Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-22 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась з вищевказаним позовом до суду. В обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила , що 17 червня 2008 року, між нею та відповідачем було укладено Договір банківського вкладу № 1002/0404345002225001 (ВКЛАД КАПІТАЛІ в гривні. Відповідно до умов зазначеного договору позивачка поклала на депозитний рахунок гроші в сумі 6 500,00 строком на 390 днів. Днем повернення депозиту є 11 липня 2009 року. Процентна ставка за депозитом встановлена в розмірі 17,8 (сімнадцять цілих вісім десятих) відсотків річних. Відповідно до п.1.3 договору вкладу позивачкою додатково на депозитний рахунок було внесено в період з червня по жовтень 2008 року грошові кошти і станом на 07 жовтня 2008 року банківський вклад становив 48 500,00 грн. На початку липня 2009 року позивачка звернулась до відповідача з проханням повернути їй депозитний вклад , на що отримала відмову . Проценти по вкладу було нараховано позивачці в сумі 7253 грн18коп. було перераховано на пластикову картку лише 01.09.2009 року. Вклад позивачці було повернуто 13.01.2010 року через банківську установу «Родовідбанк». Вважає , що відповідач порушив зобовязання за договором та прострочив його виконання , тому повинен нести відповідальність , передбачену договором та чинним законодавством . Сума нанесених матеріальних збитків складає 20872,66 грн , а також витрати повязані з розглядом справи в сумі 3523, 50 грн. , з яких держмито - 485 грн. та 8,50 грн. , витрати на ІТЗ - 30 грн , послуги адвоката в сумі 3000 грн . Діями відповідача позивачці було заподіяно моральну шкоду , яка полягає в заподіянні душевного болю, постійному нервово-емоційному напруження, пов'язаними з тим, що вона не змогла розпорядитись своїми коштами та придбати квартиру , змушена була брати гроші в борг , через що несла додаткові витрати і тепер потребує проходження курсу лікування у пансіонаті. Заподіяну моральну шкоду він оцінює в 8 000 грн . Зазначені вище суми просила стягнути з відповідача . У судовому засіданні позивачка та її представник в повному обсязі підтримали позовні вимоги , наполягали на їх повному задоволенні. Представник відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився , про причини неявки не повідомили. Поштою було направлено заперечення , з якого вбачається , що відповідач в повному обсязі заперечує проти позову, просить у задоволені позовних вимог відмовити . На підставі наявних у справі доказів та зі згоди позивача, суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, заслухавши позивачку, її представника , дослідивши письмові матеріали справи, прийшов до висновку про те, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У судовому засіданні встановлено, що 17 червня 2008 року, між позивачкою та відповідачем укладено Договір банківського вкладу № 1002/0404345002225001 (ВКЛАД КАПІТАЛІ в гривні. Відповідно до умов зазначеного договору, позивач - [PERSON] поклала на депозитний рахунок гроші в сумі 6 500.00 (шість тисяч п'ятсот грн.00 коп.) (далі - Вклад) строком на 390 днів. Днем повернення депозиту є 11 липня 2009 року. Процентна ставка за депозитом встановлена в розмір 17,8 (сімнадцять цілих вісім десятих) відсотків річних. Відповідно до п.1.3 договору вкладу позивачкою додатково на депозитний рахунок було внесено: - 20 червня 2008 року гроші у сумі 500,00 (п'ятсот грн. 00коп), про що свідчить Додатковий договір до Договору банківського вкладу № 1002/0404345002225001 (ВКЛАД КАПІТАЛ) від 20 червня 2008 року; - 03 липня 2008 року гроші у сумі 7 500,00 (сім тисяч п'ятсот грн.. 00коп), про що свідчить Додатковий договір до Договору банківського вкладу № 1002/0404345002225001 (ВКЛАД КАПІТАЛ) від 03 липня 2008 року; - 07 жовтня 2008 року гроші у сумі 34 000,00 (тридцять чотири тисячі грн.. 00коп), про що свідчить Додатковий договір до Договору банківського вкладу № 1002/0404345002225001 (ВКЛАД КАПІТАЛ) від 07 жовтня 2008 року. Після внесення позивачкою грошових коштів 07 жовтня 2008 року відповідно до Договору банківського вкладу № 1002/0404345002225001 (ВКЛАД КАПІТАЛ), банківський вклад становив 48 500,00 (сорок вісім тисяч п'ятсот грн. 00 коп.). Обов'язком банку, згідно п.2.1.5. є «повернути повністю Вклад у «Дату повернення», зазначену у п.1.1. цього Договору, готівкою або у безготівковій формі за вибором Вкладника», тобто 11 липня 2009 року. Незважаючи на те, що позивачка бажала отримати свої гроші, які зберігаються в банківській установі відповідача відповідно до Договору банківського вкладу № 1002/0404345002225001 (ВКЛАД КАПІТАЛ) від 17 червня 2008 року і неодноразово зверталась про повернення грошей, останнього разу 24 липня 2009 року їй було повідомлено, що грошей в банківській установі нема та безпідставно відмовлено у видачі грошей з депозиту. Нараховані проценти за депозитним вкладом позивачці було згідно договору № 1002/002225999501 «Про відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки» від 01.09.2009 року, перераховано на пластикову картку лише після 01 вересня 2009 року у сумі 7 253 гривні 18 коп. та розяснено, що вона має право зняти ці грошові кошти по 1 000,00 грн. в банкоматах інших банків, через що вона втратила 145,80 грн. на комісію при знятті коштів через банкомати інших банків. Відповідно до ч. 4 ст. 1061 ЦК України та п. 3.1. договору вкладу проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав. -У зв'язку з тим, що банком вчасно, тобто 11.07.2009 року, не було повернуто проценти за депозитним вкладом у розмірі 7253,18 грн., які позивачка могла б внести на депозитний рахунок, банк за період з 11.07.2009 року по 01.09.2009 року користувався її коштами, не нарахувавши їй за цей час проценти за депозитним вкладом на суму 182,90 грн. (сто вісімдесят дві гривні дев'яносто копійок). 13 січня 2010 року через банківську установу «РОДОВІДБАНК» позивачці було повернуто основну суму депозитного вкладу у розмірі 48 500,00 грн.. Враховуючи норми статті 22 ч.І, ч.2 п.2) ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Таким чином, враховуючи той факт, що в період з 11 липня 2009 року по 13 січня 2010 року банк користувався належними позивачці і коштами, що знаходились на її депозитному рахунку, не поновивши строку дії договору вкладу, на які за зазначений період часу, згідно з умовами зазначеного договору вкладу, банк повинен був нарахувати позивачці проценти в сумі 4460,38 грн. (чотири тисячі чотириста шістдесят гривень тридцять вісім копійок). Відповідно до ч. 1 ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти. Статтею 625 ЦК України передбачено відповідальність за порушення грошового зобов'язання. Зокрема, частиною 2 зазначеної статті встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Інфляційні нарахування за період прострочення з 11.07.2009 року по 13.01.2010 року складають 2032,31 грн . Крім того, банком також має бути сплачено на користь позивачки 3 % від простроченої суми, що складає 751,27 грн. (сімсот п'ятдесят одну гривню двадцять сім копійок), з яких: 721,68 грн. (З % річних від 48500,00 грн. - суми несвоєчасно сплаченого депозиту) та 29,59 грн. (З % річних від 7253,18 грн. - суми несвоєчасно сплачених банком процентів). Після відмови банком у видачі 11.07.2009 року мого депозитного вкладу та враховуючи, що продавці квартири не могли очікувати грошей більше, ніж до 10 вересня 2009 року, позивачка вимушена була позичити у свого знайомого - [PERSON] необхідні для купівлі квартири гроші у сумі 33 260,00 гри. за умовою повернення їх кредитору з урахуванням додатково сплаченої йому суми у розмірі з розрахунку 10 % в місяць від позиченої суми. Отримавши депозит 13.01.2010 року, позивачка повинна була повернути [PERSON] борг у сумі 46 560,00 гривень, тобто суму позики 33 260,00 грн. разом з додатковою сумою урахування відсотків за користування позичених грошей, сплативши таким чином з вини відповідача кредитору додатково до позиченої суми належні позивачці гроші у сумі 13 300,00 грн. Отже, загальна сума завданої мені матеріальної шкоди складає 20872,66 грн. Суд, перевіривши правильність проведеного позивачкою розрахунку матеріальної шкоди , погоджується з сумою матеріальної шкоди 20872,66 грн. . Суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення моральної шкоди, не знайшли свого підтвердження , тому не підлягають задоволенню. Згідно з п. 37 ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів „ Про державне мито", від сплати державного мита звільняються громадяни за позовами про відшкодування збитків, завданих неповерненням у терміни, передбачені договорами або установчими документами, грошових та майнових внесків, які були залучені до акціонерних товариств, банків, кредитних установ, довірчих товариств та інших юридичних осіб, які залучають кошти та майно громадян. А оскільки позивачем при подачі позову було сплачено судовий збір та витрати на ІТЗ , то суд вважає за необхідне стягнути їх з відповідача на користь позивачки . Крім того , підлягає стягнення з відповідача на користь позивачки понесені витрати на юридичну допомогу в сумі 3000 грн. .

Outcome: partial