Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-08 00:00:00

У липні 2010 року АТ «[PERSON] Аваль» в особі Полтавської обласної дирекції АТ «[PERSON] Аваль» звернулося до суду зі вказаною позовною заявою, мотивуючи свої вимоги наступним. 15 жовтня 2008 року між [PERSON] та АТ «[PERSON] Аваль» (надалі [PERSON]) був укладений кредитний договір, згідно якого [PERSON] надав [PERSON] кредит у розмірі 40 050,00 грн. на придбання автомобіля, строком користування 84 місяці (з 15.0.2008р. по 15.10.2015). В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором був укладений та посвідчений приватним нотаріусом договір застави транспортного засобу, який було передано Банку. Та як [PERSON] не виконує умови кредитного договору і заборгованість станом на 02.07.2010 року складає 68 450,93 грн., [PERSON] має намір задовольнити свої вимоги за рахунок реалізації заставного автомобіля. Однак на даний час задовольнити вимоги по кредиту за рахунок заставного автомобіля не представляється можливим, оскільки згідно постанови державного виконавця Машівського РУЮ від 10.09.2009 року на вказаний автомобіль накладено арешт. Оскільки, позивач має переважне право на задоволення вимог із заставного майна, а саме спірного автомобіля, а тому просить позов задовольнити. В судовому засіданні представник Позивача АТ «[PERSON] Аваль» [PERSON] позов підтримав з підстав, викладених в позовні заяві, просить звільнити з-під арешту заставний автомобіль. Відмовився від вимоги про надання АТ «[PERSON] Аваль» права всіх повноважень необхідних для здійснення продажу автомобіля з укладанням від імені позичальника договору купівлі-продажу (а. с.43). Державний виконавець Байрак С.М. проти задоволення позову заперечує з підстав, викладених в письмовому листі (а.с. 38-40), пояснив, що на виконанні у ВДВС Машівського РУЮ перебуває зведене виконавче провадження № 696/3 від 08.09.2010 року, у зв'язку з несплатою в добровільному порядку заборгованості, 10.09.2009 року державним виконавцем була винесена постанова про арешт майна боржника, в тому числі вищеназваного автомобіля. Зазначив, що арешт автомобіля був здійснено на підставі довідки з Чутівського ВРЕР ДАІ від 09.09.2009 року, згідно якої за [PERSON] зареєстрований автомобіль марки ЗАЗ ТF699Р ЗНГ, чорного кольору, 2008 року випуску, державний реєстраційний № [NUMBER]. Пояснив, що на час, коли державним виконавцем до єдиного державного реєстру обтяжень рухомого майна було внесено заборону відчуження автомобіля, відомостей про знаходження даного автомобіля в заставі до вищезгаданого державного реєстру внесено не було, а тому можна вважати, що арешт на майно було накладено на виникнення права застави. [PERSON] в судове засідання не зявився, але надав суду заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю(а.с.24). Представник третьої особи ВАТ «[PERSON] і кредит» Полтавське РУ в судове засідання не з'явився, про час, місце та дату судового засідання повідомлений належним чином (а.с. 32) Вислухавши думку осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 15.10.2008 року між заявником [PERSON] та ВАТ «[PERSON] Аваль» був укладений кредитний договір щодо отримання кредиту в розмірі 40 050,00 грн. строком на 84 місяці (а.с.6-8). В цей же день між цими сторонами укладено договір застави автомобіля марки ЗАЗ ТF699Р ЗНГ, чорного кольору, 2008 року випуску, державний реєстраційний № [NUMBER] (а.с.9-11). Станом на 02.07.2010 року заборгованість [PERSON] за кредитним догові складає 68 450,93 грн. (а.с.13-14). Як вбачається з матеріалів справи, при примусовому виконанні постанови № 3-165 від 12.03.2009 року Машівського районного суду про стягнення з [PERSON] на користь держави штрафу в розмірі 2550 грн. 10.09.2009 року постановою державного виконавчого ВДВС Машівського РУЮ [PERSON] накладено арешт на автомобіль марки ЗАЗ ТF699Р ЗНГ, чорного кольору, 2008 року випуску, державний реєстраційний № [NUMBER], що належить [PERSON]В.(а.с.15). 18.06.2010 року державним виконавцем було повідомлено АТ «[PERSON] Аваль» про накладення арешту на заставне майно(а.с. 17). Зі змісту ст.23 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрів обтяжень» вбачається, що заставодержатель набуває права стягнення за рахунок предмету застави у випадку порушення умов кредитного договору. Відповідно до ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення майна з-під арешту. Згідно ст.16 Закону України «Про заставу» вбачається, що право застави виникає з моменту укладення договору застави, а в разі, коли договір підлягає нотаріальному посвідченню з моменту нотаріального посвідчення цього договору. Договір застави транспортного засобу № 014/19693/73/113773 від 15.10.2008 року в цей же день був посвідчений приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу [PERSON] (а.с.11). Відповідно до ст.18 Закону України «Про заставу», якщо предметом застави є рухоме майно, заставодержатель зареєстрованої застави має переважне право на задоволення ним, із заставленого майна перед заставодержателями незареєстрованих застав та заставодержателями застав, які зареєстровані пізніше. Також суд бере до уваги положення ст.15 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», згідно якої обтяжувач рухомих речей, які є предметом купівлі-продажу в кредит з відстроченням або розстроченням платежу, набуває пріоритету з моменту реєстрації відповідного обтяження. Такий пріоритет є вищим за інші обтяження майна боржника, встановлені на користь інших обтяжувачів, навіть якщо такі обтяження були зареєстровані раніше. Суд відкидає твердження відповідача, про те, що позов не підлягає задоволенню з тих підстав, що заборону відчуження автомобіля ЗАЗ ТF699Р ЗНГ, чорного кольору, 2008 випуску, державний реєстраційний № [NUMBER] державним виконавцем до державного реєстру обтяжень рухомого майна (а.с.36-37) було внесено, коли не було відомостей про знаходження даного автомобіля в заставі, так як це не припиняє дію договору застави транспортного засобу. Враховуючи вищевикладене, АТ «[PERSON] Аваль» має переважне право на задоволення вимог із заставленого майна, а тому суд вважає за необхідне звільнити з-під арешту спірний автомобіль. Судові витрати суд вважає за необхідне покласти на позивача за його згодою. На підставі викладеного,

Outcome: approved