Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-05 00:00:00

[PERSON] звертаючись до суду з позовом до Управління Пенсійного Фонду України в Новозаводському районі м. Чернігова, просить визнати дії Управління Пенсійного фонду України в Новозаводському районі в м. Чернігові неправомірними, зобовязати відповідача провести перерахунок пенсії, як учаснику ліквідації на ЧАЕС, у відповідності до ст. 49, 50, ч.4 ст. 54, ч.3 ст 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 15.03.2009 року по 15.03. 2010 року (а.с.2-4). Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що він є інвалідом 1 групи по захворюванню, повязаного з аварією на ЧАЕС, і відноситься до 1 категорії. Зазначає, що згідно ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» йому повинна бути призначена пенсія розміром, не нижчим ніж 10 мінімальних пенсій за віком та додаткова пенсія (ст. 50 Закону) в розмірі 100 % мінімальної пенсії за віком. Однак, всупереч діючому закону йому нараховується пенсія згідно з постановою КМУ, що значно менше, ніж передбачено в Законі України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Невиплата пенсії, передбаченої ст. 50, 54 Закону є протиправною, оскільки згідно ст. ст. 19 ч. 2, 22 ч. 3 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити, при цьому посилався на обставини викладені в позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, на адресу суду надійшли письмові заперечення проти позову, згідно яких просить в задоволенні позову відмовити повністю, справу розглянути без участі представника відповідача (а.с.18). Суд, у відповідності до ч.4 ст. 169 ЦПК України, визнав можливим справу розглянути у відсутності представника відповідача на підставі наявних у матеріалах справи доказах. Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши всі наявні по справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. [PERSON]В має статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи першої категорії, що підтверджується копією посвідчення серії А № 006224, копією вкладки № 020285 до вказаного посвідчення (а.с.9); є інвалідом І групи за захворюванням повязаним з ліквідацією аварії на ЧАЕС, що підтверджується копією довідки медико-соціальної експертної комісії МСЕ-ЧНВ № 465911 (а.с.10). Відповідно до ст. 50 Конституції України кожен має право на безпечне для життя і здоров'я довкілля та на відшкодування завданої порушенням цього права шкоди. Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, зокрема, соціальний захист потерпілого населення, визначені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Розділ 8 даного Закону передбачає правила призначення та виплати пенсій і компенсацій особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4. Стаття 49 цього розділу визначає пенсії особам, віднесеним до вказаних категорій у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію. Стаття 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачає, що особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, у відповідних розмірах, зокрема, інвалідам 1 групи 100 % мінімальної пенсії за віком. Виплата зазначеної пенсії відповідно до ст. 53 даного Закону здійснюється повністю незалежно від заробітку, пенсії чи іншого доходу. Нормами ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначені підстави та умови призначення державних пенсій особам, віднесеним до 1 категорії та у звязку з втратою годувальника. Зазначені норми розповсюджуються на позивача як віднесеного до категорії 1. Частина 4 ст. 54 цього Закону передбачає, що в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими по 1 групі 10 мінімальних пенсій за віком. Пунктом 28 розділу ІІ Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2008 року внесено зміни до ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Відповідно до п. 2 Рішення Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) положення, зокрема, пункту 28 розділу ІІ «Внесення змін до деяких законодавчих актів України» ЗУ «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2008 року. Рішення Конституційного Суду України у цій справі має преюдиціальне значення для судів при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнанні неконституційними. Відповідне рішення Конституційного Суду України є обов'язковим для виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене. Положення статей, які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення - тобто з 22.05.2008 р. Вищезазначена пенсії (основна та додаткова) з березня 2009 року по березень 2010 року виплачувалась в розмірах, встановлених Постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008р. № 530 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян». Законами України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» та «Про Державний бюджет України на 2010 рік» не вносились зміни до ст..ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно з положеннями частини четвертої статті 8 Цивільно-процесуального Кодексу України у разі невідповідності правового акта закону України або міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України, суд застосовує акт законодавства, який має вищу юридичну силу. У звязку з цим при визначенні розміру пенсій позивачеві підлягають застосуванню саме ст.ст. 50,54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а не постанова Кабінету Міністрів України від 28.05.2008р. № 530, на яку посилається відповідач в своїх запереченнях і яка істотно звужує обсяг встановлених законом прав позивача. Вихідним критерієм розрахунку державної та додаткової пенсій є мінімальна пенсія за віком, розмір якої згідно зі ст.28 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, а саме Законом про Державний бюджет України на відповідний рік. Таким чином, при розрахунку державної та додаткової пенсій, передбачених ст.ст. 50, 54 Закону застосуванню підлягає розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, установлений у Законі про Державний бюджет на відповідний рік, з урахуванням якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком. Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін. Як зазначено в ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Враховуючи, що відповідачем не надано суду доказів та не доведено правомірності свого рішення щодо не нарахування та невиплати позивачу пенсії відповідно до ст.. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про визнання дій неправомірними та зобовязання здійснити перерахунок щомісячної пенсії та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоровю за період з 15.03.2009 року по 15.03.2010 року підлягають задоволенню. У відповідності до приписів ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені і документально підтверджені витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 37 грн. 00 коп. (а.с.1), а також підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 08 грн. 50 коп., від сплати якого позивач звільнений на підставі п.18 ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито» (а.с.12).

Outcome: approved