Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-28 00:00:00

15.03.2010 року позивач звернувся до суду з даним позовом. Вимоги мотивував тим, що відповідно до кредитного Договору «Автопакет» від 31.01.2008 року № 05\\2008\\434951\\276 \\далі Договор\\ позивач надав відповідачеві [PERSON] кредит у сумі 23069,31 дол. США строком до 20.01.2015 року на умовах сплати цим відповідачем 14,3% річних за користування кредитними коштами. Згідно п.п. 2.2.1-2.2.3 Договору [PERSON] зоббов»язаний був забезпечити повернення коштів, отриманих в рамках кредиту \\кредитної лінії, сплату процентів щомісяця до 18 числа поточного місяця у сумі не менше ніж 1130,40 дол. США; повернення кредитних коштів не пізніше ніж 20.01.2015 р. (п.п. 1.1.4., 1.2.4 Договору). Свою частину зобов»язання, визначеного Договором, [PERSON] не виконав, у зв»язку з чим станом на 03.03.2010 р. заборгованість по Договору за розрахунком позивача складає: по основній сумі кредиту 10319,44 дол. США, по відсотках 1644,85 дол. США. У зв»язку з невиконанням обов»язків за Договором [PERSON] нарахована пеня в сумі 545,79 дол. США. Згідно п.3.2.1. Договору [PERSON], яка є поручителем [PERSON], брала на себе зобов»язання безвідзивно і безспірно відповідати перед позивачем за належне виконання [PERSON] взятих на себе зобов»язань, що витікають з Договору. Посилаючись на порушення відповідачами обумовлених Договором зобов»язань, позивач просив стягнути в солідарному порядку з відповідачів заборгованість по кредитному договору від 31.01.2008 року № 05\\2008\\434951\\276 в сумі 99892,99 грн., в т.ч.: заборгованість по основній сумі кредиту -82276,56 грн., заборгованість за відсотками 13134,13 грн., пеню за несвоєчасну сплату мінімально необхідного платежу за кредитом 545,79 грн. В судовому засіданні представники позивача підтримали позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в суді позовні вимоги не визнав, заперечив проти вимог, посилаючись на те, що позивачем порушено його права та права відповідачки [PERSON], визначені Законом України «Про захист прав споживачів», що полягає у неповідомленні позивачем відповідачів про намір стягнути достроково всю суму кредиту, відповідачку [PERSON] позивач не повідомив належним чином про неналежне виконання зобов»язань [PERSON] крім того [PERSON] вважав ущемленням своїх прав надання позивачем кредиту в іноземній валюті. Відповідачка [PERSON] до суду не прибула, будучи належним чином сповіщеною про розгляд справи, про що в справі маються докази, а тому суд визнав за можливе вирішити спір у її відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення осіб, що брали участь у розгляді справи, дослідивши письмові докази, дійшов висновку про виникнення між сторонами правовідносин на підставі укладеного кредитного Договору «Автопакет» від 31.01.2008 року № 05\\2008\\434951\\276 на суму 23069,31 дол. США строком до 20.01.2015 року на умовах сплати цим відповідачем 14,3% річних за користування кредитними коштами \\а.с. 11-16\\. За умовами цього договору відповідачка [PERSON] брала на себе зобов»язання відповідати перед позивачем по зобов»язаннях, які виникають з умов Договору. Внаслідок неналежного виконання відповідачами умов Договору на даний час за ними відповідачами утворилася заборгованість в сумі 99892,99 грн., в т.ч.: заборгованість по основній сумі кредиту - 82276,56 грн., заборгованість за відсотками 13134,13 грн., пеню за несвоєчасну сплату мінімально необхідного платежу за кредитом 545,79 грн. Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов»язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст.. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за невиконання ним свого обов»язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов»язання боржником. За приписами п. 10 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі порушення оплати частини кредиту, відсотків або інших кредитних зобов»язань, зазначена норма матеріального права передбачає стягнення заборгованості з відповідача за умови обов»язкового попередження споживача про таку вимогу кредитодавця та невиконання позичальником цієї вимоги протягом 30 календарних днів з дати одержання повідомлення. Відповідно до ст.. 60 ч. 1 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Судом враховане пояснення представника позивача про те, що 02.03.2010 року позивачем було направлено повідомлення [PERSON] з вимогою сплатити заборгованість \\а.с. 65\\ та надану копію поштової квитанції про поштове відправлення на ім.»я [PERSON] \\а.с. 66\\. Поряд з цим судом зважено на те, що протягом розгляду справи представниками позивача не надано доказів, які б свідчили, що позивачем на адресу відповідачів була надіслана вимога про дострокове розірвання кредитного договору та повернення заборгованості. Суд не вважає правомірними посилання представника позивача про обізнаність відповідачів умовами договору з моменту його підписання про порядок повернення суми кредиту, оскільки умови договору та дії його сторін не повинні суперечити вимогам чинного законодавства, у тому числі Закону України «Про захист прав споживачів». За наведених обставин вимоги позивача не підлягають задоволенню, оскільки факт отримання відповідачами вимоги про дострокове розірвання кредитного договору та повернення всієї заборгованості по кредиту внаслідок невиконання відповідачами своїх обов»язків за кредитним договором в передбачений саме Законом строк, не знайшов свого підтвердження в судовому засіданні. Виходячи з викладеного суд вважає позовні вимоги необґрунтованими, не доведеними належними доказами, що є підставою для відмови у їх задоволенні. На підставі Закону України «Про захист прав споживачів», ст.. 526, 530, 553 ЦК України, ст.ст. 5, 6, 10, 11, 57-60, 79, 81, 88, 208, 209, 212, 214, 215, 216 ЦПК України, суд,

Outcome: dismissed