Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-17 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача [PERSON] та Стрийської районної державної адміністрації, яка ухвалою Стрийського міськрайонного суду від 23.04.2010 року залучена до участі в справі в якості співвідповідача, та просить стягнути в його користь 250000 грн. моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог позивач покликався на те, що з 1994 року працював начальником відділу освіти Стрийської районної державної адміністрації та був звільнений з роботи розпорядженням голови Стрийської районної державної адміністрації № 639 від07.09.2005 року, на посаді якого працював тоді відповідач [PERSON] 08.09.2005 року він звернувся до суду з позовом про визнання незаконними розпоряджень голови Стрийської РДА про накладення на нього дисциплінарних стягнень та звільнення його з роботи, поновлення на попереднє місце праці та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу. Постановою Стрийського міськрайонного суду від 04.06.2008 року його поновлено на роботі на посаду начальника відділу освіти Стрийської РДА та стягнуто заробітну плату за час вимушеного прогулу. Однак приступити до роботи він не зміг у звязку із важким захворюванням, що призвело до інвалідності 2 групи, яка, на його думку, наступила в результаті психоемоційного перенапруження, тобто сильного нервового стресу, викликаного стражданнями, порушенням життєвих звязків, приниженням його честі та гідності, позбавленням його права на працю на державній службі, що дає йому підстави для стягнення моральної шкоди, яку визначає в розмірі 250000 грн. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, однак подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] позов заперечив, пояснив, що у 2005-2008 роках працював головою Стрийської районної державної адміністрації. Розпорядженням № 639 від 07.09.2005 року позивача було звільнено з роботи, оскільки він як керівник відділу освіти Стрийської районної державної адміністрації неналежним чином підготував 22 школи Стрийського району Львівської області до початку навчального року. Однак покликання позивача на його нібито упереджене ставлення до нього є безпідставним, оскільки він діяв не як приватна особа, а як посадова особа органу виконавчої влади, і діяв він не у власних інтересах, а в інтересах держави, а тому не може нести відповідальність перед позивачем, так як шкоди позивачеві не завдавав, діяв відповідно до законів України. Представник співвідповідача Стрийської районної державної адміністрації [PERSON] позов заперечила та в судовому засіданні пояснила, що постановою Стрийського міськрайонного суду від 04.06.2008 року, яка залишена без зміни ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 20.01.2009 року, в задоволенні позову [PERSON] до Стрийської районної державної адміністрації в частині стягнення моральної шкоди відмовлено, а тому провадження у справі за позовом [PERSON] до Стрийської районної державної адміністрації про стягнення моральної шкоди слід закрити та відмовити в задоволенні його позову до [PERSON] про стягнення моральної шкоди, оскільки він діяв як голова Стрийської районної державної адміністрації від її імені, що є обставиною, яка також встановлена постановою Стрийського міськрайонного суду від 04.06.2008 року, а тому не підлягає доказуванню. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення відповідача, представника співвідповідача, суд приходить до висновку, що в позові [PERSON] до [PERSON] про стягнення моральної шкоди слід відмовити за безпідставністю позовних вимог. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] протягом 2005-2008 років працював головою Стрийської районної державної адміністрації, розпорядженням якого № 639 від 07.09.2005 року позивача було звільнено з посади начальника відділу освіти Стрийської РДА за одноразове грубе порушення трудових обовязків, що призвело до тимчасової заборони діяльності та функціонування загальноосвітніх шкіл району. Постановою Стрийського міськрайонного суду від 04.06.2008 року, залишеною без зміни ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 20.01.2009 року, позивача поновлено на посаді начальника відділу освіти Стрийської районної державної адміністрації, стягнуто грошові кошти за вимушений прогул, однак в задоволенні його позову до Стрийської районної державної адміністрації в частині стягнення моральної шкоди відмовлено, оскільки саме задоволення позовних вимог є достатньою сатисфакцією. Крім того, відмовлено в задоволенні позову [PERSON] до Стрийської районної державної адміністрації в частині стягнення заробітної плати з голови Стрийської районної державної адміністрації [PERSON] в користь Стрийської районної державної адміністрації, оскільки він діяв від її імені. Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Як вбачається з матеріалів справи, позивач вимагає відшкодування шкоди, завданої, на його думку, відповідачем [PERSON] при виконанні ним своїх службових обовязків у якості голови Стрийської районної державної адміністрації, розпорядженням якого позивача було незаконно звільнено з посади начальника відділу освіти Стрийської районної державної адміністрації. Відповідно до ст. 1172 ЦК України обовязок по відшкодуванню шкоди, завданої працівником юридичної особи під час виконання ним своїх трудових (службових) обовязків, несе юридична особа та згідно зі ст. 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи. Таким чином, суд приходить до висновку, що [PERSON], виконуючи обовязки голови Стрийської районної державної адміністрації, діяв від її імені в межах наданих йому повноважень, а тому не несе відповідальності перед позивачем, оскільки за дії працівників юридичної особи при виконанні ними своїх трудових (службових) обовязків відповідальність несе юридична особа, відтак у цій частині позову слід відмовити за його безпідставністю.

Outcome: approved