Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області з позовом до Петропавлівської селищної ради Петропавлівського району Дніпропетровської області з позовом про визнання права на житло. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 26.06.2006 року він отримав від голови Петропавлівськой селищной ради пропозицію шодо звільнення квартири № 2 , по вул. Кірова 47 «а» , смт. Петропавліка. Із пропозиції голови селищної ради йооому запропоновано звільнити вказану квартиру яка є службовим житловим приміщенням і належить Петропавлівській селищній раді. Позивач не згоден з рішенням Петропавлівськой селищной [PERSON] про визнання зазначеной квартири службовим приміщенням із наступних підстав : До 18.04.2006 року він працював головой Петропавлівськой селищной ради на яку він був обраний під час виборів у місцеві органи самоврядування . На час вступу на посаду ві та його сімя: дружина -[PERSON], донька - [PERSON] [INFO] , донька - [PERSON] [INFO] не мали свого житла. Зазначена квартира № 2 , по вул. Кірова, буд.47 «а» була вільна і до надання її позивачу у зазначеній квартирі тривалий час ні хто не проживав . Вказана квартира, а також квартира по вул. Леніна 38 «а» [ADDRESS] «б» , будинок по вул. Червона 4 , будинок по вул. Жовтнева 75 знаходились на балансі Петропавлівської селищної ради . Рішнням Петропавлівської селищної ради № 3043 від 22.03.2002 року зазначені будинки у тому числі і спірна квартира були передані на баланс Петропавліського РККП. Рішенням Петропавліськой селищной ради № 231 , від 30.07.2003 року зазначена квартира була визнана службовою, і цим же числом за № 232 селищної ради житловий будинок по вул. Кірова 47 «а» був наданий позивачу. Згідно рішення виконкому Петропавлівської селищної ради йому був виданий ордер № 3 від 30 липня 2003 року на заняття службової квартири № 2 , буд. 47 «а» , по вул. Кірова, яка складається з 3-х кімнат. [PERSON] вийшла за межи своїх повноважень і визнала зазначений будинок як і інші будинки і квартири службовими с порушенням житлового законодавства. Згідно ст. 118 ЖК України службове жиле приміщення враховується в журналі обліку службових житлових приміщень . Зазначена квартира як і інші квартири і будинки визнані селищною радою службовими не реєструвались в журналах обліку і вважались службовими без обліку всіх необхідних умов , які повинні виконуватись щодо службового житла. Крім того , рішенням виконкому Петропавлівськой селищной ради № 3043 -ХХІХ-ХХШ від 22.03.2002 року було передано на баланс Петропавлівського РККП і таким чином зняте з балансу Петропавлівської селищної ради, при винесенні рішення № 231 Петропавлівської селищної ради , від 30.07.2003 року про визнання житла службовим , не було прохання про повернення з балансу Петропавлівського РККП на баланс Петропавлівської селищної ради , переданих будинків і квартир у тому числі і наданої позивачу квартири . Фактично виконавчий комітет Петропавлівської селищной ради рішенням № 231 , від 30.07.2003 року визнав службовими приміщеннями ті приміщення , які знаходились на балансі Петропавлівського РККП і знаходились у комунальній власності . При передачі житла у комунальну власність Петропавлівського РККП був складений акт приймання - передачі житлового фонду Петропавлівської селищної ради у комунальну власність Петропавлівського РККП , від 30 травня 2003 року була передана технічна документація , технічний паспорт , домова книга, та інше . Таким чином вважає, що йому надали житлове приміщення на загальних умовах , заключили договір житлового найма на житлове приміщення, яке є комунальною власністю Петропавлівського РККП і тому він отримав спірне приміщення згідно ст. 58 ЖК України і тому відповідач не має права вимагати від нього звільнення житлового приміщення , яким він користується на законних підставах . Позивач в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримав в повному обсязі і зазначив, що він бажав викупити житло, але сесія не дала на це згоду, вважає, що рішення виконкому прийнято з перевищенням своїх повноважень. Представники відповідача в судовому засіданні заперечили проти задоволення позову, зазначили, що житло є службовим. Вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає вимоги викладенні в заяві доказаними і такими що не підлягають задоволенню. У відповідності до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права. Судом встановлено, і визнано сторонами, що Рішенням виконавчого комітету Петропавлівської селищної ради № 232 від 30.07.2003 року "Про надання житла" було надано житловий будинок за адресою: смт Петропавлівка, вул. Кірова, 47А/2. проживає в ньому і має заборгованість по сплаті квартплати 768 грн.16 коп., а також те, що на час отримання житла відповідач працював головою Петропавлівської селищної. Протоколом №3 засідання житлової комісії Петропавлівської селищної ради від 30.07.2003 року підтверджується, що зазначеною комісією розглядалась заява [PERSON] про надання житла. Заявою відповідача від 01.07.2003 року підтверджується, що він звертався до житлової комісії про надання йому службового житла. Крім того судом встановлено, [PERSON] не зазначений в книзі обліку громадян поставлених у чергу для отримання жилого приміщення яка ведеться з порушеннями вимог діловодства. С удом також встановлено, що в спірне жиле приміщення відповідач вселився на підставі ордеру №3 від 30 липня 2003 року, виданого виконавчим комітетом Петропавлівської селищної ради . Цей ордер не є спеціальним, як того для службових приміщень вимагають положення ст.122 Житлового кодексу УРСР, а відповідає нормам для загального, тобто виданим громадянинові для вселення в жиле приміщення згідно до вимог ст.58 Житлового кодексу УРСР. Згідно ст.58 Житлового кодексу УРСР саме цей ордер є єдиною підставою для вселення відповідача в спірне жиле приміщення. Підставами виселення громадян без надання іншого жилого приміщення відповідно до якої визначені ст.ст.116,117 Житлового кодексу УРСР, а не ст.124 Житлового кодексу УРСР на яку посилається позивач. В установленому законом порядку ордер №3 від 30.07.2003 р. недійсним не визнавався, крім того ні виконком ні сесія селищної ради ні депутати не звертались до прокуратури відповідно до ст.95 КПК України з письмовою чи усною заявою про неправомірні дії посадових осіб при видачі цього ордеру. Суд також вважає рішення виконавчого комітету Петропавлівської селищної ради від 30.07.2003 р. №231, яким спірне жиле приміщення визнано службовим таким, що суперечить чинному законодавству відповідно до ч.1 ст.118 Житлового кодексу Української РСР повноваження на включення жилих приміщень до числа службових надані виключно виконавчим комітетам районної, міської, районної в місті [PERSON] народних депутатів, суд вважає, що виконавчий комітет Петропавлівської селищної ради приймаючи рішення від 30.07.2003 р. №231 вийшов за межі своїх повноважень що підтверджується листом Міністерства юстиції України від 18.10.2007 р. №19-14-726 Суд бере до уваги і те, що тільки рішенням від 02.06.2009 року за позовом Петропавлівської селищної ради до [PERSON] про визнання дійсним договору купівлі-продажу та визнання права власності на квартиру було визнано дійсним договір купівлі продажу квартири [ADDRESS] укладений між [PERSON] та Петропавлівською селищною радою Дніпропетровської обл.. право власності на квартиру №2 в будь №47-А по вул.. Кірова в смт. Петропавлівка Дніпропетровської обл.. рішення про реєстрацію якого прийнято 26.08.2009 року. Суд не бере до уваги докази надані сторонами щодо передачі на баланс зазначеного житла, балансову вартість житла, платіжне доручення про сплату вартості зазначеного житла, листи позивача до відповідача з пропозиціями про виселення, рішення Петропавлівської селищної ради від 21.12.2000 року «Про придбання житлового будинку по вул.. Кірова 47А/2 смт. Петропавлівка, рішення Петропавлівської селищної ради від 03.09.2003 року про збільшення видатків для капітального ремонту зазначеного житла, рішення Петропавлівської селищної ради від 30.07.2003 року «Про визнання житла», а також рішення Петропавлівської селищної ради від 03.12.2009 року «Про виселення з службового житла, яким сесія вирішила клопотати перед судом про примусове виселення зі спірного житла відповідача., розпорядження селищного голови Петропавлівської селищної ради про звільнення [PERSON] з посади селищної голови в звязку із закінченням строку повноважень з 18 04.2006 року та його судові спори щодо поновлення Відповідно до ст.61 Житлового кодексу України користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадсь\-кого житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем житлово-експлуатаційною органі\-зацією (а в разі її відсутності відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем громадянином, на ім'я якого видано ордер. Типовий договір найму жилого приміщення, правила користування жи\-лими приміщеннями, утримання жилого будинку і придомової території за\-тверджуються відповідно до чинного законодавства. Позивачем не надано відповідного доказу про укладення зазначеного договору. Сторонами не оспорюється право на вселення в зазначене житло позивачем. Враховуючи вищезазначене суд приходить до висновку, що вимога позивача про визнання права на користування житлом є такою, що не підлягає задоволенню. Стаття 212 ЦПК України передбачає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному обєктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів. Суд повно і всебічно зясував обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і прийшов висновку, що позовні вимоги позивача слід задовольнити в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed