Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-11 00:00:00

В квітні 2010 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в Лозівському районі Харківської області про зобов'язання повідача нарахувати і здійснити виплати недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги гям війни», посилаючись на те, що він відноситься до категорії «Діти війни» та відповідно до ст. 6 юну України «Про соціальний захист дітей війни» від 18.11.2004 року № 2195-ІУ /далі - Закон № І95-ІУ/ має право на отримання соціальної допомоги у розмірі ЗО % від мінімальної пенсії за віком з 01 -пня 2009 року по 31 грудня 2009 року, яка йому в порушення вимог закону в зазначеному розмірі .щовідачем не виплачувалася. Відповідач в письмовій заяві до суду, просив в задоволенні позову відмовити, посилаючись те. що органи Пенсійного фонду мають використовувати кошти тільки на виплати, вичерпаний Ірелік яких визначений діючим законодавством, до яких виплати підвищення пенсії відповідно до ст. 6 Зюну № 2195-ІУ не відносяться. Вказав, що мінімальний розмір пенсії за віком, який визначається коном України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, у випадку підвищення до пенсії відповідно до ст. 6 Іону № 2195-ІУ застосовуватися не може. Також надав суду довідку про фактично виплачені позивачу ми щомісячного підвищення до пенсії згідно Закону № 2195-ІУ / у 2009 році: з 01 січня по 31 грудня розмірі 49.80 грн. на місяць/ В судове засідання позивач та відповідач не з'явилися, про місце, день і час слухання справи івідомлені своєчасно та належним чином, надали до суду заяви про розгляд справи без їх участі. Суд вирішив можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних у справі жазів. Дослідивши наведені доводи сторін та перевіривши матеріали справи, суд знаходить позов ким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 6 Закону № 2195-ІУ дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове римання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на ЗО % анімальної пенсії за віком. Судом достовірно встановлено, що [PERSON] народився в 1941 році і в розумінні ст. 1 .ікону № 2195-ІУ набув статусу «Дитина війни», що відповідно до ст. 6 цього ж Закону надає йому иво на державну соціальну підтримку у вигляді підвищення до пенсії в розмірі 30 % від мінімальної інсії за віком. Вимоги позивача в частині зобов'язання відповідача виплачувати в 2009 році щомісячну ідбавку до пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком суд вважає обґрунтованими. За даними довідки управління Пенсійного фонду України в Лозівському районі Харківської масті позивачу у 2009 році було виплачено підвищення до пенсії як «Дитині війни» в розмірі по 49,80 ж на місяць. І Законом України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» дія статті 6 Закону № 2195-ІУ іа зупинена і, відповідно, у 2009 році продовжує діяти норма, згідно якої дітям війни пенсії або ачне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, щуються на 30 % мінімальної пенсії за віком. Статтею 54 Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» від 26 грудня 2008 V? 835-УІ, що набрав чинності з 1 січня 2009 року прожитковий мінімум на одну особу та для тих, аноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, встановлений в розмірах, що у грудні 2008 року - тобто 498 гривень. За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, йченими ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», іншого ігивно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає. Доводи відповідача щодо застосування положень статті 28 Законом України «Про «обов'язкове державне пенсійне страхування», з якої випливає, що мінімальний розмір пенсії за .встановлений абзацом 1 частини 1 цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів і, призначених згідно з цим Законом, суд вважає необгрунтованими, оскільки наявність такої норми кутність іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації іачем конституційної гарантії права на соціальний захист, права на отримання доплати до пенсії, баченої ст.6 Закону № 2195-ІУ. І Також не впливають на висновок суду доводи відповідача про відсутність бюджетного ісування передбачених Законом № 2195-ІУ доплат до пенсії і не можуть бути причиною ®нання покладених на управління Пенсійного фонду України зобов'язань, оскільки реалізація іачем права на підвищення пенсії, яке базується на Законі України, не може бути поставлено у шість від бюджетних асигнувань. Пенсійний фонд України діє у відповідності Положення «Про Пенсійний фонд України» і :тоє свої повноваження на підставі п. 15 цього положення через створені в установленому порядку територіальні управління. Відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне йне страхування» рішення про призначення та перерахунок пенсій приймаються районними іЛІннями Пенсійного фонду України за місцем проживання пенсіонерів. Таким чином, обов'язок по нарахуванню та виплаті доплати до пенсії позивача, передбаченої Закону № 2195-ІУ покладено на управління Пенсійного фонду України в Лозівському районі вської області, за місцем проживання позивача. Згідно вимог ст. 6 Закону № 2195-ІУ відповідач повинен нарахувати позивачу підвищення до і у розмірі ЗО % мінімальної пенсії за віком, а при виплаті такого нарахування врахувати вже ічену суму та провести виплату недоплаченої суми підвищення до пенсії Судові витрати по справі підлягають розподілу у відповідності до ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved