Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-15 00:00:00

2.10.2009 року позивач звернувся до суду з позовом, який у подальшому був уточнений, до відповідача про стягнення боргу за договором позики, по якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти у розмірі еквівалентному 63000 доларів США, а також понесені позивачем судові витрати, посилаючись на те, що відповідач у травні 2008 року взяла вказану грошову суму з метою придбання земельної ділянки у продовж кілька місяців. Однак відповідач дане зобов*язання не виконала до кінця року та не виконала його і у 2009 році та починала ухилятись від зустрічі з ним. Тому, 7.102009 року на його прохання відповідач написала розписку про грошове зобов*язання, яке зобов'язалась виконати у квітні-травні 2010 року, але до теперішнього часу свого грошового зобов'язання перед ним не виконала в добровільному порядку. Позивач позов підтримав та просить суд його задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні 5.0.2010 року позов не визнала, заперечувала проти його задоволення, посилаючись на те, що відповідач - її довіритель з позивачем не знайома, грошових коштів від позивача не отримувала. В даному судовому засіданні представник відповідача позов визнала, мотивуючи це тим, що після спілкування з відповідачкою після минулого судового засідання, вона згадала, що знає позивача, визнала грошовий борг та просила щоб позивач розстрочив повернення боргу. Суд, вислухавши думку, доводи та пояснення позивача, представника відповідача, переглянувши відеозапис, ознайомившись та дослідивши матеріали справи, надані докази, вважає за можливе позов [PERSON] про стягнення боргу задовольнити на підставі встановлених фактичних обставин по справі. Правовідносини між сторонами по справі є цивільно-правовими та урегульовані положеннями ЦК України у редакції 2003 року. По справі встановлені наступні фактичні обставини. Сторони по справі знайомий з 2006 року, в них були нормальні та довірчі стосунки, відповідач неодноразово зверталась до позивача з питань ремонту автомобілів позивачем. Позивач, маючи намір придбати для себе та своєї сім'ї земельну ділянку, між ним та відповідачем був укладений усний договір, за яким позивач передав відповідачу грошові кошти у розмірі еквівалентному 63000 доларів США, а відповідач зобов'язався знайти та підібрати відповідну земельну ділянку. Свого зобов'язання відповідач не виконала, почала уникати зустрічей з позивачем, у зв'язку з чим позивач був вимушений звернутись до суду за захистом своїх прав. Вже після звернення до суду, позивач, зустрівши відповідача, попросив останню повернути грошові кошти, які вона отримала від нього для придбання для позивача земельної ділянки. Відповідач, пообіцявши повернути зазначені грошові кошти у найкоротший час, на підтвердження свого зобов'язання склала власноруч написану розписку, з тексту якої вбачається, що вона отримала від позивача в борг грошові кошти еквівалентні 63000 доларів США, які зобов'язується повернути в строк до квітня-травня 2010 року (а.с.4), відповідач визнала даний борг як договір позики. За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (ч. 1 ст. 1046 ЦК України). Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять ] перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випа; коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми (ст. 1047 ЦК України). На підтвердж укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або іг документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визна1 кількості речей. Судом було встановлено, що у встановлені строки відповідачем зобов'язання по поверні отриманих в позику коштів не були виконанні. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сум речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якосі були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 104 України). Частиною 1 ст. 1050 ЦК України встановлено, що у випадку якщо позичальник своєчасі повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грош зобов'язання (ст. 625 ЦК України). Крім того, позивачем по справі суду був наданий диск з відеозаписом, з якого також вбачг пояснення позивача. З відеозапису, який був визнаний судом належним та речовим доказом, вбача що відповідач приходила на роботу до позивача, у робочому кабінеті якого вони мали тривалу роз\\ Дана обставина також підтверджує сам факт того, що позивач та відповідач знайомі, у той 1 представник відповідача суду пояснювала, що відповідач з позивачем не знайома, в борг гроші в не отримувала. Таким чином, з урахуванням тієї обставини, що відповідачем не були виконані зобов'язан поверненню коштів, суд вважає, що позов є законним та обґрунтованим, у зв'язку з чим пі; задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved