Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-08 00:00:00

Позивач публічне акціонерне товариство „[PERSON] Аваль звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] у якому просив стягнути з відповідачів солідарно заборгованість за кредитним договором № 010/82/0011/79995 в сумі 14084 (чотирнадцять тисяч вісімдесят чотири) грн. 46 коп., з яких 7598, 27 грн. суми кредиту, 5344,65 грн. несплачених відсотків, 1141,54 грн. пені, а також судові витрати у справі: судовий збір в сумі 140,85 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 04.04.2007 року, відповідно кредитного договору № 010/82/0011/79995, укладеного між ВАТ „[PERSON] Аваль (далі [PERSON]) та [PERSON], останній отримав в Банку кредит в сумі 10000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 34,9 відсотків річних з кінцевим терміном погашення кредиту 04.04.2009 року. За умовами даного договору передбачене щомісячне погашення заборгованості боржником, що останнім не виконується у звязку з чим виникла заборгованість, зазначена у позові. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором [PERSON] і [PERSON] уклали договір поруки № 010/82/0011/79995 від 23.04.2007 року, згідно якого поручитель [PERSON] прийняв на себе зобовязання здійснити виконання грошових зобовязань в обсязі, заявленому банком у випадку невиконання або неналежного виконання Боржником взятих на себе зобовязань по кредитному договору. Відповідачі заборгованість за вказаним кредитним договором Банку не погасили, чим порушили умови кредитного договору. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити повністю. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявились, хоча були належним чином повідомлені про дату і час розгляду справи, заяв про відкладення розгляду справи суду не надали, тому суд ухвалив заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. 04.04.2007 року відповідач [PERSON]М.(Позичальник) уклав з ВАТ „[PERSON] Аваль письмовий кредитний договір (Договір) № 010/82/0011/79995, за яким отримав кредит в сумі 10000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 34,9 відсотків річних з кінцевим терміном повернення 04.04.2009 року. За таких обставин договір у вказаній частині позивачем виконаний. Відповідно ст.204 ЦК України: Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Підстав для визнання вказаного договору недійсним у ході розгляду справи не встановлено, тому він є правомірним та в силу ст.629 ЦК України обовязковим для виконання сторонами. Відповідно договору поруки № 010/82/0011/79995 від 23.04.2007, [PERSON] (Поручитель) зобовязався перед Банком відповідати у повному обсязі за своєчасне та повне виконання Позичальником [PERSON] зобовязань за кредитним договором № 010/82/0011/79995 від 23.04.07 року. Виходячи з п. 4.1. цього договору у разі невиконання або неналежного виконання Боржником взятих на себе зобовязань по кредитному договору поручитель і боржник несуть солідарну відповідальність перед Банком за виконання взятих на себе зобовязань у повному обсязі у відповідності до ч.1,2 ст.554 ЦК України. Згідно розрахунку заборгованості ВАТ «[PERSON] Аваль» сума заборгованості позичальника [PERSON] станом на 09.04.2010 року перед Банком складає 14084, 46 грн. В судовому засіданні встановлено, що відповідачі не належним чином виконували свої зобовязання, передбачені кредитним договором № 010/82/0011/79995, від 04.04.2007 року а саме: у встановлені строки не сплачували заборгованості за кредитом та нараховані проценти за кредитом, тим самим істотно порушили умови укладеного кредитного договору. За ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного кодексу України. При вирішенні даної справи, суд виходить із загальних засад судочинства в частині свободи договору, передбаченого п.3 ч.1 ст.3 ЦК України, обовязковості договору, передбаченої ст.629 ЦК України, а також вимог ст.1054 ЦК України та ч.1 ст.1049 ЦК України, відповідно до яких позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) та сплатити проценти у строк та в порядку, що встановлені договором. Наслідки порушення договору позичальником, визначені у ст.1050 ЦК України та передбачають у разі своєчасного не повернення ним суми позики, його зобовязання сплатити грошову суму відповідно до ст.625 ЦК України, а саме суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 проценти річних, від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. При цьому боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Враховуючи, що Договором між сторонами передбачено оплату за користування кредитними ресурсами в розмірі 34,9 відсотків на рік, суд бере до уваги вказаний, встановлений договором розмір відсотків, що підтверджує розрахунок заборгованості по кредитному договору, наданий позивачем. Зі ст.614 ЦК України, витікає, що особа, яка порушила зобовязання несе відповідальність за наявності вини, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до п.2 ст.614 ЦК України цієї статті: Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобовязання. Виходячи з ч.1 ст.554 ЦК України: У разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором не встановлено додаткову відповідальність поручителя. Враховуючи, що відповідачі у судове засідання не зявились і не надав доказів відсутності своєї вини, суд рахує вину відповідачів у порушенні зобовязання доведеною наявними у справі доказами, а тому вбачає підстави для задоволення позову. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, судові витрати у справі, понесені позивачем також підлягають стягненню на його користь з відповідачів у рівних частинах, оскільки підтверджуються приєднаними до справи квитанціями про їх оплату.

Outcome: approved