Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-29 00:00:00

Відповідач [PERSON], діючий від імені та в інтересах [PERSON], [PERSON], [PERSON] (на підставі довіреностей) у судове засідання не зявився, надав телеграму, в якій вказав, що позовні вимоги позивача визнає в повному обсязі та не заперечував проти позову та просив справу розглянути за його відсутності. Позивачка [PERSON] надала заяву, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просила справу розглянути за її відсутності. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В ході судового розгляду справи були досліджені наступні докази: копія розписки від 24.11.2009 р.; копія паспорту [PERSON] № А 2633884 разом з перекладом, копія довіреності № 3-69 від 24.05.2008 р.; копія довіреності № 3-70 від 24.05.2008 р.; копія довіреності № 3740 від 07.05.2008 р.; копія довіреності № 3740 від 07.05.2008 р.; копія технічного паспорту на квартиру [ADDRESS] від 26.11.2009 р.; копія свідоцтва про право власності на житло № 226 від 03.11.1998 р.; заява [PERSON] від 09.06.2010 р.; телеграми № 2721 від 25.06.2010 р. та № 2794 від 29.06.2010 р.; квитанції про сплату державного мита та витрат по ІТЗ розгляду справи. Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивачка [PERSON] звернулась до суду із вищезгаданими вимогами до відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], зазначивши, що 24.11.2009 року вона домовилася з відповідачами про купівлю квартири [ADDRESS], що належить їм на праві приватної власності, за 5\~000 євро, у звязку з чим між ними був укладений, 24.11.2009 року, договір купівлі-продажу вказаної квартири. 24.11.2009 року позивач передав відповідачу 5\~000 євро, на підтвердження чого [PERSON] написав розписку про отримання зазначеної суми в рахунок оплати за договором купівлі-продажу повної суми вартості квартири. В свою чергу відповідач передав позивачу необхідні документи та ключі від квартири. Вони також домовились, що згодом оформлять договір купівлі-продажу в нотаріальному порядку. Таким чином була досягнута домовленість про всі істотні умови договору, крім того, відбулося повне виконання договору. У обумовлений термін, сторони, не оформили договір купівлі-продажу в нотаріальному порядку, хоча позивач декілька разів звязувався з відповідачами і намагався домовитися про зустріч, проте кожного разу вони на зустріч не приходили, тобто ухилялися від нотаріального посвідчення договору з причини відсутності вільного часу. Згідно ст. 657 ЦК України, договір купівлі-продажу нерухомого майна повинен бути укладений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Між сторонами була досягнута обоюдна домовленість відносно всіх істотних умов договору: покупець передав продавцю обумовлену суму грошей, продавець передали документи і нерухомість в натурі. Після укладення договору купівлі-продажу, позивач постійно користується придбаним житлом - почав там проживати, тобто фактично вступив у володіння, користування і розпорядження купленим будинком. Тобто правочин між сторонами фактично відбувся. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки його доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні. Згідно ч.1 ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Однак, в ч.2 вищевказаної статті зазначено, що якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Така можливість передбачена законом як одна із форм захисту інтересів добросовісного учасника цивільних правовідносин. Таким чином, по даній справі між сторонами при укладанні договору купівлі-продажу була досягнута угода по всіх істотних умовах: відповідачу передані гроші, а позивачу об'єкт нерухомості (квартира), документи, ключі, яким він на теперішній час користується, проте через нотаріальне не посвідчення договору, позивач не може ним розпорядитися, переоформити на себе. Факти укладення угоди підтверджуються: розпискою відповідача [PERSON] від 24.11.2009 р. про те, що він отримав від позивача [PERSON] 5\~000 євро. Крім того, обставини продажу, передачі грошей відповідач не заперечує. В даний час звернення за оформленням договору купівлі-продажу є неможливим, оскільки прохання позивача з цього приводу відповідачем не сприймається. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із укладених правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Крім того, ч. 3 ст. 334 ЦК України встановлено, що право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Виходячи із вищенаведеного, угода (правочин) між сторонами відбулася, вона виконана належним чином, нею були припиненні обовязки відповідача щодо квартири та встановленні права на нерухомість у позивача, тому є правові підстави визнати договір купівлі-продажу дійсним та право власності на квартиру за позивачем.

Outcome: approved