Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання доньки [PERSON], 06.02.2002року народження та сина [PERSON], 31.07.2008року народження по 1/6 частини заробітку(доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на кожну дитину, а починаючи з 06.02.2020року 1А частину заробітку(доходу) на утримання сина [PERSON]. Також, просила стягнути з відповідача на своє утримання 2500грн. щомісяця до досягнення сином [PERSON] трьохрічного віку. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, зазначала, що підставою звернення до суду стала відмова відповідача надавати матеріальну допомогу на утримання спільних дітей в добровільному порядку. На обґрунтування вимоги про стягнення з відповідача коштів на своє утримання, вказала, що знаходиться у декретній відпустці по догляду за сином [PERSON], 31.07.2008року народження, її щомісячний сукупний дохід становить менше 800грн. Вказаних коштів не вистачає для належного існування, лікування часто хворіючих дітей. Представник позивача - доводи підтримала в повному обсязі, зазначала, що [PERSON] з якою проживають діти [PERSON] та [PERSON], має право на утримання від [PERSON] в розмірі 2500грн. щомісяця, оскільки останній виходячи з його місячних доходів може надавати матеріальну допомогу, при цьому матеріальне становище позивача, згідно до сімейного законодавства значення не має. Відповідач позов визнав частково, а саме в частині стягнення з нього аліментів на утримання спільних з позивачем дітей, та заперечив проти задоволення позову в частині надання [PERSON] матеріальної допомоги на її утримання, мотивуючи тим, що має тяжке захворювання, на лікування якого витрачає біля 5000грн. щомісяця, також має інші витрати, як то харчування, одяг, надає допомогу батькам тощо. Вказував, що після того як позивач буде отримувати аліменти її сукупний дохід із врахуванням доходу її матері з якою вона проживає, буде перевищувати 8500грн. Просив в цій частині позову відмовити за відсутності можливості надання коштів на утримання позивача. Представник відповідача підтримав його доводи в повному обсязі. Суд заслухавши сторони по справі, їх представників, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Встановлено, що сторони по справі перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох дітей доньку [PERSON], 06.02.2002року народження та сина [PERSON], 31.07.2008року народження. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 2 ст. 18 СК передбачено, що суд застосовує ті способи захисту прав або інтересів учасників сімейних відносин, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін. Домовленості (договору) щодо сплати аліментів на утримання дитини, як встановлено судом при розгляді справи, між сторонами немає. Згідно до роз'яснень, викладених в п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", згідно з якими відсутність домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину є підставою для звернення до суду з відповідним позовом того із них, з ким вона проживає. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Частиною 2 статті 183 СК України передбачено, що якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Таким чином враховуючи викладене суд вважає за можливе позов в частині стягнення з відповідача аліментів на користь позивача в розмірі 1/3 частки його заробітку(доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на утримання доньки [PERSON], 06.02.2002року народження та сина [PERSON], 31.07.2008року народження, а починаючи з 06.02.2020року 1А частину заробітку(доходу) на утримання сина [PERSON] задовольнити. Що стосується вимоги про стягнення з відповідача на утримання позивача 2500грн. щомісяця до досягнення сином [PERSON] трьохрічного віку, то суд вважає за можливе дану вимогу задовольнити частково. Відповідно до ст. 84 СК України позивач має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідач працює та отримує заробітну плату біля 12000грн. на місяць Як встановлено в судовому засіданні і не заперечується сторонами, відповідач має тяжке захворювання. За твердженням відповідача частину ліків він отримує безкоштовно, а частину на суму 4000-5000грн. купує щомісяця, проте вказана обставина ним не підтверджена. Також, відповідачем витрачається 2000грн. на оренду автомобіля, що підтверджується договором оренди легкового автомобіля у приватної особи, вказана обставина позивачем не спростована. Крім того за твердженням [PERSON], він несе витрати пов'язані з підтриманням життєдіяльності, побутові витрати на суму біля 1500грн. щомісяця. Проти таких тверджень відповідача позивачем заперечень надано не було. Також, судом враховується, що в разі задоволення позову в частині стягнення коштів з відповідача на утримання позивача в розмірі зазначеному у позові, то сума стягнень буде перевищувати 50 відсотків отримуваних [PERSON] доходів. За вищенаведених обставин, враховуючи пояснення сторін по справі, проаналізувавши всі докази надані сторонами суд виходячи з засад розумності та справедливості, вважає про можливість часткового задоволення вимог позивача про стягнення коштів з [PERSON] на її утримання до досягнення дитиною трьох років на суму 500грн. Вказане не перешкоджає звернутись сторонам з позовом до суду про зменшення або збільшення розміру утримання позивача в разі зміни майнового стану відповідача. При вирішенні справи суд керується ст. ст. 84, 180, 182-183 СК України , ст.ст. 10,11,60, 174, ч. 3 ст.88, 212-215, п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України , суд -

Outcome: partial