Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-01 00:00:00

В грудні 2009 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики в сумі 68\~175 грн. 00 коп. Згідно позовної заяви вказував,що 04.03.2008 року між ним та [PERSON] був укладений договір позики, згідно якого він позичив відповідачу грошові кошти в сумі 68 175 грн. 00 коп., що еквівалентно 13\~500 доларів США, які відповідач зобов'язався повернути до 20.04.2008 року. Однак у встановлений строк боргу відповідач не повернув, умови договору не виконав. При цьому зустрічей з ним уникає і ухиляється від спілкування. Покликаючись на викладене, просив позов задовольнити, стягнути з відповідача борг за договором позики в сумі 68 175 грн. 00 коп., що еквівалентно 13\~500 доларів США,витрати по сплаті судового збору в сумі 681 грн. 75 коп. та на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн. 00 коп. Відповідач [PERSON] подав письмові заперечення проти позову. Вказував,що за винагороду продати належну йому земельну ділянку,вартість якої становить 35000 доларів США, [PERSON] отримає 13\~500 доларів США. Але на такі умови він не погодився,оскільки вони були для нього не вигідні. Через рік [PERSON] надав йому договір позики,в якому зазначалось отримання ним від [PERSON] 13\~500 доларів США. Даний договір був укладений проти його волі, під тиском та погрозами і жодних коштів він не отримував. Окрім того, свідків при підписанні договору як вказав позивач присутньо не було. Покликаючись на викладені обставини, просив в задоволенні позову відмовити. В судовому засіданні [PERSON] та його представник [PERSON] позов підтримали,покликаючись на обставини,викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, про час та день розгляду справи був повідомлений належним чином. Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або ж таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Як вбачається із договору позики №1769, укладеного між сторонами 04.03.2008 року, [PERSON] надав [PERSON] позику в сумі 68\~175 грн. 00 коп.,що є еквівалентом 13\~500 доларів США за курсом НБУ на момент укладення договору, які відповідач зобов'язався повернути до 20.04.2008 року. Згідно п.2 Договору, факт отримання позики підтверджується розпискою позичальника. Так, згідно розписки від 04.03.2008 року [PERSON] позичив в [PERSON] 3000 доларів США,які він буде повертати з винагородою в сумі 9500 доларів США та 1000 доларів США як проценти з продажу майна, яке [PERSON] буде допомагати продавати як ріелтор. Як вказував [PERSON], в розписці про позику та в договорі позики №1769 стоїть його підпис. Його доводи про підписання вказаних документів під тиском та погрозами жодними доказами не підтверджені, вказані правочини ніким не оскаржені, документів про звернення з цього приводу в правоохоронні органи не надано. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст.610 ЦК України,порушенням зобов"язання є його невиконання або виконання з порушенням умов,визначених змістом зобов"язання (неналежне виконання). Як доведено в судовому засіданні, [PERSON] зобов'язався повернути борг до 20.04.2008 року, проте від добровільного виконання зобов'язання в поверненні боргу ухиляється, на час розгляду справи позику не повернув. Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Як вбачається із долучених до справи документів, позивачем понесено витрати по оплаті судового збору в сумі 681 грн. 75 коп. та витрати на інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн. 00 коп., тому підстави для стягнення на користь позивача з відповідача понесених витрат наявні. На підставі ст.ст. 11, 16, 625, 1046,1047,1049 ЦК України,

Outcome: approved