overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-25 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою, де просить встановити факт, що трудова книжка №0405312 від 13.05.1976 року, атестат №1633 про закінчення Світлогорського ПТУ-50, від 20.07.1970 року та диплом серії А-II №006712 про закінчення Львівського сільськогосподарського інституту від 29.04.1976 року, видані на ім'я [PERSON] належать [PERSON], [INFO], і посвідчують факт його навчання в Світлогорському ПТУ-50, Львівському сільськогосподарському інституті, а також його трудовий стаж. Встановлення цього факту йому необхідно для отримання пенсії. В обґрунтування своїх вимог заявник повідомив, що з 01.09.1969 року по 20.07.1970 рік він навчався в Світлогорському ПТУ-50, про що йому було видано атестат №1633. З 1971 року по 29.04.1976 рік він навчався в Львівському сільськогосподарському інституті про що йому було видано диплом серії А-II №006712. З 13.05.1976 року по ??? рік він працював в колгоспі 20-річчя Жовтня села Виблі Куликівського району Чернігівської області, про що є відповідний запис в його трудовій книжці. Але при заповненні аттестату, диплому та трудової книжки його прізвище було записано як [PERSON], в той час як по паспорту він є [PERSON]. Розбіжності в документах не дозволяють йому оформити відповідну пенсію із врахуванням всього трудового стажу. Усунення протиріч можливе лише в судовому порядку. Іншим шляхом встановити зазначені факти не вбачає можливим. Заслухавши заявника та представника заінтересованої особи- Управління Пенсійного Фонду України в Куликівському районі, який вважають за можливе задовольнити заяву, а також дослідивши інші матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню в повному обсязі. В судовому засіданні встановлено, що з 01.09.1969 року по 20.07.1970 рік він навчався в Світлогорському ПТУ-50, про що йому було видано атестат №1633. З 1971 року по 29.04.1976 рік він навчався в Львівському сільськогосподарському інституті про що йому було видано диплом серії А-II №006712. З 13.05.1976 року по ??? рік він працював в колгоспі 20-річчя Жовтня села Виблі Куликівського району Чернігівської області, про що є відповідний запис в його трудовій книжці. Але при заповненні аттестату, диплому та трудової книжки його прізвище було записано як [PERSON], в той час як по паспорту він є [PERSON]. Вказані розбіжності не дозволяють заявнику оформити відповідну пенсію із врахуванням всього трудового стажу. Усунення протиріч можливе лише шляхом встановлення факту належності правовстановлюючих документів. Вищевикладене підтверджується свідченнями заявника, копією з його паспорту, атестату, диплому та трудової книжки, свідченнями представника заінтересованої особи. За вказаних обставин є всі підстави вважати, що трудова книжка №0405312 від 13.05.1976 року, атестат №1633 про закінчення Світлогорського ПТУ-50, від 20.07.1970 року та диплом серії А-II №006712 про закінчення Львівського сільськогосподарського інституту від 29.04.1976 року, видані на ім'я [PERSON] належать [PERSON], [INFO], і посвідчують факт його навчання в Світлогорському ПТУ-50, Львівському сільськогосподарському інституті, а також його трудовий стаж. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-25 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів, посилаючись на наступні обставини. Вона перебувала в цивільному шлюбі з відповідачем з 2003 року. Від цивільного шлюбу мають доньку Анну, [INFO], батьком якої в свідоцтві про народження записаний відповідач. Донька перебуває на повному її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги не надає. Тому вимушена звернутись до суду. Просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку та доходів. В судовому засіданні позивачка позовну заяву підтримала і просила її задовольнити. Відповідач в судове засідання не прибув, про день та час був повідомлений належним чином поштовим повідомленням. Про причини неявки в судове засідання суд не повідомив, заперечень на позов не надав. Суд вважає за можливе слухати справу у відсутність відповідача, у відповідності до ст. 169 ЦПК України. Вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Як видно з матеріалів справи, позивачка перебувала в шлюбі з відповідачем з 15.02.2003 року (а.с.6). Від шлюбу мають доньку Анну, [INFO], батьком якої в свідоцтві про народження записаний відповідач (а.с.2). Донька проживає разом із позивачкою і перебуває на повному утриманні позивачки (а.с.5). Відповідач матеріальної допомоги не надає. Тому з відповідача повинні стягуватись аліменти. З урахуванням всіх обставин справи: матеріального стану сторін, інших обставин, суд вважає необхідним стягнути аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку та доходів кожного місяця.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-25 00:00:00

Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 30.04.2005 р., Відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції м. Одеси, актовий запис № 292. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи це тим, що з березня 2010 року сторони фактично не підтримують шлюбних відносин та не ведуть спільного господарства, сім'я існує формально, позивачка вважає, що сторони мають різні погляди на сімейне життя, існує повна несумісність характерів, позивачка з відповідачем втратили почуття любові та взаєморозуміння один до одного. Позивачка [PERSON] наполягала на задоволенні позову у повному обсязі і категорично заперечувала проти примирення. Відповідач [PERSON] позов визнав, просив його задовольнити і не заперечував проти задоволення позову у попередньому судовому засіданні, про що зробив відповідну заяву. Суд, вислухавши сторони та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки при обставинах, вказаних позивачкою та визнаних відповідачем, сім*я фактично розпалася і її відновлення не можливо, а також беручі до уваги той факт, що, будь-хто з подружжя чи обидва мають право звернутися до суду з заявою про розірвання шлюбу і це право підлягає судовому захисту. Одночасно суд вважає, що в подальшому спільне життя подружжя та зберігання шлюбу суперечить інтересам обох сторін і цей факт має суттєве значення. Одночасно суд вважає за необхідне неповнолітнього сина [PERSON], 01.07.2005 залишити проживати разом з позивачкою. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-25 00:00:00

Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 10.06.1995 р., Відділом реєстрації актів громадянського стану Малиновської районної ради народних депутатів м. Одеси, актовий запис № 308. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи це тим, що спільне життя з відповідачкою не склалося по причині відсутності взаєморозуміння між сторонами, різних поглядів на сімейні стосунки і сімейні обов'язки по веденню домашнього господарства. Шлюбні відносини між сторонами припинено з квітня 2008 року, спільне господарство не ведеться. На теперішній час у позивача склалась інша сім'я. Позивач [PERSON] наполягав на задоволенні позову в повному обсязі і заперечував проти примирення. Відповідачка [PERSON] позов визнала, просила його задовольнити і не заперечувала проти задоволення позову у попередньому судовому засіданні, про що зробила відповідну заяву. Суд, вислухавши сторони та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки при обставинах, вказаних позивачем та визнаних відповідачкою, сім*я фактично розпалася і її відновлення не можливо, а також беручі до уваги той факт, що, будь-хто з подружжя чи обидва мають право звернутися до суду з заявою про розірвання шлюбу і це право підлягає судовому захисту. Одночасно суд вважає, що в подальшому спільне життя подружжя та зберігання шлюбу суперечить інтересам обох сторін і цей факт має суттєве значення. Одночасно суд вважає за необхідне неповнолітню дочку [PERSON], [INFO] залишити проживати разом з відповідачкою. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу . В судовому засіданні позивач обґрунтував свої вимоги наступним. 24 жовтня 2006 року у виконкомі Чорноморської селищної ради Комінтернівського району Одеської області він зареєстрував шлюб з відповідачкою, актовий запис №44. Шлюб для\~позивача є першим, а для відповідачки другим. Від шлюбних відносин дітей не мають. Приводом для звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу послужило те, що останній час подружнього життя між подружжям відсутнє взаємопорозуміння, часто виникали скандали, сварки в зв'язку з різними поглядами на життя, зберегти стосунки так і не змогли і це призвело до того, що він втратив почуття поваги та любові до відповідачки і з кінця 2009 року припинили шлюбні відносини та проживають окремо. В теперішній час примирення між ними неможливе, тому він просить розірвати шлюб. За розірвання шлюбу в органах РАЦС буде платити сам. Відповідачка в судове засідання не зявилась, причину не явки суду не повідомила, хоча про день та час слухання справи була повідомлена своєчасно, але до суду повернувся конверт з відміткою листоноші про те, що конверт повернутий у звязку з закінченням терміну зберігання. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши обставини справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Згідно ст.109 СК Україні шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини з 2009 року і з тих пір шлюбні відносини не підтримують, проживають окремо, на примирення не згодні. За таких обставин суд вважає, що відкладення розгляду справи з метою примирення сторін є недоцільним. На підставі\~ст.\~104, 105,\~110\~СК України,\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. В обґрунтування заявленого позову позивач посилалася на те, що з 11 листопада 2009 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від спільного шлюбу з відповідачем у них народився син, [PERSON], [INFO]. З червня 2009 року подружні відносини між нею та відповідачем припинились, так як між ними втрачено почуття кохання та поваги, утворились різні погляди на сімейне життя та ведення домашнього господарства. В судовому засіданні позивачка позов підтримала. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Суд, зясувавши думку позивача та відповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню, так як в судовому засіданні зясовано, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та відповідача. Згідно ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. В обґрунтування заявленого позову позивач посилалася на те, що з 15 січня 2002 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від спільного шлюбу з відповідачем у них народилася дочка, [PERSON], [INFO]. Подружні відносини між нею та відповідачем припинились, так як між ними втрачено почуття кохання та поваги, утворились різні погляди на сімейне жття та ведення домашнього господарства. В судовому засіданні позивачка позов підтримала. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Суд, зясувавши думку позивача та відповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню, так як в судовому засіданні зясовано, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та відповідача. Згідно ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-25 00:00:00

У липні 2010 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив шлюб з відповідачкою, зареєстрований 21 травня 2004 року виконкомом Межиріцької сільської ради Павлоградського району, актовий запис №9 - розірвати. В обґрунтування позову він вказав на те, що від шлюбу у них народилася донька [PERSON], [INFO], яка після розірвання шлюбу буде проживати з відповідачкою. Спільне життя з відповідачкою не склалося. Фактичні шлюбні відносини припинені. Причиною розпаду сім'ї є несумісність характерів, різні погляди на життя і побут. Сторони втратили почуття любові та поваги. Позивач вважає, що сім'я розпалася остаточно і відновлена бути не може. У судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, посилаючись на підстави, зазначені в позовній заяві. Судові витрати просив покласти на нього. У судовому засіданні відповідачка позовні вимоги визнала, та не заперечувала проти задоволення позову, та розірвання шлюбу. Вислухавши позивача, відповідача, вивчивши та досдідивши письмові матеріали справ сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що сторони 21 травня 2004 року уклали шлюб. Від шлюбу у них народилася донька [PERSON], [INFO]. Сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують та загальне господарство не ведуть, шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б інтересам сторін. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-25 00:00:00

У липні 2010 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача, з яким зареєструвала шлюб 30 серпня 1991 року і просила стягнути з нього аліменти у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку щомісячно на утримання їх неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], оскільки матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надає. У судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги і просила стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку щомісячно на утримання їх неповнолітнього сина, оскільки матеріальної допомоги на утримання дитини, відповідач не надає. У судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав повністю, не заперечував проти задоволення позову, згоден платити аліменти у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку щомісячно. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 180 СК України - батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. У судовому засіданні встановлено, що відповідач доводиться батьком неповнолітньому [PERSON], [INFO], який знаходиться на утриманні позивачки, добровільно допомоги на його утримання відповідач не надає, тому з нього слід стягнути аліменти в судовому порядку у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку щомісячно. Відповідно до вимог ч. З ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави повинно бути стягнено судовий збір по справі у розмірі 51 грн., оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду, а також на підставі ст. 81 ЦПК України з відповідача повинні бути стягнуті витрати на інформаційно-технічне забезпечення по справі у розмірі 120 грн. 00 коп., оскільки позивачка звільнена від сплати витрат на інформаційно-технічне забезпечення по справі при зверненні до суду. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-25 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу . В судовому засіданні позивачка обґрунтувала свої вимоги наступним. 17 жовтня 2008 року в виконкомі Чорноморської селищної Ради Комінтернівського району Одеської області вона зареєструвала шлюб з відповідачем, актовий запис №34. Шлюб для сторін є першим. Від шлюбних відносин вони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Приводом для звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу послужило те, що в останній час подружнього життя між сторонами відсутнє взаєморозуміння, в звязку з різними погляди на життя у них постійно виникали скандали та сварки по різним питанням і це призвело до того, що вона втратила почуття поваги та любові до відповідача. З лютого 2009 року сторони припинили підтримувати подружні відносини, вести спільне домашнє господарство та проживають окремо. В теперішній час примирення між ними неможливе, тому вона просить розірвати шлюб. Витрати за розірвання шлюбу в органах РАЦС просить покласти на відповідача. Місце проживання неповнолітньої доньки просить визначити з нею. Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю та не заперечує проти розірвання шлюбу. Також відповідач не заперечує проти того, щоб після розірвання шлюбу дитина залишилися проживати з матірю. Витрати за розірвання шлюбу в органах РАЦС просить покласти на нього. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши обставини справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Згідно ст.109 СК Україні шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно ч.\~2\~ст.\~112\~СК України,\~суд постановляє\~рішення про\~розірвання шлюбу,\~якщо буде\~встановлено,\~що подальше\~спільне життя\~подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини з лютого 2009 року і з тих пір проживають окремо, на примирення не згодні. За таких обставин суд вважає, що відкладення розгляду справи з метою примирення сторін є недоцільним. На підставі ст. 104, 105, 110, ч.2 ст.112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-25 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу . В судовому засіданні позивачка обґрунтувала свої вимоги наступним. 29 серпня 2003 року у виконкомі Красносільської сільської ради Комінтернівського районну Одеської області вона зареєструвала шлюб з відповідачем, актовий запис №37. Шлюб для сторін є першим. Від шлюбних мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Приводом для звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу послужило те, що на протязі їх сумісного життя відповідач не враховував її інтереси у зв'язку з цим, у них часто виникали сварки та скандали, все це призвело до того, що вона втратила почуття поваги та любові до відповідача і з листопада 2009 року вони припинили шлюбні відносини, проживають окремо. Вважає, що примирення між ними неможливе, тому просить розірвати шлюб. Витрати за розірвання шлюбу в органах РАЦС просить покласти на відповідача, оскільки він винен в припиненні сімейних відносин. Дитину просить залишити їй на виховання. Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю, не заперечує проти задоволення позовних вимог, та пояснив суду, що з позивачкою вони не підтримують сімейні стосунки з листопада 2009 року, проживають окремо. Неповнолітній син проживає разом із позивачкою, тому після розірвання шлюбу місце проживання дитини просить визначити із нею. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Згідно ст.109 СК Україні шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини з листопада 2009 року і з тих пір прожирають окремо, на примирення не згодні. За таких\~обставин суд\~вважає,\~що відкладення\~розгляду справи\~з метою примирення сторін є недоцільним. На підставі ст. 104, 105, 110 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-25 00:00:00

У липні 2010 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, уточнивши позовні вимоги просила ухвалити рішення, яким визнати неправомірною бездіяльність управління Пенсійного фонду України в м.Павлоград Дніпропетровської області щодо нездійснення перерахунку та виплати позивачу підвищення пенсії згідно ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за період з 01 січня 2007 року по 30 червня 2010 року; стягнути з відповідача недоплачене підвищення до пенсії відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та ч.І ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» за період з 01 січня 2007 року по 30 червня 2010 року у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком з урахуванням різниці, яка була виплачена у цей період у сумі 4758 грн.60 коп.; встановити розмір підвищення до пенсії відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та ч.І ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком з 01 липня 2010 року у сумі 211 грн. 80 коп., щомісячно, безстроково, з подальшим підвищенням в порядку встановленому законодавством України; допустити негайне виконання рішення суду в межах суми стягнення за один місяць у розмірі 211 грн. 80 коп. та стягнути судові витрати по справі. В обґрунтування позову позивач зазначила, що у відповідності до ст.1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18.11.2004 року, вона є дитиною війни. Відповідно до ст.6 вказаного Закону з 01.01.2006 року їй повинна виплачуватися щомісячна соціальна державна допомога в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. Розмір допомоги у відповідності до ст.6 Закону України складає 30% мінімальної пенсії за віком та згідно ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Позивач вважає дії відповідача такими, що не відповідають вимогам ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», порушують її конституційні права на гарантовані державою матеріальну підтримку дітям війни. Відповідач

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-25 00:00:00

У липні 2010 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просила ухвалити рішення, яким зобовязати відповідача здійснити перерахунок та виплатити їй надбавку до пенсії відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року, з 01 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року. В обґрунтування заявленого позову позивач зазначила, що у відповідності до ст.1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18.11.2004 року, вона є дитиною війни. Відповідно до ст.6 вказаного Закону з 01.01.2006 року їй повинна виплачуватися щомісячна соціальна державна допомога в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. Розмір допомоги у відповідності до ст.6 Закону України складає 30% мінімальної пенсії за віком та згідно ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Позивач вважає дії Відповідача такими, що не відповідають вимогам ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», порушують її конституційні права на гарантовані державою матеріальну підтримку дітям війни. Відповідач

Outcome: partial