Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-08 00:00:00

У вересні 2009 року позивачі звернулися до Жовтневого районного суду м.\~Дніпропетровська з вищезазначеною позовною заявою до [PERSON] та [PERSON] В обґрунтування заявлених вимог зазначили, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди за участю належного позивачці [PERSON] автомобіля Шкода Фабія, д/н [NUMBER], що перебував у володінні та користуванні позивачки [PERSON], та належного відповідачеві [PERSON] автомобіля [NUMBER], що перебував під керуванням відповідача [PERSON], їм була заподіяна матеріальна та моральна шкода. З урахуванням викладеного просили суд стягнути з відповідачів солідарно на користь [PERSON] 11.192, 34 грн. витрат на ремонт автомобіля, 750, 00 грн. витрат на оплату послуг експерта, 68,78 грн. витрат на послуги звязку, 8.400, 00 грн. у відшкодування моральної шкоди та судові витрати, стягнути з відповідачів солідарно на користь [PERSON] 8.400, 00 грн. у відшкодування моральної шкоди та судові витрати. Під час розгляду справи позовні вимоги в частині, що стосується відповідача [PERSON] та його спадкоємців, були за заявою представника позивачів залишені без розгляду. У судовому засіданні представник позивачів заявлені вимоги підтримав, на їх задоволенні наполягав. Відповідач [PERSON] до суду не зявився, про день та час розгляду справи повідомлявся, що є підставою для вирішення справи без його участі у заочному порядку. Вислухавши пояснення представника позивачів, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 18.12.2008 року мала місце дорожньо-транспортна пригода. Близько 22:45 годин зазначеного дня [PERSON], перебуваючи у стані наркотичного спяніння, керуючи автомобілем [NUMBER], біля будинку № 50 по вул. Набережній Перемоги у м. Дніпропетровську допустив зіткнення з декількома автомобілями, в тому числі з автомобілем Шкода Фабія, д/н [NUMBER], що на той час стояв без руху. Останній автомобіль належить позивачці [PERSON] та перебував у володінні та користуванні позивачки [PERSON] на підставі довіреності (а.с. 24). Зазначені фактичні обставини спірної ДТП, а також наявність вини [PERSON] в її скоєнні, встановлені постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 04.02.2009 року, якою відповідач був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП (а.с. 9), а отже відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України є преюдиційно встановленими і не підлягають доказуванню. Розмір матеріальної шкоди, заподіяної позивачеві внаслідок спірної ДТП, відповідно до висновку автотоварознавчого дослідження склав 11.192, 34 грн. (а.с. 13-23). Аналізуючи виниклі між сторонами правовідносини, суд доходить висновку про те, що вони врегульовані положеннями ст. ст. 22, 1167, 1187, 1188 ЦК України. Так, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є зокрема діяльність, повязана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Ст. 1188 ЦК України визначений порядок відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок взаємодії декількох джерел підвищеної небезпеки, відповідно до якого шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, окремо зазначених в законі. Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Такими збитками вважаються зокрема витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Враховуючи, що спірна ДТП сталася з вини відповідача [PERSON], суд доходить висновку про обґрунтованість позову в частині стягнення з нього на користь позивача [PERSON] суми у розмірі 11.192, 34 грн. у відшкодування заподіяної матеріальної шкоди. Також підлягають задоволенню на підставі ст. 22 ЦК України позовні вимоги в частині відшкодування за рахунок відповідача витрат на проведення автотоварознавчого дослідження у розмірі 750, 00 грн. (а.с. 10) та на оплату послуг поштового звязку у розмірі 68, 78 грн. (а.с. 11). Вирішуючи питання про обґрунтованість позову в частині відшкодування моральної шкоди, суд приходить до наступного. Не викликає сумнівів, що внаслідок спірної ДТП позивачам як власнику пошкодженого автомобіля та особі, що ним володіла з визначеної законом підстави, була заподіяна певна моральна шкода, що виразилася у стражданнях та переживаннях, а також життєвих незручностях, пов'язаних з пошкодженням і неможливістю експлуатації транспортного засобу, необхідністю участі за рахунок особистого часу в оформленні ДТП в органах ДАІ, подальшим зверненням до суду у звязку з протиправним ухиленням відповідача від відшкодування заподіяної ним шкоди. Разом з тим суду не надані будь-які докази, що об'єктивно свідчили б про істотність заподіяної позивачкам моральної шкоди і настання внаслідок спірної ДТП суттєвих негативних наслідків для їх психологічного та фізичного стану. З урахуванням викладеного, суд вважає позовні вимоги у відповідній частині такими, що підлягають частковому задоволенню у розмірі 1.000, 00 грн. власнику автомобіля [PERSON] та 500, 00 грн. володільцю автомобіля [PERSON] Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати у справі покладають на сторону, проти якої ухвалене рішення суду, пропорційно задоволеній частині позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial