Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про позбавлення його батьківських прав відносно неповнолітнього сина. [PERSON]. [INFO], у зв'язку з невиконанням батьківських обов'язків по вихованню дитини. В судовому засіданні в обґрунтування своїх вимог позивачка послалася на наступне. З 1995 року по грудень 1999 року вона знаходилася у шлюбі з [PERSON] Від шлюбу мають сина, [PERSON]. Відповідач залишив її з дитиною, коли тої було біля 2-х років і з того часу із сім'єю не спілкується, матеріально утримувати сина їй не допомає. Вона з відповідачем втратила усі зв'язки і у 1999 році справа про розлученням була розглянута судом за його відсутність. Фактично від дня народження дитина знаходиться повністю на її вихованні і утриманні. На теперішній час син вже виріс, займається в спортивних секціях, але реалізувати своє право на участь в спортивних змаганнях з командою за межами країни не має можливості із-зі відсутності на це згоди батька, місцезнаходження якого їм невідомо. З наведених обставин просить суд позов задовольнити для захисту в подальшому прав і інтересів дитини. Представник третьої особи з боку позивача, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору-служби у справах дітей Комінтернівської райдержадміністрації Одеської області, Рабош М.А., позов підтримала і просила його задовольнити посилаючись на те, що позбавлення відповідача батьківських прав до його неповнолітнього сина - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини. Оскільки батько Дитини тривалий час ухиляється від обов'язків по вихованню дитини, її утриманню, не цікавиться її успіхами в школі і в житті. її здоров'ям, хлопчик рідного батька не пам'ятає тому, що тої із сім'ї пішов коли дитині було 2 роки, комісія з питань захисту прав дитини служби у справах дітей райдержадміністрації прийшла до висновку про доцільність позбавлення [PERSON]. 1973 року народження, уродженця с.Джугастрово Іванівського району Одеської області, батьківських прав відносно сина, [PERSON], [INFO]. Відповідач [PERSON], 1973 року народження, місцезнаходження якого позивачу невідомо, в судове засідання викликався відповідно до ч.9 ст.74 ЦПК України, однак в судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, у зв'язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу за відсутність відповідача. Вислухавши позивача, представника третьої особи з боку позивача заключения прокурора, яка позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити за тими обставинами, що це відповідає інтересам дитини, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступни ми п ідставами. Відповідно до ст.ст. 150, 155 СК України, ст.59 Закону України ..Про освіту", батьки повинні постійно стежити за розвитком своїх дітей, піклуватися про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, готувати їх до праці. При неналежному виконанні батьками обов'язків по вихованню дітей або при зловживанні батьківськими правами вони можуть бути судом позбавлені батьківських прав відносно цих дітей. Згідно 11.2 ч.І ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п, 16 постанови «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» №3 від 30.03.2007 року із наступними змінами, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] у подружжя [PERSON] і [PERSON] народився син - [PERSON], актовий запис за №1367 /а.с.8/. 16.12.1999 року шлюб між подружжями [PERSON] було розірвано і після розірвання шлюбу [PERSON] перейшла на дошлюбне прізвище - [PERSON], про що в Книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу відділом РАГС Суворовської райадміністрації виконкому Одеської міської ради зроблено запис за №860 /а.с.7/. Як убачається з довідки адресно-довідкового бюро ГУ МВС України в Одеської області, [PERSON]. 1973 року народження, що був зареєстрований в [ADDRESS], знятий з обліку 30.01.2004 року за рішенням Суворовського районного суду м.Одеса. Реєстрація відсутня /а.с. 12/. Згідно довідок Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції та відділу державної виконавчої служби Комінтернівського районного управління юстиції Одеської області, [PERSON] за період з 01.01.1999 року по 01.12.2009 року аліменти від [PERSON] на утримання сина. [PERSON], не отримувала /а.с. 13.14/. Згідно акту обстеження житлово-побутових умов проживання сім'ї [PERSON] від 10.12.2009 року, [PERSON], 1974 року народження, проживає в [ADDRESS], та має на утриманні 3-х дітей: сина - [PERSON], 1995 року народження, сина - [PERSON], 2005 року народження, дочку - [PERSON], 2009 року народження, яких виховує одна. Сім'я проживає в задовільних житлово-побутових умовах /а.с. 1 8/. В заяві, поданої до суду неповнолітнім [PERSON], 1995 року народження, він просить позбавити батьківських прав відносно нього його батька, [PERSON], якого він не пам'ятає, і який ніколи не цікавився його життям /а.с. 19/. Відповідно до висновку комісії з питань захисту прав дитини служби у справах дітей Комінтернівської районної державної адміністрації Одеської області є доцільним позбавлення [PERSON], 1973 року народження, батьківських прав відносно його неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO], оскільки тої не приймає ніякої участі у вихованні і утриманні дитини та взагалі не цікавиться життям свого сина, що негативно впливає на морально-емоційний стан дитини, оскільки дитина не відчуває батьківського піклування та уваги /а.с. 15-16/. Таким чином, в судовому засіданні знайшли підтвердження обставини того, що відповідач за власною ініціативою самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків по відношенню до свого неповнолітнього сина, без поважних причин залишив його без батьківської уваги та турботи. Відповідно до ст.ст.25, 35 Закону України „Про охорону дитинства" - діти, які залишилися без батьківського піклування, мають право на особистий захист і допомогу з боку держави. Конвенція про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікована Верховною Радою України 27.02.1991 року і набула чинність для України 27.09.1991 року, визначає, що розлучення дитини з батьками може бути необхідним в якнайкращих інтересах дитини втому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстко поводяться з дитиною або не піклуються про неї. Враховуючи викладене вище, суд погоджується з учасниками процесу про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав у відношенні його неповнолітнього сина, [PERSON], 1995 року народження, оскільки це відповідає інтересам дитини та є захистом його прав. На підставі Конвенції про права дитини від 20.1 1.1989 року, ст.ст. 150,155,164,165,167 СК України, ст.59 ЗУ «Про освіту», ст.ст.25.35 ЗУ «Про охорону Дитинства» та

Outcome: approved