Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-08 00:00:00

в квітні 2010 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що 20 квітня 1988 року він був прийнятий в члени колгоспу ім. Шевченка в с. Кошманівка Машівського району Полтавської області, який в подальшому реорганізовано в КСП Агрофірма Кошманівка. Членство колгоспі він не втратив. В 2003 році відбулося розпаювання та передача у приватну власність землі колективної власності КСП Агрофірма Кошманівка, які знаходяться на території Кошманівської сільської ради Полтавської області. Незважаючи на те, що він не втратив членства в колгоспі, його не було включено до списку осіб, які мають право на земельну частку (пай). Позивач просить суд надати йому право на земельну частку (пай), розміром 3,88 кадастрових гектарів та зобовязати Машівську РДА виділити йому із земель запасу Кошманівської сільської ради Машівського району земельну ділянку(пай), розміром 3,88 га. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав свої позовні вимоги, з підстав зазначених в позовній заяві, просить їх задовольнити. Представники відповідачів в судове засідання не зявилися, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, надали заяви, в яких просять справу розглянути без участі їх представників, проти задоволення позову не заперечують. Суд, заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази встановив наступне: позивач являється членом колгоспу ім. Шевченка с. Кошманівка Кошманівської сільської ради Машівського району Полтавської області, який в подальшому реорганізовано в КСП Агрофірма Кошманівка. Даний факт підтверджується архівною довідкою № 01/35 від 13.04.2010 року з якої слідує, що у книзі протоколів загальних зборів членів колгоспу ім. Шевченка с. Кошманівка Кошманівської сільської ради Машівського району за 1988 рік (протокол № 4) наявне рішення про затвердження рішення правління колгоспу про прийом в члени колгоспу [PERSON]. Протокол № 16 від 03 травня 1988 року. У книгах протоколів загальних зборів членів колгоспу ім. Шевченка с. Кошманівка Кошманівської сільської ради Машівського району Полтавської області, членів КСП Агрофірма Кошманівка рішення про виключення [PERSON] з членів колгоспу ім. Шевченка, КСП Агрофірма Кошманівка немає. (а.с.5). Згідно копії трудової книжки серії УКР № 1645778 [PERSON] прийнятий в члени колгоспу Шевченка з 20.04.1988 року. (а.с.9). З довідки КСП Агрофірма Кошманівка № 5 від 15 квітня 2010 року слідує, що розпаювання земель КСП Агрофірма Кошманівка розпочато в березні 2003 році, а саме прийнято рішення на загальних зборах про передачу землі у колективну власність, а в вересні 2003 року членам КСП видані сертифікати на право власності на земельну частку (пай). (а.с.6). Згідно ст. 2 Указу Президента України № 720/95 від 08.08.1995 року Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства..., які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства..., відповідно до списку, що додається до державного акта про право колективної власності на землю. Постановою Пленуму Верховного Суду України „Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ від 16.04.2004 року № 7 передбачено, що невнесення до списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку й у випадку коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Право громадян як співвласників колективної власності на землю набувається з дня видачі в установленому порядку державного акта на право колективної власності на землю з обовязковим додатком списком громадян, які є членами сільськогосподарського підприємства. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що землі КСП Агрофірма Кошманівка були передані у колективну власність в 2003 році і на цей час [PERSON] являвся членом КСП Агрофірма Кошманівка та такого членства не втратив, що підтверджується архівною довідкою, а тому він має право на отримання земельної частки (паю). Стаття 256 ЦК України передбачає, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю три роки. Згідно ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення рішення. Оскільки відповідачі клопотань про застосування строків позовної давності не заявляли, суд вважає, що пропуск позивачем строку позовної давності не є підставою для відмови в задоволенні позову. Згідно зі ст. 88 ЦПК України - стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином з відповідачів, в рівних частках повинен бути стягнутий на користь позивача судовий збір в розмірі 55,42 гривень та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 10 гривень

Outcome: approved