Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-09 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів у розмірі 500 - 700 грн. на утримання непрацездатного сина [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що син є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, тому що отримує тільки пенсію, якої йому не вистачає на життя. [PERSON] зазначає, що син є хворою людиною, йому потрібні медикаменти та лікування в звязку з чим він потребує додаткових витрат. В судовому засіданні [PERSON] підтримала позовні вимоги та просить стягнути з відповідача на користь непрацездатного сина аліменти у розмірі 500 700 грн. щомісяця, мотивуючи це розміром маленької пенсії сина. Позивачка зазначила, що відповідач працює, отримує щомісяця заробітну плату, а тому взмозі сплачувати аліменти в зазначеному розмірі. [PERSON] позов не визнав, пославшись на те, що він сплачував аліменти на утримання сина до його повноліття, а також на період навчання, а на даний час сплачувати аліменти у розмірі визначеному позивачем він не спроможний. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги доведені частково та підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] народився 13.12.1985 року, батьками є сторони по справі, що не оспорювали позивач та відповідач. [PERSON] є інвалідом І групи з дитинства, інвалідність встановлена безстроково (а.с.5). Інших джерел доходів, крім пенсії по інвалідності, [PERSON] не має. За таких обставин, суд приходить до висновку, що [PERSON] є непрацездатною особою, що потребує матеріальної допомоги. Відповідно до вимог ст.154 Сімейного Кодексу України, батьки мають право на самозахист своєї дитини, повнолітніх дочки та сина. Батьки мають право звертатись до суду, органів державної влади, органів місцевого самоврядування та громадських організацій за захистом прав та інтересів дитини, а також непрацездатних сина, дочки, як їх законні представники без спеціальних на те повноважень. Батьки мають право звернутись за захистом прав та інтересів дітей і тоді, коли відповідно до закону вони самі мають право звернутись за таким захистом. Згідно вимог ст.198 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідач є батьком [PERSON], а тому він зобовязаний утримувати свого непрацездатного сина, згідно вимог ст.198 СК України. Доказів, які б свідчили про звільнення відповідача від обовязку утримувати непрацездатного сина, суду не надано. Згідно вимог ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. А тому визначаючи розмір аліментів, суд враховує матеріальний відповідача, який працює слюсарем ремонтником ВАТ Київський електровагоноремонтний завод, отримує середньомісячну заробітну плату у розмірі 1.476 грн. 73 коп. (а.с.23-а) та вважає за доцільне стягнути з [PERSON] аліменти на утримання непрацездатного сина у розмірі 400 грн. щомісячно, суму аліментів 500 700 грн., визначену позивачем, суд вважає явно завищеною. Відповідно до вимог ст. 367 ч.1 п.1 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Підлягає стягненню з [PERSON] на користь держави судовий збір у розмірі 51 грн., та витрати на інформаційне-технічне забезпечення розгляду судової справи у розмірі 120 грн., відповідно до вимог ст.88 ЦПК України.

Outcome: partial