Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-08 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з названим позовом, посилаючись на те, що на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯБ № 154248 виданого 01 грудня 2004 року їй належить земельна ділянка площею 0,1146 га, що розташована за адресою: Київська область, Броварський район, с. Пухівка, вул. П. Мирного, цільове призначення ведення особистого селянського господарства. Рішенням Пухівської сільської ради від 30 грудня 2004 року позивачці надано дозвіл на виготовлення проекту відводу належної їй земельної ділянки площею 0,1146 га для зміни цільового призначення з ведення особистого підсобного господарства на житлове будівництво, обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. На підставі зазначеного рішення ДП «Київський інститут землеустрою» виготовив проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки цільове призначення якої змінюється, який був погоджений управлінням Дежкомзему у Броварському районі та затверджений Пухівською сільською радою. 17 березня 2009 року позивачка отримала державний акт на право власності на земельну ділянку, в якому були допущені помилки в конфігурації та в назві вулиці, на якій розміщена земельна ділянка, а саме: замість вулиці П. Мирного вказано вулиця Шевченка.Тому позивачка просить визнати нечинним вказаний державний акт на право власності на земельну ділянку. У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги. Представники управління Держкомзему у Броварськму районі та Пухівської сільської ради у судове засідання не зявились, повідомивши письмово про визнання позову та розгляд справи в їх відсутності. Представник Київської обласної філії ДП «ЦДЗК» проти позову не заперечував. Згідно ст.174 ЦПК України, відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Вислухавши пояснення представникасторін, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню, оскільки відповідачі позов визнали, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Судом встановлено, що на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯБ № 154248 виданого 01 грудня 2004 року позивачці належить земельна ділянка площею 0,1146 га, що розташована за адресою: Київська область, Броварський район, с. Пухівка, вул. П. Мирного, цільове призначення ведення особистого селянського господарства. Згідно рішення Пухівської сільської ради від 30 грудня 2004 року позивачці надано дозвіл на виготовлення проекту відводу земельної ділянки площею 0,1146 га для зміни цільового призначення з ведення особистого підсобного господарства на житлове будівництво, обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. 17 березня 2009 року позивачка отримала державний акт серія ЯЕ № 982150 на право власності на земельну ділянку площею 0,1146 га, що розташована за адресою: Київська область, Броварський район, с. Пухівка, вул. Шевченка, цільове призначення для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. Як вбачається з досліджених у судовому засіданні державних актів, кадастрового плану земельної ділянки, у державному акті на право власності на земельну ділянку від 17.03.2009 року допущені помилки в конфігурації земельної ділянки та в назві вулиці, на якій розміщена земельна ділянка, а саме: замість вулиці П. Мирного вказано вулиця Шевченка. Пунктом 2.9 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання\~державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затвердженої наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 4 травня 1999 року № 43, із змінами і доповненнями, внесеними\~наказами Державного комітету України по земельних ресурсах\~від 29 грудня 2003 року № 322, передбачено, що заповнення державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою покладається на Центр державного земельного кадастру при Держкомземі України, регіональні, районні та міські центри державного земельного кадастру та їх структурні підрозділи і інші землевпорядні підприємства та організації. Усі записи мають бути зроблені державною мовою, чітко і розбірливо, виправлення не допускаються. Заповнення вказаних документів здійснюється з використанням комп'ютерної техніки. Відповідно до ст. 155 Земельного Кодексу України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Беручи до уваги наведене та враховуючи, що виправлення у державному акті не допускаються, суд вважає вимоги позивачки обгрунтованими і задовольняє їх. На підставі викладеного та

Outcome: approved