overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-07 00:00:00

Прокурор Ленінського району м. Миколаєва звернувся до суду з позовом в інтересах в Управління ГІФУ в Ленінському районі м. Миколаєва до [PERSON] про стягнення безпідставно отриманих коштів. Свої вимоги обгрунтовує тим, що [PERSON] на підставі доручення від імені [PERSON] отримувала пенсію в Управлінні ПФУ Ленінського району. Після смерті [PERSON]. яка померла 14.02.2008 року, відповідачка продовжувала отримувати пенсію від імені останньої з 01.03.2008 року по 30.06.2009 року. Посилаючись на зазначені обставини позивач просить стягнути з відповідачки безпідставно отримані кошті у сумі 10 784. 54грн.. В судовому засіданні прокурор позов підтримав і просив його задовольнити. Представник позивача позов підтримала та просила про його задоволення. Відповідачка в судове засіданні не з'явилася, про місце й час розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила. Відповідно до ухвали суду проводиться заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення прокурора, представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. [PERSON], [INFO] отримувала пенсію за віком в Управлінні ПФУ в Ленінському району м. Миколаєва з 08.01.1981 року через установу КБ «Привагбанкк». [PERSON] отримувала пенсію в Управлінні ПФУ Ленінського району м. Миколаєва за дорученням від імені [PERSON]. Згідно копії довідки про смерть, виданої Кунцевским відділом РАГС Управління РАГС Москви від 15.02.2008 року Лоба нова О.Г. померла 14.02.2008 року, актовий запис №668. Після смерті [PERSON] у період з 01.03.2008 року по 30.06.2008 року [PERSON] безпідставно отримала пенсію у розмірі 10 784,54грн., що стверджується довідкою Управління ПФУ в Ленінському районі м. Миколаєві від 15.07.2009 року за№11392/07. Відповідно до ст.1212 ЦК України особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Враховуючи те, що відповідачка отримувача пенсію на підставі доручення після смерті довірителя, суд вважає вимоги прокурора в інтересах в Управління ПФУ в Ленінському районі м. Миколаєва обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідачки у доход держави підлягають сплаті 120 в рахунок відшкодування витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та 107,84грн. в рахунок судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності їй Свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого 10.03.1989 року Виконкомом Матвіївської селищної ради на підставі рішення Центрального райвиконкому від 20.01.1989 року № 17 та державного акту про право приватної власності на землю, виданого 28.03.1995 року на підставі рішення Виконкомом Матвіївської селищної ради від 27.02.1995 року № 121, оскільки в цих правовстановлюючих документах її імя зазначено як «Марія», а у паспорті, виданому 09.07.2002 року Центральним РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області, зазначено як «Меланія», що перешкоджає заявнику належним чином здійснювати своє право власності. Заявник у судовому засіданні вимоги заяви підтримала та просила про її задоволення. Представник зацікавленої особи у судовому засіданні не заперечував проти задоволення заяви. Вислухавши пояснення учасників процесу, вивчивши доводи заяви, дослідивши письмові докази, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як пояснила заявник, при видачі 10.03.1989 року Виконкомом Матвіївської селищної ради Свідоцтва про право власності на житловий будинок №4 по вул. Колгоспній в м. Миколаєві була допущена помилка, внаслідок чого її імя вказано як «Марія», що не збігається з іменем, зазначеним в паспорті та в свідоцтві про народження. Крім того, заявник вказувала, що аналогічна помилка допущена при видачі 28.03.1995 року Виконкомом Матвіївської селищної ради державного акту про право приватної власності на земельну ділянку за цією ж адресою. Просила встановити факт належності їй вищевказаних правовстановлюючих документів, посилаючись на неможливість усунути розбіжності в іншому порядку. Пояснення заявника підтверджуються копією свідоцтва про народження та паспорту, в яких її імя вказано як «Меланія». У відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд встановлює факт належності правовстановлюючого документу особі, прізвище якої, що зазначене в правовстановлюючому документі, не збігається з прізвищем та імям особи, зазначеним в паспорті, свідоцтві про народження. Тому суд вважає, що факт належності [PERSON] Свідоцтва про право власності на житловий будинок №4 по вул. Колгоспній в м. Миколаєві, виданого 10.03.1989 року Виконкомом Матвіївської селищної ради на підставі рішення Центрального райвиконкому від 20.01.1989 року № 17 та Державного акту про право приватної власності на землю, що розташована за тією ж адресою, виданого 28.03.1995 року на підставі рішення Виконкомом Матвіївської селищної ради від 27.02.1995 року № 121, є підтвердженим. Таким чином вимоги заяви обґрунтовані та підлягають задоволенню. Згідно зі ст. ст. 81, 88 ЦПК України судові витрати сплачені при подачі заяви.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-07 00:00:00

ТОВ "Центральний-1" звернулося до суд із позовом до відповідачів про стягнення заборгованості по комунальним послугам за користування житловим приміщенням у загальному розмірі 2078грн. 13коп. У судовому засіданні представник позивача вимоги позову підтримав. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про дату слухання справи повідомлені належним чином, про причини неявки суду не сповістили. Ухвалою суду справу розглянуто за їх відсутністю у порядку заочного розгляду, оскільки у справі досить даних про права та взаємини сторін. Вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи, у належній на праві власності відповідачу [PERSON] квартирі [ADDRESS], що знаходиться на балансі ТОВ "Центральний-1 ", зареєстрований відповідач [PERSON], у зв'язку з чим між сторонами укладено договір шляхом надання договору та абонентської книжки з текстом договору, за яким позивач надає відповідачу послуги по утриманню житла, а останні повинні своєчасно вносити платню за утримання житла щомісячними платежами. Відповідно до наданої довідки, за період з 1.04.2007року по 1.02.201 Ороку за надання послуг по утриманню житлового приміщення квартири [ADDRESS] у відповідачів виникла заборгованість у загальному розмірі 2078грн. 13коп. У відповідності до ст. ст. 66, 68, 150, 162 ЖК України, суд приходить до висновку, що пред'явлені вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. У відповідності до ст. ст. 81, 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 30грн.00коп., а також судовий збір на користь держави у розмірі 51грн.00коп..

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-07 00:00:00

ВАТ ЕК "Миколаївоблеиерго" звернулося до суду із позовом до відповідача про стягнення збитків за порушення правил користування електроенергією у розмірі 549грн.56коп.. У судовому засіданні представник позивача вимоги, викладені в позові підтримала. Відповідач у судові засідання не з'явився, про дати слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Ухвалою суду справа розглянута за відсутності сторін у порядку заочного розгляду, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін Вислухав пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи, ВАТ ЕК "Миколаївоблеиерго" виконує постачання електроенергії до будинків, розташованих у Центральному районі м. Миколаєва, у зв'язку з чим між відповідачем як особою, що проживає у [INFO] і позивачем укладений договір, у тому шляхом надання абонкнижки з його змістом, за яким ВАТ ЕК "Миколаївоблеиерго" зобов'язується належним чином виконувати постачання електроенергії, а відповідач належним чином користуватися поставленою енергією, проводити оплату отриманих послуг по електролічильнику та утримувати електроустановку. Між тим, 5.10.2009року при проведенні контролерами ВАТ ЕК "Миколаївоблеиерго" перевірки користування електроенергією за адресою: [ADDRESS], з боку відповідача було виявлено порушення правил користування електроенергією, яке виразилося в безобліковому споживанні електричної енергії з самовільним підключенням після відключення за заборгованість поза приладом обліку. Тому, рішенням комісії по розгляду актів ПКЕ від 16.11.2009року відповідачу був виставлений рахунок за безоблікове користування електроенергією у розмірі 549грн.56коп. з дати останнього контрольного огляду приладу обліку - 23.07.2009року. Вказані збитки відповідачем не сплачені. На підставі викладеного, у відповідності до ст. ст. ст. 525, 526 ЦК України, ч.4 ст. 26, ч. 2 ст.27 Закону України "Про електроенергетику", "Правил користування електроенергії для населення", суд дійшов висновку, що пред'явлений позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню у повному обсязі. Розрахунок збитків позивачем проведений правильно і відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електроенергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем ПКЕН. затвердженої постановою НКРЕ від 4.05.2006р. №562. У відповідності зі ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості, в якому просив стягнути борг за кредитним договором у сумі 13855,91 грн., посилаючись на те, що відповідач не виконав зобов'язань за кредитним договором №147/2/2008 від 09.06.08. Представник позивача у судове засідання не з'явився, просив справу розглядати за його відсутності, позов підтримав, про що надав суду заяву. Відповідач у судове засідання не з'явився, клопотань про відкладення розгляду справи не надіслав, про причину неявки суд не повідомив, тому суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. У судовому засіданні досліджені докази: кредитний договір від 09.06.08.; графік погашення заборгованості по кредиту та відсотками; розрахунок заборгованості; свідоцтво про розірвання шлюбу; видатковий позабалансовий ордер; заява на отримання кредиту; поштові повідомлення про вручення; листи-претензії. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що 09 червня 2008 року між сторонами був укладений договір кредиту №147/2/2008, відповідно до якого відповідачу було надано кредитні кошти у розмірі 8000 грн. зі сплатою 24 % річних на споживчі потреби. Зобов'язання з погашення кредиту відповідно до п.2.5.1 за кредитним договором відповідачем належним чином не були виконані, в результаті чого виникла заборгованість перед позивачем у сумі 13 855,91 грн., яка складається з основної суми за кредитом 7528,7 грн., заборгованості за нарахованими відсотками 3191,14 грн., заборгованість за комісію в розмірі 1680 грн. та плату за пропуск платежів 1456,07 грн. Вказана сума на підставі ст.ст. 526, 1054 ЦК України підлягає стягненню з відповідача. Суд вважає надані позивачем докази достатніми та переконливими. З відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті державного мита в розмірі 138,56 грн. та сплати за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн., а всього 258, 56 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-07 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом, зміненим в ході розгляду справи, до ТОВ «Трест-Укрмонтажхімзахист», в якому вказав, що з 16.07.2005 року працював у Запорізькій філії ТОВ «Трест-Укрмонтажхімзахист», а 08.09.2010 року був звільнений за угодою сторін. Оскільки при звільненні заробітну плату не отримав, просить стягнути заробітну плату за період з листопаду 2008 року по вересень 2010 року в сумі 17364,98 гривень та компенсацію за час затримки її виплати в сумі 1710,67 гривень станом на 15.09.2010 року. У судовому засіданні позивач та представник позивача на заявлених позовних вимогах наполягали. Представник відповідача у судовому засіданні позов визнав частково, вказавши, що підприємством у жовтні 2010 року погашена заборгованість в сумі 1582,02 гривень. При дослідженні матеріалів справи судом встановлено таке. Згідно копії трудової книжки [PERSON] працював в Запорізькій філії ТОВ «Трест-Укрмонтажхімзахист» з 16.07.2005 року по 08.09.2010 року на різних посадах та був звільнений відповідно до ст. 36 п. 1 КЗпП за угодою сторін. На 15.11.2010 року у підприємства перед позивачем існує заборгованість з заробітної плати в сумі 15782,96 гривень, що підтверджено довідкою № 47 від 15.11.2010 року та визнано позивачем. При вирішенні справи суд виходить з такого. Статті 47, 116 КЗпП України зобовязують власника або уповноважений ним орган в день звільнення здійснити виплати усіх належних працівнику сум. Статтею 117 КЗпП України встановлена відповідальність власника або уповноваженого ним органу за невиплату належних працівникові сум у строк, вказаний в ст. 116 КЗпП, у розмірі середнього заробітку за весь час прострочення по день фактичного розрахунку. Таким чином, зясувавши обставини справи та вивчивши докази, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову частково, за вирахуванням суми у 1582,02 грн, сплаченої позивачеві відповідно до видаткового касового ордеру 12.10.2010 року. Крім того, зважаючи, що позивач звільнений від сплати держмита, суд,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу укладеного з [PERSON]. Позивач посилається на те, що 22.12.1989 року вона уклала шлюб з відповідачем, зареєстрований Карлівським районним відділом ЗАГС Полтавської області, актовий запис № 205. Від даного шлюбу сторони мають сина - [PERSON]. [INFO]. Шлюб з відповідачем виявився невдалим, спільне життя не склалося на грунті несхожості характерів, в сімї почали виникати часті сварки внаслідок непорозуміння. Позивач також вважає, що примирення та подальше збереження сім'ї неможливо, оскільки на даний час вони не проживають разом. Позивач в судове засідання не зявилася, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, але від неї мається заява про розгляд справи без її участі згідно якої вона підтримує свої позовні вимоги та просить суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, але від нього мається заява про розгляд справи без його участі згідно якої він позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя даного подружжя і збереження сім'ї стали неможливими і цей шлюб можливо розірвати. В матеріалах справи мається достатньо доказів для ухвалення рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-07 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина: [PERSON], [INFO], у розмірі % частини з усіх видів заробітку відповідача щомісячно до досягнення дитиною повноліття, тобто до 15.01.2022 року. При цьому позивач посилається на те, що з 30.11.2001 року вона з відповідачем знаходяться у зареєстрованому шлюбі. Від цьот> шлюбу мають сина, на утримання якого відповідач не надає матеріальної допомоги, в зв'язку з чим позивач просить стягнути аліменти рішенням суду. У попередньому судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, просить позов задовольнити. Відповідач в попередньому судовому засіданні позов визнав, не заперечував проти його задоволення. Вислухавши позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у попередньому судовому засіданні, 30 листопада 2001 року відділом РАЦС Приморського районного управління юстиції у м. Одесі, актовий запис №620, зареєстровано шлюб сторін. Від шлюбу у сторін народився син [PERSON], 15 січня 2004 року /актовий запис про народження №61, свідоцтво про народження видане Другим відділом РАЦС Приморського районного управління юстиції у м. Одесі 27.01.2004 року/. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Таким чином, з урахуванням визнання відповідачем позову, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-07 00:00:00

Позивач [PERSON] (до шлюбу прізвище Сороченко) [PERSON], [INFO], проживаюча [INFO], перебуваючи в першому шлюбі в позовній заяві просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем - [PERSON], [INFO], який проживає [INFO], зареєстрований 06 травня 2006 року, відділом реєстрації актів цивільного стану Ширяївського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 17, від якого в них є одна неповнолітня дитина: [PERSON], [INFO], яку позивач просить залишити проживати з нею - [PERSON] (до шлюбу прізвище Сороченко) [PERSON]. Також [PERSON] (до шлюбу прізвище Сороченко) [PERSON], [INFO], проживаюча [INFO] в позовній заяві просить суд стягнути на її користь з відповідача [PERSON], [INFO], який проживає [INFO], аліменти на утримання неповнолітньої дитини: - [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 всіх видів заробітку, але не менше, як 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку на одну дитину на місяць, щомісячно до досягнення дитини повноліття. Позивач [PERSON] (до шлюбу прізвище Сороченко) [PERSON] у попереднє судове засідання не з'явилася, але надала суду заяву, в якій вказує, що в судове засідання зявитися не має можливості позовні вимоги підтримує на примирення не погоджується. Відповідач [PERSON] не з'явився, але надав суду відповідну заяву, в якій вказує, що в судове засідання зявитися не має можливості позовні вимоги визнає на примирення не погоджується та погоджується на сплату аліментів. Позовні вимоги підтверджуються: свідоцтвом про укладення шлюбу - 1-ЖД № 026294 виданого 06 травня 2006 року; копією свідоцтва про народження дитини; копією паспорту; довідкою С/Р про склад сім'ї, довідкою про працевлаштування. На думку суду, за погодженням сторін, згідно ст. 160 Сімейного кодексу України неповнолітню дитину слід залишити проживати з матір'ю - [PERSON] (до шлюбу прізвище Сороченко) [PERSON]. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення можливо постановити при проведені попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі ст. ст. 105, 109, 112, 180, 183, 191 Сімейного кодексу України позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-07 00:00:00

У 2010р. позивач звернувся до суду з позовом, вказавши, що кімната 43 квартири [ADDRESS] за рішенням Ленінської районної ради народних депутатів від 19.10.1990р. за № 239 визнана службовою Житлово-експлуатаційного відділення Ленінського району та була надана сім`ї [PERSON], який у 1995 році виїхав на постійне місце проживання до Росії. Але у 2004 року у дану кімнату вселилася [PERSON], яка у трудових відносинах з ЖКП «Південь» не перебуває, тобто підстав для закріплення службової кімнати 43 за відповідачкою не має. В добровільному порядку звільнити спірну кімнату [PERSON] відмовляється. На підставі вищевикладеного, позивач просив суд виселити відповідача з сином зі спірної кімнати у кімнати 39,40,41 квартири [ADDRESS], власником яких є [PERSON] (рідна тітка відповідачки), де відповідач раніше була зареєстрована. В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримали в повному обсязі. Відповідачі: [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, посилаючись на відсутність у неї іншого житла. Крім того зазначила, що у неї на утриманні знаходиться малолітня дитина; [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, заперечувала проти виселення та вселення [PERSON], пояснивши, вона є власницею кімнат 39,40,41 квартири [ADDRESS], в яких крім неї проживають три члени сім`ї. Треті особи: представник ММР просив задовольнити позовні вимоги в частині виселення без надання [PERSON] іншого житла; представник Органу опіки та піклування покладався на розсуд суду. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Кімната 43 у квартирі [ADDRESS] перебуває на балансі ЖКП «Південь» та за рішенням виконкому Ленінської районної ради народних депутатів від 19.10.1990р. № 239 визнана службовою ЖЕВ Ленінського району. Судом встановлено, що [PERSON], не перебуваючи у трудових відносинах з позивачем, самовільно вселилася у спірну кімнату зі своєю малолітньою дитиною - [PERSON], 2006р.н., на неодноразові попередження позивача про виселення з неї не реагує. Згідно п. 1 ст. 118 ЖК України, службові жилі приміщення призначаються для заселення громадянами, які у звязку з характером їх трудових відносин повинні проживати за місцем роботи або поблизу від нього. Жиле приміщення включається до числа службових рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної у місті Ради народних депутатів. Відповідно до частини 3 статті 116 ЖК України осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення. На підставі вищевикладеного, оцінюючи надані суду докази, суд вважає, вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню, а саме необхідно виселити [PERSON] із малолітнім сином [PERSON], [INFO] із кімнати № 43 квартири [ADDRESS], без надання іншого житлового приміщення, оскільки власником кімнати 39,40,41 квартири [ADDRESS] є інші особи. На підставі ст. 118, ч. 3 ст. 116 ЖК України,

Outcome: partial