Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Хворостянівської сільської міської ради Старобільського району Луганської області про поновлення строку позовної давності, визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позову позивач посилався на те, що 30 травня 1997 року померла його тітка [PERSON]. Після її смерті залишилося спадкове майно, а саме: земельна частка (пай) по КСП «Приайдар,я» видана [PERSON] на підставі сертифікату серії ЛГ №0028266 від 21.11.1996 р. за реєстраційним №122 площею 7,51 у.к.га.. Він є єдиним спадкоємцем після смерті тітки. Фактично прийняв спадок після її смерті, оскільки вони мешкали разом, вели спільне господарство і через юридичну неграмотність вважав, що для оформлення права на спадкове майно достатньо того, що він фактично прийняв спадок, і не знав, що необхідно звертатись до нотаріуса. Просив суд визнати за ним право власності на земельну ділянку (пай). У попереднє судове засідання позивач та відповідач-представник Хворостянівської сільської ради не зявилися, надали суду заяву в яких просили суд розглянути справу без їх участі, позивач позов підтримав та просив суд його задовольнити, відповідач позов визнав. Суд вважає можливим згідно ч.2 ст.158 ЦПК України розглянути справу у відсутності сторін. Оскільки відповідно до п.6 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного Кодексу України в редакції 2003 року правила Цивільного Кодексу України (в редакції 2003) року про позовну давність застосовуються до позовів, строк предявлення яких, встановлений законодавством що діяло раніше, не сплив до набрання чинності цим Кодексом, і відповідно до п.5 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного Кодексу України в редакції 2003 року правила книги шостої Цивільного Кодексу України в редакції 2003 року застосовуються також до спадщини, яка відкрилась, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності Цивільним Кодексом України в редакції 2003 року, то суд вважає за необхідне при вирішенні даної справи до вимог про позовну давнину застосувати норми Цивільного Кодексу України в редакції 1963 року, а до вимог про визнання права власності у порядку спадкування за законом застосувати норми Цивільного Кодексу України в редакції 2003 року. Відповідно до вимог ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 30 травня 1997 року померла [PERSON] (а.с. 4). Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно - земельна частка (пай) по КСП «Приайдар,я» К.Т. на підставі сертифікату серії ЛГ №0028266 від 21.11.1996 р. за реєстраційним №122площею 7,51 у.к.га. (а.с.5-6). [PERSON] є єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON]. У передбачений ст.1270 ЦК України термін позивач заяву в нотаріальну контору про відмову від прийняття спадщини не подавав. Вважав, що фактично прийняв спадщину так, як на момент смерті [PERSON] вони мешкали разом, вели спільне господарство, він продовжує після її смерті розпоряджатися її майном, всі право установлюючи документи знаходяться в нього. Визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права і свободи чи інтереси інших осіб, а оскільки відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню, а тому суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Судові витрати сплачені позивачем в повному обсязі і він не просить суд їх компенсувати. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved