Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу та розподіл майна, посилаючись на те, що з 24.12.1999 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, для позивача це повторний шлюб. Спільних дітей не мають. З листопада 2008 року шлюбні стосунки припинені, спільне господарство не ведеться, сторони мешкають окремо, примирення неможливе, а тому просив шлюб розірвати. За час спільного проживання сторонами було придбане майно,яке залишилось у відповідача , а саме : килим 3х4 м, вартістю 300 грн.; килим 2х3 м вартістю 240 грн.; меблева стінка коричневого кольору, що складається з 2 тумб, шафи, серванту зі склом вартістю 1\~400 грн.; електропіч «Рейнфорд»коричневого кольору вартістю 200 грн.; м»який куток з креслом зеленого кольору вартістю 3\~600 грн., кухонна стінка жовтого кольору , яка складається з 2 навісних шаф, 2 столів вартістю 1\~500 грн.; кухонний куток ,який складається з столу, 2 стільців, кутка бежевого кольору вартістю 600 грн.; холодильник «Снайги» вартістю 3\~000 грн.;телевізор «Самсунг» діагональ 54 см вартістю 1\~500 грн.; електроплита «Рейнфорд» червоного кольору вартістю 1\~000 грн.;пральна машина «Самсунг» вартістю 2000 грн.; мікрохвильова піч «Део» вартістю 500 грн.; телевізор «Самсунг» вартістю 2\~656 грн.; 3 міжкімнатних дверей на загальну суму 1\~800 грн.; лінолеум розміром 5х3 м світло сірий вартістю 80 грн. та розміром 4х3 м коричневого кольору вартістю 600 грн. Крім того, у 2000 році позивачем після одруження сплачено борг за кімн. 55-56 по вул.. Шевченка, 96 м. Полтави в сумі 3\~600 грн. Два роки позивач оплачував навчання доньки відповідача [PERSON] по 900 грн. в рік на загальну суму 1\~800 грн. У судовому засідання позивач підтримав позовні вимоги та просив шлюб розірвати, розділити майно, що є спільною власністю, стягнути з відповідача на його користь грошову компенсацію за майно телевізор «Самсунг» вартістю 2656 грн., мікрохвильову піч вартістю 500 грн., холодильник вартістю 3\~000 грн., пральну машину вартістю 2\~000 грн та кошти витрачені на оплату комунальну боргу 3\~600 грн. і навчання дочки відповідача 1\~800 грн. Відповідач заявлені позовні вимоги визнала частково та пояснила, що не заперечує проти розірвання шлюбу, позивач зловживає спиртними напоями, а тому збереження сім»ї неможливе. Щодо розподілу майна,яке зазначено позивачем, то із переліку майна що зазначене позивачем в наявності є тільки меблева стінка коричневого кольору , кухонний куток. Всі інші предмети , а саме: килими, телевізор «Самсунг» . кухонний гарнітур, що оцінений позивачем в 1\~500 грн. відсутні, оскільки за часом використання прийшли в непридатність. Меблевий куточок вартістю 3\~600 грн. є власністю дочки [PERSON], так як був подарований їй на день народження, холодильник «Снайги» подарований позивачу на день народження рідними, побутова техніка електроплита «Рейнфорд», пральна машина «Самсунг», мікрохвильова піч «Део» та будівельні матеріали - дверні полотна , лінолеум є власністю [PERSON] , який придбав вказані речі за свої кошти. Що стосується телевізору « Самсунг»,який оцінений позивачем в 2\~656 грн., то вказаний телевізор був забраний позивачем з часу його не проживання у к. 55-56 по вул. Шевченка,96 м. Полтави, де залишилась мешкати відповідач. Просила виділити позивачу телевізор «Самсунг», а їй меблеву стінку коричневого кольору та кухонний гарнітур. Представник відповідача просила виділити позивачу телевізор «Самсунг», а відповідачу меблеву стінку коричневого кольору та кухонний гарнітур. Суд, заслухавши сторони, свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Так, в судовому засіданні встановлено, що 24 грудня 1999 року сторони зареєстрували шлюб, який для позивача є повторний. Від шлюбу спільних дітей не мають. Згідно статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З листопада 2008 року сторони не підтримують сімейні та подружні стосунки, ніхто із них не бажає їх поновлювати, їхня сім існує формально , на примирення сторони не згодні, таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх сім'ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. Згідно частини 1 ст. 60 Сімейного Кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку. Згідно частини 1 статті 69 Сімейного Кодексу України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Частиною 1 статті 11 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних або юридичних осіб, поданими відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 статті 60, ч.1 ст. 131 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених законом. Сторони зобов»язані подати свої докази чи повідомити про них суд до або під час попереднього судового засідання у справі. Позивачем на підтвердження позовних вимог щодо придбання майна за період шлюбу лише надано кредитний договір від 29.08.2008 року , згідно якого позивачу був наданий кредит в розмірі 2\~656 грн. 80 коп. для часткової оплати товару - телевізору плазмового Самсунг вартістю 1\~968 грн. Доказів на придбання іншого майна, яке можливо визначити як спільне сумісне майно подружжя позивачем надано не було. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] суду пояснили, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах та деякий час проживали зі сторонами за адресою м. Полтава, вул. Шевченка 96 к.55-56 . За цей час за особисті кошти [PERSON] були придбані електроплита «Рейнфорд», пральна машина «Самсунг», мікрохвильова піч «Део» та будівельні матеріали - дверні полотна , лінолеум, м»який куточок зеленого кольору та кресло до нього було подаровано [PERSON] на день народження у 2005 році та є її власністю. Свідок [PERSON] суду пояснив, що за час спільного проживання сторін ними придбавались речі проте індивідуальні характеристики таких речей колір, фактуру , в якому році вони були придбані назвати не міг, за таких обставин пояснення вказаного свідка суд оцінює критично. У судовому засіданні відповідач визнала, що під час спільного проживання з позивачем вони придбали за спільні кошти меблеву стінку коричневого кольору, що складається з шафи, серванту, 2 тумб вартістю 1\~400 грн., кухонного кутку, що складається зі столу, 2 табуретів, кутку бежевого кольору вартістю 600 грн., а тому вказане майно підлягає розподілу між сторонами. Вартість майна визначена позивачем, від відповідача та представника відповідача не надійшло заперечень щодо вартості зазначених меблів. Згідно п. 24 Пленуму Верховного суду України № 11 від 21.12.2007 року « Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» до складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. На час розгляду справи, жодної із сторін не надано доказів, щодо існування та знаходження у кого-небудь телевізору плазмового Самсунг вартістю 1\~968 грн., а тому вказана побутова техніка не підлягає розподілу. Відповідно до п. 25 цієї ж Постанови ПВСУ визначено, що при розподілі між подружжям неподільної речі суди мають застосовувати положення частини 4, 5 ст. 71 СК України щодо обов»язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення одним із подружжя відповідної грошової компенсації на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК України, за умови звернення подружжя до суду до суду з таким позовом. У судовому засіданні позивач наполягав на стягненні компенсації за майно, а не реального його виділу, тому за таких обставин , з відповідача на користь позивача підлягає стягненню компенсація вартості ? частини меблевої стінки коричневого кольору, що складається з шафи, серванту, 2 тумб вартістю 1\~400 грн., кухонного кутку, що складається зі столу, 2 табуретів, кутку бежевого кольору вартістю 600 грн. Що стосується стягнення витрат на погашення комунальних платежів у розмірі 3\~600 грн., витрат на навчання у розмірі 3\~600 грн., то позивачем взагалі не надано доказів про оплату таких коштів та крім того, вказані кошти не можуть бути предметом спільного майна подружжя, яке підлягає розподілу в розумінні ст.. 69 СК України. Позивач має статус учасника ліквідації аварії на ЧАЕС 2 категорії та згідно п. 18 ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України « Про державне мито» звільнений від сплати судового збору, тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір за позовні вимоги про розподіл майна подружжя у розмірі 51 грн. та при реєстрації розірвання шлюбу 25 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial