Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачів - Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на обєкти нерухомого майна, Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в м. Києві , Головного управління житлового забезпечення КМДА - про визнання права власності на житловий будинок - № 5 по вул. Горького в Дарницькому районі м. Києва. При цьому посилався на те, що 25.04.2005 року померла його бабуся [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді будинку 5 по вул. Горького в мікрорайоні Бортничі в м. Києві , однак відсутність реєстрації правовстановлюючих документів в органах БТІ не дозволяє позивачу належним чином прийняти спадщину. Під час розгляду справи позивач змінив свої позовні вимоги та просив встановити факт набуття права власності померлою [PERSON] за життя на будинковолодіння, що знаходиться по вул. Горького, 5 у м. Києві. Вказав на те, що 16.04.1986 року було укладено договір міни між батьком позивача [PERSON] та [PERSON], яка померла 25.04.2005 року. Вказаний договір був посвідчений належним чином секретарем виконкому Бортницької сільської ради народних депутатів. За договором міни до [PERSON] перейшов у власність вищевказаний будинок. року [PERSON] склала заповіт, яким заповідала все належне їй майно позивачу. Оскільки правовстановлюючі документи не зареєстровані в Київському міському БТІ, то позивач не може реалізувати своє право на спадщину. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити, встановити факт , що [PERSON], яка померла 25.04.2005 року, за життя набула права власності на будинковолодіння, що знаходиться за адресою м. Київ, мікрорайон Бортничі, вул. Горького,5. Представник відповідача - Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в м. Києві [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала , просила вирішити спір відповідно до чинного законодавства. Вказала на те, що Інспекція не є належним відповідачем по справі, оскільки будинок не є обєктом нового будівництва, і позивач не ставить питання щодо прийняття його в експлуатацію. Представник відповідача - Головного управління житлового забезпечення КМДА в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав письмові заперечення, в яких просив у задоволенні позову відмовити, посилаючись на норми щодо самочинного будівництва ( а.с.70-74). Представник відповідача - Київського міського БТІ про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в судове засідання не зявився, заперечень на позов на надав. Представник третьої особи - Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надіслав письмові заперечення, в яких просив розглянути справу в його відсутності , в задоволенні позову відмовити, оскільки вважає даний будинок самочинно збудованим (а.с. 91-93). Представник третьої особи - Головного управління земельних ресурсів КМДА про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надіслав письмові заперечення, в яких позовні вимоги [PERSON] не визнав, просив розглянути справу у відсутності представника ( а.с. 115- 116). Третя особа [PERSON] в судовому засіданні просив задовольнити позовні вимоги, пояснив, що вказаний будинок був збудований в 1948 році , його власником була [PERSON], після смерті якої будинок перейшов у власність до нього, [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину. В подальшому він уклав зі своєю матірю [PERSON] договір міни, за яким обміняв цей будинок на інший - по вул. Н.Вал, 23. А будинок по вул. Горького ,5 ( раніше він був під номером 64) залишився у власності [PERSON], яка заповідала його своєму внуку - [PERSON] Вислухавши сторони, їх представників, третю особу, вивчивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з копії технічного паспорту на садибний ( індивідуальний) житловий будинок № 5 по вул. Горького в мікрорайоні Бортничі м. Києва, виготовленого Київським міським БТІ станом на 20.01.2006 року ( а.с. 4-7) , вказаний будинок був збудований в 1948 році, складається з основної частини - літера «А», прибудови - літера «а», льоху - літера «Б». Житлова площа будинку становить 9,3 кв.м., загальна - 20,3 кв.м. Згідно з записами в будинковій книзі для прописки громадян в будинку № 5 по вул. Горького , виданої власникам будинку Відділом внутрішніх справ Бориспільського райвиконкому Київської області в 1980 році, першим власником будинку була [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за № 1856 від 23.07.1985 року право власності на будинок перейшло до [PERSON], про що в даній будинковій книзі зроблено запис головою Бортницької сільської ради ( а.с. 9). року також зроблено запис про те, що на підставі договору міни від року реєстровий № 138 , головою сімї стала [PERSON] ( а.с. 9). Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» № 7 від 04.10.1991 року з відповідними змінами , у приватній власності громадян можуть перебувати жилі будинки, збудовані на відведеній у встановленому порядку земельній ділянці або придбані на законних підставах. Згідно з п. 9 вказаної Постанови, право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній йому в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Відповідно до Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP, затвердженої Міністерством комунального господарства УРСР 31.01.1966 року ( була чинною до 13.12.1995 року), реєстрації в органах БТІ підлягають усі будинки і домоволодіння в межах міст і селищ міського типу УРСР , що належать , зокрема громадянам на праві особистої власності. Однак реєстрацію будинків сільських населених пунктів станом на 1986 рік в органах бюро технічної інвентаризації передбачено не було. Про це зазначено у п. 6 Інструкції, відповідно до якого не підлягають реєстрації також будинки і домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані. Відповідно до п. 20 вказаної Інструкції , у випадках включення в міську (селищну) смугу сільських населених пунктів або у випадках їх перетворення в міста або селища міського типу при наявності погосподарських книг сільської Ради депутатів трудящих бюро технічної інвентаризації складає списки будинків та домоволодінь, які належать громадянам або колгоспним дворам. Як вбачається з договору міни, посвідченого секретарем виконкому Бортницької сільської ради народних депутатів Бориспільського району Київської області Блажевич JI.H. року за реєстровим № 138. [PERSON] обміняла належний їй будинок № 23 по вул. Нижній Вал у с. Бортничі на належний [PERSON] будинок № 64 по вул. Горького в с. Бортничі Бориспільського району. Відповідно до ст. З Закону УРСР «Про державний нотаріат» , що був чинним під час укладення даного договору , нотаріальні дії у виконавчих комітетах міських, селищних,сільських Рад народних депутатів вчиняють голова, заступник голови або секретар виконавчого Комітету, на яких за рішенням виконавчого комітету відповідної Ради народних депутатів покладено вчинення нотаріальних дій. Відповідно до п. 48 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української PCP, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 45/5 від 31.10.1975 року , при нотаріальному посвідченні договорів про відчуження жилого будинку (частини будинку) державні нотаріуси вимагають подання документів, які підтверджують право власності на них у осіб, що відчужують. Секретарем виконкому Бортницької сільської ради народних депутатів при укладенні даного договору було встановлено належність будинків сторонам. Зокрема , будинок № 64 ( 5) по вул. Горького належав [PERSON] на підставі запису в погосподарських книгах виконавчого комітету Бортницької сільської ради народних депутатів за № 808 від 08.02.1986 року ( а.с. 13). Відповідно до ст. 241, 242 ЦК УРСР, що діяла на момент виникнення даних правовідносин, за договором міни між сторонами провадиться обмін одного майна на інше. До договору міни застосовуються відповідно правила про договір купівлі-продажу, якщо інше не випливає зі змісту відносин сторін. Згідно зі ст. 227 ЦК УРСР, договір купівлі-продажу житлового будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією із сторін є громадянин. Договір купівлі- продажу жилого будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів. Відповідно до ст. 153 ЦК України ( 1963 року) договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Як вбачається з наказу директора державного племзаводу «Бортничі» № 212 від року, у звязку з обміном домоволодіннями між [PERSON] та [PERSON], що належать їм на праві приватної власності в с. Бортничі, закріплено за [PERSON] по вул. Горького , 64 присадибну земельну ділянку, площею 0,14 га, а за [PERSON] - по вул. Н.Вал, 23 - 0,14 га, згідно даних контрольних обмірів. Даний наказ було видано на підставі довідки сільської ради с. Бортничі № 619, 620 від 08.02.1986 року ( а.с. 11). Згідно витягу № 14 з господарської книги № 9 ( сторінки книги 55-56) , наданого КП «Управління житлового господарства» Дарницького району м. Києва 20.03.2009 року, [PERSON] мала в особистому користуванні станом на 1986 - 1988 роки земельну ділянку в с. Бортничі, вул. Горького, 5 , площею 0,14 га., на підставі наказу № 212 від 24.03.1986 року (а.с. 17). З викладеного можливо зробити висновок,, що відбулась нова нумерація будинків, внаслідок якої будинку під № 64 по вул. Горького, як це зазначено в договорі міни, було присвоєно № 5, про що зазначено у витягу з господарської книги з посиланням на наказ про закріплення земельної ділянки за [PERSON] Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що [PERSON] на підставі договору міни, посвідченого секретарем виконавчого комітету Бортницької сільської ради народних депутатів 16.04.1986 року набула права власності на житловий будинок за адресою м. Київ, мікрорайон Бортничі, вул. Горького, 5 . Враховуючи шо виконавчим комітетом Бортницької сільської ради належним чином було зареєстровано будинок в погосподарській книзі , видано будинкову книгу для прописки членів сім'ї , а отже, визнано покійну [PERSON] власником спірного будинку, суд не приймає до уваги твердження представників відповідачів про те, що будинок № 5 по вул. Горького у мікрорайоні Бортничі м. Києва є самовільним будівництвом. 25.04.2005 року [PERSON] померла у віці 81 рік, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Відділом у реєстрації смерті у м. Києві ( а.с. 107). Як вбачається з матеріалів спадкової справи № 103, заведеної 14.10.2005 року 16-ю Київською державною нотаріальною конторою до майна померлої [PERSON], року позивач [PERSON] звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини (а.с. 106). Відповідно до заповіту, посвідченого 17.02.2004 року державним нотаріусом 16-ї Київської державної нотаріальної контори, [PERSON], [INFO], заповідала все належне їй майно, де б воно не:було та з чого б воно не складалось і взагалі все те, що буде належати їй і на що матиме право за законом, [PERSON] ( а.с. 109). Оскільки встановлення даного факту необхідне позивачу [PERSON] для оформлення його спадкових прав на будинок № 5 по вул. Горького в Дарницькому районі м. Києва, то його позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного , ст. 55 Конституції України , ст. З, 16, 316-319, 321, 381 Цивільного кодексу України , ст. ст. 157, 227, 241, 242 ЦК УРСР, Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» № 7 від 04.10.1991 року ,

Outcome: approved