Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-10 00:00:00

[PERSON] (далі-позивач) звернулася до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування заявлених вимог в позовній заяві та у судовому засіданні з урахуванням уточнень позовних вимог від 05.05.2010р. посилається на те, що відповідно до Закону України "Про соціальний захист дітей війни" має статус дитини війни, у зв'язку з чим згідно ст. 6 зазначеного вище Закону, має право на отримання щомісячної соціальної допомоги у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. Незважаючи на це у період з 01.01.2009 р. по 30.04.2010 р. така допомога їй не виплачувалася у належному розмірі, що позивач вважає неправомірним. На підставі викладеного просила суд визнати дії Управління Пенсійного фонду України в Індустріальному районі м. Дніпропетровська (далі-відповідач) неправомірними, зобов'язати відповідача перерахувати та сплатити на користь позивача заборгованість з виплати щомісячної соціальної допомоги за період з 01.01.2009 р. по 30.04.2010 р. в розмірі 1783 грн. 40 коп. Відповідач в запереченнях на позовну заяву та у судовому засіданні позов не визнав, просив суд у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на те, що для нарахування та виплати підвищення дітям війни згідно ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" у спірні періоди немає законних підстав. Починаючи з 01.01.2008 року позивачу вже виплачується надбавка як "дитині війни" згідно зі ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", ст. 14 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", Закону України "Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" та постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року № 530 "Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян". Розглянувши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що позивачеві, яка має статус дитини війни відповідно до Закону України "Про соціальний захист дітей війни", УПФУ в Індустріальному районі м. Дніпропетровська була призначена та виплачується пенсія, що у період з 01.03.2009 р. по 28.02.2010 р. нараховувалася без врахування підвищення її розміру на 30% мінімальної пенсії за віком, передбаченого ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни". Аналізуючи виниклі між сторонами правовідносини, суд приходить до наступного. Так, зі змісту позовних вимог вбачається, що позивач оспорює правомірність визначення відповідачем розміру пенсії, що виплачувалася їй у період з 01.01.2009 р. по 30.04.2010 р. Питання підвищення розміру пенсії для дітей війни були врегульовані положеннями ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", якою було визначено, що для осіб, що мають відповідний статус, розмір пенсії, довічного утримання або соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30% мінімальної пенсії за віком. З 01.01.2008 року набрав чинності Закон України "Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", пп. 2 п. 41 розділу ІІ якого розмір підвищення пенсії був прирівняний до надбавки, встановленої для учасників війни. 22.05.2008 року Конституційним Судом України було ухвалене рішення у справі № 10-рп/2008, яким визнані неконституційними положення пп. 2 п. 41 розділу ІІ Закону України "Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України". У зв'язку з цим законодавство, що регулює спірні питання, повернулося до стану, що існував до набрання чинності згаданим Законом України. Згідно ст. 73 Закону України "Про Конституційний Суд України" акти, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення відповідного рішення. Відповідно до ст. 8 Конституції України, Конституція має найвищу юридичну силу, закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй, рішення Конституційного Суду України має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей відповідних законів, що визнані неконституційними, а також, що рішення Конституційного Суду України є обов'язковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене. Згідно ст. 22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Як встановлено ч.2 ст. 3 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" державні соціальні гарантії дітям війни, встановлені цим Законом, не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно-правовими актами. У 2009 році та у 2010 році зміст статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" не змінювався та розмір підвищення не корегувався, тому розмір підвищення до пенсії як "дитині війни" має бути таким як і у 2007-2008 роках. За таких обставин позовні вимоги, заявлені щодо періоду з 01.01.2009 р. по 30.04.2010 р., підлягають задоволенню частково.

Outcome: partial