Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-17 00:00:00

У вересні 2008 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про визнання права власності на майно, придбаного під час шлюбу та поділ спільного майна подружжя в натурі. Під час розгляду справи позивачка надала нову редакцію позовної заяви. В даних заявах вказувала, що 26 жовтня 1985 року вступила до шлюбу з [PERSON], який був зареєстрований у виконкомі Лукавецької сільської ради. У шлюбі народився син [PERSON], [INFO], який вже повнолітній. Зазначала, що рішенням Вижницького районного суду від 09 серпня 1990 року їх шлюб розірвано, але через шість місяців вони помирилися і продовжували проживати разом, реєстрація розлучення в органах РАГС ніким з них здійснена не була, а тому 20 червня 2008 року їй було видане повторно свідоцтво про шлюб. В період шлюбу на спільні кошти вони придбали рухоме та нерухоме майно, а саме: збудували житловий будинок з надвірними будівлями та господарськими спорудами в с.Лукавці по вул.. О.Кисилиці, 6 Вижницького району, його вартість складає 463121 грн.; придбали легковий автомобіль марки «Фольксваген Джетта», 1991 року випуску, номерний знак [NUMBER], вартістю 25 000 грн.; придбали предмети домашньої обстановки та вжитку на загальну суму 31643 грн. Посилалася, що відповідач демонтував радіатори парового опалення в 4-х кімнатах та коридорі, вартість цього майна складає 14725, 17 грн.. Розкомплектував ванну, зняв душову кабіну, дзеркало, умивальник та тумбочку, вартість цього майна складає 2490 грн. Таким чином, вартість всього спірного майна складає 536979 грн. Просила визнати за нею право власності на ? частину майна, придбаного під час шлюбу, а саме на ? частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель та господарських споруд, що розташований в с.Лукавці по вул.. О.Кисилиці, 6 Вижницького району, а також на ? частину рухомого майна; виділити їй в натурі частину будинку, а саме коридор площею 29,9 кв.м. вартістю76649 грн.; котельню площею 5,6 кв.м. вартістю 14714 грн.; кухню площею 12,3 кв.м. вартістю 37837 грн.; ванну площею 9,2 кв.м. вартістю 24173 грн.; кімнату площею 13,6 кв.м. вартістю 31817 грн.; кімнату площею 17,70 кв.м. вартістю 41816 грн.; ганок «а1» вартістю 1879 грн.; ганок «а2» вартістю 947 грн. З господарських будівель та споруд виділити їй сарай літ. «Б» вартістю 5412 грн.; вбиральню в спільному користуванні вартістю 906, 50 грн.; огорожу №2 в спільному користуванні вартістю 10822, 50 грн.; огорожу №2а в спільному користуванні вартістю 809 грн.; огорожу №3 в спільному користуванні вартістю 2480, 50 грн.; вигрібну яму в спільному користуванні вартістю 3642, 50 грн., а всього вартість частини нерухомого майна, яку належить їй виділити становить 253905 грн. З предметів домашньої обстановки та вжитку їй виділити: телевізор «Самсунг» вартістю 1070 грн.; відео «Тошеба» вартістю 313 грн.; музичний центр вартістю 651 грн.; праску «Інконтра» вартістю 369 грн.; спальний набір вартістю 1100 грн.; набір меблів (м»яка частина) вартістю 4125 грн.; стінку вартістю 3744 грн.; пральну машинку «Індезіт» вартістю 2666 грн.; холодильник двокамерний вартістю 1860 грн.; м»які стільці 4 шт. вартістю 182 грн.; кавоварку вартістю 640 грн., мікрохвильову піч вартістю 714 грн., а всього на загальну суму 17434 грн. а всього рухомого та нерухомого майна просила виділити їй на загальну суму 271339 грн., що перевищує належну їй частку на 2850 грн., які вона згідна компенсувати відповідачу. В ході розгляду справи позивачка [PERSON] уточнила позовні вимоги та вказала, що за час проживання в шлюбі з відповідачем [PERSON] ними придбано майно, яке підлягає поділу на загальну суму 521185 грн., з яких: вартість житлового будинку з надвірними будівлями та господарськими спорудами складає 464542 грн., вартість автомобіля 25000 грн., вартість предметів домашньої обстановки та вжитку 31643 грн. Просила визнати за нею право власності на ? частину житлового будинку з надвірними будівлями та господарськими спорудами, що розташований в с.Лукавці Вижницького району по вул.. О.Кисилиці, 6 Вижницького району та виділити їй в натурі другу частину згідно ІІІ варіанту додаткової будівельної експертизи, а саме: коридор -1-1- площею 12, 60 кв.м. вартістю 33952 грн.; котельню 1-2- площею 5, 70 кв.м. вартістю 15060 грн.; кухню 1-3- площею 12, 30/14, 30 кв. м. вартістю 37783 грн.; ванну 1-4 -площею 9,00 кв.м. вартістю 23779 грн.; кімнату - 1-5- площею 13, 60/14 кв.м. вартістю 31851 грн; кімнату 1-6б- площею 16, 80 кв.м. вартістю 39586 грн.; ганок «а2» вартістю 947 грн., а всього на загальну суму 182 958 (сто вісімдесять дві тисячі дев»ятсот п»ятдесять вісім) гривень. З господарських споруд: сарай літ. «Б» вартістю 5278 грн.; сарай літ. «В» вартістю 13456 грн.; огорожа №1 (ворота з хвірткою в спільному користуванні) вартістю 2373 грн.; огорожа №2 (в спільному користуванні) вартістю 10822, 50 грн.; огорожа №2а (в спільному користуванні) вартістю 809 грн.; огорожа № 3 (в спільному користуванні) вартістю 2480, 50 грн.; вигрібна яма «В.я» вартістю 7285 грн., всього на 42504 грн., а всього вартість цієї частини становить 225462 грн., що складає 49 % із загальної вартості. З предметів домашньої обстановки та вжитку просила виділити їй слідуюче: телевізор «Самсунг» вартістю 1070 грн.; відео «Тошеба» вартістю 313 грн.; музичний центр вартістю 651 грн.; праска «Інконтра» вартістю 369 грн.; спальний набір вартістю 1100 грн.; набір меблів (м»яка частина) вартістю 4125 грн.; стінка вартістю 3744 грн.; пральна машинка «Індезіт» вартістю 2666 грн.; холодильник двокамерний вартістю 1860 грн.; м»які стільці 4 шт. вартістю 182 грн.; кавоварка вартістю 640 грн., мікрохвильова піч вартістю 714 грн., а всього на загальну суму 17434 грн. Відповідачу просила виділити першу частину згідно ІІІ варіанту експертизи, легковий автомобіль [PERSON] та із предметів домашньої обстановки та вжитку те, що вказано в позовній заяві від 07.10.2009 року. Різницю в частках та судові витрати з відповідача просила не стягувати. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні надав зустрічну позовну заяву про поділ майна подружжя, в якій вказував, що позивачкою за первісним позовом [PERSON] поставлена вимога про визнання права власності на придбане майно подружжя, а саме недобудований та не введений в експлуатацію житловий будинок. Посилався, що будівництво житлового будинку проводилося з порушенням ст..9 ЗУ «Про архітектурну діяльність» - допущено відхилення від проектної документації та ст..29 ЗУ «Про планування та забудову території» - відсутній дозвіл на виконання будівельних робіт, в зв»язку з чим його було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено штраф в сумі 170 грн. Тому вважав, що вирішення питання про поділ будівлі в суді можна ставити лише після отримання сертифіката про відповідність житлового будинку державним будівельним нормам, стандартам та правилам. Не заперечував в судовому засіданні проти визнання за ним права власності на ? житлового будинку з належними до нього надвірними будівлями та господарськими спорудами, що розташований в с.Лукавці по вул.. О.Кисилиці, 6 Вижницького району та виділення йому в натурі приміщеннь будинку та надвірних будівель згідно з ІІІ варіантом як першому співвласнику відповідно до висновку додаткової судової будівельно-технічної експертизи. Просив визнати за ним право власності на автомобіль марки «Фольксваген Джетта», 1991 року випуску та виділити з предметів домашньої обстановки та вжитку те, що зазначено в зустрічній позовній заяві з уточненими позовними вимогами від 27 жовтня 2009 року. Суд, вислухавши сторін, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на майно, придбаного під час шлюбу та поділ спільного майна подружжя в натурі та зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Житловий будинок з надвірними будівлями та господарськими спорудами, що розташований в с.Лукавці по вул.. О.Кисилиці, 6 Вижницького району, збудовано на земельній ділянці, яка була виділена для будівництва, що підтверджується рішенням зборів колгоспників колгоспу «Росія» від 09 серпня 1990 року, рішенням виконкому Лукавецької сільської ради №45 від 19 жовтня 1991 року. На підставі зазначених рішень виготовлено будівельний паспорт. Вказаний вище житловий будинок з надвірними будівлями відповідає будівельно-архітектурним нормам і правилам, санітарним нормам, вимогам екологічного законодавства, порушень діючих нормативних актів з пожежної безпеки не виявлено, що підтверджено довідками відділу містобудування та архітектури від 12 листопада 2009 року, головного санітарного лікаря Вижницького району №2017/01 від 13 листопада 2009 року, головного спеціаліста державного управління охорони навколишнього природного середовища в Чернівецькій області №585 від 05 листопада 2009 року, Вижницького РВ ГУ МНС №13/710 від 13 листопада 2009 року, а також технічним висновком інженера-конструктора про відповідність збудованого житлового будинку містобудівельним вимогам державних стандартів, будівельних норм і правил, міцність, стійкість і необхідну довговічність № 157. За змістом ст. 22 КпШС України майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку. У відповідності з ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один із них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Частиною 1 ст. 61 СК України передбачено, що об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Згідно з ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї. Як вбачається з матеріалів справи, і проти чого не заперечували сторони, під час перебування у шлюбі, який було укладено 26 жовтня 1985 року у виконкомі Лукавецької сільської ради Вижницького району, сторонами було придбано наступне майно: - житловий будинок з надвірними будівлями та господарськими спорудами, що розташований в с.Лукавці по вул.. О.Кисилиці, 6 Вижницького району вартістю згідно висновку додаткової судової будівельно-технічної експертизи 464 542 (чотириста шістдесять чотири тисячі п»ятсот сорок дві) грн.; - легковий автомобіль марки «Фольксваген Джетта», 1991 року випуску, номерний знак [NUMBER], вартістю за попереднім погодженням між сторонами 25 000 грн.; - предмети домашньої обстановки та вжитку на загальну суму 31643 грн., зокрема: стіл кухонний вартістю 85 грн.; спальний набір вартістю 1100 грн.; стінка «Бріз» вартістю 1170 грн.; телевізор «Самсунг» вартістю 1070 грн.; відео «Тошиба» вартістю 313 грн.; музичний центр вартістю 651 грн.; праска «Інконтро» вартістю 369 грн.; спальний набір вартістю 1750 грн.; набір м»яка частина вартістю 4125 грн.; стінка вартістю 3744 грн.; диван вартістю 450 грн.; пральна машинка «Індезіт» вартістю 2666 грн.; холодильник двокамерний «Снайге» вартістю 1860 грн.; м»які стільці 4 шт. вартістю 182 грн.; кухонний набір вартістю 1260 грн.; кавоварка вартістю 640 грн.; мікрохвильова піч вартістю 714 грн.; газова плитка «Норд» вартістю 749 грн.; електронасос вартістю 1230 грн.; котел «Воланд» вартістю 6840 грн.; люстра 6 шт. вартістю 675 грн. Висновком призначеної по справі додаткової судової будівельно-технічної експертизи 28 квітня 2010 року встановлено, що поділ житлового будинку №6 по вул.. О.Кисилиці в с.Лукавці Вижницького району на дві ізольовані частини (квартири) у співвідношенні 1 : 1 представляється можливим і сторони в судовому засіданні погодилися на ІІІ варіант поділу, згідно якого частка І співвласника в загальній вартості нерухомого майна становить 51 %, а частка ІІ співвласника в загальній вартості нерухомого майна становить 49 %. Відповідно до ч.1, 2 ст. 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. На підставі викладеного,

Outcome: partial