Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-02 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з позовом до Державного підприємства Східний гірничо-збагачувальний комбінат» про відшкодування моральної шкоди спричиненої професійним захворюванням. Вказала, що працювала на шахті Інгульська ДП СГЗК 21 рік 5 місяців на посадах: гірник дільниці № 11 ( 4 міс.), машиніст конвейера ДСК дільниці № 14 (1 рік 3 міс.), гардеробниця (робоча виробничих лазень) шахти (19 років 10 міс.) та постійно перебувала в умовах впливу шкідливих виробничих факторів таких як фізичне навантаження + системна кісткова патологія. Тяжкі і шкідливі умови праці протягом тривалого часу призвели до погіршення стану здоровя. Тому, просить суд стягнути з відповідача 50 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди в зв'язку із встановленням згідно висновку МСЕК від 20.04.2010 року 50% втрати професійної працездатності та 3-ї групи інвалідності внаслідок професійного захворювання, яке виникло у зв'язку з дією шкідливих виробничих факторів у період перебування у трудових відносинах з відповідачем ДП СГЗК. У судовому засіданні позивачка та її представник вимоги підтримали, посилаючись на обставини викладені у позові. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнала та пояснила суду, що до позову не додано жодних доказів факту порушення підприємством прав позивача. ДП СГЗК здійснюються всі можливі заходи для нейтралізації впливу на здоровя людини шкідливих факторів. Акт розслідування хронічного професійного захворювання не містить висновків щодо наявності вини відповідача у отриманні [PERSON] захворювання. Крім того, позивачем необґрунтовано розмір моральної шкоди. Просить суд відмовити у позовних вимогах. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивачка дійсно працювала на шахті Інгульська Державного підприємства Східний гірничо-збагачувальний комбінат» та в 2008 році звільнена у зв»язку з виходом на пенсію. Тяжкі і шкідливі умови праці протягом тривалого часу призвели до виникнення професійного захворювання. Висновком ДУ «ІМП АМН» м. Київ від 14.07.2009 року встановлено, що захворювання є професійними та діагностовано хронічна шийна та попереково-крижова радикулопатія в стадії загострення з вираженим на фоні полі сегментарної дископатії з вираженим больовим синдромом та статико динамічними порушеннями, змішаної епітології (фізична навантаження та системна кісткова патологія). Відповідно з актом розслідування хронічного професійного захворювання за формою П-4 від 06.08.2009 року визначено причину професійного захворювання фізичне навантаження + системна кісткова патологія та встановлено причинний зв'язок між захворюванням і виробничими факторами. Згідно виписки з акту огляду МСЕК від 15.09.2009 року у зв'язку з професійним захворюванням їй встановлено 40 % втрати професійної працездатності, визнано інвалідом 3-ї групи, визначено, що позивачка потребує лікування в подальшому 20.04.2010 року висновком МСЕК встановлено 50% втрати професійної працездатності та третю групу інвалідності як наслідок професійного захворювання.. Ст. 153 ч. 2 КЗпП України визначено, що забезпечення безпечних та нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. В судовому засіданні з'ясовано, що втрату працездатності позивачки внаслідок професійного захворювання спричинено негативними виробничими факторами при виконанні нею трудових обовязків, а тому з урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що відшкодувати позивачу моральну шкоду, заподіяну їй ушкодженням здоровя, повязаним з виконанням трудових обовязків повинен роботодавець, який не створив безпечних умов праці. Визначаючи позивачу розмір моральної шкоди, суд враховує, що ступінь втрати професійної працездатності позивача складає 50 %, вона переносить фізичний біль від отриманого професійного захворювання, потребує лікування, чим порушений її звичайний ритм життя, що призводить до моральних страждань та вимагає від неї додаткових зусиль для організації свого життя, а також те, що їй встановлено третю групу інвалідності і вона має пенсійний вік, а тому визначає розмір моральної шкоди у сумі 10000 грн.

Outcome: partial