Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-04 00:00:00

Прокурор звернувся до суду із зазначеним позовом в інтересах малолітньої дитини [PERSON], посилаючись на те, що у закладі обласного будинку дитини для дітей з ураженням центральної нервової системи, на підставі рішення №182 від 28.04.2009 року виконавчого комітету Новокаховської міської ради на повному державному утриманні з 29.05.2009 року по теперішній час перебуває малолітня дитина - інвалід [PERSON], [INFO], яка має статус дитини, позбавленої батьківського піклування. 07.04.2009 року батьки малолітньої -[PERSON] та [PERSON] відмовилися від батьківських прав щодо доньки та надали згоду на її всиновлення. За весь час перебування дитини у закладі батьки її не відвідували, не цікавитися її долею, станом здоров'я та ніякої допомоги на утримання закладу не надавали. Просить суд позбавити батьківських прав [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], відносно їх малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Стягнути з [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO] аліменти на утримання їх малолітньої доньки [PERSON] [INFO] на користь Обласного будинку дитини для дітей з ураженням центральної нервової системи, у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні прокурор підтримав позовні вимоги з тих же підстав. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позов визнала частково, пояснивши, що вона дійсно, не спілкується з дитиною, проте неодноразово телефонувала до Обласного будинку дитини для дітей з ураженням центральної нервової системи для того, щоб побачити дитину, проте їй було відмовлено, просить не позбавляти їх батьківських прав, щодо доньки, оскільки їх вже позбавлено батьківського піклування з тієї підстави, що вона залишила дитину в пологовому будинку; не заперечує проти стягнення аліментів на утримання дитини. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини своєї неявки суду не повідомляв. Представник служби у справах дітей позов підтримала частково. Наполягала на тому, що не має підстав щодо позбавлення відповідачів батьківських прав відносно їх малолітньої дитини, яка перебуває у Обласному будинку дитини для дітей з ураженням центральної нервової системи, оскільки малолітня дитина - інвалід [PERSON], [INFO] вже має статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Не заперечує проти стягнення аліментів на утримання дитини. Представник третьої особи - обласний будинок дитини для дітей з ураженням центральної нервової системи в судове засідання не з»явився про час та місце розгляду справ повідомлений належним чином. Суд, заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши докази по справі в їх сукупності, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON], [PERSON] є батьками малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. З довідки обласного будинку дитини для дітей з ураженням центральної нервової системи від 09.04.2010 року №15/196 слідує, що малолітня [PERSON] [INFO] перебуває на повному державному утриманні в обласному будинку дитини з 29.05.2009 року і по теперішній час. З акту №15/195 від 09.04.2010 року про невідвідування малолітньої [PERSON], [INFO] вбачається, що за час перебування [PERSON] з 29.05.2009 року і по теперішній час ніхто із рідних та близьких дитиною не цікавиться, не відвідує, не приймає участі у вихованні. Згідно заяви [PERSON], [PERSON], останні відмовляються від батьківських прав щодо малолітньої доньки [PERSON], і дають згоду на всиновлення дитини із зміною прізвища, ім'я та по-батькові, будь-якою фізичною особою або фізичними особами, як громадянами України, так і громадянами іноземних держав, в порядку передбаченому чинним законодавством, яка зареєстрована приватним нотаріусом Новокаховського міського нотаріального округу. З акту від 12.02.2009 року, затвердженого наказом Міністерства здоров'я України, Міністерства внутрішніх справ України від 17.03.2004 року №142/275 про покинуту в пологовому будинку дитину слідує, що 05.02.2009 року в Новокаховській центральній міській лікарні народилася дитина, мати якої [PERSON] оформила письмову відмову від дитини. З медичного висновку №35 на дитину - інваліда з дитинства від 16 липня 2009 року вбачається, що [PERSON], [INFO] має патологічний стан захворювання: синдром ураження ЦНС (розумова відсталість), яка не корегується медикаментозно, вроджена вада серця - відкритий артеріальний проток. Як слідує з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, своїми діями відповідачі порушують свої зобов'язання закріплені в статті 51 Конституції України від 28 червня 1996 року, а саме: Батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Аналогічне твердження закріплене і в ст. 180 Сімейного Кодексу України. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а статтею 181 ч.З Сімейного кодексу передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері (батька) або у твердій грошовій сумі. В принципі № 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю 20 листопада 1959 року, записано: «Дитина, якщо це можливо, повинна зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків, і звичайно, в атмосфері любові та матеріального забезпечення». В 4.2 ст.З Конвенції про права дитини, що діє на Україні з 27 вересня 1991 року вказано: «Держави-учасники зобов'язуються забезпечити дитині такий захист та опіку, які необхідні їй для її злагоди, приймаючи до уваги права та обов'язки її батьків, опікунів та інших осіб, котрі відповідають за неї по закону і з цією метою приймають всі відповідні законодавчі та адміністративні заходи». Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року № 2402 зазначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно статті 12 вищеназваного Закону вказано, що виховання в сім'ї є першоосновою розвитку дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку и природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Статтею 15 цього ж Закону встановлено, що дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею. Відповідно до ст. 164 ч. 1 п. 2 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. При розгляді даної цивільної справи встановлено, що відповідачі [PERSON], [PERSON]- батьки малолітньої дитини, яка є інвалідом з дитинства: синдром ураження ЦНС (розумова відсталість), яка не корегується медикаментозно, вроджена вада серця - відкритий артеріальний проток. Після народження дитини, хоча батьки, і оформили письмову відмову від неї, просили суд не позбавляти їх батьківських прав, оскільки [PERSON] і так має статус дитини позбавленої батьківського піклування. Мати дитини [PERSON] неодноразово телефонувала до закладу обласного будинку дитини для дітей з ураженням центральної нервової системи з метою зустрітися з нею, згодна сплачувати аліменти, тобто матеріально забезпечувати. Пленум Верховного Суду України у п. п. 15,16 своєї постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив судам, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і грунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Виходячи з вищевикладеного, діючи в інтересах малолітньої дитини, суд вважає за можливе не позбавляти відповідачів батьківських прав відносно доньки [PERSON] [INFO], що стосується стягнення аліментів в цій частині позов підлягає задоволенню.

Outcome: partial