Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-10 00:00:00

В квітні 2010 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Барвінківському районі Харківської області, в якому просить визнати протиправною відмову в перерахуванні додаткової пенсії, зобов'язати Пенсійний фонд провести перерахунок щомісячної додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком починаючи з 01 квітня 2009 року з урахуванням раніше здійснених виплат, виходячи з встановленого розміру мінімальної пенсії за віком, який дорівнює розміру прожиткового мінімуму на вищезазначений час відповідно до частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» оскільки іншого нормативно-правового акту, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає. Позивач посилається на те, що він є учасником ліквідації аварії на ЧАЕС, внаслідок захворювання, пов'язаного з виконанням робіт по ліквідації наслідків аварії, його віднесено до 2-ї категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Позивач звертався до УПФУ з проханням провести перерахунок своєї пенсії, але отримав відмову, яку вважає неправомірною. Відповідач управління Пенсійного фонду України у Барвінківському районі Харківської області в судове засідання свого представника не направив. До суду надав письмові заперечення, в яких позов не визнав, просив суд в задоволенні позову відмовити в повному обсязі, посилаючись на те, що позивачу додаткова пенсія призначена у повній відповідності до Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Постанов Кабінету Міністрів України № 1293 від 27.12.2005 року, № 530 від 28.05.2008 року, № 654 від 16.07.2008 року, та відповідних Законів України „Про державний бюджет. Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, у судове засідання не зявилися, надали суду заяви про можливість розгляду справи за їх відсутності, що суд вважає за можливе і розглядає справу в порядку письмового провадження. Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази в їх сукупності і взаємозвязку, дійшов наступного. Позивач є постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи та має другу категорію, що підтверджується копією посвідчення серії А № 123017 виданого 19 грудня 1992 року (а.с. 13). 3о березня \~2010 року позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Барвінківському районі з заявою про перерахунок та виплату додаткової пенсій у розмірах, встановлених статтею 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (а.с. 8). \~ Своїм листом від 08.04.2010 року № 84/Б-1, у перерахунку призначених пенсій УПФУ відмовило з огляду на відсутність підстав для такого перерахунку та правомірність визначення розміру пенсій (а.с. 9). \~ Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров'я, створення єдиного порядку визначення категорії зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Відповідно до Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі Закон № 796-ХІІ) держава бере на себе відповідальність за завдану шкоду громадянам та зобов'язується відшкодувати її за пошкодження здоров'я або втрату працездатності громадянами та їх дітьми, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, тобто таким громадянам, відповідно до ст. 50 цього Закону призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю. Розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначається на момент виплати додаткової пенсії згідно із законом про Державний бюджет України і не може коригуватися іншими нормативно-правовими актами. Конкретні розміри всіх доплат, пенсій і компенсацій підвищуються Кабінетом Міністрів України відповідно до зміни індексу вартості життя і зростання мінімальної заробітної плати. Відповідно до ст. 71 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» дія положень цього Закону не може призупинятися іншими законами, крім законів про внесення змін до цього Закону. У відповідності до ст. 51 Закону України «Про статус и соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796 від 28.02.1991 року додаткова пенсія для осіб, віднесених до ІІ категорії нараховується в розмірі 30 процентів мінімальної пенсії за віком. На підставі Закону України «Про державний бюджет на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України» до статті 51 Закону № 796 були внесені зміни, але відповідно до рішення Конституційного суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008 року вони були визнані неконституційними. У ст. 54 зазначеного Закону передбачено, що обчислення і призначення вказаного виду пенсій проводиться відповідно до Закону України „Про пенсійне забезпечення (після внесення змін Законом України від 17.11.2005 року № 3108 ІV відповідно до Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування). Відповідно до ст. 28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. При таких обставинах позивач має право на призначення щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 30 процентів мінімальної пенсії за віком. Наявність такого права у позивача є визначальним для вирішення даного спору, крім того, це право гарантується Конституцією України (ч. 2 ст. 46). Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно з положенням ч. 4 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, закону України, міжнародного договору, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України або іншому правовому акту України, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу. Отже, виходячи з принципу пріоритетності законів над підзаконними актами, суд приходить до висновку, що при визначенні розміру пенсії по відношенні до позивача, підлягають застосуванню ст. 51 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а не постанов Кабінету Міністрів України № 530 від 28.05.2008 року, № 654 від 16.07.2008 року, на підставі яких була нарахована пенсія позивачеві, оскільки останні суттєво звужують обсяг встановлених законом прав. Тому суд не бере до уваги посилання відповідача на те, що порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України, оскільки надання законодавцем такого права Кабінету Міністрів України не означає, що останній, встановлюючи такий порядок, може допустити звуження змісту та обсягу прав позивача, встановлених цим же Законом. Тобто, Кабінет міністрів України повинен був встановити зазначений порядок, не порушуючи положень цього Закону, в тому числі й інших законів, якими встановлено розміри мінімальної пенсії за віком. Згідно зі ст.58 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік» прожитковий мінімуму на одну особу з розрахунку на місяць для осіб, які втратили працездатність встановлюється у розмірі: з 1 січня 470 грн.. з 1 квітня 481 грн., з 1 липня 482 грн., з 1 жовтня 498 грн. Згідно зі ст.54 Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» прожитковий мінімуму на одну особу та для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, встановлений в розмірах, що діяли у грудні 2008 року. Оскільки позивачеві слід визначити пенсію, виходячи з мінімальної пенсії за віком, яка встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, то в разі збільшення розміру цього прожиткового мінімуму перерахунок пенсії позивачеві повинен проводитись виходячи з нового розміру мінімальної пенсії за віком. Отже, суд вважає, що на 1 квітня 2009 року і \~на момент звернення позивача із заявою до УПФ про перерахунок пенсії була чинною стаття 51 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яка і підлягала застосуванню до спірних правовідносин. \~ За таких обставин, суд вважає, що вимоги позивача \~щодо визнання дій \~ Управління Пенсійного фонду України в Барвінківському районі щодо відмови їй в перерахунку пенсій незаконними \~є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. \~ На підставі викладеного,

Outcome: approved