Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрпромбанк» про зобовязання виконати умови банківського вкладу, у якій зазначає, що 04.02.2008 року позивачка уклала з відповідачем договір банківського вкладу № 1006/0404379000408001 (далі за текстом-договір). До такого договору були укладені наступні документи: додатковий договір від 20.02.2008 року; додатковий договір від 14.05.2008 року; додатковий договір 14.07.2008 року, додатковий договір від 14.07.2008 року; додатковий договір 28.07.2008 року; додатковий договір 18.08.2008 року; додатковий договір 28.07.2008 року, якими змінювався розмір суми банківського вкладу та розмір процентної ставки за вкладом. Згідно п.1.1. розділу 1 «Предмет договору» договору дата внесення грошових коштів - 04.02.2008 року, дата повернення - 27.02.2009 року. Згідно з п.п. 2.1.1.,п.п.2.1.4, п.п. 2.1.5 п.2.1. розділу 2 «Права та обов'язки сторін» Відповідач (банк за договором) зобов'язується прийняти грошові кошти Позивача (Вкладника за договором), нести повну відповідальність за збереження Вкладу та нарахованих по ньому процентів, повернути повністю Вклад у «дату повернення», тобто 27.02.2009 року. 16.02.2009 року Позивач звернувся до Відповідача з проханням про повернення банківського вкладу у зв'язку із закінченням строку дії вкладу. 16.02.2009 року Відповідач надав Позивачу лист за вих. № 02-1250 в якому повідомив, що згідно рішення Національного банку України з 21.01.2009 року по 21.01.2010 року в ТОВ «Український промисловий банк» призначена тимчасова адміністрація та був введений мораторій на задоволення вимог кредиторів строком на шість місяців - з 21.01.2009 року до 21.07.2009 року. Зобов'язання відповідача щодо повернення суми вкладу виникло 27.02.2009 року, тобто вже під час дії тимчасової адміністрації. Таким чином, дія мораторію не поширюється на задоволення вимоги Позивача щодо повернення вкладу. Тобто, відмова Відповідача від повернення Позивачу суми вкладу з посиланням на , дію мораторію на задоволення вимог кредиторів є нікчемною. Відповідачем грубо порушені умови договору банківського вкладу № 1006/0404379000408001 від 04.02.2008 року, а також вимоги чинного законодавства, у зв'язку з чим, Позивач вимушений звернутись до суду. Крім цього, протиправна поведінка Відповідача змусила Позивача нести значні додаткові грошові витрати у розмірі 5000 (п'ять тисячі) грн. на оплату правової допомоги, яка надається Позивачеві фахівцем у галузі права, який здійснює правовий захист інтересів Позивача і на підставі відповідного договору про надання правової допомоги № 3/03-09 від 30.03.2009 року. Крім цього, протиправні дії Відповідача, які незаконно та безпідставно обмежують права Позивача в користуванні належними їй грошовими коштами, завдають Позивачці значних душевних та моральних страждань, порушують її звичний уклад життя. Кошті, якими на цей час незаконно користується Відповідач, є для Позивачки дуже значною сумою, Позивачка є літньої людиною, яка накопичувала таку суму все своє життя з метою забезпечення безбідної старості. До того ж. через відсутність коштів. Позивачка вимушена позичати гроші у знайомих, що також негативно впливає на її душевний, та, як наслідок, фізичний стан. Всього позивачка просить стягнути з відповідача на її користь суму трьох відсотків річних 8645, 31 грн., інфляційне збільшення суми боргу 24971,88 грн., моральну шкоду 20000 грн., витрати на правову допомогу 5000 грн. та судові витрати. У звязку з наведеним позивачка просить позов задовольнити. В судовому засіданні представники позивачки позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити. Надали пояснення відповідно до викладених у позові. Відповідач в судове засідання не зявився. Про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Причин неявки суду не сповістив. За згодою представників позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши представників позивачки , дослідивши матеріали справи та представлені докази, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст.. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст.. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1060 ЦК України, за договором банківського вкладу незалежно від його виду, банк зобовязаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором, а згідно до ч.5 ст. 1061 ЦК України, проценти на банківський вклад виплачуються вкладникові на його вимогу зі спливом кожного кварталу окремо від суми вкладу, на яку нараховуються проценти, якщо інше не встановлено договором банківського вкладу. У разі повернення вкладу виплачуються всі нараховані до цього моменту проценти. Судом встановлено, що між позивачкою та відповідачем 04.02.08 року був укладений договір банківського вкладу «Капітал», за яким банк прийняв від позивачки грошові кошти в сумі 7500 грн. строком на 390 днів з 04.02.2008 року по 27.02.2009 року (п. 1.1 договору). Відповідно до п. 2.1.5 банк зобовязався повернути повністю вклад у дату повернення, зазначену в п. 1.1 цього Договору, готівкою, або у безготівковій формі за вибором Вкладника. Додатковими договорами від 14.05.08 р., 14.07.08 р., 28.07.08 р., 18.08.08 р. суми вкладу біли збільшені на 5490,57 доларів США, 20000 доларів США, 20000 доларів США, та 24000 доларів США відповідно. 16.02.09 року позивачка звернулася з листом до керівництва ТОВ «Укрпромбанк» щодо повернення депозитного вкладу на підставі вищезазначеного договору. Згідно листа адміністрації Харківської філії ТОВ «Укрпромбанк», у задоволенні заяви було відмовлено з посиланням на введення тимчасової адміністрації та тимчасовий мораторій на задоволення вимог кредиторів. Тобто, у строки, визначені в договорі, грошові кошти банком повернуті не були. За таких обставин суд приходить до висновку про те, що з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню наступні суми за договором: прострочення суми виплати вкладу становить 278 днів з 28.02.09 р. по 02.12.09 р. 8645,31 грн. (3% річних), а також 24971,88 грн. з урахуванням індексу інфляції, як того просить позивачка. Всього з відповідача на користь позивачки за прострочення строків виплати вкладів підлягає стягненню 33617,19 грн. Разом з цим, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог щодо стягнення моральної шкоди. Заявлені позивачкою вимоги щодо відшкодування моральної шкоди задоволенню не підлягають, оскільки відшкодування моральної шкоди, у даному випадку, не передбачено ані договором, ані законом, крім того, причиновий звязок між станом здоровя та несвоєчасним поверненням депозитного вкладу не доведений. Також з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені та документально підтверджені судові витрати та витрати на правову допомогу.

Outcome: partial