overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-29 00:00:00

Позивач в своїй позовній заяві просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, розташований по вул. Миру № 3 в с. Саражинка Балтського району Одеської області, стверджуючи, що цей будинок раніше належав відповідачу, який розпорядився ним на свій розсуд, 15.03.2010 року продав його їй за 1000 грн., гроші отримав, про що власноручно написав розписку, пообіцявши оформити угоду належним чином після отримання відповідних документів з інвентарбюро і отримання коштів на послуги нотаріуса і держмита, однак не цього не зробив, виїхав у Волинську область. Вона ж, як добросовісний набувач, умови угоди виконала у повному обсязі, уплатила за будинок гроші, отримала від [PERSON] цей будинок і ключі від нього, поселилася в ньому, зробила ремонт і живе в ньому по теперішній час, однак документу, який посвідчував би її право на цей будинок не має, що вимушує це питання вирішувати в судовому порядку. В судове засідання позивач не зявилася, однак надала суду клопотання, з якого вбачається, що вона просить розглянути справу без її присутності, за участю її представника, адвоката [PERSON] Представник позивача адвокат [PERSON] позов підтримала і просила його задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, однак надав суду клопотання, в якому просить розглянути справу без їх представника і проти позову позивача не заперечує. Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає за доцільне їх задовольнити, тому що вони є обгрунтованими і законними, так як вищевказаний будинок належав раніше на праві приватної власності [PERSON] згідно рішення Балтського районного суду Одеської області від 22.06.2007 року, який розпорядився своєю власністю на свій розсуд, продавши позивачу, що підтверджується договором купівлі-продажу від 15.03.2010 року і розпискою [PERSON], написаною ним 15.03.2010 року . Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що одна сторона, позивач, повністю виконала умови угоди, а інша сторона ухиляється від взятого на себе зобовязання, що угода є такою, що відбулася і дійсною. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-29 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з даним позовом в якому вказує на те, що з відповідачем по справі вони з 08.06.2006р. перебувають у зареєстрованому шлюбі. Під час подружнього життя у них народився син [PERSON], 09.12.2006р.н. Сімейне життя у них з відповідачем не склалось. На даний час вони проживають окремо. Дитина перебуває на повному утриманні в позивачки Відповідач добровільно матеріальної допомоги по утриманню сина не надає. Домовленості, щодо добровільної сплати відповідачем коштів на утримання дитини між ними не досягнуто. Позивачка самостійно не в змозі забезпечити належне утримання дитини, а тому просить суд ухвалити рішення яким стягувати з [PERSON] аліменти в її користь на утримання сина [PERSON], 09.12.2006р.н. в розмірі 500грн. щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні позивачка подала заяву про зміну позовних вимог, та просить суд стягувати з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 350грн. оскільки в останнього не має постійного місця праці. Відповідач в судовому засіданні змінені позовні вимоги визнав. Заслухавши сторони та оглянувши матеріали справи суд вважає, що змінені позовні вимоги підлягають до задоволення з таких підстав: Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем, суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON], 09.12.2006р.н. його батьками є [PERSON] та [PERSON] Згідно ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. За домовленістю між батьками дитини, той із них хто проживає окремо від дитини може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Як встановлено в судовому засіданні відповідач проживає окремо від дитини, проте домовленості між сторонами, щодо надання допомоги по утриманні дочки не досягнуто. Оскільки відповідач не працює то аліменти з нього слід стягувати у твердій грошовій сумі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-29 00:00:00

Позивачка звернулась до суду , мотивуючи це тим , що відповідач добровільно не надає допомоги на утримання дитини, а тому з нього слід стягнути аліменти в розмірі ? частини його заробітку (доходу) на утримання дитини та на її утримання в розмірі ? частини його заробітку (доходу) до досягнення дитиною трирічного віку . Позивачка в судове засідання не зявилася але письмовою заявою прохала слухати справу без її участі при поередньому розгляді справи, позов підтримала повністю. Відповідач в судове засідання не зявився але письмовою заявою прохав слухати справу без його участі при поередньому розгляді справи, з позовом згоден повністю. Дослідивши матеріали справи, суд вважає , що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено , що позивачка з відповідачем по справі перебуває у фактичних шлюбних відносинах з 2004 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] -[INFO], який проживає з позивачкою і знаходиться на її повному утриманні. Відповідач добровільно не надає допомоги на утримання неповнолітнього сина, а також на утримання дружини, яка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення дитиною трирічного віку, тому суд вважає, що з відповідача необхідно стягнути аліменти на користь позивачки в розмірі 1\\4 частини його заробітку (доходу), але не менше встановленого законом мінімуму щомісячно на утримання сина до терміну виповнення йому повноліття та стягнути з відповідача аліменти на утримання позивачки в розмірі 1\\4 частини його заробітку (доходу) до терміну виповнення дитині трирічного віку. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.2 ст.84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка- батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Вказані правовідносини регулюються ст.ст.84,180,182,191 Сімейного кодексу України На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-29 00:00:00

У травні 2010 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просила розірвати шлюб з відповідачем. В своїй заяві та в судовому засіданні позивач вказала, що вони з відповідачем 22 листопада 1997 року зареєстрували шлюбу у відділі РАЦС виконкому Полтавської міської ради, актовий запис №2093. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою. Сімейно-шлюбні відносини з відповідачем не склалися з причин постійних сварок та непорозумінь на побутовому ґрунті, більше трьох років разом не проживають, спільного господарства не ведуть, шлюбно-сімейних відносин не підтримують. Майновий спір між ними не виникає. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач проти розірвання шлюбу не заперечував. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 22 листопада 1997 року сторони зареєстрували шлюб у відділі РАЦС виконкому Полтавської міської ради, актовий запис №2093. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] сторони шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, подальше подружнє життя і збереження шлюбу не можливе, а тому, у відповідності до ст. 112 Сімейного кодексу України, шлюб необхідно розірвати. Неповнолітній [PERSON], [INFO] залишається проживати з позивачкою. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-29 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові вказувала, що 14 листопада 2007 року зареєструвала шлюб з відповідачем в реєстрі актів громадського стану за №185 РАЦС м. Кеушень . Чоловік взяв її прізвище [PERSON]. В шлюбі народився син [PERSON] ,[INFO]. Посилалася, що причиною розірвання шлюбу є те, що у них різні характери та погляди на життя, втратили почуття і поваги один до одного, між ними часто виникали суперечки та сварки ініціатором яких був відповідач. На даний час він проживає у фактичних шлюбних відносинах з іншою жінкою, вони припинили шлюбно-сімейні відносини та на протязі п»яти місяців проживають окремо. Позивач в судовому засіданні позов підтримала посилаючись на обставини викладені в позові на примирення не погодилась, просила розірвати шлюб з [PERSON] Відповідач в судове засідання не зявився хоча був належним чином повідомлений про час і місце судового засідання, про що свідчить повідомлення про вручення судової повістки, причина його неявки суду невідома. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, заслухавши позивача дослідивши матеріали справи, вважає, що позов є обґрунтованим і підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони 14 листопада 2007 року зареєстрували шлюб в реєстрі актів громадського стану за №185 РАЦС м. Кеушень. В шлюбі народився син [PERSON] ,[INFO]. Збереження сімї і шлюбу між сторонами стало неможливим. Вони на протязі шести місяців проживають окремо, спільного господарства не ведуть, на примирення позивач не погодилась. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України „суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення . Враховуючи те, що у сторін відсутнє бажання зберегти сім»ю, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе і збереження сім»ї суперечить їх інтересам, а тому шлюб між ними слід розірвати. Згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). На підставі ст.ст.110,112,114, СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-29 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові вказував, що 24 липня 1977 року зареєстрував шлюб з відповідачем у виконкомі Старожадівської сільської ради Сторожинецького району Чернівецької області , актовий запис № 19. В шлюбі народилося троє дітей, які на даний час повнолітні. Посилався, що причиною розірвання шлюбу є те, що вони втратили почуття любові та поваги один до одного, між ними не має взаєморозуміння через те що, дружина перебуває за кордоном змінила відношення до нього та запропонувало йому розірвати шлюб та знайти іншу жінку для спільного проживання. Все призвело до того, що вони припинили шлюбно-сімейні відносини та проживають окремо. Позивач в судовому засіданні позов підтримав посилаючись на обставини викладені в позові на примирення не погодився, просив розірвати шлюб з [PERSON] Відповідачка в судове засідання не з»явилася від неї до суду поступила письмова заява, в якій позов визнає , на примирення не згідна та просить справу розглянути у її відсутність. Суд, заслухавши позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов є обґрунтованим і підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони, 24 липня 1977 року зареєструвала шлюб з у виконкомі Старожадівської сільської ради Сторожинецького району Чернівецької області , актовий запис № 19, що підтверджено свідоцтвом про реєстрацію шлюбу. В шлюбі народилося троє дітей,які на даний час повнолітні. Збереження сімї і шлюбу між сторонами стало неможливим. Вони на протязі п»ти років проживають окремо, спільного господарства не ведуть, на примирення не згідні. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України „суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення . Враховуючи те, що у сторін відсутнє бажання зберегти сім»ю, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе і збереження сім»ї суперечить їх інтересам, а тому шлюб між ними слід розірвати. На підставі ст.ст.110,112,114, СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON], в якій просить змінити розмір аліментів і стягувати їх у твердій грошовій сумі, а саме: 500 гривень на місяць на дитину [PERSON], [INFO]. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила, що рішенням суду з відповідача стягуються аліменти на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі 1\\4 частини від заробітку відповідача щомісячно. Але фактично вона отримує аліменти в мінімальному розмірі в сумі 233 грн. оскільки відповідач офіційно не працює. Зазначала, що відповідач працює неофіційно. Приховує свої доходи, дитині не допомагає і сосунків з нею не підтримує. В звязку з цим просила збільшити розмір аліментів і стягувати їх у твердій грошовій сумі, по 500 грн. на місяць. В судовому засіданні позивачка підтримала свої вимоги та просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечував та пояснив, що він не працює, доходу не має, живе за рахунок матері, яка отримує пенсію.. Сплачувати аліменти в розмірі 500 грн. на місяць не має матеріальної можливості. Просив у задоволенні позову відмовити. Заслухавши сторони та дослідивши матеріали справи та матеріали справи № 2-641\\2008 року, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає. Згідно ст. 192 СК України передбачено можливість збільшення розміру аліментів, які були стягнуті за рішенням суду, в разі зміни матеріального або сімейного стану боржника або поліпшення його здоровя. Доказів про те, що у боржника змінилися матеріальні або сімейні обставини, або поліпшився стан його здоровя, суду з боку позивачки надано не було. Матеріальний стан відповідача з дня винесення рішення про стягнення з нього аліментів погіршився, оскільки він на даний час не працює. Отже підстав для задоволення позову суд не знаходить. Враховуючи наведене,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-29 00:00:00

Прокурор в інтересах позивача звернувся до суду з позовною заявою, де просить визнати право власності на будинок з надвірними будівлями садиби №28 по вулиці Бушуєва села Вересоч Куликівського району Чернігівської області, які належали на праві власності померлому батьку позивача - [PERSON]. В обґрунтування вимог позивача вказав, що батько позивача [PERSON] проживав у власному будинку №28 по вулиці Бушуєва села Вересоч Куликівського району Чернігівської області, який належав йому фактично на праві власності. [PERSON] помер 03.03.2003 року. За життя він склав заповіт, відповідно до якого заповів все належне йому майно дружині [PERSON], яка відмовилась від свого права на спадщину на користь позивача. Відповідно до закону спадкоємцем залишився позивач син спадкодавця [PERSON]. Інших осіб, які б мали право на обовязкову частку у спадщині не має. Позивач вважає, що він після смерті батька фактично прийняв спадщину, оскільки, поховав його, сплачує за комунальні послуги, виконує роботу по господарству та підтримує будинок та надвірні будівлі в належному стані. В нотаріальні органи для оформлення спадщини позивач звернувся, своєчасно, але нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право власності на успадкований будинок, оскільки спадкодавець за життя не оформив на себе право власності на нього. В звязку з цим прокурор просить визнати за позивачем право власності на будинок та надвірні будівлі садиби №28 по вулиці Бушуєва села Вересоч Куликівського району Чернігівської області. Прокурор в судовому засіданні підтримав позовні вимоги і просив їх задовольнити. В заяві позивач підтримав позовні вимоги прокурора і просив їх задовольнити та розглядати справу без його участі. Відповідач Вересоцька сільська рада подала до суду письмову заяву, в якій позов визнала та просила розглядати справу у відсутності їх представника. Відповідачка [PERSON] в заяві позов визнала, претензій до позивача не має, спадщину приймати не бажає, просила справу розглядати без її участі. Від Куликівської державної нотаріальної контори надійшла письмова заява з проханням розглядати справу у відсутності їх представника. Заперечення на позов не надходили. Заслухавши прокурора, розглянувши заяви сторін та дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що позивач є спадкоємцем спірного домоволодіння за законом. Успадкувати домоволодіння шляхом вчинення нотаріальних дій позивач не має можливості із-за відсутності правовстановлюючих документів на нього. Вирішення цього питання можливе лише в судовому порядку. Відповідачі визнали позов. Визнання ними позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. При викладених обставинах є всі підстави визнати, що будинок з надвірними будівлями садиби №28 по вулиці Бушуєва села Вересоч Куликівського району Чернігівської області належать позивачу на праві власності. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-29 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON], в якій просить розірвати шлюб, укладений між ними 12.08.2000 року у виконкомі Жуківської сільської ради Куликівського району Чернігівської області, про що в книзі реєстрації актових записів зроблено відповідний актових запис за №5. В обґрунтування своїх вимог та в судовому засіданні позивачка зазначила, що з 2000 року вона з відповідачем перебуває у шлюбі. Від шлюбу вони мають одну неповнолітню дитину, дочку [PERSON], [INFO]. Внаслідок сварок та скандалів, які виникають між нею та позивачем, вони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства та проживають окремо. Дитина проживає з нею. Вважає, що примирення та збереження шлюбу між нею та відповідачем неможливе. Просила винести рішення, яким позов задовольнити, шлюб розірвати. Відповідач в судове засідання не зявився. Подав до суду письмову заяву, в якій просив позов задовольнити та розглянути справу в його відсутності. Заслухавши позивачку та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства, проживають окремо. Примирення між ними неможливе, як і збереження сімї. Також це суперечить інтересам позивачки та її дитини. Витрати по оформленню розлучення покладаються на позивачку згідно її заяви. Враховуючи наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою де просить визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини померлого батька [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що його батько проживав у власноруч побудованому будинку №22 по вулиці Куликівський шлях села Салтикова Дівиця Куликівського району Чернігівської області. За життя батько заповіту не складав. 29.04.2009 року він помер. Спадкоємцем першої черги майна померлого за законом залишився позивач. Інших спадкоємців, які б мали обов'язкову частку у спадщині померлого немає. В нотаріальні органи для оформлення спадщини позивач своєчасно не звернувся, оскільки не був обізнаний в цивільному законодавстві, знаходився в скрутному матеріальному становищі, в звязку з чим не мав змогу одержати належну правову допомогу в сільській місцевості. Коли ж позивач звернувся до держнотконтори для оформлення спадщини, йому було відмовлено через те, що він пропустив шестимісячний термін для подання заяви про прийняття спадщини. В звязку з тим, що позивач пропустив термін прийняття спадщини і державний нотаріус не може видати йому свідоцтво про право на спадщину, то просить визначити додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Справу просить розглядати у його відсутність. Відповідач Салтиково-Дівицька сільська рада позов визнала та заявила, що позивач є спадкоємцем майна померлого [PERSON] за законом. Від Куликівської державної нотаріальної контори надійшла письмова заява з проханням розглядати справу у відсутності їх представника. Заперечення на позов не надходили. Від відділу Держкомзему у Куликівському районі надійшла письмова заява з проханням розглядати справу у відсутності їх представника. Заперечення на позов не надходили. Розглянувши письмові заяви позивача, відповідача та третіх осіб, а також дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що позивач є спадкоємцем майна померлого за законом. Позивач своєчасно не звернувся із заявою про прийняття спадщини з поважних причин, оскільки не був обізнаний в цивільному законодавстві, знаходився в скрутному матеріальному становищі, в звязку з чим не мав змогу одержати належну правову допомогу в сільській місцевості. Визначення додаткового строку достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, віднесено до компетенції суду. Відповідач визнав позов. Визнання ним позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. При викладених обставинах є всі підстави визначити додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Судові витрати відшкодуванню не підлягають, оскільки строк оформлення спадщини порушений з вини позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою де просить визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини померлої матері [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що його мати проживала у власноруч побудованому будинку №48 по вулиці Шевченка села Салтикова Дівиця Куликівського району Чернігівської області. За життя мати заповіту не складала. 05.11.2007 року вона померла. Спадкоємцями майна померлої за законом залишився позивач та його брат [PERSON], який 29.12.2008 року також помер. Інших спадкоємців, які б мали обов'язкову частку у спадщині померлої немає. В нотаріальні органи для оформлення спадщини позивач своєчасно не звернувся, оскільки не був обізнаний в цивільному законодавстві, і вважав, що фактичне прийняття спадщини додаткового документального оформлення не потребує. Окрім того, в звязку із смертю матері за кордоном, потрібен був тривалий час для легалізації документів. Коли ж позивач звернувся до держнотконтори для оформлення спадщини, йому було відмовлено через те, що він пропустив шестимісячний термін для подання заяви про прийняття спадщини. В звязку з тим, що позивач пропустив термін прийняття спадщини і державний нотаріус не може видати йому свідоцтво про право на спадщину, то просить визначити додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Справу просить розглядати у його відсутність. Відповідач Салтиково-Дівицька сільська рада позов визнала та заявила, що позивач є спадкоємцем майна померлої [PERSON] за законом. Від Куликівської державної нотаріальної контори надійшла письмова заява з проханням розглядати справу у відсутності їх представника. Заперечення на позов не надходили. Розглянувши письмові заяви позивача, представника позивача, відповідача та третьої особи, а також дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що позивач є спадкоємцем майна померлої за законом. Позивач своєчасно не звернувся за отриманням свідоцтва про право на спадщину з поважних причин, оскільки не був обізнаний в цивільному законодавстві, і вважав, що фактичне прийняття спадщини додаткового документального оформлення не потребує. Окрім того, в звязку із смертю матері за кордоном, потрібен був тривалий час для легалізації документів. Визначення додаткового строку достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, віднесено до компетенції суду. Відповідач визнав позов. Визнання ним позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. При викладених обставинах є всі підстави визначити додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Судові витрати відшкодуванню не підлягають, оскільки строк оформлення спадщини порушений з вини позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved