Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-04 00:00:00

07.04.2010 року позивач звернувся в суд з вищевказаним позовом до відповідача. В своєму позові позивач посилається на невиконання громадянкою [PERSON] своїх батьківських обовязків відносно її дітей [PERSON] та [PERSON], які залишились без батьківського піклування. Посилаючись на те, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обовязків, не бере ніякої участі в їх вихованні, утриманні, не цікавиться їх життям, душевним станом, моральним і фізичним розвитком, не надавала їм ніякої матеріальної підтримки, не виявляла до них батьківської уваги та турботи, позивач просить суд позбавити відповідача батьківських прав та стягнути з неї на користь Миколаївського будинку дитини аліменти в розмірі 50 відсотків на утримання двох дітей. В судовому засіданні представник позивача підтримала позов. Посилаючись на викладені в позові обставини, просить суд позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявилася, хоча належним чином повідомлялася про дату і час розгляду справи. Про причини своєї неявки відповідач суду нічого не повідомила. Відповідач в судове засідання викликалась через оголошення в газеті «Південна Правда», а тому вважається такою, що належним чином повідомлена про дату, час і місце судового розгляду справи. У відповідності з вимогами ст.169 ЦПК України неявка відповідача в судове засідання визнана без поважних причин і справа розглянута у її відсутність, враховуючи наявність достатніх доказів у справі про права та взаємовідносини сторін. Вислухавши висновок представника позивача та органу опіки та піклування про необхідність задоволення позову, думку і висновок прокурора, яка просила суд позов задовольнити, дослідивши обставини справи та перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи, батьками малолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] являються [PERSON] і [PERSON] відповідач по справі. Батько дітей помер 01.03.2010 року. Ці фактичні обставини підтверджуються свідоцтвами про народження дітей та іншими документами справи. Як свідчать докази по справі, на даний час малолітні діти влаштовані до Будинку дитини м. Миколаєва відповідно до розпорядження голови Новоодеської райдержадміністрації від 23.03.2010 року №206-р. Відповідач по справі проживала до червня 2009 року в с. Новопетрівське Новоодеського району Миколаївської області. В подальшому місце її перебування невідоме. З досліджених в судовому засіданні обставин справи вбачається, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків по вихованню та утриманню своїх дітей. Відповідач, в порушення своїх батьківських обовязків, не бере ніякої участі у вихованні та утриманні малолітніх дітей, не виявляє до них батьківської уваги та турботи, не піклується про них. З березня 2010 року [PERSON] та [PERSON] перебувають у державному дитячому закладі, так як їх мати покинула дітей і зникла в невідомому напрямку. За цей період [PERSON] - мати дітей, не знайшла змоги та часу провідати їх, поцікавитись їх долею, життям та здоровям. Внаслідок таких безвідповідальних дій відповідача, її син та донька позбавлені батьківської уваги, турботи, любові. Відповідач порушила свої батьківські обовязки по відношенню до дітей і свідомо ухиляється від їх виконання , чим зашкодила їх правам та інтересам. Права та інтереси малолітніх дітей захищаються Конвенцією про права дитини, ратифікованою Постановою ВР України №789-ХХІІ від 27.02.1991 року, Європейською Конвенцією про здійснення прав дітей(Страсбург, 08.09.1995р), ст.ст. 150,152-153,155 СК України. За таких обставин, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні зібрані достатні докази того, що відповідач не виконує батьківських обовязків по відношенню до [PERSON] та [PERSON], а просто ухиляються від їх виконання. Тому, за таких вищевикладених обставин, суд, на підставі ст.ст.155ч.4, 164 ч.1 п.2 СК України, приходить до висновку про необхідність позбавлення батьківських прав відповідача відносно цих дітей. Відповідно до вимог ст.ст. 180-181,183 СК України з відповідача, в звязку з їх ухиленням від виконання батьківських обовязків по утриманню дітей слід стягнути аліменти. Позивач просить суд стягнути аліменти з відповідача у розмірі 5о%. Згідно зі ст.183 СК України аліменти на утримання дітей стягуються в частці, а не у відсотках. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що в цій частині позов підлягає частковому задоволенню, а саме з відповідача слід стягнути аліменти у частці від її заробітку, а не у відсотках. Тому з відповідача [PERSON] слід стягнути на користь Будинку дитини м. Миколаєва аліменти в розмірі 1/2 частки її доходів щомісяця на двох дітей до настання ними повноліття, але не менше 30% встановленого законодавством прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. У відповідності з вимогами ст.191 СК України аліменти підлягають стягненню з відповідачів з моменту подачі до суду позову, тобто з 07.04.2010 року і на підставі п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України рішення в цій частині підлягає обовязковому негайному виконання у межах стягнення суми платежу за один місяць. У відповідності до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судові витрати по справі у вигляді державного мита в сумі 51 гривні та 120 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Outcome: partial