Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] , в якому просила усунути выдповідача від права на спадкування, після смерті їх батька [PERSON], якій помер 10.10.2008 року, так як він ухилявся від надання допомоги спадкодавцю, який через похилий вік і тяжку хворобу був у безпорадному стані. У судовому засідання позивач вимоги позову підтримала, посилаючись на обставини викладені у ньому. Відповідач, його представник позовні вимоги не визнали та пояснили, що вони визнають обставини, що батько сторін через похилий вік і тяжку хворобу потребував допомоги, але відповідач не ухилявся від її надання, так як надавав цю допомогу по мірі можливості. Третя особа Перша Миколаївська держнотконтора у судове засідання свого представника не направила, надала суду заяву, в якій просила про розгляд справи за його відсутністю. Вислухавши пояснення сторін, показання свідків, вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Відповідно до наданих копій свідоцтв, договору купівлі-продажу № 11065 від 31.05.2001 року та рішення Центрального райсуду м. Миколаєва від 29.04.2009 року, сторони є дітьми [PERSON], якому за життя належала на праві власності квартира [ADDRESS], де останній і був зареєстрований. Як вбачається із фотокопії спадкової справи, 10.10.2008 року батько сторін [PERSON] помер і після його смерті відкрилася спадщина у вигляді грошових вкладів та квартири [ADDRESS]. Спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] є його донька - [PERSON] та син - [PERSON], які своєчасно прийняли спадщину за фактом звернення у встановленому порядку до Першої Миколаївської державної нотаріальної контори. За правилами ч.З ст.1224 ЦК України не мають право на спадкування за законом повнолітні діти, а також інші особи, які ухилялися від виконання обов'язку щодо утримання спадкодавця, якщо ця обставина встановлена судом. Відповідно до ч.5 ст. 1224 ЦК України особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо судом буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу був у безпорадному стані. Під безпорадним станом слід розуміти безпомічність особи, неспроможність її своїми силами через похилий вік, тяжку хворобу фізично та матеріально самостійно забезпечити умови вого життя, у зв'язку з чим ця особа потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребував допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов'язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, пов'язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов'язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Отже, ухилення характеризується умисною формою вини. Відповідно до пояснень позивача, що підтверджено показаннями свідків [PERSON], [PERSON] та [PERSON], спадкодавець [PERSON] у силу похилого віку страждав на ряд тяжких хвороб, у зв'язку з чим вона у 2003 році перевезла батька на постійне проживання до себе за місцем свого мешкання. З червня 2007 року батько сторін перестав вставати з ліжка та потребував постійної допомоги, яку надавала його донька [PERSON] за місцем свого мешкання, оскільки є лікарем за спеціальністю. Зазначені обставини відповідач [PERSON] визнав у попередньому судовому засіданні, у 'язку з чим вони не потребують доказування на підставі ч.1 ст. 61 ЦПК України. Між тим, відповідач у судовому засіданні пояснив, що на час хвороби батька він проживав сумісно з тещею похилого віку, дружиною та сином, який є інвалідом 2-ой групи за психічним розладом здоров'я і тому за сімейними обставинами не міг утримувати хворого батька у себе вдома. Він пропонував сестрі - позивачу по справі наняти медсестру-сіделку для догляду за батьком, на що остання відмовилася та не заперечувала даний факт у судовому засіданні. Відповідач пояснив, що він приходив до батька, коли він хворів та знаходився вдома у позивача, надав деяку допомогу по мірі своїх можливостей, але постійно спілкувати з сестрою та членами її родини він не міг, у зв'язку із наявністю родинного конфлікту. Вказані обставини підтверджені у судовому засіданні показаннями свідка [PERSON] та наданими письмовими доказами. Що стосується показань в цієї частині свідків [PERSON] та [PERSON], які є сусідами позивача, то суд враховує, що ці особи вказали на те, що їм невідомі причини з яких вони не бачили вдома у позивача її брата. Крім цього, свідок [PERSON] зазначила, що у її присутності з розмови позивача з дружиною відповідача, а потім з ним самим, їй достеменно відомо, що відповідач [PERSON] не зміг з'явитися на допомогу сестрі по догляду за батько вперше з причини знаходження у відрядженні, а вдруге у зв'язку із занятістю на роботі. На підставі викладеного, у відповідності зі ч. ч. 3, 5 ст. 1224, ст. 1261 ЦК України, суд дійшов висновку, що вимоги позову є необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, так як немає жодних правових підстав для усунення відповідача від права на спадкування за законом, оскільки по-перше, спадкодавець [PERSON], незважаючи на тяжку хворобу, через яку він потребував допомоги, не звертався до нього як сина та спадкоємця з проханням про надання будь-якої допомоги, яку він отримував від позивача. По-друге, на звернення позивача про надання такої допомоги по утриманню їх батька відповідач [PERSON] умисно не ухилявся від її надання, так як у силу свого сімейного та матеріального стану не міг надати батьку таку допомогу та у тому обсязі, на якій посилається позивач [PERSON],а надавав її по мірі можливостей. У звязку із зазначеним у задоволенні позову слід відмовити. У відповідності зі ст. ст. 88 ЦПК України судові витрати сплачене при подачі позову. В силу ст. 154 ЦПК України слід скасувати заходи по забезпеченню позову, раніш накладені за ухвалою суду від 16.04.2010 року.

Outcome: dismissed