Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-28 00:00:00

Позивач подала до суду вище вказану позовну заяву посилаючись на ту обставину, що з 11 грудня 2004 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем у справі. Від даного шлюбу мають спільну неповнолітню дитину дочку [PERSON], [INFO]. Однак, на теперішній час відповідач проживає окремо та ніякої матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини добровільно не надає. У звязку з чим позивач змушена предявити до відповідача даний позов, просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 350 грн. щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до повноліття дитини. Позивач в судовому засіданні підтримала заявлені нею позовні вимоги у повному обсягу, просила позов задовольнити посилаючись при цьому на обставини зазначені нею в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не зявився, про причини неявки суду не повідомив, про час і місце судового розгляду був повідомлений належним чином у порядку встановленому ч.5 ст. 74 ЦПК України, про що свідчить повідомлення ф.119 УДППЗ «Укрпошта» про вручення йому 24 червня 2010 року рекомендованого поштового відправлення із судовою повісткою про виклик. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню так як судом встановлено, що з 11 грудня 2004 року сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується відповідним записом зробленим 11 грудня 2004 року Міським відділом РАГС міста Херсона в паспорті громадянина України серії МР № 121394 виданому на імя [PERSON] Комсомольським ВМ ХМВ УМВС України в Херсонській області 26 січня 2005 року. Від даного шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину дочку [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження видане Дніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Херсонського міського управління юстиції 16 червня 2005 року, запис в актовій книзі № 372. Неповнолітня дитина проживає разом з позивачем у звязку з чим знаходиться на її утриманні, що в свою чергу підтверджується довідкою № 39 виданою Обєднанням співвласників багатоквартирного будинку «Димитрова, 19» 04 березня 2010 року. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. На підставі ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно зі ст. 184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Враховуючи матеріальне становище неповнолітньої дитини, позивача, відсутність у відповідача аліментів на інших дітей, та інші обставини, що мають істотне значення відповідно до вимог ст. 182 СК України та пункту 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3, суд вважає можливим задовольнити позов і стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 350 грн. щомісячно, починаючи від дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Згідно ч.3 ст. 184 СК України, якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога у розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім цього, на підставі ст. 88, пункту 5 Розділу ХІ ЦПК України, ст.ст. 2-3 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито» від 21 січня 1993 року № 7-93 та пункту 3 Порядку оплати витрат з інформаційно-технічного забезпечення судових процесів, повязаних з розглядом цивільних та господарських справ, та їх розмірів, з відповідача підлягають стягненню судові витрати в сумі 171 грн., з яких 51 грн. сума розміру судового збору, а 120 грн. сума витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Outcome: approved