Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача, в якому просить стягнути нараховану, але не виплачену заробітну плату за період з 01.02.2009 року по 23.04.2009 року в сумі 1798 грн. 94 коп., середній заробіток за період затримки розрахунку за період з 24.04.2009 року по 24.09.2009 року в сумі 4281 грн. 34 коп., а також суму, з розрахунку 40 грн. 39 коп. за кожен день прострочення починаючи з 25 вересня 2009 року по день прийняття рішення судом. Позивач у судовому засіданні вимоги позову підтримав. Відповідач у судове засідання не зявився, причини своєї неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надав. Ухвалою суду за згодою позивача справу розглянуто за відсутності відповідача в порядку заочного провадження, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вислухавши пояснення позивача, вивчивши доводи позову, дослідивши письмові докази, суд встановив наступне. [PERSON] перебував у трудових відносинах з відповідачем з 11 листопада.2008 року, займав посаду охоронця торговельного залу. 24 квітня 2009 року позивач звільнений за власним бажанням, про що зроблено запис у трудовій книжці за №27. Відповідно до наданої відповідачем довідки, станом на 23.04.2009 року заборгованість по заробітній платі, у розмірі, відповідно до штатного розпису за лютий-квітень 2009 року відповідачем не погашено. З наданої позивачем довідки вбачається розмір заборгованості по нарахованій, але не виплаченій заробітній платі в розмірі 1798,94 грн. Згідно трудового договору між працівником та фізичною особою № 1116/140508 від 11.11.2008 року, заробітна плата [PERSON] складає 800 грн. 00 коп. на місяць. Приписи ст. 115 Кодексу Законів про працю України та ст. 24 Закону України «Про оплату праці», встановлюють, що заробітна плата виплачується працівникові регулярно в робочі дні та строки, встановлені в договорі, але не пізніше ніж два рази в місяць через проміжок часу, який не перевищує 16 календарних днів. Відповідно до частин 1, 2 ст. 117 КЗпП у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, а при наявності спору про розміри належних сум - спір вирішується судом, який визначає розмір відшкодування за час затримки розрахунку з урахуванням розміру спірної суми, частки, яку вона становила в заявлених вимогах, істотності цієї частки порівняно із середнім заробітком та інших конкретних обставин справи (п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 p. N 13 "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці." Отже, суд враховуючи, що відповідач, який був належним чином повідомлений про слухання справи, не надав суду інших, більш достовірних доказів, які б спростували розмір заборгованості за фактично відпрацьований час приходить до висновку, що вимоги в частині стягнення заборгованості по заробітній платі є обґрунтованим та підлягають задоволенню. Таким чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по заробітній платі за період з 01.02.2009р. по 23.04.2009 р. у розмірі 1798 грн.. 94 коп. з середнім заробітком за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Обчислюючи розмір середньомісячної заробітної плати, суд відповідно до пункту 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року N 100, з наступними змінами і доповненнями, встановив, що середньоденний заробіток позивача складає 28 грн. 07 коп. Тому з відповідача слід стягнути на користь позивача 9543 грн. 80 коп. ( 340 год. (тривалість робочого часу в годинах за період з 01.02.2009р. по 07.06.2010р. х 28 грн. 07 коп. = 9543 грн. 80 коп. середній заробіток за весь час затримки по день винесення рішення без утримання прибуткового податку й інших обовязкових платежів. Оскільки відповідач не виплатив належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у ст. 116 цього Кодексу, позов підлягає задоволенню але частково, у звязку з невірним підрахунком позивачем середнього заробітку що підлягає стягненню. . Згідно зі ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягають стягненню судовий збір в сумі 113 грн. 42 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн. 00 коп.

Outcome: partial