Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-13 00:00:00

Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи неодноразово належним чином були сповіщені, причини неявки суду невідомі. У звязку із цими обставинами суд прийняв рішення про заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. Представник позивача у судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. В ході розгляду справи були досліджені наступні докази: копія кредитного договору № 014/0051/82/71512 від 14.03.2007 р.; копія графіку погашення кредиту; копія заяви на видачу готівки № R51/820-35 від 16.03.2007 р.; копія листа № 15-51/18-511 від 16.09.2009 р.; копії поштових повідомлень; розрахунок заборгованості; виписки з особового рахунку; копія договору поруки № 014/0051/82/71512 від 14.03.2007 р.; копія листа № 15-51/18-512 від 16.09.2009 р.; копія паспорту [PERSON] серії КЕ № 890347 від 17.12.1997 р.; копія паспорту [PERSON] серії КЕ № 521067 від 13.01.1997 р.; копія довіреності № 2282 від 04.11.2009 р.; квитанції про сплату державного мита та витрат по ІТЗ розгляду справи. Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивач просить стягнути солідарно з відповідачів: основного [PERSON], за договором поруки [PERSON] заборгованість за кредитними зобовязаннями в розмірі 3 611 грн. 01 коп., зазначивши, що 14.03.2007 року із відповідачем [PERSON], був укладений кредитний договір № 014/0051/82/71512, згідно із яким позичальнику був наданий кредит в сумі 12 000 грн. строком на 3 роки (з 14.03.2007 р. по 12.03.2010 р.), зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24 % на рік. В якості забезпечення повернення кредиту були укладений договір поруки із поручителем [PERSON]. Між сторонами кредитного договору був узгоджений графік погашення кредиту. У звязку із тим, що відповідач [PERSON], (позичальник) не виконав умови п. п. 5.1 кредитного договору, тобто своєчасно не повернув позивачеві (кредитору) кредитні кошти та не сплатив відсотки за користування ними, у нього склалася заборгованість за кредитними зобовязаннями: кредитом 2\~151,86 грн.; відсотками за користування кредитом 291,74 грн., пенею 1\~167,41 грн., у розмірі 3\~611,01 грн. Поручитель [PERSON] згідно п. п. 1. 2 договору поруки № 014/0051/82/71512 від 14.03.2007 р. зобовязалася відповідати по зобовязаннях по кредитному договору № 014/0051/82/71512 від 14.03.2007 р. перед Банком в тому же обсязі, що і Боржник [PERSON] Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки знайшли своє підтвердження у судовому засіданні. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Між позивачем та [PERSON], 14.03.2007 року був укладений кредитний договір, ним були передбачені умови надання п. п. 3.1. 3.4 та порядок повернення кредиту п. п. 5.1 5.7, які позичальник порушив. Як передбачено п. 10 (відповідальність сторін) Договору, за порушення строків повернення кредитної заборгованості, процентів за користування кредитом та комісій, передбачених положеннями кредитного договору, Позичальник сплачує Кредитору пеню в розмірі 0,5 % від суми простроченого платежу, за кожний день прострочення починаючи з наступного дня після закінчення строку виконання зобовязань, зазначеного в кредитному договорі. Ст. 526 ЦК України встановлено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. При чому у разі порушення боржником зобовязання, кредитор має право на стягнення неустойки (штрафу, пені) (ст. ст. 549-552 ЦК України). Ч. 1 ст. 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Частиною 1 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Таким чином, позовні вимоги позивача є правомірними і законними, виходять із кредитних договірних зобовязань. У відповідності із ст. 88 ЦПК України, суд також задовольняє вимоги позивача про стягнення з відповідача судових витрат: 51 грн. 00 коп. державного мита, 120 грн. витрат на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи.

Outcome: approved