків і при будинкових територій по 2-му типу житла складає 1,47 грн за 1 кв.м. загальної площі. (а.с.5) З довідки-розрахунку вбачається, що відповідачі мають заборгованість перед позивачем за період з листопада 2006 року по березень 2010 року в сумі 2775 гривень 72 копійки (а.с.4) Суд вважає, що відсутність між сторонами письмового договору про надання послуг з утримання будинку та при будинкової території не позбавляє відповідачів обовязку сплачувати ці послуги, оскільки між сторонами існують фактичні договірні відносини, які регулюються зокрема Законом України «Про житлово-комунальні послуги» та Правилами користування приміщеннями житлових будинків, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08.10.1992 року, відповідно п. 5 ч. 3 ст. 20 та п. 7 яких передбачають обовязок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території включають в себе прибирання внутрішньо будинкових приміщень та при будинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо будинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо. Згідно «Правил користування приміщеннями житлових будинків та прибудинковими територіями» власник житла за рахунок власних коштів сплачує всі витрати, повязані з утриманням житлового будинку та закріпленої прибудинкової території. Відповідно до п.п.17, 65 цих Правил власники квартир зобовязані своєчасно вносити плату за обслуговування та ремонт будинку. У суду немає підстав ставити під сумнів розрахунок боргу, зроблений позивачем, оскільки цей розрахунок відображує офіційні дані позивача щодо наданих послуг та їх вартості відповідно до затверджених тарифів. Крім того, згідно розрахунку заборгованості позивачем у випадку ненадання якихось послуг відповідно до Порядку перерахунку розміру плати за послуги з утримання будинків та при будинкової території у разі їх ненадання або надання не в повному обсязі, затвердженого рішенням виконкому Маріупольської міської Ради від 20.12.2006 року № 351, такий перерахунок дійсно проводився в бік зменшення цієї плати. На підтвердження доводів, що фактично позивачем послуги з утримання будинку та прибудинкової території не надаються, відповідачем не надано суду ніяких доказів. В судовому засіданні також встановлено, що самі відповідачі до позивача зі скаргами на неналежне або неповне надання останнім послуг не звертались. Згідно ст. 322 ЦК України власник зобовязаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, відповідачами в порушення зазначених вимог діючого законодавства послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території не сплачуються. Прийшовши до висновку про обґрунтованість позовних вимог, суд згідно ст. 88 ЦПК України стягує з відповідачів на користь позивача понесені ним та підтверджені відповідним платіжним дорученням судові витрати в сумі 30 гривень (а.с.1) та враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду, стягує з відповідачів на користь держави судовий збір в сумі 51 гривні. На підставі ст. 322 ЦК України, ст. 156, 162, 179 ЖК України, ст. 7, 13, 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п.п. 7, 17, 65 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08.10.1992 року,

Outcome: approved