Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-29 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, стверджуючи, що він з відповідачкою [PERSON] з 1995 року по 2007 рік перебували в шлюбі, який було розірвано Котовським міськрайонним судом 01.02.2008 року. Стверджував, що в 1993 році відповідачка на підставі договору дарування стала власницею житлового будинку [ADDRESS] . Зазначений житловий будинок раніше був власністю батька відповідачки. На сімейній нараді вони прийняли рішення про знесення зазначеного житлового будинку. В 1999 році вони спільно почали будувати новий будинок на місці знесеного житлового будинку. В теперішній час зазначений житловий будинок добудований, придатний для проживання та використовується в цій якості відповідачкою, однак вона не здає його в експлуатацію. В зв`язку із необхідністю розподілу спільного майна проведено судово-будівельну експертизу. Оскільки він вважає, що вказаний житловий будинок є спільною власністю подружжя, просить суд визнати право власності на вказаний житловий будинок за ним та за [PERSON] . \~ \~ \~ \~Представник виконкому Куяльницької сільради Котовського району Одеської області, до суду не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляд справи та за згодою сторін справа розглядається без нього. \~ \~ \~ \~Відповідачка [PERSON] позов не визнала, в судовому засіданні пояснила, що на момент реєстрації шлюбу вона вже була власницею земельної ділянки розміром 0, 10 га за адресою [ADDRESS] . Згідно до ст. 375 ЦК України власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, здійснювати перебудову, при цьому власник ділянки набуває право власності на зведене ним нерухоме майно. \~ \~ \~ \~Також власник земельної ділянки згідно ст. 413 ЦК України має право дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Право іншої особи на будівництво виникає на підставі договору або заповіту. \~ \~ \~ \~Дозвільні документи на будівництво житлового будинку на її земельній ділянці, оформлені на її ім`я. Позивач допомагав їй в будівництві, але жодного договору на право проведення ним забудови її ділянки не було. В зв`язку із відсутністю у позивача належного дозволу та проекту на зведення житлового будинку по [ADDRESS] , частина будинку, право власності на яку вимагає встановити позивач, згідно до ст. 376 ЦК України вважається самочинним будівництвом, а згідно п. 2 зазначеної статті, особа, що здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває право власності на нього, але має право на відшкодування витрат на будівництво, якщо право власності на нерухоме майно визнано за власником земельної ділянки. Будівництво житлового будинку за адресою [ADDRESS] не завершено, і будинок не здано в експлуатацію, а тому згідно ст. 331 ЦК України до завершення будівництва особа вважається власником матеріалів, обладнання, які були використані в будівництві, просила суд відмовити позивачу в задоволенні його позову. \~ \~ \~ \~Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. \~ \~ \~ \~ В судовому засіданні встановленою, що 08 серпня 1993 року відповідачка на підставі договору дарування стала власницею житлового будинку [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~На підставі рішення Куяльницької сільради Котовського району Одеської області №16 від 13.01.1994 року відповідачці було передано в приватну власність земельну ділянку площею 0,26 га у тому числі 0,10 га для будівництва і обслуговування житлового будинку господарчих будівель і споруд по [ADDRESS] , про що 12.03.1996 року була зроблена відмітка в паспорті відповідачки, про отримання сертифікату. \~ \~ \~ \~В 1995 році сторони уклали між собою шлюб. В 1999 році сторони вирішили знести старий житловий будинок на місці якого почали будувати новий житловий будинок, в зв`язку з чим на підставі розпорядження Куяльницької сільради Котовського району №226 від 14.10.1999 року [PERSON] отримала дозвіл на будівництво житлового будинку замість знесеної літньої кухні. Відділ містобудування та архітектури Котовської райдержадміністрації 17 травня 1999 року надав висновок про технічну можливість будування житлового будинку. В цьому ж році [PERSON] отримала будівельний паспорт на забудову земельної ділянки. В період шлюбу сторони разом побудували новий житловий будинок. 01.02.2008 року сторони шлюб розірвали. 18 березня 2003 року [PERSON] отримала технічний паспорт на житловий будинок та 04 вересня 2008 року отримала державний акт серії ЯЖ №311376 на право власності на земельну ділянку розміром 0,1000 га на підставі рішення Куяльницької сільради №16 від 13.01.1994 року. На підставі ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. На підставі ст. 62 СК України, якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя, воно у разі спору може бути визнане за рішенням суду об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. \~ \~ \~ \~Сторони в період шлюбу знесли старий житловий будинок та побудували новий, якій істотно збільшився в своїй вартості, тому житловий будинок із відповідними господарчими спорудами по [ADDRESS] є спільною сумісною власністю подружжя та може бути визнаний власністю сторін. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved