Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-21 00:00:00

Позивач звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду з позовом, в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі [ADDRESS], зазначивши, що він є власником вказаної квартири. Відповідач по справі є одним з колишніх власників квартири, який не проживає в ній з моменту продажу квартири, тобто з 30.07.2007 року. Його речей в квартирі немає, претензій щодо проживання в квартирі він не предявляв, а тому може бути визнаний таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Позивач в судове засідання не зявився, від нього надійшла заява з проханням розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги, викладені в позовній заяві підтримує у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, не повідомив суд про причини неявки, про місце, час та дату судового засідання був повідомлений належним чином, заяви про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за його відсутності від нього не надходило, тому суд визнає неявку відповідача неповажною, та вважає можливим заочно розглянути справу за його відсутності на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню за наступними підставами. Згідно договору купівлі-продажу від 30 липня 2007 року [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] /а.с.6/. Вказана обставина підтверджується й копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно /а.с.10/. Відповідач по справі [PERSON] один з колишніх співвласників спірної квартири, що підтверджується копією договору купівлі-продажу від 30.07.2007 р. Після укладення договору [PERSON] переїхав на нове постійне місце проживання за адресою: [INFO]. З моменту продажу квартири по теперішній час відповідач в спірній квартирі не проживає, однак є прописаним в належній позивачу квартирі до цього часу. Згідно довідки КП «ЖКГ-5» від 01.06.2010 року [PERSON] не проживає в [INFO] з серпня 2007 року (з моменту продажу квартири його батьками) /а.с.12/. Крім того, відповідно до п. 5.1.4 договору купівлі-продажу продавець [PERSON] був зобовязаний виписати всіх осіб які прописані у житловій квартирі. Однак всупереч покладеним на нього обовязкам він цього не зробив. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник на свій розсуд володіє, користується і розпоряджається належним йому майном. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Як вбачається з вимог ст. 383 ЦК України, власник будинку має право використовувати помешкання для власного проживання та проживання членів своєї сімї. Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, у ході судового розгляду встановлено, що відповідач [PERSON] в квартирі [ADDRESS] не проживає з моменту продажу квартири, тобто с серпня 2007 року, а отже понад 1 року без поважних причин, його речей в квартирі немає, вимог щодо проживання у вказаній квартирі відповідач не предявляв, переїхав проживати на нове місце. На підставі викладеного, суд вважає можливим визнати [PERSON] таким, що втратив право користування вищевказаним житловим приміщенням.

Outcome: approved