Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання договору, посилаючись на те, що 29 серпня 2006 року у місті Дніпропетровськ між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «УКРСОЦБАНК» (надалі - Банк), в особі заступника керуючого Дніпропетровською обласною філією АКБ «УКРСОЦБАНК» [PERSON], та нею був укладений договір про надання невідновлювальної кредитної лінії № 085/М/67-6 (надалі Договір), відповідно до якого Банк зобовязався надати їй грошові кошти у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання на умовах визначених Договором. П. 1.1.1 Договору передбачено, що надання кредиту буде здійснюватися окремими частинами зі сплатою 12% річних, в межах максимального ліміту заборгованості до 95\~000 (девяносто пяти тисяч) євро, однак, Договором чітко не визначено порядок та строки перерахування окремих частин кредиту, в той час як п 1.1.2. Договору чітко визначений порядок та строки погашення Траншів кредиту з кінцевим терміном повернення всієї заборгованості до 28 серпня 2016 року. 05 червня 2009 року між нею та Банком була укладена Додаткова угода № 4 до Договору № 085/М/67 -6 від 29.08.2006 р., відповідно до якої Банком були збільшені відсотки по кредиту до 14,5% та відповідно збільшена сума погашення траншів, інші умови договору залишились без змін. Також в умовах Договору відсутній пункт про порядок та можливість розірвання договору нею, зазначено тільки право розірвання Договору Банком. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обємі, просила суд їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявилась, попередньо подавши заявши про можливість розгляду справи у вісутність представника, заперечуючи проти задоволення позовних вимог. Вислухав представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд рахує, що позов підлягає задоволенню за наступними підставами. У судовому засіданні встановлено, що 29 серпня 2006 року у місті Дніпропетровськ між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «УКРСОЦБАНК», в особі заступника керуючого Дніпропетровською обласною філією АКБ «УКРСОЦБАНК» [PERSON], та [PERSON] був укладений Договір про надання невідновлювальної кредитної лінії № 085/М/67-6 (надалі Договір), відповідно до якого Відповідач зобовязався надати Позивачу грошові кошти у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання на умовах визначених Договором. П. 1.1.1 Договору передбачено, що надання кредиту буде здійснюватися окремими частинами зі сплатою 12% річних, в межах максимального ліміту заборгованості до 95\~000 (девяносто пяти тисяч) євро, однак, Договором чітко не визначено порядок та строки перерахування окремих частин кредиту, в той час як п 1.1.2. Договору чітко визначений порядок та строки погашення Траншів кредиту з кінцевим терміном повернення всієї заборгованості до 28 серпня 2016 року. 05 червня 2009 року між Відповідачем та позивачем укладена Додаткова угода № 4 до Договору № 085/М/67 -6 від 29.08.2006 р., відповідно до якої були відповідачем були збільшені відсотки по кредиту до 14,5% та відповідно збільшена сума погашення траншів, інші умови договору залишились без змін. Також в умовах Договору відсутній пункт про порядок та можливість розірвання договору позивачем, зазначено тільки право розірвання Договору відповідачем. Відповідно до ст. 18 Закону України "Про захист прав споживачів" несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення жорстких обов'язків споживача, тоді як надання послуги обумовлене лише власним розсудом виконавця, також умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс Договірних прав та обов'язків на шкоду споживача. Крім того, на момент укладення Договору офіційний курс гривні до євро складав 6426,400 грн за 100 євро, а офіційний курс гривні до євро на 03.12.2009 року, встановлений Нацбанком України складає 1205,7664 гривні за 100 євро. Таким чином сума зобовязань Позивача за кредитним договором фактично збільшилась в двічі. Оскільки на момент укладання договору сума грошових зобовязань позивача в національній валюті гривні складала 614080 грн. (без врахування відсотків по кредиту) на теперішній час сума грошових зобовязань в національній валюті гривні, складає 1145478 грн. 08 коп. Тобто з підвищенням курсу іноземної валюти, сума боргу значно зросла, яку позивачу необхідно сплачувати, в звязку із чим значно погіршується фінансовий стан. В умовах свободи договору звичайно припускається, що укладення будь-якого договору відбувається в інтересах всіх його учасників, на умовах, що забезпечують оптимальний баланс їхніх інтересів. Будь-яка особа здійснює оцінку свого інтересу від укладення того чи іншого договору не абстрактно, а виходячи з усієї сукупності існуючих зовнішніх обставин і певних прогнозів відносно їх розвитку у майбутньому. Оцінюючи можливість тих чи інших змін існуючих зовнішніх обставин у майбутньому, сторони при укладенні договору, як правило, прагнуть певним чином забезпечити свої інтереси на випадок таких змін Однак при укладенні кредитного договору позивач не мав можливості знати, а також не було певних прогнозів щодо збільшення курсу валют. Оскільки, кредит позивачу був необхідний для добудови комерційної нерухомості, у звязку з чим позивачем певним чином розраховував на отримання доходу, зміна курсу євро та підвищення відповідачем процентів по кредитному договору роблять неможливим здійснення основної мети позивача та позбавило позивача на те що останній розраховував при укладанні договору. Згідно статті 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісності та розумність. Вимоги справедливості, добросовісності та розумності цивільного законодавства практично виражаються у встановленні його нормами рівних умов для участі всіх осіб у цивільних відносинах, закріпленні можливості адекватного захисту порушених цивільних прав або інтересів. Поєднання створених норм, спрямованих на забезпечення реалізації цивільних прав, з шануванням прав та інтересів інших осіб, моралі суспільства тощо. При цьому справедливість можна трактувати, як визначення нормою права обсягу, межі здійснення і захисту цивільних прав та інтересів особи, адекватного її становлення до вимог правових норм. Добросовісність означає прагнення сумління захисту цивільних прав та забезпечення виконання цивільних обовязків. Розумність це зважене вирішення питання регулювання цивільних відносин з урахуванням усіх учасників, а також інтересів громадян (публічного інтересу). Отже, подальше виконання кредитного договору на умовах, що діють на даний час з порушенням одного із принципів цивільно правових відносин, які закріплені у статті 3 Цивільного кодексу України принципу справедливості. Такі умови кредитного договору є несправедливими, так, як всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договорених прав та обовязків на шкоду позичальника, споживача кредитних послуг. Статтею 627 Цивільного Кодексу України визначено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Це означає, що учасники цивільного обороту мають право вільно, виходячи з власних інтересів, вирішувати, вступати їм у договірні відносини чи не вступати. Приписами ч. 2 ст. 651 Цивільного Кодексу України встановлено, що Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли в наслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладанні договору. Відповідно до ст. 652 ЦК України, у разі істотної зміни обставин, якими сторони користувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобовязання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не укладали б договір або укладали б його на інших умовах. Розірвання договору допускається лише за наявності одночасно чотирьох обов'язкових умов: має припускатися, що сторони при укладенні договору виходили з того, що такої зміни обставин не відбудеться, тобто не могли розумно передбачати можливість її настання; зміна обставин повинна бути зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися за характером договору і умовами обороту; виконання договору при наявності істотної зміни обставин настільки порушило б співвідношення інтересів сторін і значно позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; із звичаїв ділового обороту чи суті договору не випливає, що ризик зміни обставин несе зацікавлена сторона, тобто сторона, яка звернулася до суду з вимогою про зміну чи розірвання договору. Таким чином, на теперішній час, враховуючи істотну зміну обставин, а саме, фактичне збільшення офіційного курсу гривні до євро та підвищення відповідачем відсоткової ставки, виконання зобовязань за договором стає украй невигідним для позивача і порушує його інтереси. Статтею 16 Цивільного Кодексу України передбачено право звернення кожної особи до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути у т.ч. припинення правовідносин.

Outcome: approved