Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-02 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначила, що [PERSON] є її чоловіком, 03 травня 2009р. він помер. За життя її чоловіка, 10.04.1996 року вона разом з чоловіком та її синами - [PERSON] та [PERSON] приватизували квартиру [ADDRESS], яка є обєктом спільної сумісної власності. Вони разом мешкали в цій квартирі. Після смерті чоловіка вона звернулася до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину, але їй було відмовлено, оскільки не виділена частка померлого у сільному майні. Відповідач [PERSON] до нотаріальної контори не звертався, претензій з приводу переоформлення спадщини не має. Другий син - [PERSON] помер 14 квітня 2010р., про що свідчить свідоцтво про смерть. У позивачки з її чоловіком [PERSON], сином- Майстришеним В.Ф. та відповідем склався порядок користування вищезазначеною квартирою, вони володіли нею і вважали, що кожному з них належить по 1/4 її частині. В звязку з тим, що вона не може переоформити спадщину, просить виділити частки в спільній сумісній власності - квартирі № 371будинку № 74 по вул. Іллічівська в м. Кривому Розі - по 1/4 частині за нею, померлими [PERSON], [PERSON] та відповідачем, в рівних частках за кожним. У попередньому судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не зявилася, надала суду заяву, в якій позовні вимоги визнав, проти задоволення позовних вимог не заперечує, просить справу розглянути за його відсутності. Представник третьої особи правом участі в судовому засіданні не скористався. Суд вважає можливим винести рішення при проведені попереднього судового засідання згідно зі ст. 130 ч. 4 ЦПК України у звязку з тим, що відповідач визнав позов повністю, визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб та задовольнити позов згідно ст. 174 ч. 4 ЦПК України. Суд, заслухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло № Дз 281 від 10.04.1996р., виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконавчого комітету Криворізької міської ради народних депутатів, згідно з розпорядженням № Дз- 246 від 15.03.1996р. на праві приватної спільної сумісної власності належить: позивачці як уповноваженому власнику, померлим [PERSON], [PERSON] та відповідачу [PERSON], як членам її сімї. Як вбачається з копії свідоцтва про народження та свідоцтва про укладення шлюбу позивачка є дружиною [PERSON]та матірю [PERSON] - відповідача по справі. 03 травня 2009р. [PERSON]помер, про що свідчить копія свідоцтва про смерть. 14 квітня 2010р. [PERSON] помер, про що свідчить копія свідоцтва про смерть. Після смерті [PERSON] позивачка звернулася до ІІІ-Ї Криворізької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але листом № 656/01-14 від 30.04.2010р. у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено в звязку з тим, що на імя померлого [PERSON] не визначена частка у спільній сумісній власності - квартирі [ADDRESS], та рекомендовано з цього питання звернутися до суду. В спірній квартирі позивачка проживала разом з [PERSON], сином- Майстришеним В.Ф. та відповідачем [PERSON] , позивачка та відповідач - до теперішнього часу, а [PERSON] - до дня його смерті, та 03.05.2009 року був знятий з реєстраційного обліку за даною адресою як померлий. Даний факт підтверджується довідкою ЮКП №8 від 02.11,2009р. за № 515. За життя [PERSON] у них склався порядок користування квартирою, вони володіли нею і вважали, що кожному з них належить по 1/4 її частині, спору з приводу рівності часток в спільному сумісному майні - квартири [ADDRESS] них не було. Згідно ч.2 ст.370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співласників у праві спільної сумісної власності є рівними. Оскільки дана квартира була набута у власність відповідно до Закону України Про приватизацію державного житлового фонду, то за своєю правовою природою, набуття ними права власності на дану квартиру не залежало від трудового внеску кожного співвласника. Тобто, розподіл часток майна передбачає їх рівність, а отже, суд приходить до висновків, що кожному з вищевказаних власників квартири належить по Vі частині даної квартири. За таких обставин, з урахуванням визнання позову всіма учасниками процесу, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги та визначити частки в обєкті спільної сумісної власності, а саме - квартирі [ADDRESS], що належить позивачці, відповідачці та померлому [PERSON] на праві приватної власності, - виділивши кожному з них по 1/4 частині даної квартири.

Outcome: approved