Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-26 00:00:00

Позивач 29.07.2009 року звернулася в суд з позовом до відповідача ТОВ «Український промисловий банк» про повернення депозиту з нарахованими відсотками, з врахуванням індексу інфляції, 3% річних та пені за невиконання зобовязання. В позовній заяві посилалася на те, що 06.01.2009 року між нею та відповідачем було укладено договір банківського вкладу №1/0305316003711003. За вказаним договором нею на рахунок відповідача внесено кошти в сумі 2000 дол. США на строк з 06.01.2009 р. по 07.02.2009 р. Після закінчення строку дії договору вона звернулася до відповідача з вимогою про повернення грошового вкладу, проте відповідач відмовився повернути внесені нею на депозитний рахунок кошти, чим порушив її права і умови договору. В звязку з чим просила стягнути з відповідача на -її користь внесені на депозит грошові кошти з нарахованими відсотками, інфляційні збитки, 3% річних та пеню за порушення строків повернення депозиту. В подальшому позовні вимоги змінила. В судовому засіданні позивач позов уточнила, просила суд стягнути з відповідача проценти по вкладу за період з 09.02.2009 р. по 12.03.2010 р., пеню, інфляційні збитки, 3% річних, понесені збитки, витрати на правову допомогу та судові витрати. Представник відповідача [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» в особі Полтавської філії ТОВ «Український промисловий банк» в судовому засідання позовні вимоги не визнала, посилаючись на те, що сума банківського вкладу позивачу повернута, а щодо нарахування пені, 3% річних та інфляційних збитків послався на п.5.2 Договору, де зазначено, що сторони не несуть відповідальність за невиконання або неналежне виконання своїх зобовязань за договором в разі видання уповноваженими органами , нормативних актів, що прямо перешкоджають або забороняють вчиняти дії, спрямовані на виконання зобовязань за цим договором . Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази у справі, суд приходить до висновку, що уточнені позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 06.01.2009 року між [PERSON] та ТОВ «Український промисловий банк» було укладено договір банківського вкладу №1/0305316003711003, згідно якого позивачем відсено грошові кошти на депозитний рахунок в сумі 2000 дол. США, що еквівалентно 15400 грн. на строк з 06.01.2009 р. по 07.02.2009 р. зі сплатою процентів за час користування коштами за ставкою 14% річних. Відповідно до п.2.1.5 вказаного договору банк зобовязувався повернути повністю вклад у «дату повернення», зазначену в договорі, готівкою або у безготівковій формі за вибором вкладника. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.2 ст.1060 ЦК України банк зобовязаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах звернення. Разом з тим, як встановлено судом, відповідач не виконав взятого на себе зобовязання та не повернув позивачу у визначений Договором строк суму банківського вкладу. Вклад позивачу 5ув повернутий лише 15.03.2010 року. Невиконання умов договору представник відповідача пояснив винесенням Національним банком України постанов, які обмежували видачу вкладів за договорами банківських вкладів. Відповідно до Постанови Правління Національного Банку України від 21.01.2009 року № 19/БТ «Про призначення тимчасової адміністрації в ТОВ «Укрпромбанк» введено мораторій на задоволення вимог кредиторів. Згідно ст.85 Закону України «Про банки і банківську діяльність» мораторій на задоволення зимог кредиторів поширюється на зобовязання, строки виконання яких настали до призначення тимчасової адміністрації. Наслідком введення мораторію є заборона стягнення на підставі виконавчих документів, за якими здійснюється стягнення відповідно до законодавства України, але це не є перешкодою для звернення вкладників до суду з позовами про відновлення порушених прав та для постановления судового рішення у спорі між банком та вкладником. Вирішуючи позовну вимогу про стягнення з відповідача на користь позивача 3% річних від суми вкладу за період прострочення виконання боржником свого зобовязання, пені та інфляційних збитків, суд бере до уваги, що правовідносини між банком та вкладником регулюються спеціальними нормами - параграфом 3 глави 71 та главою 72 ЦК України, які не передбачають можливості застосування таких санкцій. Відповідно до ч.І ст.611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові І наслідки, встановлені договором або законом. Згідно п.5.2 Договору, укладеного між позивачем та відповідачем, сторони звільняються від відповідальності, якщо невиконання або неналежне виконання умов договору є наслідком (видання уповноваженими органами нормативних актів, що прямо перешкоджають, або забороняють вчиняти дії, спрямовані на виконання зобовязань за цим Договором. Зважаючи на те, що Національним Банком України були прийняті постанови, що обмежували можливість ТОВ «Український промисловий банк» належним чином виконати умови договору, відповідач звільняється від відповідальності за невиконання своїх зобовязань, що прямо передбачено умовами договору, який був підписаний позивачем. Вимога позивача про виплату процентів по вкладу з моменту закінчення дії договору до дня фактичного повернення вкладу, не підлягає задоволенню. Постановою Правління Національного банку від 21.01.2010 року №19 «Про відкликання банківської ліцензії та ініціювання процедури ліквідації ТОВ «Український промисловий банк» з 21.01.2010 року відкликано банківську ліцензію та ініційовано процедуру ліквідації. На підставі п.4 ст.91 Закону України «Про банки і банківську діяльність» .з дня прийняття рішення про відкликання ліцензії та призначення ліквідатора припиняється нарахування процентів, неустойки (штрафу, пені) та інших економічних санкцій по всіх видах заборгованості банку. Вимогу позивача про стягнення суми понесених збитків в розмірі 1000 грн. суд вважає (обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Згідно ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобовязання, має відшкодовувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобовязання, доказується кредитором. Позивач пояснила, що внаслідок несвоєчасного повернення ТОВ «Український промисловий (банк» депозитного вкладу, який мав підти на погашення кредиту на придбання автомобіля та кредиту на придбання побутової техніки, вона була змушена укласти договір позики №1 від 20.0.2009 р. з гр.[PERSON] на суму 10 000 грн. з оплатою за користування коштами 1000 грн. та надала на підтвердження своїх вимог копії кредитних договорів, графіки погашення платежів та договір позики. Також, згідно ст.84 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені нею витрати на отримання правової допомоги в сумі 200 грн. У відповідності до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені нею судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 30 грн. Враховуючи, що відповідачем зобовязання не виконані у звязку з виданням НБУ постанови № 19/БТ від 21.01.2009 р., суд вважає за можливе державне мито у справі віднести за рахунок держави.

Outcome: partial