Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-24 00:00:00

13.05.2009 р. [PERSON] звернувся в суд з позовом до голови правління ЖБК- 152 [PERSON] про оскарження бездіяльності останньої, визнання повністю погашених пайових внесків, зобов»язання видати довідку про повну сплату пайових внесків за житлове приміщення, стягнення моральної шкоди та судових витрат. В обгрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що являється членом житлово-будівельного кооперативу № 152, що по вул. І. Миколайчука, 1а в м. Львові. Маючи намір приватизувати квартиру, в якій проживає з 1976 р. з метою продажу, неодноразово звертався, починаючи з 2002 р., в правління кооперативу з проханням видати типову довідку про повну сплату пайових внесків за житло, виплату яких він закінчив ще в 1991 році. 18.03.2009 р. в черговий раз звернувся до відповідача з аналогічним проханням в письмовій формі, проте відповіді знову не отримав. Вважає, що відповідачем порушено його, позивача, право на отримання відповіді по суті звернення та створюються перешкоди в приватизації житла. Через бездіяльність відповідача ним втрачено доходи, які він міг би отримати за звичайних обставин при продажі квартири до часу зниження вартості житла на ринку, чим йому завдано збитки на суму 10 000 грн. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, зіславшись на обставини, викладені в позовній заяві, та додатково пояснив, що за його позовом рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 23.10.2002 р. було зобов»язано голову правління ЖБК-152 [PERSON] видати йому довідку щодо сплати пайових внесків, а у випадку наявності заборгованості вказати реквізити банку, куди їх слід оплатити. Проте, дане рішення суду не виконано, тому що згідно довідки ЖБК-152 заборгованість існує, а згідно довідки Укрсоцбанку - така відсутня. При його усному зверненні до бухгалтера ЖБК- 152 [PERSON] остання повідомила, що він повинен віддати суму заборгованості їй особисто готівкою, з чим він не погодився та звертався в правоохоронні органи. Завдана йому матеріальна шкода полягає в тому, що на протязі тривалого часу він не може приватизувати квартиру та відповідно не отримав доходи, які б міг реально одержати від прордажу власної квартири. Просить позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що вона являється головою кооперативу з 2005 року, бухгалтерські документи щодо сплати членами кооперативу пайових внесків до 2005 року знаходяться в [PERSON], яка в той час була бухгалтером кооперативу,на даний час вона не є бухгалтером.Однак,жодних документів їй, як чолові кооперативу, з часу її обрання на дану посаду, не передавали.? Документація з цього приводу в неї, відповідача, відсутня, про що нею було направлено позивачу відповідь, крім того, рішення про видачу довідок про стан погашення пайових внесків приймається загальними зборами членів кооперативу, а вона зобовязана виконувати рішення загальних зборів , тому вважає, що позов до неї пред»явлено безпідставно. Просить суд відмовити в його задоволенні. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що працювала на посаді бухгалтера ЖБК-152 з часу утворення кооперативу, склала свої повноваження у 2005 році. Фінансову документацію вона по акту не передавала голові кооперативу [PERSON]. У неї є зошит, в якому вона відмічала всі погашені пайові внески членами кооперативу. Для отримання довідки про повну сплату пайових внесків члени кооперативу пред»являли їй квитанції про оплату таких. Позивач не повністю оплатив свій пай, тому йому і не видавалась довідка. Заслухавши пояснення сторін, показання свідка [PERSON], дослідивши зібрані по справі докази, зясувавши дійсні обставини, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач зареєстрований та з 1976 року проживає в квартирі № 25 на вул. І. Миколайчука, 1а в м. Львові, являється членом житлово-будівельного кооперативу № 152. З пояснень позивача в судовому засіданні вбачається, що з метою приватизації даної квартири він неодноразово звертався в правління кооперативу з проханням видати йому типову довідку про повну, на його думку, сплату пайових внесків за житло, однак відповіді не отримував, в зв»язку з чим подавав позов до суду. Рішенням місцевого суду Шевченківського району м. Львова від 23.10.2002 р. було частково задоволено позов [PERSON] до голови правління ЖБК-152 [PERSON] про оскарження бездіяльності голови правління та відшкодування моральної шкоди та зобов»язано останнього видати позивачу довідку про виплачені ним паєнакопичення, у випадку неповної проплати зазначити в довідці суму заборгованості і вказати реквізити банку, куди слід оплатити заборгованість. (а.с. 10, 11) На виконання даного рішення суду [PERSON] було видано довідку ЖБК-152 від 20.01.2003 р., зі змісту якої вбачається, що станом на 18.01.2003 р. ним не повністю сплачено пайовий внесок, проценти по банківському кредиту, витрати кооперативу на експлуатацію і капремонт будинку, сума заборгованості складає 561,75 грн., розрахунковий рахунок ЖБК-152 № 607176 в філії Укрсоцбанку Львівської області, (а.с. 13) Однак, згідно повідомлення Львівської обласної філії «Укрсоцбанк» від 02.09.2003 р. № 18-16/36 на звернення [PERSON] згаданий рахунок закрито 05.12.1997 р., заборгованість по позиці відсутня, (а.с. 12). Дану довідку банку заперечує відповідачка та свідок, та підтверджується іншою довідкою банку від 25.08.2005 року з якої вбачається, що рух коштів по рахунку ЖБК-152 № 607176 за період з 01.01.1998 року по 25.08.2005 року відсутній(а.с.78) З протоколу зборів мешканців будинку по вул. Миколайчука, 1А від 16.06.2005 р. вбачається, що головою кооперативу ЖБК-152 призначено [PERSON] (а.с. 38) 18.03.2009 р. позивач в письмовій формі звернувся до голови правління кооперативу [PERSON] з проханням видати довідку про сплату пайових внесків, однак, як пояснив позивач в судовому засіданні, відповіді він не отримав. Факт отримання відповідачем звернення позивача від 18.03.2009 р. остання не заперечила в судовому засіданні, даний факт також стверджується копією повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення (а.с. 7). У відповідності до ст. 19 Закону України «Про звернення громадян» від 02.10.1996 р. (з наступними змінами) органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, обєднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобовязані: обєктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги, письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення. Відповідачем представлено суду відповідь [PERSON] № 02/09 від 28.03.2009 р. про те, що в 2005 році відбулась перереєстрація кооперативу, бухгалтерська документація, яка велась в період з 1976 р. по 2005 р. знаходиться в бухгалтера того періоду [PERSON], до якої йому слід звертатись за довідкою про погашення позики. (а.с. 81) Жодних доказів на підтвердження того, що позивач отримав відповідь на своє звернення, тобто, його розписки чи повідомлення про вручення йому рекомендованого поштового відправлення, відповідачем суду не представлено. Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо визнання неправомірною бездіяльності відповідача є підставними та підлягають до задоволення. Бездіяльність відповідача стверджується фактом неотримання позивачем відповіді на своє звернення. Представлена суду згадана вище відповідь від 28.03.2009 р., на думку суду, не являється відпові ддю по суті звернення, а формальною відпискою зі скеруванням заявника до колишнього бухгалтера кооперативу, в якої відсутні повноваження видавати довідки від імені кооперативу. Згідно положень статуту ЖБК 152, затвердженого протоколом № 3 Загальних зборів ЖБК № 152 від 28.01.2006 р. органами управління кооперативу є Загальні збори його членів, Правління та Ревізійна комісія кооперативу (п. 5.1), до виключної компетенції Загальних зборів членів кооперативу належить прийняття рішень щодо володіння, користування та розпорядження майном кооперативу (п. 5.5). Контроль за своєчасною сплатою членами кооперативу внесків і платежів та вжиття заходів щодо стягннення заборгованості покладено на Правління кооперативу (п. 5.10). Голова кооперативу виконує рішення Правління кооперативу, яке він очолює (п. 5.16). З огляду на викладене, оскільки статутом кооперативу не передбачено право голови кооперативу приймати рішення щодо розпорядження майном кооперативу та це питання віднесено до виключної компетенції загальних зборів членів кооперативу, позов в частині зобов»язання відповідача видати позивачеві довідку про повну сплату пайових внесків за житлове приміщення слід задовольнити частково та зобов»язати відповідача винести на розгляд загальних зборів членів кооперативу питання стосовно видачі довідки про стан погашення ним пайових внесків та надати таку довідку. Приходячи до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в частині визнання повністю погашеними позивачем пайових внесків за житлове приміщення та стягнення майнової шкоди суд виходив з наступного. Відповідно до п. 4.2 статуту ЖБК-152 одним з основних обов»язків члена кооперативу є сплата визначених статутом внесків. Позивачем не представлено суду жодних доказів про погашення ним пайових внесків за житлове приміщення, а тим більше про повне погашення таких. Разом з тим з показань свідка [PERSON] в судовому засіданні та довідки ЖБК-152 від 20.01.2003 р., виданої позивачеві на виконання рішення місцевого суду Шевченківського району м. Львова від 23.10.2002 р., вбачається, що станом на 18.01.2003 р. ним не повністю сплачено пайовий внесок та існує заборгованість, вказано номер рахунку для її погашення. Та обставина, що позивач в подальшому звертався у Львівську обласну філію «Укрсоцбанк» є, на думку, суду, свідченням визнання ним боргу. Згідно ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до ч.2 п.п.2 ст.22 ЦК України збитками є доходи, які особа могла б реально одержави за звичайних обставин, якби її право не було порушене. Позивачем не доведено і не представлено суду доказів на підтвердження того, в чому саме полягають заподіяні йому матеріальні збитки, тому, на думку суду, в цій частині в задоволенні позовних вимог [PERSON] слід відмовити. У відповідності до положень ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені останнім судові витрати по оплаті судового збору в сумі 100 грн. З

Outcome: partial