overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-05 00:00:00

[PERSON] 21 квітня 2010 року звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка посилається на те, що з відповідачем по справі вона перебуває у шлюбі з 22 грудня 2007 року. Шлюб зареєстровано Центрально-Міським відділом РАГСу м. Кривого Рогу, актовий запис № 1095. Від спільного життя з відповідачем вона має неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], батьком якої у свідоцтві про народження зазначений [PERSON]. Донька проживає з позивачкою по справі. Шлюбні відносини сторони припинили в березні 2010 року. Причиною припинення шлюбних відносин стала невідповідність характерів сторін і поглядів на життя, що породжувало постійні конфлікти та сварки під час сумісного життя та ведення господарства. Позивачка вважає, що шлюб остаточно розпався і відновлювати стосунки з відповідачем наміру не має. На даний час сторони проживають окремо, шлюбні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть. Спор щодо розподілу майна відсутній. Спору щодо місця проживання доньки після розірвання шлюбу у позивачки з відповідачем не існує. На підставі викладеного, позивачка просить судрозірвати шлюб між нею та відповідачем, витрати, повязанні з оформленням розірвання шлюбу в органах РАЦСу, покласти на обох сторін. Позивачка у судове засідання не зявилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Просила суд задовольнити позов в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позов визнав в повному обсязі. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що 22 грудня 2007 рокуміж [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, зареєстрований Центрально-Міським відділом РАГСу м. Кривого Рогу, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-КИ № 102131 від 22.12.2007 року, актовий запис № 1095 (а.с. 7). Від спільного життя сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], у свідоцтві про народження доньки [PERSON]серії 1-КИ № 171587 від 17.06.2008 року, актовий запис № 512 (а.с. 8). Донька проживає разом з позивачкою. Спору про розподіл майна у сторін не має. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони не виявили бажання зберегти шлюбні відносини, за таких обставин суд вважає, що подальше існування сімї позивача і відповідача неможливе та недоцільне, а шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню. Витрати за вчинення реєстрації розірвання шлюбу на користь держави суд стягує з обох із сторін. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-05 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка суду пояснила, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі по березень 2009 року . Від шлюбу мають неповнолітню доньку, [PERSON], [INFO]. Протягом останнього часу відповідач не надає дитині належної матеріальної підтримки, незважаючи на те, що під час судового розгляду цивільної справи про розлучення обіцяв сплачувати аліменти на утримання дитини. Відповідач є працездатним, має доходи і можливість надавати своїй дитині матеріальну підтримку. А тому, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки в твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн., щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви. В судовому засіданні позивач, позовні вимоги підтримала повністю. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про дату та час розгляду справи повідомлявся заздалегідь та у встановленому законом порядку. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши пояснення сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково. Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії 1-ГЮ №025901, 24 березня 2009 року шлюб між [PERSON]. та [PERSON] був розірваний. З дослідженого судом свідоцтва про народження [PERSON] встановлено, що її батьком являється [PERSON] Факт ухилення відповідача від надання матеріальної допомоги неповнолітній дитині, суд вважає доведеним, оскільки вказаний факт сторонами не оспорюється. Згідно ст..180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.З ст. 181 СК України, способом виконання батьками обов'язку утримання дитини, за рішенням суду є аліменти, які присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. При визначені розміру аліментів суд, відповідно до ст.. 182 СК України повинен враховувати стан здоров'я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, а також інші обставини, що мають істотне значення. Законом України ,,Про встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати " від 20 жовтня 2009 року, затверджено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років з 1 липня 2010 року у розмірі 921 грн На підставі вищенаведеного. суд. приходить до переконання, що щомісячний розмір аліментів слід призначити у розмірі 800 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного, ст.ст. 180,181,.182,184. Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-05 00:00:00

У липні 2010 р. [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те. що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі від якого мають одну неповнолітню дитину, яка проживає разом з нею. Відповідач проживає окремо, ухиляється від утримання та виховання дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає. У відповідача на утриманні ніхто не перебуває, аліментів за іншими виконавчими листами не сплачує, не є інвалідом.. Просила стягнути з нього аліменти. В судове засідання позивачка не зявилася, надала до суду заяву, в якій на позовних вимогах наполягала, справу просила розглянути за її відсутністю (а.с.6). Відповідач в судове засідання не зявився, також надав заяву, якій просить справу розглянути за його відсутністю, не заперечує проти задоволення позову (а.с.7). Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у сукупності, судом встановлено, що сторони з 09.08.2008 р. перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с.З), від якого мають неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO] в свідоцтві про народження якої відповідач вказаний батьком (а.с.4). Дитина проживає разом з матірю (а.с.5). Статтею 180 СК України передбачено, шо батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, суд знаходить позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, оскільки відповідач не виконує передбаченого ст.180 СК України обовязку батьків по утриманню своєї малолітньої дитини, за станом здоровя і матеріальному становищу останній взмозі сплачувати аліменти.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-05 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу покликаючись на те, що шлюб з відповідачем був зареєстрований 1 березня 2003 року у відділі РАЦС Червоноградського МУЮ Львівської області. Від даного шлюбу у них народилася одна дитина: син - [PERSON] [INFO]. Подружнє життя з відповідачем не склалось, кожен із них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, через що вони припинили між собою шлюбні відносини. Вважає, що подальше сумісне життя і збереження шлюбу будуть протирічити їхнім інтересам та інтересам дитини. Просить шлюб між ними розірвати. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та додатково пояснила, що вони з березня 2010 року не підтримують подружніх відносин із відповідачем, веденням спільного господарства не займаються. Їхня сімя існує лише формально, через що вони стали чужими один для одного людьми. Почуття любові та поваги втрачено. Примирення між ними є не можливе. Наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач в судовому засіданні позов заперечив. Вказав, що можливо вони примиряться. Заслухавши пояснення сторін, оцінивши представлені документи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав: Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 1 березня 2003 року у відділі РАГС Червонограда Львівської області, актовий запис за № 54. Від даного шлюбу у них народилася одна дитина: син [PERSON] [INFO]. Сторони з березня 2010 року не підтримують подружні стосунки, веденням спільного господарства не займаються. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу вказуючи на те, що почуття любові та поваги до відповідача втрачено, примирення між ними не можливе, не бажає миритися з відповідачем. Відповідач вказав про можливість примирення. Про те, жодних заходів сторони і зокрема відповідач до цього часу не вжили. Спору про майно у сторін немає. При таких обставинах суд і приходить до висновку, що примирення між ними та збереження їхньої сімї не можливе. Подальше спільне проживання сторін суперечитиме їхнім інтересам та моральним засадам суспільства, тому шлюб між ними слід розірвати. З врахуванням думки сторін та інтересів дитини останнього слід залишити на вихованні у матері.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-05 00:00:00

Позивачка звернулась в суд із позовом до відповідача про стягнення аліментів покликаючись на те. що шлюб із відповідачем зареєстровано 27.05.1995 року. Від подружнього житія у них народилося двоє дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Подружнє життя із відповідачем не склалося. Проживаючи разом вони не підтримують нормальних взаємовідносин один між одним. Відповідач сім'єю не цікавиться, мало приділяє уваги у вихованні дітей. Коштів в добровільному порядку на утримання малолітніх дітей не надає, чим поставив її у скрутне матеріальне становище. Відповідач являється інвалідом третьої групи, ніде не працює. Його щомісячний дохід становить 5618.66 грн.. Тому просить примусово стягнути з відповідача аліменти на ? утримання дітей у розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), щомісячно до досягнення дітьми повноліття. В судовому засіданні позивачка позовні вимога підтримала в обґрунтування яких зіслалась на обставини викладені у позовній заяві. Просить позов задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов визнав та пояснив, що згідний сплачувати І аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу) , щомісячно до досягнення ними повноліття. Вислухавши пояснення сторін, оцінивши представлені документи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав: Судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстровано 27.05.1995 року у Соснівській міській Раді м. Червонограда Львівської області, актовий запис за № 20. Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. З копії довідки управління пенсійного фонду України у м. Червонограді Львівської області № 1100 від 28.07.2010 року та довідки ВВД ФССНВВ та ПЗ України № 06/336 від 28.07.2010 року вбачається, що [PERSON], отримує пенсію по інвалідності в розмірі 709,00 грн. і щомісячні страхові виплати в сумі 4909,66 грн.. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач не працює, оскільки являється інвалідом 3-ї групи, про те, щомісячно отримує стабільний дохід в розмірі 5618,66 грн. Кошти на утримання малолітніх дітей в добровільному порядку не надає, чим поставив позивачку у скрутне матеріальне становище. Позовні вимоги позивачки відповідачем не заперечуються, останній згідний сплачувати аліменти на утримання дітей у визначеному нею розмірі. Виходячи із наведеного суд прийшов до переконання, що з відповідача слід стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), щомісячно до досягнення повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-05 00:00:00

13.07.2010 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В підтвердження позовних вимог зазначила, що знаходиться в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 1995 року, від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Одруження з відповідачем виявилось невдалим, через різні погляди на ведення спільного господарства та зловживання відповідачем алкоголем, їх сім»я розпалася. Їхні шлюбні відносини припинилися більше 10 років тому, вони проживають окремо та не ведуть спільне господарство. Спір про поділ майна відсутній, місце проживання неповнолітньої дитини визначене. В судовому засіданні представник позивача повністю підтримала заявлений позов з мотивів, викладених в позовній заяві. Зазначила, що довірителька являється її дочкою, яка майже 10 років не проживає з відповідачем, на даний час проживає разом зі своєю дочкою, яку сама виховує. Представник відповідача, будучи присутнім в судовому засіданні, заявлений позов визнав та подав написану його довірителем заяву про визнання позову. Пояснив суду, що довіритель являється його рідним братом, який згідний на розлучення, так як з позивачкою не проживає разом багато років, на даний час має іншу сім»ю, та який через нього подав заяву про згоду на розлучення. Судом роз»яснено представнику відповідача, що у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Проти такого вирішення спору представник відповідач не заперечив, і з таким порядком вирішення спору згодився представник позивача. Вислухавши ставлення сторін до заявленого позову, проаналізувавши обставини та матеріали справи, суд вважає, що подана відповідачем заява про визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Тому суд приймає подане відповідачем визнання позову та вважає, що позов підлягає до задоволення. Таке рішення обґрунтовується також встановленими судом обставинами, а саме: Сторони зареєстрували шлюб 28.12.1995 року в Перемишлянському відділі реєстрації актів громадянського стану Львівської області, актовий запис №71 Від спільного подружнього життя у сторін є неповнолітня донька [PERSON], [INFO]. Суд вважає, що зазначені обставини, встановлені в судовому засіданні, унеможливлюють перебування у шлюбі позивачки та відповідача, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Враховуючи матеріальний стан сторін, обставини справи, суд вважає, що витрати, повязані з оформленням розлучення в органах РАЦС слід покласти на сторони порівну. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-05 00:00:00

КП „Теплотранссервіс" Рівненської міської ради звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за використану теплову енергію в сумі 4 007 грн. 35 коп. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги частково зменшив. Пояснив, що КП „Теплотранссервіс" здійснює відпуск теплової енергії для опалення та гарячого водопостачання житлового приміщення, що знаходиться за адресою [ADDRESS],власником якого є відповідачка, однак свої зобов"язання остання порушує, внаслідок чого згідно її особового рахунку №054 998 утворилась заборгованість в сумі 3 657 грн. 35 коп. Покликаючись на те, що в добровільному порядку [PERSON] заборгованість не відшкодувала, просить позов задовольнити. Відповідачка [PERSON] позов визнала повністю,пояснила,що борг утворився внаслідок тяжкого маеріального становища. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідачку, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Як доведено в судовому засіданні, КП „Теплотранссервіс" Рівненської міської ради здійснює відпуск теплової енергії для опалення та гарячого водопостачання житлового приміщення, що заходиться за адресою [ADDRESS], власником якого є відповідачка. Відповідно до ст. 68 Житлового кодексу України, п.5 ч.З ст. 20 Закону України „Про житлово-комунальні послуги", ст. 19 Закону України „Про теплопостачання", [PERSON] зобов'язана була щомісячно вносити плату за послуги теплопостачання в належну їй квартиру [ADDRESS]. Згідно з ст. 67 ЖК України, розмір щомісячної плати за надані послуги встановлюється за затвердженими в установленому порядку тарифами. Здійснення КП «Теплотранссервіс» Рівненської міської ради відпуску теплової енергії для опалення зазначеної квартири та гарячого водопостачання, відповідачка не заперечує. Відповідно до ст. 52 6 ЦК України зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як вбачається з довідки про стан особового рахунку № 054998, пільг на сплату послуг для опалення та гарячого водопостачання квартири [ADDRESS] не має, за нею рахується борг в сумі 3 657 грн. 35 коп. Згідно ст. 10 ЦПК України,кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. На час розгляду справи відповідачка будь-яких доказів на підтвердження факту несплати боргу з поважних причин суду не надала, письмовими доказами це не підтвердила. За наведених обставин підстави для стягнення з відповідачки зазначеної суми боргу наявні. На підставі ст.ст. 67,68 ЖК України, ст.526 ЦК України, п.5 ч.З ст. 20 Закону України „Про житлово-комунальні послуги", ст. 1.9 Закону України „Про теплопостачання",

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-05 00:00:00

КП „Теплотранссервіс" Рівненської міської ради звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за використану теплову енергію в сумі 2 681 грн. 67 коп. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги частково зменшив. Пояснив, що КП „Теплотранссервіс" здійснює відпуск теплової енергії для опалення та гарячого водопостачання житлового приміщення, що знаходиться за адресою [ADDRESS],власником якого є відповідачка, однак свої зобов"язання остання порушує, внаслідок чого згідно її особового рахунку №054990 утворилась заборгованість в сумі 481 грн. 00 коп. Покликаючись на те, що в добровільному порядку відповідачка заборгованість не відшкодувала, просить позов задовольнити. Відповідачка позов визнав повністю,не заперечує проти стягнення з неї 481 грн. 00 коп. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідачку, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Як доведено в судовому засіданні, КП „Теплотранссервіс" Рівненської міської ради здійснює відпуск теплової енергії для опалення та гарячого водопостачання житлового приміщення, що заходиться за адресою [ADDRESS],власником якого є відповідачка. Відповідно до ст. 68 Житлового кодексу України, п.5 ч.З ст. 20 Закону України „Про житлово-комунальні послуги", ст. 19 Закону України „Про теплопостачання", [PERSON] зобов'язана щомісячно вносити плату за послуги теплопостачання в квартиру [ADDRESS] Рівне. Згідно з ст. 67 ЖК України, розмір щомісячної плати за надані послуги встановлюється за затвердженими в установленому порядку тарифами. Здійснення КП «Теплотранссервіс» Рівненської міської ради відпуску теплової енергії для опалення зазначеної квартири та гарячого водопостачання, відповідачка не заперечує. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як вбачається з довідки про стан особового рахунку № 054990, пільг на сплату послуг для опалення та гарячого водопостачання квартири [ADDRESS] відповідачка не має, за нею рахується борг в сумі 481 грн. 00 коп. Згідно ст. 10 ЦПК України,кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. На час розгляду справи відповідачка будь-яких доказів на підтвердження факту несплати боргу з поважних причин суду не надала, письмовими доказами це не підтвердила. За наведених обставин підстави для стягнення з відповідачки зазначеної суми боргу наявні. На підставі ст.ст. 67,68 ЖК України, ст.526 ЦК України, п.5 ч.З ст. 20 Закону України „Про житлово-комунальні послуги", ст. 19 Закону України „Про теплопостачання",

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-05 00:00:00

В червні 2010 року ЖКП «Покровське» звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по квартирній платі в сумі 1556 грн. 36 коп. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги уточнила. Пояснила, що мешканка квартири [ADDRESS] К.С, оплату житлово-комунальних послуг не проводила, внаслідок чого за нею утворився борг,який в межах строку позовної давності станом на 01.08.2010 року становить 1230 грн. 97 коп. Покликаючись на викладене, просить позов задовольнити і стягнути вказану суму боргу. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з»явилась, про час та день розгляду справи була повідомлена належним чином,заперечень проти позову не подала. Зі згоди представника позивача,суд відповідно до ст.224 ЦПК України ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що [PERSON] мешкає [ADDRESS]. В порушення п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року №572 в редакції Постанови Кабінету Міністрів України від 24.01 2006 року № 45, якими передбачено, що власник та наймач квартири зобов'язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом, [PERSON] протягом тривалого часу оплату житла та наданих ЖКП „Покровське" послуг не проводить, в зв'язку з чим за нею згідно особового рахунку № 7472 рахується заборгованість в сумі 1230 грн. 97 коп. Вказаний борг розрахований за фактично надані послуги згідно із диференційованими тарифами, що стверджується розрахунком заборгованості. Згідно ст.526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, акту планування, договору, а при відсутності таких вказівок - відповідно до вимог, що звичайно ставляться. Однак на день розгляду спору в добровільному порядку відповідачка наявної заборгованості не погасила, тому підстави для стягнення з неї заборгованості в судовому порядку наявні. На підставі викладеного, ст.ст. 66-68 ЖК України, ст.ст.11,267,261,526 ЦК України, п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 р. №572 в редакції Постанови Кабінету Міністрів України від 24.01. 2006 р. № 45,

Outcome: approved