Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-09 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до Московського РВ ДВС Харківського МУЮ, [PERSON], [PERSON], в якій просять суд визнати незаконними дії державного виконавця по вселенню відповідачів [PERSON], [PERSON] до квартири [ADDRESS], визнати недійсною реєстрацію у вказаній квартирі, зобовязати [PERSON], [PERSON] виписатися та прописатися у встановленому законом порядку. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що в процесі слухання справи за зустрічним позовом [PERSON], [PERSON], [PERSON], про поновлення втраченого права користуванням житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] до позивачів, суддею Московського районного суду м. Харкова Неведомою Т.А., 19 червня 1997 року була винесена ухвала про накладення арешту на спірну квартиру, якою заборонялась продаж, приватизація, обмін, прописку та виписку до розгляду справи по суті. 06.03.2007 року Московським районним судом винесено рішення про визнання [PERSON] та [PERSON] втративши право користування житловим приміщенням в зустрічному позові відмовлено в повному обсязі. 20.07.2007 року Апеляційний суд Харківської області скасував дане рішення та постановив нове рішення, яким поновив втрачене право користування житловим приміщенням по вул.. Блюхера, б. 40, кВ. 57 та вселити [PERSON] та [PERSON] за вище вказаною адресою. Ні судом першої інстанції, ні апеляційним судом, ухвала суду про накладення арешту на квартиру не була скасована. 16.08.2007 року ВДВС Московського району було відкрито провадження по примусовому вселенню [PERSON], всупереч того, що арешт на квартиру не знято. У судовому засіданні позивачі, підтвердили позовні вимоги, мотивуючи аналогічно викладеним в позовній заяві Відповідачі та їх представник за довіреністю позов не визнали вказавши, що рішенням судової колегії судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області від 20 червня 2007 року було поновлено їх, порушене право користування житлом, вони були вселені в квартиру [ADDRESS], визнано недійсним свідоцтво про право власності на житло на імя [PERSON] та [PERSON], видане Харківським міським центром приватизації державного житлового фонду по приватизації квартири від 08.05.1997 р. № 5-97-92964-П2. В задоволенні позову [PERSON] про визнання їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням, було відмовлено. На підставі судового рішення, яке набуло чинності, вони були зареєстровані в [INFO] з 03.10.2007 р. Відповідно до наказу відділу приватизації житлового фонду управління комунального майна та приватизації № 442 від 04.10.2007 р., було скасоване розпорядження Харківського міського центру приватизації державного житлового фонду № 5447-П2 від 08.05.1997 р. та свідоцтво про право власності № 5-97-92964-П2 на квартиру [ADDRESS] на імя [PERSON], [PERSON] Відповідно до постанови державного виконавця Московського ВДВС Харківського МУЮ [PERSON], виконавче провадження щодо поновлення порушеного права та вселення в квартиру [ADDRESS] було відкрито. 16.08.2007 р. цією ж постановою [PERSON] була зобовязана до її добровільного виконання у термін до 23.08.2007 р. Проте від добровільного виконання судового рішення [PERSON] вклонялася, в звязку з чим ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 02.04.2008 р. державному виконавцеві було дозволено примусове входження до квартири [ADDRESS]. Ухвалою судової колегії судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області від 30.06.2008 р. апеляційна скарга [PERSON] була відхилена, ухвала від 02.04.2008 р. залишена без змін. Відповідно до акту державного виконання вселення до квартири відбулось лише 21 жовтня 2008 р. Оскільки судове рішення про вселення до квартири не виконувалось тривалий час з провини [PERSON] та членів її сімї, в лютому 2008 року позивачі були змушені звернутись до суду з позовом про зміну умов договору найму житлового приміщення та визначення порядку користування житловим приміщенням в квартирі. Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 15 серпня 2008 року їх позов був задоволений, в спільне користування на 2-х осіб виділена ізольована кімната житловою площею 16, 81 кв.м. в квартирі [ADDRESS], в спільному користуванні [PERSON] та [PERSON] залишити ізольовані кімнати житловою площею 12,9 кв.м. та 11, 2 кв.м., були змінені умови договору найму житлового приміщення в квартирі [ADDRESS] шляхом зобовязання виконкому Московської районної в м. Харкові ради укласти окремий договір найму житла на імя [PERSON] на склад сімї: [PERSON] та дружина [PERSON] на кімнату площею 16,81 кв.м. в квартирі [ADDRESS]. В спільному користуванні залишені: коридор площею 8,8 кв.м., коридор площею 2,3 кв.м., кухня площею 8,8 кв.м., ванна кімната площею 2,6 кв.м., вбиральня площею 0,9 кв.м., кладові, вхід в квартиру. Ухвалою судової колегії судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області від 31.03.2009 р. апеляційна скарга [PERSON], [PERSON], [PERSON] була відхилена, рішення від 15.08.2008 р. залишено без змін. Як зясувалось під час розгляду в суді справи, в грудні 2007 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до них про визнання права користування житловим приміщенням в квартирі [ADDRESS], посилаючись на те, що [PERSON], [PERSON] порушують його право на проживання в спірній квартирі, не дають згоди на його реєстрацію. Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 17.12.2008 р. в задоволенні позову [PERSON] було відмовлено з тих підстав, що судовим розглядом справи не було встановлено фактів порушення, невизнання або оспорювання права позивача на проживання в [INFO], де він фактично мешкає з 1991 року, з боку [PERSON] та [PERSON], за вказаний час йому ніхто не перешкоджав в проживанні, не ставив питання про його виселення з вказаної квартири, не заперечували й проти його реєстрації. Тому суд вважав, що в даному випадку був відсутній спір по питанню, з яким позивач звернувся до суду. Ухвалою судової колегії судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області від 03.03.2009 р. апеляційна скарга [PERSON] була відхилена, рішення від 17.12.2008 р. залишено без змін. Під час розгляду вказаних цивільних справ [PERSON], [PERSON], [PERSON] постійно вказували на неправильність реєстрації відповідачів в квартирі [ADDRESS], тому що на неї був накладений арешт ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 19.06.1997 р., який не був скасований на момент реєстрації у вказаній квартирі. Тому 03.10.2008 р. вони звернулись до суду з заявою про скасування даного заходу забезпечення їхнього ж позову, посилаючись на те, що така ухвала хоча й була винесена судом, але фактично не виконувалась, про що свідчить Витяг з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна від 07.10.2008 р. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 01.12.2008 р. був скасований арешт, накладений на квартиру [ADDRESS] ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 19.06.1997 р. Ухвалою судової колегії судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області від 21.01.2009 р. апеляційна скарга [PERSON] була відхилена, ухвала від 01.12.2008 р. залишена без змін. Вважають, що всі дії [PERSON], [PERSON], повязані з їх зверненнями до судових інстанцій, в тому числі й з позовом, що розглядається. мали своєю метою перешкодити їхньому вселенню в квартиру, зробити його неможливим. Проте вселення в квартиру вже відбулось 21.10. 2008 р., вони отримали вільний вхід до квартири, хоча й не до тієї кімнати, що виділена в користування. Фактичне проживання в спірній квартирі на цей час ускладнюється судовим спорами, що тривають, станом їхнього здоровя, необхідністю виконання ремонтних робіт в окремих приміщеннях квартири тощо. Тому вважають, що на цей час взагалі відсутні будь-які спірні питання, з приводу яких подано позов. Крім того, не вбачається будь-яких підстав для визнання недійсною їхньої реєстрації в квартирі, яка була здійснена на підставі судового рішення, що набуло чинності, та за відсутності умов, які б цьому перешкоджали, що також встановлено судовими рішеннями, які набули чинності. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд вважає, у задоволенні позову необхідно відмовити з наступних підстав Ухвалою суду від 19 червня 1997 року накладено арешт на квартиру [ADDRESS], заборонив Ії продаж, приватизацію, обмін, прописку та виписку до розгляду справи по суті ( а. с. 8) Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 06.05.1998 року позов [PERSON] задоволено часткове, визнане [PERSON], таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі [ADDRESS]. Зустрічний позов задоволено частково поновлено порушене право [PERSON] та [PERSON], вселив їх до квартири [ADDRESS] ( а.с 24-28) Рішенням судової колегії судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області від 20 червня 2007 року було поновлено [PERSON], [PERSON], порушене право користування житлом, вони були вселені в квартиру [ADDRESS], визнано недійсним свідоцтво про право власності на житло на імя [PERSON] та [PERSON], видане Харківським міським центром приватизації державного житлового фонду по приватизації квартири від 08.05.1997 р. № 5-97-92964-П2. В задоволенні позову [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про визнання такими, що втратили право користування житловим приміщенням, було відмовлено (а.с. 131-132). 16.08.2007 року постановою державного виконавця Московського ВДВС Харківського МУЮ [PERSON], було відкрито виконавче провадження про примусове виконання виконавчого листа № 2-1\\2006 від 20.06.2007 року виданого Апеляційного судом Харківської області щодо поновлення порушеного права [PERSON], [PERSON]А та вселення в квартиру [ADDRESS]. [PERSON] була зобовязана до її добровільного виконання у термін до 23.08.2007 р. ( а.с. 9) Згідно акту державного виконавця від 21.10.2008 року, встановлено,що при примусовому виконанні рішення про вселення рішення виконано. [PERSON], [PERSON] вселенні в квартиру № 57 по вул.. Блюхера, б. 40, їм надано один ключ від вхідної двері до квартири та один ключ від двері тамбуру. Вхід в квартиру вільний ( а.с. 65 Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 15 серпня 2008 року позов [PERSON], [PERSON] був задоволений, в спільне користування на 2-х осіб виділена ізольована кімната житловою площею 16, 81 кв.м. в квартирі [ADDRESS], в спільному користуванні [PERSON] та [PERSON] залишити ізольовані кімнати житловою площею 12,9 кв.м. та 11, 2 кв.м., були змінені умови договору найму житлового приміщення в квартирі [ADDRESS] шляхом зобовязання виконкому Московської районної в м. Харкові ради укласти окремий договір найму житла на імя [PERSON] на склад сімї: [PERSON] та дружина [PERSON] на кімнату площею 16,81 кв.м. в квартирі [ADDRESS]. В спільному користуванні залишені: коридор площею 8,8 кв.м., коридор площею 2,3 кв.м., кухня площею 8,8 кв.м., ванна кімната площею 2,6 кв.м., вбиральня площею 0,9 кв.м., кладові, вхід в квартиру( а.с 76-81). Ухвалою судової колегії судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області від 31.03.2009 р. апеляційна скарга [PERSON], [PERSON], [PERSON] була відхилена, рішення від 15.08.2008 р. залишено без змін ( а.с. 84) Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 01.12.2008 р. був скасований арешт, накладений на квартиру [ADDRESS] ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 19.06.1997 р. ( а.с. 85-86) Ухвалою судової колегії судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області від 21.01.2009 р. апеляційна скарга [PERSON] була відхилена, ухвала від 01.12.2008 р. залишена без змін ( а.с 87-89) Згідно з ч.1 ст. 368 ЦПК питання, пов'язані із зверненням судового рішення до виконання, вирішує місцевий суд, який розглянув справу. Згідно ч. 4 ст. 368 ЦПК України якщо судом було вжито заходів щодо забезпечення позову за заявою осіб, на користь яких ухвалено судове рішення, суд разом із виконавчим листом видає копію документів, які підтверджують виконання ухвали суду про забезпечення позову. З витягу Єдиного реєстру заборон відчуження майна, наданого Харківської філією державного підприємства « Інформаційний центр» Міністерство юстиції України вбачається , що в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна відсутня інформація щодо заборони, арешту квартири [ADDRESS]. ( а.с. 35) У зв'язку з наведеним, суд приходить до висновку, що ухвала суду від 19.06.1997 року, хоча й була винесена судом, але фактично не виконувалась, тому у задоволенні позову повинно бути відмовлено.

Outcome: dismissed