Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-29 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення з будинку, посилаючись на те, що відповідно до кредитного договору, укладеного 30.11.2007 року відповідач [PERSON] отримала кредит в розмірі 78 515, 00 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 11,04% річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 28.11.2024 року. В забезпечення виконання зобовязань за договором між тими ж сторонами 30.11.2007 року укладено договір іпотеки, згідно умов якого відповідач [PERSON] передала в заставу належне їй нерухоме майно, зокрема житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться по провулку Карла Маркса, буд. 8 в с. Вінницькі Хутори Вінницького району Вінницької області та земельну ділянку. Оскільки свої зобовязання по договору відповідач виконувала неналежним чином станом на 18.02.2010 року утворилася заборгованість в сумі 78 141, 66 доларів США, а тому позивач просить в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором звернути стягнення на предмет іпотеки та виселити осіб, які там проживають. Під час розгляду справи в суді представник позивача уточнив позовні вимоги, а саме оскільки було зясовано, що в будинку проживають також [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], тому просив залучити їх в якості співвідповідачів та рішенням суду виселити їх з будинку, який є предметом іпотеки. Ухвалою суду із занесенням до журналу судового засідання вказані особи були залучені до справи в якості співвідповідачів. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав на умовах, викладених у позовній заяві, та уточненні до неї, просить задовольнити позов, звернути стягнення на предмет іпотеки способом, вказаним в позовній заяві, а саме шляхом продажу з наданням усіх повноважень позивачу, а також виселити відповідачів з будинку. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявилися, хоча про час і місце судового розгляду повідомлялися неодноразово належним чином, що підтверджують матеріали справи. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного висновку. Згідно матеріалів справи, 30.11.2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладений кредитний договір № УІ\\?ЗОА05471710, згідно умов якого [PERSON] О.Д. надано кредит в розмірі 78 515,00 доларів США, зі сплатою 11,04% річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 28.11.2024 року. Відповідно до умов кредитного договору погашення заборгованості здійснюється щомісячно згідно графіку погашення заборгованості. В забезпечення виконання зобовязань за даним договором між банком та [PERSON] укладено договір іпотеки від 30.11.2007 року, відповідно до умов якого відповідачем [PERSON] передано в іпотеку нерухоме майно, предметом якого є згідно п. 1 та 35.3 лише житловий будинок з господарськими будівлями, № 8, що знаходиться за адресою Вінницька область, Вінницький район с. Вінницькі Хутори, 1-й провулок [PERSON], вартістю 180 289 грн., який належить іпотекодавцю згідно свідоцтва про право власності № 2607 від 19.11.2007 року, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Вінницько-Хутірської сільської ради від 08.11.2007 р. № 427; Відносно правового статусу земельної ділянки, то вона не є предметом договору іпотеки, так як відповідно п. 1 Договору іпотеки не передбачена п. 35.3 цього ж договору. Так, згідно п. 35.4 Договору іпотеки Державний акт на право власності на земельну ділянку, на якій розташований житловий будинок, не видавався, та сторони лише домовились, що іпотекодавець оформить право власності на вказану земельну ділянку на протязі 12 місяців з дня укладення договору іпотеки та надасть банку відповідний Державний акт на право власності на земельну ділянку, після чого сторони укладуть договір іпотеки земельної ділянки відповідно до ст. 6 Закону України «Про іпотеку». Як пояснив в судовому засіданні представник позивача, договору іпотеки з відповідачкою на земельну ділянку укладено до цього часу не було. Відповідно до п. 35.5 договору іпотеки сторони оцінили предмет іпотеки в розмірі 474 700,00 гривень. Відповідачем [PERSON] зобовязання за кредитним договором № УІ9/ЗОА05471710 від 30.11.2007 року виконувалися неналежним чином, а тому станом на 18.02.2010 року заборгованість за цим договором становила 78 141; 66 доларів США (що еквівалентно на час винесення рішення національній валюті України в сумі 617 866, 11 грн.) та складається з: залишку заборгованості за кредитом в сумі 64122,30 доларів США; заборгованості по відсотках - 7808,63 доларів США; заборгованості по щомісячній комісії за користування кредитом - 780,00 доларів США; пені за несвоєчасну сплату кредиту - 1679,95 доларів США, а також штрафів відповідно кредитного договору: фіксована частина - 31, 24 доларів США та процентна складова - 3719,54 доларів США. Суми заборгованості підтверджуються відповідним розрахунком банку, на підставі кредитного договору. Курс 100 доларів США станом на 30.06.2010 року становить 790, 7000 грн., що підтверджується відповідною довідкою. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. В той же час згідно п.п. 2.3.7 п. 2.3 розділу 2 кредитного договору між позивачем та відповідачем [PERSON], в разі невиконання або неналежного виконання позичальником своїх зобовязань за договором кредитор має право стягнути кредит до настання дати, передбаченої п. 7.1 кредитного договору, у тому числі шляхом звернення стягнення на заставлене майно, при настанні умов, передбачених п. 2.3.3 даного кредитного договору. Такі умови настали, так як відповідачка не дотримувалася графіку погашення кредиту. Право позивача на дострокове стягнення кредиту також передбачене ст. 1050 ЦК України. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з ст. 526, 530, 623, 624, 625 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином і у встановлений у ньому строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, боржник, який порушив зобовязання, має відшкодувати кредиторові завдані збитки. Відповідно до п. 2 Договору іпотеки від 30.11.2007 року іпотека забезпечує вимоги іпотекодержателя за кредитним договором. Згідно п.18.8 вказаного договору іпотеки іпотеко держатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки у випадку невиконання основного зобовязання іптекодавцем. Згідно п. 24 договору іпотеки, однією із підстав звернення стягнення на предмет іпотеки є рішення суду. Тому вимога позивача про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення боргу за кредитним договором підлягає частковому задоволенню, а саме в частині звернення стягнення на житловий будинок з господарськими будівлями, № 8, що знаходиться за адресою Вінницька область, Вінницький район с. Вінницькі Хутори, 1-й провулок [PERSON], який належить [PERSON] згідно свідоцтва про право власності №2607 від 19.11.2007 року виданого на підставі рішення виконавчого комітету Вінницько- хутірської сільської ради від 08.11.2007р. №427. В частині звернення стягнення на земельну ділянку, на якій розташований ищевказаний житловий будинок площею 0,10 га слід відмовити, так як вона не передбачена договорі іпотеки як предмет даного договору. На виконання вимог ст. 39 Закону України «Про іпотеку», необхідно встановити госіб реалізації предмета іпотеки, якої предмет іпотеки може бути реалізований лише ляхом продажу на прилюдних торгах або способом, передбаченим ст. 38 цього ж Закону, ж як позивач просить встановити спосіб реалізації предмета іпотеки саме шляхом, редбаченим ст. 38 Закону України «Про іпотеку», і це відповідає умовам договору про пеку з відповідачкою [PERSON], суд вважає необхідним встановити даний спосіб шізації предмета іпотеки, а саме шляхом надання всіх прав іпотекодержателю на продаж здмета іпотеки будь-якій особі - покупцеві. Судом також встановлено, що в житловому будинку, який є предметом іпотеки, еєстровані та проживають відповідачі: [PERSON], її дочка - [PERSON], 18.1991 року народження, та мати - [PERSON], [INFO], що 'верджується довідкою Вінницько-Хутірської сільської ради Вінницького району гицької області від 31.05.2010р. за № 919. ' Відповідно ст. 39 Закону України «Про іпотеку» суд вправі одночасно з рішенням звернення стягнення на предмет іпотеки за заявою іпотекодержателя винести рішення виселення мешканців, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або юве приміщення. Тому вимога про виселення відповідачів з будинку підлягає задоволенню. Крім того, згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідачів слід стягнути на користь іача сплачені ним судові витрати: 1 700 грн. судового збору та 120 грн. витрат на маційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи, а всього 1 820 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial