Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-07 00:00:00

У вересні 2009 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ КБ «ПриватБанк» про визнання договору поруки недійсним посилаючись на те, що 07 вересня 2009 року йому фахівцем служби безпеки ПАТ КБ «ПриватБанк» предявлено договір поруки від 21 квітня 2008 року з вимогою виконання зобовязання по цьому договору. Оскільки вказаного договору з відповідачем він не укладав, просив суд визнати договір поруки № 2008/072 від 21 квітня 2009 року недійсним, визнати неправомірними дії відповідача щодо вимог по виконанню зобов'язань за договором поруки (а.с.3-4). Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 26 квітня 2010 року позовні вимоги [PERSON] задоволені в повному обсязі (а.с.53-54). В апеляційній скарзі (а.с.60-62) ПАТ КБ «ПриватБанк» просить рішення суду змінити в частині визнання його дій неправомірними та відмовити в задоволенні вимог позивача в цій частині, оскільки: - позовна заява в супереч ст.119 ЦПК України не містить посилання на обставини про вчинення відповідачем дій по виконанню зобовязань по договору поруки та на норми діючого законодавства, які були порушені; - суд не прийняв до уваги відсутність у позивача доказів щодо неправомірних дій ПАТ КБ «ПриватБанк»; - в мотивувальній частині рішення відсутні посилання на те, які саме дії відповідача суд визнає неправомірними і з яких підстав з посиланням на порушені норми діючого законодавства. Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що скарга є необґрунтованою і не підлягає задоволенню з наступних підстав. Задовольняючи позовні вимоги в зазначеній частині, суд першої інстанції не встановив, які саме дії відповідача є неправомірними, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. З огляду на це колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню у зв'язку з неповним зясуванням судом обставин, що мають зна-чення для справи. Як вбачається з позовної заяви, позовні вимоги стосовно визнання неправомірними дій відповідача стосуються його дій щодо вимог до позивача по виконанню зобов'язань за договором поруки взагалі. Відповідно до п.10 ч.2 ст.16 ЦК України такий спосіб захисту цивільних прав та інтересів може бути застосований лише щодо визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Тому застосований позивачем спосіб захисту свого порушеного права діючим законодавством не передбачений. Оцінка зазначеним діям відповідача може бути надана судом лише при розгляді спору, де можуть оспорюватися інші дії відповідача, які порушували б права позивача, як то стягнення з нього заборгованості за договором поруки. Як вбачається зі справи, цим же судовим рішенням за позовом позивача визнаний недійсним договір поруки між позивачем та відповідачем з тих підстав, що позивач такий договір з відповідачем не укладав. Захист порушеного права позивача в такій спосіб, що передбачений законом, є достатнім і не потребує визнання дій відповідача неправомірними. З огляду на це колегія суддів вважає, що в задоволенні позову [PERSON] до ПАТ КБ «ПриватБанк» про визнання неправомірними дії щодо вимог по виконанню зобов'язань за договором поруки. У зв'язку з викладеним і

Outcome: dismissed