Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-03 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що вона з 25.07.2005 року до 01.02.2008 року працювала за штатним розписом редактором відділу, а з 01.02.2008 року до 26.05.2009 року відповідальним секретарем журналу "Український театр", видавцем якого є відповідач. Після звільнення зверталася до відповідача з проханням надати довідку про нараховані та виплачені їй сум заробітної плати, надбавок, премій, компенсацій, авторських гонорарів за період з 01.05.2006 року по 26.05.2009 року та інші документи стосовно її роботи в указаний період. Однак, відповідач не надав жодного запитуваного документу. На підставі ст. 14 Закону України "Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів", ст.ст. 25, 26 Закону України "Про державну службу", Переліку посад журналістів державних і комунальних засобів масової інформації, які прирівнюються до посад керівних працівників, спеціалістів секретаріату відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування, затвердженого постановою КМУ від 26.09.2001 року та п.1 постанови КМУ від 13.12.1999 року №2288 "Про впорядкування умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, місцевого самоврядування та їх виконавчих органів, органів прокуратури, судів та інших органів" і Додатку 48 до даної постанови вона має право на щомісячну надбавку до посадового окладу за ранг державного службовця, яка дорівнює в цьому випадку 110 грн. (7 ранг найнижчий у третій категорії). Враховуючи це, на час її звільнення не було проведено остаточного розрахунку, а саме: існує заборгованість в сумі 3 190 грн. несплачені суми надбавки за ранг державного службовця за 2005-2007 роки; сума заборгованості із виплати заробітної плати за 2008 рік (враховуючи суми за ранг державного службовця) 4 198 грн. 09 коп.; сума заборгованості по компенсації часткової за невикористану відпустку за 2009 рік 1 735 грн.54 коп.; сума компенсації за затримку виплати розрахунку при звільненні 2 955 грн. 17 коп.; сума компенсації за нездійснену відповідачем індексацію заробітної плати 2 955 грн. 17 коп.; сума компенсації за недодані дні відпустки з 2005 по 2008 роки 4 480 грн. В судовому засіданні позивачка та її представник уточнили, що погоджуються з сумою компенсації індексації заробітної плати, вказаною відповідачем - 1 571 грн. 73 коп. Уточнили вимогу про стягнення середнього заробітку за непроведення повного розрахунку при звільнені, враховуючи час, що пройшов після звільнення, та просили стягнути з відповідача суму 20 977 грн. 50 коп., обмежившись не повним періодом (більше року), а шести місяцями. Всі інші позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити. Представники відповідача в судовому засіданні позов визнали частково, а саме - в частині не здійснення ними та не виплати позивачці при звільненні суми індексації на заробітну плату. Визнали, що індексація заробітної плати у них дійсно не проводилася, сума, яка має бути сплачена позивачці за нездійснену ними індексацію заробітної плати за період з 2005 року по 2009 рік, становить 1 571 грн. 73 коп. (а.с.215-218). Стосовно позовних вимог про виплату компенсацій за невикористані дні відпустки зазначили, що дана вимога безпідставна, так як позивачці було повністю нараховано та виплачено суми грошових коштів за невикористані відпустки за період з 2006 року по 2009 рік включно, терміни відпусток встановлені в колективному договорі. Всі інші позовні вимоги не визнали, посилаючись на те, що відповідно до наданих до справи документів встановлено, що ранг державного службовця окремо позивачці не має і не може бути встановлений, позивачці виплачувався посадовий оклад, який вже був з підвищенням на ранг державного службовця. Не погодилися та заперечували щодо вимоги про стягнення з них середнього заробітку за невиплату позивачці при звільненні сум індексації на заробітну плату, обгрунтовуючи тим, що вони визнають своє порушення по нездійсненню індексації на заробітну плату за всі роки роботи позивачки у них, погоджуються її виплатити при наявності в них коштів, але вважали, що суму 20 977 грн. 50 коп. не повинні сплачувати. Вони є державним підприємством, коштів не мають. Представник третьої особи - Міністерства культури і туризму України в судове засідання не з"явився, про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином. Вислухавши пояснення позивачки, її представника та представників відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково. В суді встановлено, що позивачка з 25.07.2005 року до 01.02.2008 року працювала за штатним розписом редактором відділу, а з 01.02.2008 року до 26.05.2009 року відповідальним секретарем журналу "Український театр", видавцем якого є відповідач. Згідно наказу №40-К від 12.05.2009 року позивачка була звільнена із займаної посади з 26.05.2009 року за власним бажанням ст.38 КЗпП України. В суді за час розгляду справи було встановлено, що при звільненні позивачці було виплачено компенсацію за невикористану відпустку. Доказів того, що позивачці не всі дні були оплачені за невикористані відпустки за період з 2005 року по 2009 рік включно, суду не було надано. Кількість днів відпусток визначена в колективному договорі, і ніяких невідповідностей, порушень не було виявлено. Таким чином, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивачки суми компенсації за недодані дні відпустки з 2005 по 2008 роки 4 480 грн. та суми заборгованості по компенсації часткової за невикористану відпустку за 2009 рік 1 735 грн. 54 коп. не знайшли свого підтвердження в суді та не підлягають задоволенню. Стосовно позовних вимог про стягнення заборгованості в сумі 3 190 грн. несплачені суми надбавки за ранг державного службовця за 2005-2007 роки та суми заборгованості із виплати заробітної плати за 2008 рік (враховуючи суми за ранг державного службовця) 4 198 грн. 09 коп., суд приходить до наступного. Порядок оплати праці журналістів державних та комунальних засобів масової інформації визначено постановою КМУ від 15.03.1999 року №377, який розроблено згідно з нормами ст.ст.14, 16 Закону України "Про реалізацію статей 14, 16 Закону України "Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів" на основі прирівнювання посад журналістів до посад відповідних державних службовців, які працюють в апараті виконавчої влади або місцевого самоврядування засновника засобу масової інформації. Пункт 1 даного Порядку встановлює, що розміри посадових окладів журналістів державних або комунальних засобів масової інформації встановлюються на рівні розмірів посадових окладів керівних працівників і спеціалістів відповідного органу державної влади. Судом робилися запити до Міністерства культури і туризму України, якому підпорядкований відповідач, і якими надавалася відповідачу схеми з визначенням границь посадових окладів для їх працівників, на підставі чого відповідачем складався штатний розпис. У відповіді від 02.06.2010 року Міністерство Культури і туризму повідомили суд, що при визначенні посадових окладів редактора відділу та відповідального секретаря (які займала позивачка) у штатному розписі ДП Газетно-журнальне видавництво Міністерства культури і туризму України враховані доплати за ранг в межах відповідної категорії посад. Враховуючи викладене в зазначеному законодавстві, листі третьої особи та те, що позивачка не є державним службовцем (присягу не приймала та могла примати, враховуючи посаду) позовні вимоги про стягнення заборгованості в сумі 3 190 грн. несплачені суми надбавки за ранг державного службовця за 2005-2007 роки та суми заборгованості із виплати заробітної плати за 2008 рік (враховуючи суми за ранг державного службовця) 4 198 грн. 09 коп. не підлягають задоволенню, так як вони є безпідставні. Стосовно позовної вимоги про стягнення з відповідача суми індексації заробітної плати суд приходить до висновку, що дана вимога підлягає задоволенню частково. Відповідно до "Порядку проведення індексації грошових доходів населення", затвердженого постановою КМУ від 17.07.2003 року №1078, підвищення грошових доходів громадян у зв"язу з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Проведення індексації поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання. По даній справі встановлено та визнано стороною відповідача, що останні не здійснювали позивачці нарахування індексації заробітної плати за період її роботи - з 2005 року по 2009 рік включно. При звільненні сума індексації не була виплачена позивачці. Розрахунок позивачки, яким визначено дану суму у розмірі 2 955 грн. 17 коп., є невідповідною, безпідставно нарахованою з врахуванням рангу. По наданих відповідачем розрахунках (а.с.215-216) сума індексації заробітної плати за період 2005-2009 роки, що не була нарахована та не була виплачена при звільненні позивачці, становить 1 571 грн. 73 коп. Сторона позивача погодилася, що дана сума, без врахування сум за ранг, які ними враховувалися при їх розрахунку, є відповідною. Таким чином, встановлено, що на день звільнення відповідач не провів належні працівникові (позивачці) виплати всіх сум, що належали останній від підприємства (відповідача) на день звільнення. Відповідно до ст.116 КЗпП України при звільнені працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Статтею 117 КЗпП України передбачено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. По справі встановлено, що з часу звільнення позивачки по день ухвалення рішення суду сплинуло 1 рік 8 днів. Сторона позивача обмежилася строком в півроку шість місяців, щодо стягнення середнього заробітку за час затримки повного розрахунку, і на думку суду, саме за цей період, а не за 1 рік має бути нараховано суму середнього заробітку, це є правом позивача, та враховуючи, що відповідач є державною установою, фінансується з державного бюджету. Сума середнього заробітку за шість місяців становить 20 977 грн. 50 коп., виходячи із середньої заробітної плати позивачки 3 496 грн. 25 коп. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно до ст.88 ЦПК України судові витрати мають бути покладені на відповідача в сумі судового збору 51 грн., витрат на ІТЗ- 120 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial