Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-09 00:00:00

У листопаді 2010 року позивачка звернулася з позовом до відповідача, в обгрунтування якого посилається на те, що з 09 грудня 1995 року по 11 вересня 2009 року вона перебувала у зареєс трованому шлюбі з відповідачем по справі. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Вона проживає разом з дитиною [ADDRESS]. Відповідач мешкає окремо. Як вказує позивач в своїй заяві, з 1999 року вона разом з донькою виїздила до своїх батьків [PERSON] та [PERSON], які мешкають: [ADDRESS] на відпочинок влітку. Саме після розірвання шлюбу відповідач, з неприязнених відносин до неї, став заиечувати проти виїзду їхньої доньки разом з позивачкою за кордон України до Російської Федерації. На даний час позивачка має намір виїхати на постійне місце проживання до РФ з неповнолітньою донькою, але відповідач не дає свою згоду на їх виїзд, тому вона вимушена звернутися до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивачка та її представник позов підтримали. Відповідач у судовому засіданні позов не визнав, пояснив, що вивіз його доньки за к рдон України до Російської Федерації, унеможливлює його, як батька, часто бачитися з нею, приймати участь у її вихованні, тому у задоволенні позову просив відмовити. Представник органу опіки та піклування - Ярошенко О.Ю. вважав за доцільне задовольнити позов. Представник служби у справах дітей Павлоградської міської ради - надала суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, при винесенні рішення покладаються на розсуд суду. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом між сторонами склалися правовідносини, які регулюються Сімейним Кодексом України. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі перебували у шлюбних відносинах. На даний час шлюб між ними розірвано. ( а.с. 4 ) Від вказаного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом матір'ю, позивачкою по справі. (а.с. 5,8 ) Після розірвання шлюбу сторони по справі мешкають окремо, але позивачка зі свого боку не чинила перешкоди відповідачу у спілкуванні з їх дитиною, в судовому засіданні він сам не з; ае~ ечував цей факт. Позивачка має намір виїхати на постійне місце проживання за кордон України до Російської Федерації, а саме до своїх батьків, які мешкають: РФ, Ростовська обл., м. Новочеркаськ, вул. Красноармійська, 26, оскільки вона не має на території України близьких родичів, з чоловіком, відповідачем, розлучена та мешкає окремо, тимчасово не працює, а тому вона зазнає певних труднощів по утриманню та забезпеченню дитини. Відповідач заперечує проти виїзду їхньої дитини за кордон України до Російської Федерації на постійне місце проживання, мотивуючи тим, що буде обмежений у своїх правах як батька бачитися з дитиною. Ст. 4 ч. 2 ЗУ « Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України « передбачає, що у разі відсутності згоди одного з батьків виїзду неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Згідно ст. 160 Сімейного Кодексу України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Відповідно до ст. 161 Сімейного Кодексу України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я, та інщі обставини, що мають істотне значення. Судом перевірено житлово - побутові умови, у яких планується постійне проживання неповнолітньої [PERSON], 2004 року народження. Так, згідно акту дослідження житлово - побутових умов домоволодіння [ADDRESS]. встановлено, що родина [PERSON] - бабуся та дідусь неповнолітньої [PERSON], мешкає у приватному домоволодінні, яке складається з трьох жилих кімнат. У вказаному будинку є все необхідне для проживання неповнолітньої дитини. Крім того, поблизу даного домоволодіння є учбові та дошкільні заклади. Бабуся та дідусь [PERSON] характеризуються з позитивної сторони, працюють. ( а.с. 52, 53,54,55 ) За таких підстав суд вважає задовольнити позов та надати дозвіл на виїзд неповнолітньої [PERSON], 2004 року народження за кордон України до Російської Федерації разом із матір'ю [PERSON] на постійне місце проживання, оскільки це відповідає інтересам дитини. Малолітня [PERSON] проживає разом з матір'ю, яка мешкає одна без чоловіка, не має в місті Павлограді Дніпропетровської обл.. родичів, не працює, у зв'язку з виходом на пенсію, не підтримує стосунків з колишнім чоловіком - відповідачем по справі. Відповідач не працює, згідно довідки ВДВС Павлоградського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області аліменти на утримання неповнолітньої дитини сплачує нерегулярно. Проживання малолітньої [PERSON], 2004 року народження, у Російській Федерації не буде суперечити інтересам дитини, саме з яких виходить суд при ухваленні даного рішення. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved