overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа БРТБ „Нерухомість Приазов'я" про визнання договору міни дійсним, визначення часток, вказуючи, що 22.10.2009 року помер її чоловік [PERSON] Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді частки в квартирі [ADDRESS] -Орджонікідзе в м. Бердянську. На її звернення до нотаріальної контори їй роз'яснили, що свідоцтва на право на спадок після смерті [PERSON] вона не отримає, так як не визначено розмір конкретної ідеальної частки майна, що належала померлому у спірній квартирі та через недійсність договору міни укладеного на БРТБ „Нерухомість Приазов'я" на підставі якого виникло право власності у померлого на частку у спірній квартирі. Даний договір був оформлений сторонами у письмовій формі і зареєстрований на БРТБ „Нерухомість Приазов'я". Сторонами всі істотні умови договору були виконані повністю і належним чином. У зв'язку з цим вона просила визнати дійсним договір міни спірної квартири від 27.01.199 року № 19 зареєстрований на БРТБ „Нерухомість Приазов'я" та визначити частки в спільній сумісній власності. У судовому засіданні позивач, її представник позивні вимоги підтримали. Відповідачі проти задоволення позову не заперечували. Представник БРТБ „Нерухомість Приазов'я" до судового засідання не з'явився. Про причини неявки суд не повідомив. З'ясувавши усі обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 2 ст. 47 ЦК України (1963 року) якщо одна зі сторін повністю або частково виконала угоду, яка потребує нотаріального посвідчення, а інша сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд може на вимогу сторони, що виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому випадку наступне нотаріальне оформлення угоди не потребується. У судовому засіданні встановлено, що сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується копією договору міни від 27.01.1999 року, (а.с.8) і відбулося повне виконання договору, відповідач ухиляється від посвідчення договору, а тому позовні вимоги про визнання договору міни дійсним підлягають задоволенню. Відповідно до листа КПТІ м. Бердянська № 74 від 22.06.2010 року право власності на квартиру [ADDRESS] - Орджонікідзе в м. Бердянську зареєстроване за [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.22). Згідно зі ст. 357 ЦК України (в редакції 1963 р.) частини в праві загальної часткової власності визнаються рівними, якщо інше не встановлене законом або договором співвласників. Зважаючи, що між співвласниками відсутній договір, суд приходить до висновку, що частки співвласників у квартирі [ADDRESS] -Орджонікідзе в м. Бердянську є рівними, отже по 1/3 частині квартири за кожним із них. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-22 00:00:00

[PERSON]F. звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просила суд ухвалити рішення, яким змінити розмір аліментів, присуджених Онуфріївським районним судом 21.05.2005 року, що стягуються з відповідача на її користь на утримання дітей, встановивши їх в розмірі Уг частки усіх видів доходу, посилаючись на те, що з часу ухвалення зазначеного рішення суду минуло більше ніж чотири роки. За цей час прожитковий рівень суттєво підвищився, присуджені аліменти на утримання дітей: сина [PERSON],[INFO], та доньки Альони, [INFO], у розмірі 200 гривень на місяць занадто малі для утримання дітей, оскільки вартість речей для навчання та повсякденного життя, а також ціни на продукти харчування значно зросли. В даний час відповідач працює. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, зменшила розмір позовних вимог, попросивши стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частки заробітку /доходу/ відповідача. Відповідач позов визнав частково, погодившись сплачувати аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі - 500 грн. на місяць та пояснив, що він працює і його середньомісячна зарплата становить 2327, 44 грн.. Він має на утриманні сина [PERSON], [INFO]. Заплатив за проведення операції 10000 гривень, що не може підтвердити відповідними доказами, а тому після стягнення з нього аліментів у розмірі, що просить позивачка, в нього не буде за що жити. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши наявні у справі докази, суд прийшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Із матеріалів справи видно, що рішенням Онуфріївського районного суду від 21.05.2005 року з відповідача стягнуто на користь позивачки аліменти на утримання дітей: сина [PERSON],[INFO], та доньки Альони, [INFO], у розмірі 200 гривень на місяць. Враховуючи, що 17.10.2005 року до Сімейного кодексу України були внесені зміни, відповідно до яких мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на місяць, позивачка має право на збільшення розміру аліментів, що стягуються за рішенням зазначеного суду. Згідно до ч. З ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від доходу матері, батька або в твердій грошовій сумі. Враховуючи, що відповідач працює, за що отримує зарплату, середньомісячний розмір якої становить 2327, 44 грн.., та обставини, передбачені статтями 182 та 192 СК України, суд вважає, що відповідач, має можливість в подальшому сплачувати аліменти на утримання зазначених у позові дітей у розмірі 1/3 частини свого заробітку (доходу). Позивачка при поданні позову згідно п.5 ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України від 21 січня 1993 року № 7-93 Про державне мито та ч. З ст. 81 ЦПК України звільнена від сплати судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, а тому з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір згідно підпункту а п.1 ст. З Декрету, що становить 51 гривню, та 120 гривень в рахунок погашення витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. На підставі ст. ст. 182,192 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-22 00:00:00

ПП „Сервіс-Житло звернулось до суду із зазначеним позовом до відповідача, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість по оплаті витрат на утримання будинку та прибудинкової території в розмірі 751 грн. 56 коп. та судові витрати. Заявлені вимоги мотивує тим, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. В порушення п. 17 Правил користування приміщеннями в житлових будинках та прибудинковими територіями та умов договору відповідач не оплачує надані позивачем послуги з утримання будинку вчасно та в повному обсязі і має заборгованість, яка станом на 01.07.2009 року складає 751 грн. 56 коп. Представник позивача в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала повністю, посилаючись на обставини викладені в позові. Просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявилась з невідомих суду причин. Про час і місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши представлені у справі письмові докази, вважає, позов обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення повністю з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач у справі зареєстрована та проживає за адресою: [INFO]. За повідомленням КП «КМБТІ», на підставі свідоцтва про право власності виданого Комсомольською міською радою від 11.08.1993 р. власниками вказаного житлового приміщення є відповідач у справі [PERSON] та [PERSON], частка кожного із співвласників складає ? (а.с.10). Як убачається з матеріалів справи, 06.09.2006 р. померла [PERSON], що підтверджується копією актового запису про смерть (а.с.36). Відповідно до договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від 01.10.2005 р., укладеного між сторонами у справі, відповідачка зобовязана щомісячно не пізніше 20-го числа вносити на розрахунковий рахунок позивача платежі за спожиті послуги з утримання будинку (а.с.6). Проте, в порушення умов вказаного договору та п.17 Правил відповідач взяті на себе зобовязання не виконує, внаслідок чого станом на 01.07.2009 року утворилась заборгованість за послуги з утримання будинку в розмірі 751 грн. 56 коп., що підтверджується відповідним витягом з особистого рахунку відповідача. Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Розглянувши справу в межах заявлених вимог, суд вважає, що сума заборгованості в повному обсязі підлягає стягненню на користь кредитора, оскільки відповідно до загальних умов виконання зобовязань, передбачених ст. 526 ЦК України, зобовязання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк. Судові витрати у відповідності із ст. 88 ЦПК України покладені судом на сторону боржника. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-22 00:00:00

У квітні 2010 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що 11 травня 2007року померла його бабуся [PERSON], після смерті, якої відкрилася спадщина у вигляді жилого будинку за адресою м. Миколаїв, вул. Херсонське шосе, 84. Спадкоємцем першої черги за законом був - [PERSON] (батько позивача), який помер 03.05.2003р., за життя спадкодавця. На теперішній час позивач звернувся до нотконтори із заявою про прийняття спадщини, проте йому було відмовлено, оскільки правовстановлюючий документ не відповідає існуючому становищу щодо адреси. Посилаючись на вищевикладене позивач просив: визнати за ним право власності на житловий будинок за адресою м. Миколаїв, вул. Херсонське шосе, 84 в порядку спадкування за законом, після смерті [PERSON], померлої 11.05.2007р. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав. Від відповідача надійшла письмова заява з проханням розглядати справу у його відсутність, проти позову не заперечують. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. На підставі свідоцтва на праві приватної власності виданий 23.12.1986року районним відділом комунального господарства Ленінського району 43/100 частини житлового будинку розташованого за адресою м. Миколаїв, вул. Херсонське шосе, 84, належала [PERSON]. Згідно рішення Миколаївської міської ради №1851 від 26.09.2008р. з наданого [PERSON] витягу з РПВНМ виданого ММБТІ для оформлення спадщини, видно, що інший співвласник [PERSON], якому належить 57/100 часток житлового будинку вже виділився в окрему адресу: вул.Херсонське шосе, 84/1. Таким чиномприпинилась спільна часткова власність на будинок 84 по вул.Херсонське шосе. Але [PERSON] не встигла отримати правовстановлюючі документи щодо права власності на цілий житловий будинок за вказаною адресою. [PERSON]Г була матірю [PERSON], померлого батька позивача. 11 травня 2007року померла [PERSON], після смерті, якої відкрилася спадщина у вигляді жилого будинку розташованого за адресою м. Миколаїв, вул. Херсонське шосе, 84. На теперішній час єдиним спадкоємцем першої черги за законом є [PERSON]., позивач по справі, однак він не має можливості розпоряджатися спадковим майном, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на зазначений будинок. На підставі ст. 392 ЦК України власник майна має право пред'являти позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також уразі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. На підставі вищенаведеного, з урахуванням наданих доказів, суд вважає, що позовні вимоги позивачів обґрунтовані та підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 392,1216-1220,1233-1236 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-22 00:00:00

07.04.2010р. ГІАТ «Державний експортно-імпортний банк України» (далі АТ «Укрексімбанк») звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що 14.12.2004р. між ВАТ «Укрексімбанк» (змінено назву на ПАТ «Укрексімбанк») та відповідачем був укладений Договір про відкриття та обслуговування карткового рахунку з видачею платіжної картки в рамках зарплатного проекту, відповідно до якого останньому було відкрито поточний рахунок та випущено платіжну картку. 17.01.2008р. між Банком та відповідачем був укладений Договір про відкриття кредитної лінії до карткового рахунку в рамках зарплатного проекту з лімітом не більше 4900,00 грн., з виплатою 22 % річних за його використання, згідно якого відповідач взяв на себе зобовязання щомісячно сплачувати кредит, проценти та інші штрафні санкції. Оскільки, [PERSON], виконує неналежним чином взяті на себе кредитні зобовязання, позивач просив суд, стягнути з нього суму заборгованості у розмірі - 7813,69 грн., а саме: 4895,91 грн. - заборгованість за кредитом; 552,25 грн. - заборгованість за процентами, 2365,53 грн. - пеня. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав. Відповідач в судове засідання не зявився, повідомлений належними чином, причини неявки суду не повідомив. Згідно ухвали суду проводиться заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи суд встановив наступне. 14.12.2004р. між ВАТ «Укрексімбанк» (змінено назву на ПАТ «Укрексімбанк» та [PERSON] 1.О. був укладений Договір № [NUMBER] про відкриття та обслуговування спеціального карткового рахунку з видачею платіжної картки в рамках зарплатного проекту, відповідно до якого останньому було відкрито поточний рахунок та випущено платіжну картку. 17.01.2008р. між Банком та відповідачем був укладений Договір про відкриття кредитної лінії до карткового рахунку в рамках зарплатного проекту № 0292007256ЕК/2008-11 з лімітом не більше 4900,00 грн., з виплатою 22 % річних за його використання, згідно якого відповідач взяв на себе зобовязання щомісячно сплачувати кредит, проценти та інші штрафні санкції. З умовами договорів відповідач був ознайомлений, ним вони підписані. Згідно наданого позивачем розрахунку станом на 16.03.2010р. сума заборгованості відповідача по кредиту складає - 7813,69 грн., а саме: 4895,91 грн. - заборгованість за кредитом; 552,25 грн. - заборгованість за процентами, 2365,53 грн. - пеня. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином та в строк, вказаний в договорі, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Відповідачем в односторонньому порядку порушені умови зазначених договорів. На підставі вищевикладеного, оцінюючи докази в сукупності, суд вважає, що позое обґрунтований та підлягає задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору за подачу позову до суду в розмірі 78,Н грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення у зв'язку з розглядом цивільної справи у розмірі 120 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-22 00:00:00

В червні 2010р. [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини. Свої вимоги мотивувала тим, що вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем від якого мають неповнолітню доньку [PERSON], 05.08.2009р.н. У звязку з тим, що [PERSON] добровільно матеріальної допомоги не надає, позивач просила суд стягнути з відповідача аліменти на своє утримання у розмірі 500 грн. щомісяця до досягнення дитиною трирічного віку. В судовому засіданні позивач позов підтримала. Відповідач позов не визнав, вважав що необхідності сплачувати аліменти на утримання дружини немає. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд встановив наступне. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі від якого мають неповнолітню доньку [PERSON], 05.08.2009р.н. В свідоцтві про народження батьком дитини зазначений [PERSON]. [PERSON] постійно мешкає з позивачем і знаходиться на її повному матеріальному утриманні На даний час позивач не працює, оскільки знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дружини не надає. Згідно ст. 84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, а саме: суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дружини у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку. Розмір аліментів визначено судом з врахуванням матеріального становища сторін і не суперечить інтересам неповнолітньої дитини. На підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати: судовий збір у розмірі 51,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи у розмірі 120,00 грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-22 00:00:00

В червні 2010р. [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] М.Ю. про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свої вимоги мотивувала тим, що вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем від якого мають неповнолітню доньку [PERSON], 05.08.2009р.н. У звязку з тим, що [PERSON] добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, позивач просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки у розмірі 1/3 від усіх видів заробітку щомісяця. В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримала. Відповідач позов визнав частково, не заперечував сплачувати аліменти, але не в такому розмірі, в твердій грошовій сумі та через банк. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд встановив наступне. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі від якого мають неповнолітню доньку [PERSON], 05.08.2009р.н. В свідоцтві про народження батьком дитини зазначений [PERSON] Юрійович. [PERSON] постійно мешкає з позивачем і знаходиться на її повному матеріальному утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, а саме: суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку. Розмір аліментів визначено судом з врахуванням матеріального становища сторін і не суперечить інтересам неповнолітньої дитини. Згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати: судовий збір у розмірі - 51,00 грн., та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи у розмірі - 120,00 грн. В відповідності до ст.ст. 180, 182, 183 Сімейного кодексу України, ст.ст. 10, 14, 60, 62, 88, 212, 214 ЦПК України, суд, -

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-22 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, вона перебуває у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають доньку Налісна [PERSON], [INFO] Відповідач в добровільному порядку не надає позивачці матеріальну допомогу на утримання доньки, тому вона змушена звернутися з позовом до суду. Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки Налісна [PERSON], [INFO], у розмірі 1\\4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до її повноліття, починаючи з 30.11.2009. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі, і посилаючись на ті самі підстави, просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечує. Вислухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленим факт наявності передбачених законом підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання доньки. Відповідно до ст.180 СК України батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.183 СК України частка заробітку(доходу)батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи, що відповідач повинен утримувати доньку, тому суд вважає можливим визначити 1/4 частину його заробітку, як аліменти на її утримання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Бердянської міськради про визнання права власності в порядку спадкування за законом, вказуючи, що 12.06.2009 року помер його батько [PERSON] Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді 1/2 частки квартири № [ADDRESS]. В установлений законом строк, позивач звернувся з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори, але у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спірну квартиру, свідоцтва про вправо на спадщину не отримав. Просив визнати за ним в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] право власності на 1/2 частку квартири № 26 по пр. Пролетарському у м. Бердянську. У судовому засіданні позивач вимоги підтримав. Представник Бердянської міськради до судового засідання не з'явився. Про слухання справи повідомлений належним чином. У заяві просив справу розглянути за відсутності представника Бердянської міськради. З'ясувавши усі обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного: Згідно з ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає, прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України, першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Як вбачається з матеріалів справи 12.06.2009 року помер [PERSON] (а.с.5). За життя йому належала 1/2 частка квартири № [ADDRESS], що підтверджується листом директора КП Бердянське районне бюро технічної інвентаризації № 18 від 08.02.2010 року (а.с.8). Свідоцтвом про народження від 01.04.2009 року підтверджується родинний зв'язок померлого [PERSON] з сином [PERSON], отже він є спадкоємцем першої черги після його смерті (а.с.6) При винесені рішення, суд приймає до уваги, що відповідно до листа Бердянської державної нотаріальної контори № 2794/02-14 від 18.06.2010 після смерті [PERSON], померлого 12.06.2009 року до Бердянської державної нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини звернулись [PERSON], син померлого, з заявою про прийняття спадщини за законом та [PERSON], дочка померлого, з заявою про відмову від прийняття спадщини за законом на користь сина померлого, [PERSON] Свідоцтво про право на спадщину не видавалося, заповіт від імені померлого не посвідчувався. (а.с.22). Таким чином, судом встановлено, що позивач прийняв спадщину, тому позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved