Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-27 00:00:00

Позивач у справі, [PERSON], просить суд визнати відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням, зняти їх з реєстраційного обліку, посилаючись в обґрунтування своїх вимог на такі обставини. 31.01.2003 року згідно ордера № 29 на підставі сумісного рішення адміністрації та профспілкового комітету КП „ОГЕТ від 29 листопада 2002 року згідно наказу № 7 позивачці на сім'ю з 2-х чоловік в будинку № 19 по вул. Радісній була виділена кв. за № 14 розміром 12,0 кв. м. У грудні 2009 року їй стало відомо, що в спірній кв. № 14 з 26.09.1988 року зареєстрований відповідач [PERSON], а з 15.06.2004 року [PERSON]. Місце мешкання відповідачів позивачу не відомо, з вересня 2002 року по 2004 рік в спірній квартирі не зявлялися. Збереження за відповідачами реєстрації в спірній квартирі, створює позивачу перешкоди в користуванні цією жилою площею, оскільки позивач вимушена вносити комунальні платежі за не проживаючих відповідачів. Тому позивач вимушена звернутися з цим позовом до суду за захистом своїх законних прав та інтересів. Представник третьої особи Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області в судове засідання зявився, позов в частині визнання відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням, але заперечував проти зобовязання їх, як третю особу, зняти відповідачів з реєстраційного обліку. Відповідачі в судове засідання не зявилися, про дату, час і місце судового засідання повідомлялися належним чином, поважних причини неявки в судове засідання суду не представили. Суд у звязку з їх неявкою та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 169 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від позивача, адвоката, третьої особи, ухвалив слухати справу за відсутності відповідача, що не зявився, у порядку заочного розгляду справи. Заслухавши пояснення позивача, адвоката [PERSON] (який діє за ордером 21672/9 від 21.04.2010 року), представника третьої особи [PERSON] (який діє за довіреністю №31/21-259 від 14.01.2010 року), дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних причин. Судом установлені такі фактичні обставини на підставі пояснень сторін, представлених сторонами письмових доказів. 31 січня 2003 року згідно ордера № 29 на підставі сумісного рішення адміністрації та профспілкового комітету КП „ОГЕТ від 29 листопада 2002 року згідно наказу № 7 [PERSON], позивачу по справі, на сім'ю з 2-х чоловік, тобто з сином [PERSON], [INFO], в будинку № 19 по вул. Радісній була виділена кімната за №14 розміром 12,0 кв. м. Позивачу стало відомо, що крім неї з сином в спірній кв. № 14 з 26.09.1988 року зареєстрований відповідач [PERSON], а з 15.06.2004 року [PERSON], про що свідчить довідка (виписка із будинкової книги про склад сімї та прописці) від 17.02.2010 року. Відповідачі не проживають в спірній квартирі з вересня 2002 року, що підтверджує акт від 12.02.2010 року. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Строк збереження жилого приміщення при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї встановлено у ст. 71 ЖК України. Оскільки розрахунок експлуатаційних платежів і платежів за надання комунальних послуг здійснюється, виходячи з кількості зареєстрованих за адресою житлового приміщення, це створює перешкоди для позивача в користуванні цією жилою площею. Відповідач на вказаній житловій площі не проживає, після виселення з квартири з реєстрації за вказаною адресою не знялася, чим порушує права та законні інтереси позивача. Також суд враховує, що відповідно до ст. 3 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні реєстрація це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Оскільки відповідач за вказаною адресою не проживає, ця квартира не є її місцем проживання або місцем перебування, вона має бути знята з реєстрації за цією адресою. Відповідно до ст. 217 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Враховуючи обставини справи, суд вважає за необхідне визнати позов обґрунтованим, визнати відповідача такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Судом розяснюється, що це судове рішення є підставою для зняття відповідача з реєстраційного обліку з спірною адресою. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобовязання в натурі.

Outcome: partial