Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-16 00:00:00

В травні 2010 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом посилаючись на те, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 14 травня 2008 року. Від шлюбу мають одного неповнолітнього сина: [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, проживають окремо, не підтримують ніяких стосунків. В даний час вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною і не має змоги повноцінно утримувати сина. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає. В звязку з наведеним позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі ? частки всіх видів його заробітку починаючи з дня подачі заяви до суду та до досягнення сином повноліття та стягнути аліменти на своє утримання до досягнення сином трирічного віку в розмірі ? частки всіх видів заробітку відповідача починаючи з дня подачі заяви до суду. В судовому засіданні позивач вимоги викладені в позовній заяві підтримала в повному обсязі, відповідач позов визнав в повному обсязі та не заперечує проти його задоволення. Суд, заслухавши сторони, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази, прийшов до наступного висновку. Судом установлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України (далі СК України), батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. За змістом ст. ст. 182, 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом і мінімальний розмір аліментів не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аналізуючи зібрані у справі докази, з урахуванням обставин справи, суд приходить до висновку, що позов в частині стягнення аліментів на утримання дитини підлягає задоволенню в повному обсязі і з відповідача слід стягнути аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За змістом ч.ч. 2, 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Таким чином, вимога позивачки про стягнення аліментів на її утримання з дня подачі позову до суду не ґрунтується на законі, оскільки вимога ст. 191 СК України розповсюджується лише на вимогу про стягнення аліментів на дітей. Аналізуючи докази по справі, суд приходить до висновку, що оскільки відповідач має змогу надати утримання дружині, а тому вимога позивачки про стягнення з відповідача аліментів на її утримання підлягає задоволенню. Відповідно до ст. ст. 81, 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судовий збір в розмірі 51 гривні та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved