Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-22 00:00:00

19.01.2009 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про заборону вчиняти перешкоди у користуванні власністю. (т. 1 а.с. 6-9) Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25.01.2010 року, постановленою у судовому засіданні, до участі у розгляді справи у якості третьої особи було притягнуто Дочірнє підприємство «Мега Пак» ТОВ «Клайм». (т. 2 а.с. 62) Позивачі [PERSON] та [PERSON] у своїй позовній заяві, з урахуванням доповнених та уточнених позовних вимог, та позивач й представник позивача у судовому засіданні посилалась на те, що позивачі є власниками приміщення № 12, яке знаходиться на 4-му поверсі у будівлі В-4 будинку 15 по вул. Гоголя у м. Дніпропетровську. Власником приміщень 2-го поверху, а саме позицій з 11-1 по 11-26, ІІІ-1, 3-го поверху - з 11-24 по 11-49, IV-1, загальною площею 922,9 кв.м., що розташовані у тому ж будинку є відповідач [PERSON] Для того, щоб позивачі могли потрапити до належних їм приміщень, їм необхідно піднятися сходами з 1-го на 2-й поверх, на 2-му поверсі пройти через перехідний шлюз по коридору у інший кінець 2-го поверху, де знаходяться сходи на 3-й та 4-й поверхи, тобто потрапити до своїх приміщень позивачі можуть лише через приміщення, що належать відповідачу. Однак відповідач погрожує перекрити позивачам доступ до їх приміщень, а укласти із позивачами договір про встановлення сервітуту відмовляється, а тому позивачі просили суд заборонити відповідачу вчиняти дії щодо обмеження доступу до належних їм на праві власності приміщень, встановити для них безоплатний та безстроковий сервітут щодо права вільного проходу через 2-й поверх, що належить відповідачу, та покласти на відповідача судові витрати. (т. 1 а.с. 6-9, 74, 156-158) У судовому засіданні позивач та представник позивача заявлені позовні вимоги підтримали та наполягали на їх задоволенні у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення заявлених позовних вимог заперечував, надав суду відзив на позовну заяву, в обґрунтування якого посилався на те, що він є власником приміщень у будівлі В-4 з 11-1 по 11-26, ІІІ-1, з 11-24 по 11-49, IV-1 площею 922,9 кв.м., які розташовані у буд. 15 по вул. Гоголя у м. Дніпропетровську. Доступ на 4-й поверх будівлі В-4 у приміщення, які належать позивачам, здійснювався свого часу через приміщення будівлі А-4 та в будівлі В-4 через приміщення 11-23, 11-26, ІІІ-1, IV-1, які з 21.03.2007 року належать відповідачу [PERSON] У 1986 році зі згоди [PERSON] ВАТ «Південінформатика», якому до відповідача [PERSON] належали приміщення 11-23, 11-26, ІІІ-1, IV-1, здійснило перекриття сходової клітки 1-го поверху та зобовязалося улаштувати зовнішній вхід на сходову клітку 2-го поверху будівлі В-4. Однак зобовязання щодо улаштування зовнішнього входу до кінця виконані не були, а саме не були влаштовані сходи за наявності вже підготовлених дверей, внаслідок чого позивачі користувалися вищезазначеними приміщеннями, які в подальшому стали власністю відповідача, для проходу на 4-й поверх. Крім того, відповідач неодноразово звертався до позивачів із пропозицією улаштувати зовнішні сходи, проте позивачі ніяких дій не вчиняли, а тому відповідач вважає позов необгрунтованим та таким, що задоволенню не підлягає. (т. 1 а.с. 26-33) 18.03.2009 року у попередньому судовому засіданні відповідачем [PERSON] було заявлено зустрічний позов до [PERSON], [PERSON] про сплату за користування майном, відшкодування збитків. (т. 1 а.с. 78-82) Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом [PERSON] у своїй зустрічній позовній заяві, з урахуванням доповнених зустрічних позовних вимог, та у судовому засіданні посилався на те, що відповідачі за зустрічним позовом [PERSON], [PERSON] користуються приміщеннями позивача для проходу на 4-й поверх будівлі літ. В-4, що знаходиться по вул. Гоголя, 15 у м. Дніпропетровську, де розташовані належні їм приміщення, безоплатно. Договір оренди належних позивачу за зустрічним позовом [PERSON] приміщень відповідачі укладати відмовляються, хоча попередньому власникові цих приміщень вони сплачували на підставі відповідного договору плату за прохід до своїх приміщень на 4-му поверсі. Таким чином, відповідачі за зустрічним позовом продовжують безоплатно користуватися майном, що належить [PERSON], внаслідок чого зазначені приміщення пошкоджуються та псуються, а тому позивач за зустрічним позовом [PERSON] просив суд зобовязати відповідача за зустрічним позовом [PERSON] сплатити [PERSON] за фактичне користування сервітутом щодо його приміщень грошові кошти за період з 05.01.2009 року по 23.06.2010 року у розмірі 93\~843,20 грн., а відповідача за зустрічним позовом [PERSON] 46\~921,60 грн., з 18.03.2008 року укласти з ним угоду на платне користування сервітутом зі строком дії до відновлення входу на другий, третій та четвертий поверхи будівлі В-4 у будинку № 15 по вул. Гоголя, відшкодувати моральну шкоду у розмірі 1\~000 грн., з яких 666,67 грн. стягнути з [PERSON], а 333,33 грн. з [PERSON], відбудувати зрізані металеві двері, покласти на відповідачів за зустрічним позовом судові витрати. (т. 1 а.с. 78-82, 188-190, 226; т. 2 а.с. 27, 109-110, 139-140) У судовому засіданні позивач за зустрічним позовом та відповідач за первісним позовом [PERSON], - заявлені зустрічні позовні вимоги підтримав та наполягав на їх задоволенні у повному обсязі. Відповідач за зустрічним позовом [PERSON] та представник відповідача за зустрічним позовом [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення зустрічного позову заперечували, надали суду заперечення на зустрічну позовні заяву, у яких посилалися на те, що право власності у [PERSON] на належні йому на цей час спірні приміщення виникло з часу державної реєстрації його прав, а саме з 29.12.2008 року, а не з 21.07.2007 року, як посилається [PERSON] Договір між колишнім власником спірних приміщень та відповідачами за зустрічним позовом про платне користування вказаними приміщеннями ніколи не укладався, жодних дій, спрямованих на переобладнання або перекриття додаткового входу до будівлі відповідачами за зустрічним позовом не здійснювалося, пропозиція [PERSON] щодо укладення договору про надання права тимчасового платного користування приміщеннями є для відповідачів за зустрічним позовом неприйнятною оскільки запропонована [PERSON] ціна є занадто високою, а доказів спричинення позивачу [PERSON] моральної шкоди останнім не надано. (т. 1 а.с. 159-163). Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд приходить до наступного висновку з таких підстав. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 18.03.1997 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстровано в реєстрі за № 2856, належить в будівлі В-4 частина вбудованого приміщення № 12 поз. 3, 4, 5, 6, 7, 9, 10, 11, загальною площею 143,0 кв.м., 1/3 частина приміщень загального користування поз. 12-1, 12-2, 12-8, 12-20, 13-1, 13-2, площею 51,1 кв.м., сходи загального користування, розташовані на четвертому поверсі у будинку № 15 по вул. Гоголя у м. Дніпропетровську. Право власності на зазначений обєкт нерухомості було зареєстровано за позивачем [PERSON] у КП «ДМБТІ» 20.03.1997 року, ці обставини підтверджуються копією зазначеного договору та копією реєстраційного посвідчення. (т. 1 а.с. 12-13) Судом також було встановлено, що позивачу [PERSON] на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу нежилого приміщення від 15.12.1998 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстровано в реєстрі за № 2279, належить в будівлі В-4 частина вбудованого приміщення № 12 поз. 17, 18, 19, 21, загальною площею 90,4 кв.м., 1/3 частина приміщень загального користування поз. 12-1, 12-2, 12-8, 12-20, 13-1, 13-2, площею 51,0 кв.м., розташованого за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Гоголя, буд. 15. Право власності на зазначений обєкт нерухомості було зареєстровано за позивачем [PERSON] у КП «ДМБТІ» 01.02.1999 року, ці обставини підтверджуються копією зазначеного договору та копією реєстраційного посвідчення. (т. 1 а.с. 10-11) У судовому засіданні було встановлено, що позивачу [PERSON] на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 18.03.1997 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстровано в реєстрі за № 2855, належить в будівлі В-4 частина вбудованого приміщення № 12 поз. 12, 13, 14, 15, 16, загальною площею 100,6 кв.м., 1/3 частина приміщень загального користування поз. 12-1, 12-2, 12-8, 12-20, 13-1, 13-2, площею 51,0 кв.м., сходи загального користування, розташовані на четвертому поверсі у будинку № 15 по вул. Гоголя у м. Дніпропетровську. Право власності на зазначений обєкт нерухомості було зареєстровано за позивачем [PERSON] у КП «ДМБТІ» 20.03.1997 року, ці обставини підтверджуються копією зазначеного договору та копією реєстраційного посвідчення. (т. 1 а.с. 14-15) Крім того, судом було встановлено, що належні [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 18.03.1997 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстровано в реєстрі за № 2855, нежитлові приміщення були передані ним в оренду строком з 01.06.2007 року по 01.05.2009 року, що підтверджується копією відповідного договору оренди. (т. 1 а.с. 20) Судом також було встановлено, що належні [PERSON]А, на підставі договору купівлі-продажу від 18.03.1997 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстровано в реєстрі за № 2856, та договору купівлі-продажу нежилого приміщення від 15.12.1998 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстровано в реєстрі за № 2279, нежитлові приміщення були передані нею в оренду строком з 01.04.2008 року по 28.02.2009 року, що підтверджується копією відповідного договору оренди. (т. 1 а.с. 21) Судом встановлено, що відповідачу за первісним позовом [PERSON] на праві приватної власності на підставі мирової угоди, затвердженої ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 31.03.2008 року належить частина будівлі літ. В-4, В-2; прохідна літ. Г, 125/1000 частини трансформаторної підстанції літ. Е, що знаходяться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Гоголя, буд. 15. Право власності на зазначений обєкт нерухомості було зареєстровано за відповідачем [PERSON] у КП «ДМБТІ» 29.12.2008 року, що підтверджується копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно та копією технічного паспорту. (т. 1 а.с. 54, 92-103) Відповідно до технічного паспорту, виготовленого КП «ДМБТІ» на імя [PERSON] станом на 20.08.2008 року, належна останньому частина будівлі літ. В-4, що знаходяться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Гоголя, буд. 15, складається з наступних приміщень: у цокольному поверсі приміщення: IV-1?IV-4; на ІІ-ому поверсі приміщення: 11-1?11-23 (з яких приміщення 11-23 коридор), 11-24а, 11-25а,11-26а, ІІІ-1 сходи; на ІІІ-ому поверсі приміщення: 11-24?11-50, IV-1 сходи. (т. 1 а.с. 92-103) У судовому засіданні було встановлено, що на час набуття [PERSON] права власності на частину будівлі літ. В-4, що знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Гоголя, буд. 15, прохід на четвертий поверх вказаної будівлі був можливий лише через приміщення другого поверху 11-23, 11-26 та сходи ІІІ-1, IV-1, які [PERSON] набув у власність, ці обставини підтверджуються матеріалами справи та не заперечувалися сторонами у судовому засіданні. (т. 1 а.с. 35-36, 48-49, 92-103) Судом також було встановлено, що договорів між [PERSON] та [PERSON], а також між [PERSON] та [PERSON] про надання права тимчасового платного користування належними [PERSON] приміщеннями для проходу на 4-й поверх будівлі літ. В-4 у будинку № 15 по вул. Гоголя у м. Дніпропетровську не укладалося, ці обставини підтверджуються матеріалами справи та не заперечувалися сторонами у судовому засіданні. (т. 1 а.с. 16, 36, 48-49, 140-145) Судом було встановлено, що 03.06.2009 року між [PERSON], [PERSON] та [PERSON] був укладений договір про спільне відновлення входу на другий-четвертий поверхи та утримання сходової клітини корпусу В-4 будівлі по вул. Гоголя, 15 у м. Дніпропетровську, за умовами якого сторони домовилися спільними зусиллями та за власні кошти відновити ліквідований раніше основний вхід на другий, третій, четвертий поверхи корпусу В-4 шляхом улаштування зовнішніх сходів та тамбуру для проходу на сходову клітину другого поверху, ці обставини підтверджуються копією зазначеного договору та не заперечувалися сторонами у судовому засіданні. (т. 1 а.с. 196) Рішенням виконавчого комітету Жовтневої районної у м. Дніпропетровську ради від 26.06.2009 року № 325 [PERSON], [PERSON] та [PERSON] був наданий дозвіл на улаштування вищезазначеного входу в будівлю В-4 по вул. Гоголя, 15. (т. 1 а.с. 197) Судом також було встановлено, що Приватним підприємством «Тектоніка» було розроблено проектну пропозицію по влаштуванню входу у будівлю В-4 по вул. Гоголя, 15, яка була розглянута 02.10.2009 року містобудівною радою, що підтверджується матеріалами справи. (т. 2 а.с. 18-57) 22.10.2009 року Головним архітектурно-планувальним управлінням міської ради [PERSON], [PERSON] та [PERSON] був наданий містобудівний висновок про можливість улаштування входу № 2 на другий поверх будівлі В-4 по вул. Гоголя, 15. (т. 2 а.с. 58) Судом було встановлено, що 11.09.2009 року між [PERSON], [PERSON] з одного боку та Товариством з обмеженою відповідальністю «Южана» з іншого боку був укладений договір № 11/09/09, за умовами якого ТОВ «Южана» взяло на себе зобовязання виконати роботи по виготовленню та монтажу конструкцій вхідної групи на обєкті за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Гоголя, 15, що підтверджується матеріалами справи. (т. 2 а.с.\~59-60) У судовому засіданні також було встановлено, що 14.06.2010 року між [PERSON], [PERSON] з одного боку та Товариством з обмеженою відповідальністю «Южана» з іншого боку був складений та підписаний акт № 1/д11-09 здачі-прийому виконаних робіт, за змістом якого представники підрядника ТОВ «Южана» та замовники [PERSON], [PERSON], [PERSON] склали даний акт про те, що підрядник відповідно до договору № 11/09/09 від 11.09.2009 року в повному обсязі виконав роботи з виготовлення та монтажу конструкції вхідної групи на обєкті за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Гоголя, 15, що підтверджується матеріалами справи. (т. 2\~а.с.146-149) Правовідносини, які виникли між сторонами урегульовані нормами Цивільного кодексу України (2003 року). Відповідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно до ч. 1 ст. 401 ЦК України право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене, зокрема, щодо нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. Відповідно до ч. 1 ст. 402 ЦК України Сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. В силу приписів ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно п. 3 Постанови Пленум Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Оцінюючи усі докази, які були досліджені судом у судовому засіданні у їх сукупності, та вирішуючи вимоги первісних позивачів [PERSON] та [PERSON] до [PERSON] про заборону відповідачу вчиняти дії щодо обмеження доступу до належних позивачам на праві власності приміщень, встановлення для них безоплатного та безстрокового сервітуту щодо права вільного проходу через 2-й поверх, що належить відповідачу, суд виходив з того, що у судовому засіданні знайшов підтвердження факт спільного улаштування позивачами та відповідачем іншого входу на другий поверх будівлі літ. В-4 по вул. Гоголя, 15, що в свою чергу забезпечує позивачам можливість вільного та безперешкодного доступу до належних їм приміщень та виключає необхідність встановлення для них будь-яких сервітутів щодо права вільного проходу через 2-й поверх, що належить відповідачу, а тому суд приходить до висновку про відсутність порушень прав позивачів за первісним позовом з боку відповідача [PERSON] та наявність у позивачів за первісним позовом можливості задовольнити свої потреби іншим ніж встановлення сервітуту способом та вважає за необхідне у їх задоволенні відмовити в повному обсязі. Вирішуючи вимоги позивача за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] про зобовязання сплатити йому за фактичне користування сервітутом щодо його приміщень грошові кошти за період з 05.01.2009 року по 23.06.2010 року, суд виходив з того, що у судовому засіданні не знайшов підтвердження факт укладення між [PERSON]Г та [PERSON], [PERSON] договору про встановлення сервітуту щодо фактичного користування приміщеннями, що належать [PERSON], а відтак у останнього відсутні підстави вимагати від [PERSON], [PERSON] сплати грошових коштів по зобовязаннях, які не існували між сторонами. Вирішуючи вимоги позивача за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] про зобовязання з 18.03.2008 року укласти з ним угоду на платне користування сервітутом зі строком дії до відновлення входу на другий, третій та четвертий поверхи будівлі В-4 у будинку № 15 по вул. Гоголя та про відбудову зрізаних металевих дверей, суд виходив з того, що у судовому засіданні знайшов підтвердження факт улаштування позивачем за зустрічним позовом [PERSON] та відповідачами за зустрічним позовом [PERSON], [PERSON] спільно іншого входу на другий поверх будівлі літ. В-4 по вул. Гоголя, 15, що в свою чергу забезпечує виключає необхідність встановлення для відповідачів будь-яких сервітутів щодо права вільного проходу через 2-й поверх, що належить позивачу, та можливість задоволення таких вимог, а тому суд приходить до висновку про необхідність відмовити позивачу [PERSON] у задоволенні зустрічного позову в цій частині. Вирішуючи вимоги позивача за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] про відшкодування моральної шкоди суд не вбачає підстав для їх задоволення з огляду на те, що позивачем не було обґрунтовано, якими саме діями чи бездіяльністю відповідачів йому завдано моральної шкоди, не доведено факт спричинення йому моральних чи фізичних страждань, факт втрати ним нормальних життєвих звязків внаслідок певних дій чи бездіяльності відповідачів, а також не обґрунтовано заявлений до відшкодування розмір моральної шкоди. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат відповідно до ст. 88 ЦПК України та враховуючи результат вирішення справи, суд вважає необхідним судові витрати покласти на позивачів відповідно. (т. 1 а.с. 2-5, 83-84, 152-155, 191, 227; т. 2 а.с. 26, 108, 141) На підставі викладеного,

Outcome: dismissed