Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-16 00:00:00

11 лютого 2010 року перший заступник прокурора м. Чернігова звернувся до суду в інтересах держави в особі Чернігівської міської ради з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди заподіяної самовільним захопленням земельної ділянки, яка розташована по вул. Заньковецької, 12 в м. Чернігові в сумі 8770,88 грн., мотивуючи свої вимоги тим, що громадянину [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ № 209157 та згідно рішення 34 сесії 5 скликання Чернігівської міської ради від 02.02.2009 року надано у власність земельну ділянку площею 0,0700 га, що розташована в м. Чернігові по провулку Заньковецької, 12 для будівництва та обслуговування кафе «Арменія». Перевіркою встановлено, що гр. [PERSON] зайняв та приступив до використання додаткової земельної ділянки площею 0,1150 га, яка розташована за цією ж адресою: по провулку Заньковецької, 12 в м. Чернігові, належить до земель загального користування Чернігівської міської ради та межує із земельною ділянкою, наданою гр. [PERSON] у власність. Таким чином, встановлено, що гр. [PERSON] приступив до використання додаткової земельної ділянки площею 0,1150 га, яка розташована по провулку Заньковецької, 12 в м. Чернігові до встановлення її меж у натурі (на місцевості) та одержання документа, що посвідчує право на неї та за відсутності відповідного рішення Чернігівської міської ради про її передачу у користування (оренду), що є порушенням вимог ст. ст. 120, 125, 126, 212 Земельного кодексу України. За результатами перевірки розраховано розмір шкоди, заподіяної в наслідок самовільного зайняття земельної ділянки, який становить 8770 грн. 88 коп. Прокурор в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила задовольнити, послалась на обставини викладені в позовній заяві. Додатково пояснила, що земельна ділянка, яка виділена відповідачу відноситься до земель громадської забудови. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав в їх задоволенні просив відмовити, пояснив, що пояснив, що відповідач збудував кафе на виділеній йому земельній ділянці, з якою межує залізниця, тому ця ділянка не є землею Чернігівської міської ради, це земля відчуження залізниці, ця земля не виділялась під житлову забудову, ґрунтового шару там не має, асфальтом ділянка не покривалась, відповідач привів її до первісного стану. Додатково пояснив, що відповідач постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності не оскаржував. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, в ході перевірки дотримання вимог земельного законодавства, проведеної відповідно до ст. ст. 6, 10 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» Управлінням з контролю за використанням та охороною земель у Чернігівській області, встановлено, що громадянину [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ № 209157 та згідно рішення 34 сесії 5 скликання Чернігівської міської ради від 02.02.2009 року надано у власність земельну ділянку площею 0,0700 га, що розташована в м. Чернігові по провулку Заньковецької, 12 для будівництва та обслуговування кафе «Арменія» (а.с. 6). [PERSON] зайняв та приступив до використання додаткової земельної ділянки площею 0,1150 га, яка розташована за цією ж адресою: по провулку Заньковецької, 12 в м. Чернігові, належить до земель загального користування Чернігівської міської ради та межує із земельною ділянкою, наданою гр. [PERSON] у власність. Таким чином, встановлено, що гр. [PERSON] приступив до використання додаткової земельної ділянки площею 0,1150 га, яка розташована по провулку Заньковецької, 12 в м. Чернігові до встановлення її меж у натурі (на місцевості) та одержання документа, що посвідчує право на неї та за відсутності відповідного рішення Чернігівської міської ради про її передачу у користування (оренду), що є порушенням вимог ст. ст. 120, 125, 126, 212 Земельного кодексу України. Згідно акту обстеження земельної ділянки від 28.08.2009 року розмір шкоди, заподіяної в наслідок самовільного зайняття земельної ділянки, який становить 8770 грн. 88 коп. (а.с. 3) Відповідно до ст. 157 Земельного кодексу України відшкодування збитків, заподіяних власникам землі та землекористувачам здійснюють органи виконавчої влади, місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, які використовують земельні ділянки, а також органи виконавчої влади, місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, діяльність яких обмежує права власників і землекористувачів або погіршує якість земель, розташованих у зоні їх впливу. Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав, а також шляхом відшкодування заподіяних збитків. Згідно «Методики визначення розміру шкоди, заподіяної в наслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу», затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України від 25.07.2007 року № 963 нараховано шкоду, нанесену внаслідок порушень земельного законодавства гр. [PERSON] на загальну суму 8770, 88 грн. (а.с. 4), які підлягають стягненню з [PERSON] на користь Чернігівської міської ради. Відповідно до п.3 «Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу» , затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25 липня 2007 р. N 963 розмір шкоди не включає витрати на приведення земельних ділянок у стан, придатний для їх подальшого використання за цільовим призначенням; проведення рекультивації порушених земель. Суд вважає заперечення представника відповідача необґрунтованими та безпідставними, оскільки вони не підтверджені належними доказами. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Також з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 87,71 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн., відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved