Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду 18 травня 2010 року з позовом, в якому просить суд визнати дії управління Пенсійного фонду України в Лозівському районі Харківської області щодо І невиплати надбавки 30 % мінімальної пенсії незаконними та зобов»язати Управління Пенсійного Фонду України у Лозівському районі Харківської області здійснити перерахунок пенсії з підвищенням її на 30 % мінімальної пенсії за віком та провести відповідні нарахування і виплатити на користь позивача недоплачену як дитині війни щомісячну державну допомогу за ! період з 01.01.2009 року до 31.12.2009 року. В зв'язку з викладеним позивач звернувся до суду і просить задовольнити позов. Відповідач в письмовій заяві до суду, просив в задоволенні позову відмовити, посилаючись на те. що органи Пенсійного фонду мають використовувати кошти тільки на виплати, вичерпаний перелік яких визначений діючим законодавством, до яких виплати підвищення пенсії відповідно до ст. 6 Закону № 2195-ІУ не відносяться. Вказав, що мінімальний розмір пенсії за віком, який визначається Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатніст ь, у випадку підвищення до пенсії відповідно до ст. 6 Закону № 2195-ІУ застосовуватися не може. Також надав суду довідку про фактично виплачені позивачу суми щомісячного підвищення до пенсії згідно Закону № 2195-ІУ / у 2009 році: з 01 січня по 31 грудня - у розмірі 49.80 грн.. В судове засідання позивач та відповідач не з'явилися, про місце, день і час слухання справи повідомлені своєчасно та належним чином, надали до суду заяви про розгляд справи без їх участі. Суд вирішив можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних у справі І доказів. Дослідивши наведені доводи сторін та перевіривши матеріали справи, суд знаходить позов таким, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 6 Закону № 2195-ІУ дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на ЗО % мінімальної пенсії за віком. Судом достовірно встановлено, що [PERSON]. народився 29 березня 1933 року і в розумінні ст. 1 Закону № 2195-ІУ набув статусу «Дитина війни», що відповідно до ст. 6 цього ж Закону надає їй право на державну соціальну підтримку у вигляді підвищення до пенсії в розмірі 30 % від мінімальної пенсії за віком. Вимоги позивача в частині зобов'язання відповідача виплачувати в 2009 році щомісячну адбавку до пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком суд вважає обгрунтованими, а даними довідки управління Пенсійного фонду України в Лозівському районі Харківської >ласті позивачу у 2009 році було виплачено: з 01 січня по 31 грудня - у розмірі 49,80 грн.. законом України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» дія статті 6 Закону № 2195-1V е була зупинена і, відповідно, у 2009 році продовжує діяти норма, згідно якої дітям війни енсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що ш.іачується замість пенсії, підвищуються на 30 % мінімальної пенсії за віком, таттею 54 Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» від 26 грудня 2008 жу № 835-УІ. що набрав чинності з 1 січня 2009 року прожитковий мінімум на одну особу та ія тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, встановлений розмірах, що діяли у грудні 2008 року - тобто 498 гривень. Чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, кредбаченими ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне врахування», іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або І'становлював інший розмір, немає. Доводи відповідача щодо застосування положень статті 28 Законом України «Про ігальнообов'язкове державне пенсійне страхування», з якої випливає, що мінімальний розмір енсії за віком, встановлений абзацом 1 частини 1 цієї статті, застосовується виключно для изначення розмірів пенсії, призначених згідно з цим Законом, суд вважає необгрунтованими, скільки наявність такої норми та відсутність іншого мінімального розміру пенсії за віком не є ; ідставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії права на соціальний їхист, права на отримання доплати до пенсії, передбаченої ст.6 Закону № 2195-ІУ. акож не впливають на висновок суду доводи відповідача про відсутність бюджетного іінансування передбачених Законом № 2195-ІУ доплат до пенсії і не можуть бути причиною евиконання покладених на управління Пенсійного фонду України зобов'язань, оскільки алізація позивачем права на підвищення пенсії, яке базується на Законі України, не може ути поставлено у залежність від бюджетних асигнувань. Іенсійний фонд України діє у відповідності Положення «Про Пенсійний фонд України» і іійснює свої повноваження на підставі п. 15 цього положення через створені в установленому орядку його територіальні управління. Відповідно до Закону України «Про ігальнообов'язкове державне пенсійне страхування» рішення про призначення та перерахунок енсій приймаються районними управліннями Пенсійного фонду України за місцем роживання пенсіонерів. Таким чином, обов'язок по нарахуванню та виплаті доплати до пенсії позивача, передбаченої г.6 Закону № 2195-ІУ покладено на управління Пенсійного фонду України в Лозівському айоні Харківської області, за місцем проживання позивача. Згідно вимог ст. 6 Закону № 2195-ІУ відповідач повинен нарахувати позивачу підвищення до енсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, а при виплаті такого нарахування врахувати ке виплачену суму та провести виплату недоплаченої суми підвищення до пенсії удові витрати по справі підлягають розподілу у відповідності до ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved