Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-20 00:00:00

14.01.2010 року до Словянського міськрайонного суду звернулась [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] про визнання права власності, посилаючись на те, що з відповідачем вона перебувала у шлюбі з 24.12.1985 року, який було зареєстровано відділом РАГС м. Словянська Донецької області, під час шлюбу вони спільно придбали: - в 1999 році, двохкімнатну квартиру [ADDRESS], зареєстровану за [PERSON] в КП БТІ м. Словянська від 17.06.1999 року №715/2а; - в 1999 році, легковий автомобіль марки OPEL Omega, 1988 року випуску, державний номер [NUMBER], зареєстрований за [PERSON] ВРЄР м. Словянська при УДАІ УМВС України в Донецькій області, на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ЯНВ 707290. 22.05.2007 року вони з відповідачем розлучились, оскільки угоди про поділ спільного майна при розірванні шлюбу не досягли, у звязку з чим ставить питання про визнання за нею права власності на 1/2 частку зазначеного майна. 03.03.2010 року до суду звернувся [PERSON] з зустрічним позовом до [PERSON] про розподіл спільного майна подружжя, обґрунтувавши свої вимоги тим, що ні спірна квартира, ні автотранспортний засіб не можуть бути поділені в натурі, у звязку з чим просив суд припинити право власності [PERSON] на 1/2 частку двокімнатної квартири [ADDRESS]; припинити право власності [PERSON] на 1/2 частку легкового автомобілю марки OPEL Omega, 1988 року випуску, державний номер [NUMBER]; присудити [PERSON] грошову компенсацію замість її 1/2 частки двокімнатної квартири [ADDRESS] у розмірі, що буде визначений будівельно-технічною експертизою; присудити [PERSON] грошову компенсацію замість її 1/2 частки автомобілю марки OPEL Omega, 1988 року випуску, державний номер [NUMBER] у розмірі, що буде визначений автотоварознавчою експертизою. Ухвалою Словянського міськрайонного суду від 15.03.2010 року зазначені позовні заяви були обєднані в одне провадження. 21.06.2010 року представник позивача [PERSON] [PERSON] подав суду заяву, у якій відповідно до ст. 31 ЦПК України, уточнив позовні вимоги, ставив питання про розподіл спільного майна подружжя, залишивши квартиру та автомобіль в натурі [PERSON], стягнути з останнього грошову компенсацію на користь [PERSON] У судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, про дату, час та місце розгляду справи у суді була повідомлена належним чином (а.с.74), надала суду заяву в якої просила справу розглядати за своєї відсутності, за участю свого представника [PERSON]Г.(а.с.11). Суд вважає можливим розглянути справу без участі позивача, за участю її представника, що відповідає положенням ст. 169 ЦПК України. Представник позивача [PERSON], що діє на підставі довіреності від 30.10.2009 року (а.с.6), у судовому засіданні повністю підтримав заявлені позовні вимоги, навів доводи аналогічні доводам викладеним в позовній заяві, та просив їх задовольнити, в задоволенні зустрічного позову [PERSON] просив відмовити. Додав, що [PERSON] не бажає отримувати грошову компенсацію за частину спільного майна. Іншого житла, ніж спірна квартира у неї немає. Посвідчення водія у неї відсутнє. У судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, про дату, час та місце розгляду справи у суді повідомлявся належним чином (а.с.73), надав суду заяву в якої просив справу розглянути за своєї відсутності (а.с.70). Суд вважає можливе розглянути справу без участі відповідача, що відповідає положенням ст. 169 ЦПК України. Представник відповідача [PERSON], що діє на підставі ордеру від 02.03.2010 року (а.с.16), у судовому засіданні підтримав уточнені позовні вимоги [PERSON] Просив визнати за [PERSON] право власності на [ADDRESS], стягнувши з нього на користь [PERSON], 38\~130 грн. 00 коп., визнати за [PERSON], право власності на автомобіль марки OPEL Omega, 1988 року випуску, державний номер [NUMBER], стягнувши з нього на користь [PERSON] 8332 грн. 50 коп., судові витрати покласти на [PERSON], у задоволенні позовних вимог [PERSON] просив відмовити. Додав, що вартість 1\\2 частини майна на депозитний рахунок суду він не вніс. Суд, вислухавши представників сторін, вивчивши матеріали цивільної справи приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню, а позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як достовірно встановлено у судовому засіданні, [PERSON] та [PERSON] 24.12.1985 року уклали шлюб, який було зареєстровано відділом РАГС м. Словянська Донецької області (а.с. 30). 22 травня 2007 року шлюб між сторонами розірвано, свідоцтво про розірвання шлюбу отримано [PERSON] 11.03.2009 року (а.с.7). Під час шлюбу, сторони придбали майно, а саме: двохкімнатну квартиру [ADDRESS], на підставі договору купівлі-продажу від 17.06.1999 року, зареєстровану за [PERSON] в КП БТІ м. Словянська від 17.06.1999 року №715/2а (а.с.8), та легковий автомобіль марки OPEL Omega, 1988 року випуску, державний номер [NUMBER], зареєстрований за [PERSON] ВРЄР м. Словянська при УДАІ УМВС України в Донецькій області, на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ЯНВ 707290 (а.с.18) Відповідно до п. 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21 грудня 2007 року, вирішуючи питання про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4, 5 ст. 71 СК щодо обов'язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст. 11 ЦК) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності. В судовому засіданні, як на підставу залишення за [PERSON] квартири [ADDRESS], представник посилається на те, що [PERSON] забезпечена житлом, хоча воно і не є її власністю, фактично проживає за іншою адресою, тоді як у нього іншого житла немає, а спільне користування квартирою неможливе у звязку з незадовільними стосунками між подружжя. Разом з тим, відповідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі, щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В судовому засіданні [PERSON] не надав суду доказів, що [PERSON] має у власності інше житло. Представник [PERSON] - [PERSON] зазначив, що вона іншого житла не має, на грошову компенсацію не погоджується, спільне користування квартирою можливе, тому що в противному разі вона взагалі залишиться без житла. Крім того, представник [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні зазначив, що грошову суму 38\~130 грн. (1\\2 частка квартири) на депозитний рахунок суду не внесено. У звязку з тим, що квартира № 6 у судинку № 5 квартира по пров. Молодіжному м. Миколаївка, відповідно до висновків судової будівельно-технічної експертизи - є неподільною (а.с.61), тобто реально поділена між подружжям відповідно до їх часток не може бути, тому суд визнає право власності за кожним з подружжя по ? частці у цьому майні без його реального поділу і залишає майно спірну квартиру у спільній частковій власності. Вирішуючи питання стосовно поділу автомобіля Opel Omega, державний номер [NUMBER], суд виходить з того, що оскільки на теперішній час машина перебуває у користуванні [PERSON], який керує транспортним засобом на підставі посвідчення водія, зберігає зазначений автомобіль у гаражі, що належить особисто йому, тоді як позивачка [PERSON] не має права керування транспортним засобом, як пояснив у судовому засіданні її представник [PERSON], вона не має гаража для зберігання транспортного засобу, суд вважає, що враховуючи цільове призначення майна, потрібність в ньому подружжя, доцільним буде залишити автомобіль у власності [PERSON], стягнувши на користь [PERSON] грошову компенсацію у сумі 8\~332 грн. 50 коп. Оскільки позовні вимоги [PERSON] задоволені у повному обсязі, відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають задоволенню вимоги і про відшкодування судових витрат, у звязку з цим суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] сплачений судовий збір у розмірі 51 грн. (а.с.1) та витрати на оплату інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи у сумі 120 грн. (а.с.2). Судом також встановлено, що [PERSON] сплатив судовий збір у розмірі 51 грн., витрати на оплату інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи у сумі 120 грн., 1251 грн. 20 коп. за проведення експертизи (а.с.75). Оскільки позовні вимоги [PERSON] задоволені частково 18% від заявленої суми позовних вимог, то суд вважає за необхідним стягнути з [PERSON] на користь [PERSON], у відповідності до ст. 88 ЦПК України, 234 грн. 42 коп. що є 18 % від задоволених вимог (51 грн. + 120 грн. + 1251, 20 грн. = 1302, 32 грн. : 18 %). На підставі викладеного та

Outcome: partial