Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на земельну- ділянку, мотивуючи тим, що 10.10.2009 року помер його батько, після смерті якого відкрилася спадщина на належне йому майно, яку він прийняв, але оформити свої права на все спадкове майно не зміг, так як серед спадкової маси є житловий будинок з господарськими будівлями та земельні ділянки площею: 0.0794 га для будівництва та обслуговування будинку та 0,5250 га для ведення особистого селянського, які належали спадкодавцю на підставі договору дарування. На будинок він оформив спадкові права, а на земельні ділянки не може, так як батько за життя не отримав державних актів на них, у звязку з чим просив визнати за ним право власності на ці земельні ділянки. Позивач свої вимоги підтримав, просив слухати справу без його участі, про що надав заяву. Представник відповідача позов визнав, просив слухати справу без його участі, про що надав заяву. Дослідивши обставини справи, представлені докази та давши їм оцінку, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, відповідно до ч.4 ст.174 ЦПУ України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. В судовому засіданні встановлено, що 10.10.2009 року помер батько позивача [PERSON], у звязку з чим відкрилася спадщина на його майно, яку прийняв в установленому законом порядку позивач, являючись спадкоємцем за законом першої черги, що видно із свідоцтва про смерть, свідоцтва про народження, витягів про реєстрацію в Спадковому реєстрі Донецької державної нотаріальної контори. Як вбачається з витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно Конотопського міжміського бюро технічної інвентаризації, за спадкодавцем на праві приватної власності, на підставі договору дарування ВАС №977421 від 26.02.2003 року, посвідченого державним нотаріусом Буринської районної державної нотаріальної контори, зареєстрований будинок №26, який розташований в с. Хустянка, Буринського району Сумської області по вулиці Медична. Крім цього, батьку позивача, на праві приватної власності належали і земельні ділянки за місцем розташування вказаного будинку площею 0,0794 га - для будівництва та обслуговування житлового будинку та 0,5250 га - для ведення особистого селянського господарства, але за життя новий державний акт на своє імя він не отримав, що підтверджується договором дарування земельної ділянки ВАС №977422 від 26.02.2003 року, посвідченим державним нотаріусом Буринської районної державної нотаріальної контори, реєстраційний №326, довідкою відділу Держкомзему у Буринському районі Сумської області №120 від 29.03.2010 року, витягами №№192,193 з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки. Згідно зі ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Як вбачається з п.п. «а,г» ч.І ст.81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі придбання за договором купівлі-продажу, дарування, міни, інших цивільно-правових угод, а також у разі прийняття спадщини. Відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщенні. Статтею 392 указаного Кодексу встановлено, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який посвідчує його право власності. Таким чином, враховуючи, що позивач прийняв спадщину, але не може скористатись в повному обсязі своїм правом власності на спадкове майно шляхом нотаріального оформлення спадщини у звязку з відсутністю виготовленого державного акта на право власності на земельну ділянку за спадкодавцем, право приватної власності якого підтверджено договором дарування, та приймаючи до уваги, що він є спадкоємцем за законом першої черги, спадщину прийняв відповідно до вимог чинного законодавства, а інших спадкоємців, які мають право на обовязкову частку в спадщині не встановлено, суд вважає, що його вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Outcome: approved