Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги, посилаючись на те, що відповідач мешкає за адресою: м. Лозова, Харківської області, м-н 4, б. 36, кв. 70 та користується послугами позивача, але оплату не проводить. Таким чином заборгованість за теплопостачання за період з березня 2004 року по квітень 2010 року складає 4381 гривню 30 копійок, заборгованість по квартирній платі за період з березня 2004 року по квітень 2010 року складає 1190 гривень 90 копійок. Крім цього просить стягнути дану суму боргу з урахуванням індексу інфляції, яка складає 1900 гривень 56 копійок та 3% річних від простроченої суми боргу у розмірі 360 гривень 60 копійки, а всього суму боргу у розмірі 7833 гривень 36 копійок. З метою погашення вказаної заборгованості відповідачу неодноразово надсилалося попередження, яке залишилося без уваги. В звязку з чим просить стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості, а також витрати на інформаційно-технічне забезпечення у розмірі 30 гривень. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, пояснив, що відповідачі користуються послугами позивача, але оплату не проводять. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчать повідомлення про одержання судової повістки, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.. 224 ЦПК України. Вислухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню за наступними підставами: Статтями 1, 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст. 3 ЦПК України кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку. Способами захисту цивільних прав та інтересів, можуть зокрема бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення та інші. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обовязки, визначаються Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Відповідно до ст. 1 цього Закону комунальні послуги результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезенням побутових відходів у порядку, встановленому законодавством; Статтею 4 вказаного Закону передбачено, що законодавство України у сфері житлово-комунальних послуг базується на Конституції України і складається з нормативно-правових актів у галузі цивільного, житлового законодавства, цього Закону та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері житлово-комунальних послуг. Як встановлено по справі, відповідач мешкає за адресою: м. Лозова, Харківської області, м-н 4, б. 36, кв. 70. Відповідач користується послугами позивача, однак оплата не проводиться. Так сума заборгованості по квартирній платі станом на 1 травня 2010 року складає 1190 гривень 90 копійок, заборгованість за теплопостачання станом на 01 травня 2010 року складає 4381 гривню 30 копійок, а всього заборгованість складає 5572 гривні 20 копійок. Відповідно до ст.. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, яка складає суму у розмірі 1900 гривень 56 копійок, а також 3% річних від простроченої суми боргу у розмірі 360 гривень 60 копійок, а всього суму боргу у розмірі 7833 гривні 36 копійок. Відповідачу надсилалося попередження про необхідність сплати заборгованість, яке залишилося без уваги. Стаття 162 ЖК України передбачає, що наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. На підтвердження своїх вимог позивачем надано розшифровку суми заборгованості відповідачів. Згідно ст..ст. 67,68 ЖК України відповідач зобовязаний проводити оплату комунальних послуг, однак оплата не проводиться, тому суд знаходить необхідним стягнути з відповідача по справі суму заборгованості за спожиті послуги з урахуванням інфляції і 3% річних у розмірі 7833 гривні 36 копійок. Крім цього згідно ст. 526 ЦК України передбачає, що зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього ж Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 30 гривень на користь комунального підприємства «Дирекція єдиного замовника» Лозівської міської ради, які були сплачені позивачем при подачі позовної заяви до суду. Крім цього відповідно до п. 3 ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача по справі судовий збір у розмірі 78 гривень 33 копійки на користь держави, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору згідно рішення № 1176 Лозівської міської ради Харківської області від 25 грудня 2009 року.

Outcome: approved