Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-13 00:00:00

Позивачка звернулась до суду 19 червня 2009 року з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, посилаючись на те, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], який розірвано 05 березня 1996 року. Від вказаного шлюбу вони мають спільну дитину - [PERSON]. [INFO], батьком якого є і зареєстрований відповідач по справі. На даний час син являється студентом денної форми навчання Київського державного університету їм. [PERSON]. Для підтримання нормальної життєдіяльності та продовження навчання йому бракує коштів, тому він потребує допомоги з боку батька, який добровільно відмовляється надавати їй матеріальну допомогу. [PERSON]Ф має можливість надавати сину матеріальну допомогу, хронічними захворюваннями він не страждає, інших аліментних зобов'язань не має. Угоду про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. В зв'язку з викладеним позивачка звернулась до суду і просить стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання в розмірі 1/4 частини усіх видів його доходів, щомісяця, починаючи з дня звернення до суду і до закінчення сином вищого учбового закладу. Позивачка в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити та пояснила, що згідно законодавства України, якщо повнолітня дитина продовжує навчання, то потребує матеріальної допомоги зі сторони батьків. Однак, тільки її заробітної плати недостатньо для утримання сина, тому просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дитини, що продовжує навчання. Добровільно це питання вона з відповідачем урегулювати не змогла. Відповідач в судове засідання не з'явився, був допитаний по окремому дорученню. З протоколу судового засідання, виконаного згідно вимог Мінської конвенції «Про правову допомогу та правові відношення по цивільним, сімейним та кримінальним справам» від 22 січня 1993 року вбачається, що позов він не визнав, посилаючись на те, що сплачував аліменти до повноліття дитини, заборгованості по аліментам немає. Оскільки дитина досягла повноліття, він вважає гюзом таким, що не підлягає задоволенню. Відповідач прохав розглянути справу за його відсутності в зв'язку з проживанням в іншій країні, Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що позивачка перебувала з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 05 березня 1996 року, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу. Від вказаного шлюбу вони мають спільну дитин;. - [PERSON]. [INFO], батьком якого є і зареєстрований відповідач по справі, про що свідчить копія свідоцтва про народження дитини. Син являється студентом денної форми навчання Київського державного університету ім. Т.Г.Шевченка, що підтверджується довідкою, наданою вказаним навчальним закладом. Для підтримання нормальної життєдіяльності та продовження навчання йому бракує коштів, тому він потребує допомоги з боку батька. Згідно протоколу судового засідання від 28 грудня 2009 року Архангельського обласного суду Російської Федерації [PERSON] має можливість надавати сину матеріальну допомогу, він працездатний, хронічними захворюваннями не страждає, інших аліментних зобов'язань не має. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Викладене підтверджується матеріалами справи. Ст. 182 Сімейного Кодексу України вимагає при вирішенні спору про стягнення аліментів при визначенні їх розміру з'ясування та врахування стану здоров'я, матеріального становища платника аліментів, наявність у нього інших дітей та інші обставини, які мають істотне значення. Згідно ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення 23-х років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. На підставі ст. 200 Сімейного кодексу України при призначенні розміру аліментів суд враховує вищезазначені обставини, які передбачені в ст. 182 СК України, при умові, що розмір аліментів на одну дитину не може бути менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі вищевикладеного суд вважає, що сімейне та матеріальне становище відповідача дозволяє йому надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину в розмірі 1\\4 частини всіх видів його заробітку (доходу). Відповідно до ст. ст. 81, 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір в розмірі 51 гривні та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved