overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-30 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу між нею та [PERSON]. посилаючись на те, що вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24.04.2004 року, від шлюбу мають доньку Яну, [INFO]. Спільне життя не склалось, вони перестали підтримувати подружні відносини, не ведуть спільного господарства, а тому вона дійшла до висновку про недоцільність збереження даного шлюбу і змушена звертатись до суду з вказаним позовом. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги у повному обсязі, зазначила суду, що вони з відповідачем різні за характерами люди, між ними постійно виникають непорозуміння та конфлікти, а тому [PERSON] наполягала на розірванні даного шлюбу. Відповідач у судовому засіданні позов визнав у повному обсязі, зазначив суду, що дійсно між ними відсутнє взаємопорозуміння, а тому він згоден на розлучення, за наданий строк на примирення їм з дружиною, вони згоди щодо спільного проживання не дійшли, примирення не відбулось, а тому [PERSON] просив суд шлюб розірвати. Судом встановлено, що подружжя перебуває в зареєстрованому шлюбі з 24.04.2904 р. (а.с.3), від шлюбу мають доньку Яну, [INFO] (а.с.4). Під час спільного проживання, між подружжям виникали непорозуміння, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечував, оскільки вважає, що сімя розпалась, за час наданий судом подружжю для примирення, вони не дійшли згоди та не помирились. За таких обставин, суд дійшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з подружжя. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-30 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу між нею та [PERSON], поси\-лаючись на те, що вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 27.08.1994 року, від шлюбу мають двох синів - Владислава, [INFO] та Олександра, [INFO]. Внаслідок того, що між ними відсутнє взаємопорозуміння, повага один до одного, виникають по\-стійні конфліктні ситуації та сварки, сімя існує суто формально, а тому вона дійшла до висновку про недоцільність збереження даного шлюбу і змушена звертатись до суду з вказаним позовом. У судовому засіданні позивач позов підтримала, просила шлюб розірвати, оскільки сімя роз\-палась, вони не підтримують шлюбно-сімейних відносин, не ведуть спільного господарства, оскільки між ними відсутнє взаємопорозуміння, повага один до одного, виникають постійні конфліктні ситуа\-ції та сварки та навіть застосування фізичного насильства з боку відповідача до неї, яке відбувається на очах у дітей, на даний час вона дійшла до висновку про необхідність розірвання шлюбу. Відповідач у судовому засіданні зазначив суду, що пояснення дружини не відповідають дійс- ності, у нього добрі відносини з дітьми, а все решта нею надумане, однак на розірвання шлюбу він погоджується, оскільки цього бажає дружина. Судом встановлено, що подружжя перебуває в зареєстрованому шлюбі з 27.08.1994 року, від шлюбу мають двох синів - Владислава, [INFO] та Олександра, [INFO] (а.с.6, 7, 8). Під час спільного проживання, між подружжям виникали сварки та конфлікти, які, як зазна\-чила у судовому засіданні позивач, останнім часом навіть призвели до рукоприкладства з боку відпо\-відача. Подружжя спільного господарства не ведуть, шлюбно-сімейні відносини припинені, за час наданий судом подружжю для примирення, вони не дійшли згоди і не помирились, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач погодився ца розірвання даного шлюбу. За таких обставин, суд дійшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збере- ження шлюбу суперечить інтересам позивача. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу між ним та [PERSON], посилаючись на те, що спільне життя з дружиною у них не склалось, між ними постійно виникають конфлікти, оскільки вони не знаходять взаємопорозуміння, оскільки дружина зловживає алкогольними напоями, у звязку з чим вони припинили підтримувати шлюбно- сімейні відносини з початку грудня 2009 року, не ведуть спільного господарства, він дійшов висновку про доцільність розірвання даного шлюбу і тому змушений звертатись до суду з вказаним позовом. У судовому засіданні позивач позов підтримав, просив шлюб розірвати, оскільки сімя розпалась, вони не підтримують шлюбно-сімейних відносин з 01.12.2009 року, а тому дійшов до висновку про необхідність розірвання даного шлюбу. Відповідач у судовому засіданні позов визнала, зазначила суду, що вона не заперечує проти розірвання шлюбу, оскільки вони не знаходять взаємопорозуміння, у звязку з чим припинили підтримувати шлюбно-сімейні відносини, а тому вона не заперечу проти розірвання шлюбу. Судом встановлено, що подружжя перебуває в зареєстрованому шлюбі з 25. 11.2000р. (а.с.5), від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] (а.с.5) Подружжя спільного господарства не ведуть, шлюбно-сімейні відносини припинені з початку грудня 2009 року, відповідач [PERSON] зазначила суду про свою згоду на розірвання шлюбу, позивач наміру зберігати дану сімю немає. За таких обставин, суд дійшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-30 00:00:00

[PERSON] [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу між нею та [PERSON] [PERSON], посилаючись на те, що у них різні погляди на подружнє життя та проблеми сімї, внаслідок чого вони близько шости років, як припинили підтримувати подружні стосунки, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, за таких обставин вона дійшла висновку про недоцільність збереження даного шлюбу і змушена звертатись до суду з вказаним позовом. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі, зазначила суду, що протягом останніх років подружні стосунки між ними не підтримуються, вони проживають окремо, а тому [PERSON] [PERSON] настоює на розірванні шлюбу. Відповідач [PERSON] [PERSON] у судове засідання не зявився, про час та місце судового розгляду повідомлявся шляхом розміщення друкованого оголошення у пресі газета "Урядовий курєр" (а.с.22), причин своєї неявки відповідач суду не повідомив, суд визнав причини його неявки неповажними та вважав за можливе проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача, згідно вимог ч.1 ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими у повному обсязі та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що подружжя перебуває в зареєстрованому шлюбі з 12.03.1983 р., від шлюбу неповнолітніх дітей немає. Подружжя не знаходить взаємопорозуміння в сімейних відносинах, остаточно припинило шлюбно-сімейні стосунки, протягом трьох останніх років спільного господарства не ведуть, проживають окремо, причиною розірвання шлюбу є несумісність характерів подружжя та різні погляди на спільне життя. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, просить суд строк для примирення не надавати. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-30 00:00:00

У липні 2009 р. Житлово-комунальне підприємство Миколаївської міської ради «Південь» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про виселення зі службового приміщення. Позивач вказує на те, що відповідачка проживає в [INFO], що є службовим приміщенням. Дана квартира була надана слюсарю-сантехніку [PERSON]. Відповідачка є його дружиною. У 1991 році [PERSON] звільнився з займаної посади за власним бажанням та звільнив займане житлове приміщення. Проте у службовій квартирі залишилась проживати його дружина відповідачка у справі, яка у трудових відносинах з позивачем не знаходиться. Посилаючись на наведене та на положення ст.ст.124 ЖК України, позивач просив виселити [PERSON] з службового приміщення квартири [ADDRESS] без надання іншого житлового приміщення. В судовому засіданні представник позивача заявлений позов підтримала, просила про його задоволення. Відповідачка в судове засідання не зявилась. Про час і місце розгляду справи повідомлялась судом належним чином. Згідно ст.ст. 224, 225 ЦПК України проводиться заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов наступного. Згідно рішення виконкому Ленінської районної ради народних депутатів № 450 від 17 жовтня 1980 року квартира [ADDRESS] є службовим приміщенням та надана [PERSON], який знаходився у трудових відносинах з позивачем.. Відповідачка у справі проживає в [INFO] як дружина [PERSON], який був звільнений з займаної посади у 1991 році та який звільнив займану ним квартиру. Згідно виписки з наказу від 26 грудня 2008 року № 143к [PERSON] звільнена ЖЕК -15 за власним бажанням. Відповідно до ст.. 124 ЖК України робітники та службовці, що припинили трудові відносини з підприємством, установою, організацією підлягають виселенню з службового приміщення з усіма особами, які з ними проживають, без надання іншого житлового приміщення. Враховуючи вказані обставини, суд приходить до висновку, що позов ЖКП «Південь» про виселення зі службового житлового приміщення без надання іншого житлового приміщення підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-30 00:00:00

КП "Житлорембудсервіс" звернулось до суду з позовом про стягнення з відповідачів 4744 грн. 84 коп., посилаючись на те, що вони не сплачують регулярно квартплату та комунальні послуги, заборгованість за період з червня 2006 р. по 01.10.2009 р. становить вищевказану суму. Представник КП "Житлорембудсервіс" у судове засідання не зявився, на адресу суду надійшла заява підприємства з проханням проводити розгляд справи у відсутності їх представника (а.с.9 ). За таких обставин, суд вважав за можливе проводити розгляд справи у відсутності представника КП "Житлорембудсервіс". Відповідачі в судове засідання не зявились, про розгляд справи повідомлені належним чином, повідомлялись судом через житловий орган, згідно вимог ст.76 ЦПК України, про що на адресу суду було направлено [PERSON] №319 та розписка про вручення судової повістки, за таких обставин суд визнав причини неявки відповідачів, як неповажні та вважав за можливе проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідачів, відповідно до вимог ч.1 ст.224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, зібрані по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є доведеними у повному обсязі та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідачі проживають в [INFO], вони не сплачують регулярно та в повному обсязі квартплату та вартість комунальних послуг, за період з червня 2006 р. по 01.10.2009 р. розмір заборгованості становить 4744 грн. 84 коп., що підтверджується розрахунком [PERSON] (а.с.5). Відповідно до ст.68 ЖК України, наймач зобовязаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Згідно вимог ст.64 ЖК України члени сімї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть обовязки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сімї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобовязаннями, що випливають із зазначеного договору. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця в установлені строки. Оскільки відповідачі добровільно не виконують умови договору найму житлового приміщення, вказана заборгованість підлягає солідарному стягненню з них в судовому порядку. Згідно ст.256 ЦК України позовна давність це строк у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Як вбачається з розрахунку [PERSON] (а.с.5) відповідачі періодично сплачував разову суму, що значно перевищувала суму щомісячного нарахування, чим фактично вчинили дію, що свідчить про визнання ним свого боргу, а тому відповідно до вимог ч.1 ст.264 ЦК України перебіг позовної давності переривається, а заборгованість підлягає солідарному стягненню з відповідачів у повному обсязі. Згідно вимог ст.88 ЦПК України, підлягає солідарному стягненню з відповідачів на користь держави судовий збір в розмірі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 30 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-30 00:00:00

В квітні 2010 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до ВАТ "Тепловозоремонтний завод", в якому посилаючись на те, що перебував з відповідачем в трудових відносинах, був звільнений 26.01.2010 року за угодою сторін на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України, проте не отримав розрахунку при звільненні, просить стягнути заборгованість з заробітної плати станом на день звільнення в розмірі 4209 грн. 59 коп., середній заробіток за час затримки розрахунку. Позивач в судовому засіданні позов підтримав позовні вимоги, просив задовольнити в повному обсязі з підстав, наведених в позовній заяві. Представник відповідача ВАТ "Тепловозоремонтний завод" в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] перебував в трудових відносинах з ВАТ "Тепловозоремонтний завод" та згідно записів трудової книжки звільнений з посади слюсаря-електрика 26.01.2010 року за угодою сторін на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України відповідно до наказу ВАТ "ТРЗ" № 18 від 26.01.2010 року. Згідно ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника, виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Між тим, як встановлено в судовому засіданні ВАТ "Тепловозоремонтний завод" не здійснило повний розрахунок з [PERSON] при його звільненні, відповідно до довідки ВАТ "ТРЗ" № 70-15/408 від 17.03.2010 року розмір заборгованості становить 4209 грн. 59 коп., середній заробіток [PERSON] становить 2618 грн. 46 коп. Згідно положень ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Враховуючи викладене, з ВАТ "ТРЗ" підлягає стягненню на користь позивачки середній заробіток за час затримки розрахунку в розмірі 4538 грн. 00 коп. Таким чином, позов [PERSON] підлягає задоволенню в повному обсязі. За змістом статті 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені витрати; якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплату судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-30 00:00:00

У вересні 2009 року ВАТ «Банк „[PERSON] та Кредит» (яке змінило свою назву на Публічне акціонерне товариство «[PERSON] та Кредит») звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] мотивуючи свої вимоги тим, що між ними та відповідачем [PERSON] 04.07.2007 року був укладений кредитний договір №195 -аозрО -2007 р. на суму 9074,00 дол. США до 10.07.2012 року. Крім того, в забезпечення повернення кредиту 04.07.2007 року був укладений договір поруки з відповідачами [PERSON], згідно якого вона зобовязалася солідарно відповідати перед позивачем за не виконання зобовязань [PERSON] Оскільки відповідачі, взяті на себе зобовязання не виконують зявилась заборгованість у розмірі 33 730,10 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 1700,00 грн. - заборгованість за вчинення виконавчого напису, 3717,456 грн. - пеня, а всього 39147,56 грн. Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив стягнути з відповідачів в солідарному порядку суму заборгованості в розмірі 39147,56 грн., та судовий збір в сумі 391,50 грн. й витрати, сплачені позивачем на інформаційно-технічне забезпечення, у звязку з розглядом справи в сумі 120,00 грн. В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги. Відповідачі в судове засідання не зявилися, були належним чином повідомлені, причину неявки суду не повідомили. Суд ухвалив: впровадити заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. Між сторонами 04.07.2007 року були укладені договори, а саме: з [PERSON] був укладений кредитний договір №195 -аоврО -2007 р. на суму 9074,00 дол. США до 10.07.2012 року; з [PERSON] - договір поруки, згідно якого вона зобовязалася солідарно відповідати перед позивачем за не виконання зобовязань [PERSON] З умовами договорів відповідачі були ознайомлені, договори були ними підписані. Станом на 21.09.2009 року, у зв'язку з неналежним виконанням відповідачами прийнятого на себе зобов'язання за договором кредиту, сума заборгованості становить: 33 730,10 грн. заборгованість за тілом кредиту, 1700,00 грн. -т заборгованість за вчинення виконавчого напису, 3717,456 грн. - пеня, а всього 39147,56 грн. Відповідно до ст.ст.525, 526, 530, 611 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в строк, зазначений у договорі, однобічна відмова від виконання договору не допускається. Згідно ст.554 ЦК України, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, відсотків, неустойки, відшкодування збитків. Таким чином, суд вважає, що вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню. У порядку ст.88 ЦПК України також з відповідачів в солідарному порядку на користь позивача підлягають стягненню: судовий збір в сумі 391,50 грн. та витрати, сплаченпозивачем на інформаційно-технічне забезпечення, у зв'язку з розглядом справи в сумі 120,00 грн. На підставі ст.ст.525, 526, 530, 542-543, 554, 611 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-30 00:00:00

В січні 2010 року ПАТ «Укрсиббанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту, мотивуючи свої вимоги тим, що 24.11.2006р. відповідач отримав кредит у розмірі 20000.0доларів США, кінцевий строк повернення кредиту 23.11.2016р., а також з метою забезпечення зобовязань був укладений іпотечний договір. Оскільки відповідач, взяті на себе зобовязання не виконує зявилась заборгованість, яка станом на 07.12.2009 р. складає: 15500,18 дол. США - заборгованість за основним та простроченим кредитом; 846,36 дол. США - заборгованість за строковим та простроченими процентами; 113,50 дол. США - пеня, а всього 16460,04 доларів США, що в еквіваленті по курсу Національного Банку України складає 131417,00 грн. Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив стягнути з відповідача вказану суму заборгованості за договором про надання споживчого кредиту. В судовому засіданні представник позивача позов визнав, просив його задовольнити. Відповідачка при попередньому розгляду справи позов визнала повністю. Вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. Між сторонами 24.11.2006 року був укладений договір № 11329933000 на суму 20000.0доларів США, кінцевий строк повернення кредиту 23.11.2016р. З умовами вищевказаного договору відповідач був ознайомлений, договір був ним підписаний. Станом на 07.12.2009 року, у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем прийнятого на себе зобов'язання за договором кредиту, сума заборгованості становить: 15500,18 дол. США - заборгованість за основним та простроченим кредитом; 846,36 дол. США - заборгованість за строковим та простроченими процентами; 113,50 дол. США - пеня, а всього 16460,04 доларів США, що в еквіваленті по курсу Національного Банку України складає 131417,00 грн., що стверджується розрахунком заборгованості. Згідно копії свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи було здійснено перенайменування банку з Акціонерного комерційного інноваційного банку «Укрсиббанк» на Публічне акціонерне товариство «Укрсиббанк». Статтями 525, 526, 530, 611 ЦК України, передбачено, що зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в строк, зазначений у договорі, однобічна відмова від виконання договору не допускається. Таким чином, враховуючи вищевикладене, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. У порядку ст.88 ЦПК України також з відповідача на користь держави підлягають стягненню: судовий збір в сумі 1314,17 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення, у зв'язку з розглядом справи в сумі 120,00 грн. На підставі ст.ст.525, 526, 530, 542-543, 611, 590 1050 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-30 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов"язаного з потребою у обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-30 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду , пов"язаного з потребою в обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне оголосити його вступну та резолютивну частини. На підставі ст.ст. 525, 526, 554, 624, 625, 1049, 1050, 1052, 1054 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-30 00:00:00

В липні 2009 р. ВАТ «Миколаївська теплоелектроцентраль» звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення боргу за теплову енергію. Позивач вказує на те, що між товариством та відповідачами 1 листопада 2005 року укладено договір про постачання теплової енергії для опалення та гарячого водопостачання. Згідно умов договору постачальник взяв на себе зобовязання надавати через приєднану теплову мережу теплову енергію для опалення та гарячого водопостачання квартири споживачів, а останні зобовязалися своєчасно оплачувати теплову енергію. Посилаючись на те, що постачальник свої зобовязання виконав, а споживачі оплату за надану теплову енергію не провели, а також на положення ст.ст. 525, 526, ЦК України, ст.ст. 24, 25 ЗУ «Про теплопостачання», ст.ст. 64, 67, 68 ЖК позивач просив стягнути на свою користь з відповідачів у солідарному порядку суму заборгованості за спожиту теплову енергію у розмірі 988 грн. 71 коп. В судовому засіданні представник позивача заявлений позов підтримав, просив про його задоволення. Відповідачі в судове засідання не зявились. Про час і місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином. Згідно ст.ст. 224, 225 ЦПК України проводиться заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов наступного. Відповідачі проживають в [INFO] та є споживачами послуг теплової енергії, яку надає за цією адресою позивач на підставі укладеного договору про постачання теплової енергії. У відповідності до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, належними сторонами, а також у встановлений договором строк. З матеріалів справи вбачається, що відповідачі свої зобовязання не виконують, в звязку з чим мають перед позивачем заборгованість за договором за надані послуги теплопостачання, яка за період з 1 жовтня 2008 року по 1 травня 2009 року складає 988 грн. 71 коп. Враховуючи вказані обставини, суд приходить до висновку, що позов ВАТ «Миколаївська теплоелектроцентраль» є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Відповідно зі ст.88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню сплачені при подачі позову інформаційно-технічні витрати у розмірі 30 грн. та судовий збір у розмірі 51 грн. на користь держави.

Outcome: approved