Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-25 00:00:00

Позивачка просила стягнути з її матері та батька матеріальну допомогу на навчання в розмірі 300грн. щомісяця, з кожного із заявлених відповідачів , згодом доповнила вимоги і просить стягнути по 1А частини від всіх видів їх доходу, заробітку-щомісяця, з кожного, а також судові витрати. В суді позивачка і її представник вимоги підтримали. Ухвалою суду від 26.05.2010 року позовні вимоги в частині стягнення додаткових витрат на навчання, залишені без розгляду. Представник [PERSON] позов не визнала , в заперечення на позов повідомила суд про відсутність у [PERSON] фінансової можливості надавати такий вид допомоги через низький рівень її доходу і необхідністю оплати аліментів на іншу неповнолітню дитину. Відповідач [PERSON]. не з»явився, був інформований , доказів в заперечення заявлених вимог не надав, причини неявки не повідомив. Суд визнав його неявку неповажною і ухвалив рішення на підставі доказів наданих сторонами. З'ясовані наступні факти і відповідні їм правовідносини ; Заявлені відповідачі є батьками повнолітньої дочки [PERSON], батьки мешкають окремо від дочки, вказані обставини підтверджуються свідоцтвом про народження позивачки, і записами про реєстрацію проживання сторін, (а.с.5) На підставі ст. 199 СК України , батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв"язку з цим потребують матеріальної допомоги до досягнення двадцяти трьох років, за умови , що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Вимоги обумовленої норми права відповідачі по можливості виконували, але не в повному обсязі. Так, згідно довідки номер 191 від 23.05.2008 року виданої Кіровоградським кооперативним коледжем економіки і права імені [PERSON] , Кіровоградської обласної спілки споживчих товариств вбачається , що [PERSON] починаючи з 01.09.2007 року по 30.06.2009 року була зарахована студентом комерційної, денної форми навчання. Вказані обставини сторони не заперечили крім того це підтверджується і договором про підготовку молодшого спеціаліста та рішенням Апеляційного суду Кіровоградської області від 16.02.2010 року, що набрало законної сили. (а.с.9,75). Згідно п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.03.2006 року, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, і своїх повнолітніх дочку, сина. В свою чергу пункт 20 цієї Постанови передбачає обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином позивачка документально підтвердила сукупність трьох необхідних складових для можливості сплати відповідачами матеріальної допомоги у зв»язку із її навчанням оскільки в спірний період вік позивачки не перевищував 23 років, вона навчалась, а її батьки не надали належних і допустимих доказів, які б однозначно підтвердили їх нездатність надавати такий вид матеріальної допомоги. Вимоги ст. 182 СК України зобов»язують суд при визначенні розміру стягнення врахувати умови, вид і розмір призначення. З огляду не це, суд вважає за необхідне частково задовольнити вимоги позивачки і стягнути з [PERSON] 1/10 частку від всіх видів її доходів, тому що відповідачка отримувала в спірний період мінімальну заробітну плату, інших доходів не мала, крім того фактично сплачує аліменти на утримання іншої неповнолітньої дочки, - [PERSON], що відбувається, згідно рішення Кіровського районного суду міста Кіровограда від ' 11.06.2008 року. Таким чином суд погоджується з доводами представника відповідачки [PERSON] про потребу врахувати, що після відрахування виплат по всім видам стягнень по рішенням судів , у відповідачки повинна залишитись вартісна величина достатня для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров»я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості - прожитковий мінімум. Відповідач [PERSON] не надав підтверджень про неможливість чи необхідність зменшення його розміру матеріальної допомоги на повнолітню дочку під час навчання, тому суд врахував пояснення сторін що відповідач [PERSON] працює без належного оформлення трудових відносин , а також що по іншому спору суд визначив йому сплату аліментів на утримання іншої неповнолітньої дочки -[PERSON] З урахуванням цих обставин вид стягнення визначено у твердій грошовій сумі в розмірі 300грн., щомісяця, (ст.184 СК). Частиною 9 ст. 7 СК України затверджені загальні засади сімейних відносин які регулюються на принципах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Зважаючи на це, суд переконаний в тому , що особисті майнові і немайнові права відповідачів не можуть компенсуватись за рахунок звільнення батьків від задоволення потреб їх повнолітньої дочки у бажанні навчатись і, відповідно, отримання матеріальної допомоги у частках визначених судом у зв»язку із навчанням в спірний період. Безпідставні усні посилання позивача і його представника на ч.2ст. 191СК як на підставу для стягнення матеріальної допомоги у зв»язку з навчанням за минулий час, оскільки вказана матеріальна норма права розповсюджується на правовідношення пов»язані з дітьми, в той час як позивачка є повнолітньою особою, тому стягнення матеріальної допомоги у зв»язку із її навчанням необхідно проводити з дня звернення до суду і до закінчення навчання, а саме , з 11.06.2008року по 26.06.2009 року-спірний період. Крім того належних і допустимих доказів ухилення заявлених відповідачів від такого обов»язку сторона позивачів не надала. Зазначена підстава також унеможливлює стягнення і 30 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, так- як це положення теж відноситься виключно до правовідносин пов»язаних із стягненням актів на користь неповнолітніх дітей. Не підлягає застосуванню принцип рівності дочок при визначенні часток при стягненні аліментів на утримання неповнолітньої дитини і стягненні матеріальної допомоги на повнолітню особу у зв»язку із продовженням навчання, оскільки це різні і пов»язані між собою правовідношення . Окремо необхідно зауважити, що з моменту подачі позову до суду і до закінчення навчання остання має право на стягнення такого виду матеріальної допомоги тому ідо на час звернення до суду за захистом невизнаного права, позивачка навчалась, а процесуальна необхідність зупинити провадження не є підставою для відмови у позові з одних лише формальних міркувань, через те що позивачка вже закінчила навчання. Доказів фактично понесених і документально підтверджених судових витрат сторона позивачів не надала, тому умов для їх стягнення суд не має, З відповідачів підлягає стягненню в дохід держави судовий збір і витрати на інформаційно-технічне забезпечення-в рівних частках(ч.3ст.88 ЦПК). Зважаючи на перераховані обставини ,

Outcome: partial