overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-12 00:00:00

В грудні 2009 року КП „Теплотранссервіс" Рівненської міської ради звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за використану теплову енергію в сумі 4 836 грн. 50 коп. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав. Пояснив, що КП „Теплотранссервіс"' здійснює відпуск теплової енергії для опалення та гарячого водопостачання житлового приміщення, що знаходиться за адресою [ADDRESS], власником якого є відповідачка [PERSON], однак свої зобов'язання відповідачка порушує, внаслідок чого станом на 01.09.2009 року згідно її особового рахунку №041719 утворилась заборгованість в сумі 4 836 грн. 50 коп. Покликаючись на те, що в добровільному порядку [PERSON] заборгованість не відшкодувала, просить позов задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання повторно не з'явилась, про час і місце розгляду справи була оповіщена в установленому порядку, заперечень проти позову не подала. Зі згоди представника позивача, відповідно до ст.224 ЦПК України, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Як доведено в судовому засіданні, КП „Теплотранссервіс" Рівненської міської ради згідно договору від 04.09.2001 року № 41719 здійснює відпуск теплової енергії для опалення та гарячого водопостачання житлового приміщення, що заходиться за адресою [ADDRESS], власником якого є відповідачка [PERSON] Згідно п.1 Договору, виконавець зобов"язується надавати послуги з гарячого водопостачання та теплопостачання, зобов"язується своєчасно здійснювати оплату за споживання і послугами на умовах договору. Відповідно до п.8 Договору, розрахунковий період оплати послуг один календарний місяць. Термін внесення платежів - не пізніше ніж 10 числа наступного за розрахунковим місяця. Згідно з ст.67 ЖК України, розмір щомісячної плати за надані послуги встановлюється за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до ст.68 Житлового кодексу України, п.5 ч.3 ст. 20 Закону України „Про житлово-комунальні послуги", ст.19 Закону України„Про теплопостачання", [PERSON] зобов'язана щомісячно вносити плату за послуги теплопостачання в квартиру [ADDRESS] 6 в м. Рівне. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Однак, внаслідок порушення відповідачем своїх зобов'язань, станом на 01.09.2009 року утворилась заборгованість за використану нею теплову енергію в розмірі 4 836 грн. 50 коп., що підтверджено довідкою про стан її особового рахунку № 041719. На час розгляду справи [PERSON] будь-яких доказів на підтвердження факту сплати не подала, борг не погасила. За наведених обставин підстави для стягнення з відповідачки зазначеної суми наявні. На підставі ст.ст. 67,68 ЖК України, ст.526 ЦК України, п.5 ч.З ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", ст. 19 Закону України „Про теплопостачання",

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-12 00:00:00

В грудні 2009 року КП „Теплотранссервіс Рівненської міської ради звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за використану теплову енергію в сумі 4\~453 грн. 56 коп. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав. Пояснив, що КП „Теплотранссервіс здійснює відпуск теплової енергії для опалення та гарячого водопостачання житлового приміщення, що знаходиться за адресою [ADDRESS],власником якого є відповідачка, однак свої зобовязання остання порушує, внаслідок чого станом на 01.09.2009 року згідно її особового рахунку №039929 утворилась заборгованість в сумі 4453 грн. 56 коп. Покликаючись на те, що в добровільному порядку [PERSON] заборгованість не відшкодувала, просить позов задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання повторно не зявилась, про час і місце розгляду справи була оповіщена в установленому порядку, заперечень проти позову не подала. Зі згоди представника позивача, відповідно до ст.224 ЦПК України, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Як доведено в судовому засіданні, КП „Теплотранссервіс Рівненської міської ради здійснює відпуск теплової енергії для опалення та гарячого водопостачання житлового приміщення, що заходиться за адресою [ADDRESS],власником якого є відповідачка [PERSON] Згідно з ст.67 ЖК України, розмір щомісячної плати за надані послуги встановлюється за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до ст.68 Житлового кодексу України, п.5 ч.3 ст. 20 Закону України „Про житлово-комунальні послуги, ст.19 Закону України „Про теплопостачання, [PERSON] зобовязана щомісячно вносити плату за послуги теплопостачання в квартиру [ADDRESS]. Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Однак, внаслідок порушення відповідачкою своїх зобовязань, станом на 01.09.2009 року утворилась заборгованість за використану нею теплову енергію в розмірі 4 453 грн. 56 коп., що підтверджено довідкою про стан її особового рахунку № 039929. На час розгляду справи [PERSON] будь-яких доказів на підтвердження факту сплати не подала, борг не погасила. За наведених обставин підстави для стягнення з відповідачки зазначеної суми наявні. На підставі ст.ст. 67,68 ЖК України, ст.526 ЦК України, п.5 ч.3 ст. 20 Закону України „Про житлово-комунальні послуги, ст. 19 Закону України „Про теплопостачання,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-12 00:00:00

В січні 2010 року начальник ПРПА Миколаївського РУ ВАТ КБ «Надра» [PERSON] звернувся до Казанківського районного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, просив стягнути з відповідачів солідарно на користь ВАТ КБ «Надра» заборгованість в сумі: 4549,15 грн. основного боргу; 1991,51 грн. відсотки за користування кредитом та 1439,71 грн. пені, а всього 7980,37 грн. та судові витрати у розмірі 199 грн. 80 коп., мотивуючи тим, що відповідачі зобовязання за кредитним договором № 17/ЕК/15/2008-980 від 28.02.2008 року та договором поруки від 28.02.2008 року належним чином не виконали. Представник позивача в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив справу слухати без його участі. Відповідачі в судове засідання не зявились, про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Суд ухвалює рішення при розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як видно з розрахунку заборгованості за договором № 17/ЕК/15/2008-980 від 28.02.2008 року, укладеним між ВАТ КБ «Надра» та [PERSON], відповідач станом на 25.11.2009 року має заборгованість перед позивачем в сумі 7980,37 грн., яка складається з наступних сум : 4549,15 грн. основного боргу; 1991,51 грн. відсотки за користування кредитом та 1439,71 грн. пені . Вказана заборгованість, на підставі ст. 526, 527, 530, 549, 589, 624, 629, 1048, 1050, 1054 Цивільного кодексу України підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача. Крім того, відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідачів підлягають стягненню на користь позивача судові витрати, понесені позивачем та підтверджені письмовими доказами в сумі 199 грн. 80 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до Казанківського районного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на житловий будинок, просив визнати договір купівлі-продажу житлового будинку № 37 розташованого по вулиці Малиновського в с. Михайлівка Казанківського району Миколаївської області, укладений між ним (позивачем) та [PERSON] 28.05.2008 року, дійсним, мотивуючи тим, що даний договір не може посвідчити в нотаріальному порядку, так як відповідач через брак коштів не оформив нотаріально право на спадщину після смерті батька [PERSON], який помер 16.06.1996 року, власника зазначеного вище будинку. В судовому засіданні позивач позов підтримав та просив його задовольнити. повідомив, що державна реєстрація правочину, який він просить визнати дійсним, не здійснювалась. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав суду заяву, в якій позов визнав та просив справу розглядати без його участі. Суд заслухавши думку позивача та дослідивши письмові докази, що маються в матеріалах справи приходить до наступного висновку. 28.05.2008 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу житлового будинку № 37, який розташований по вулиці Малиновського в селі Михайлівка Казанківського району Миколаївської області за ціною 5000 (пять тисяч) гривень (а.с.13). У відповідності до вимог ст.657 ЦК України договір купівлі-продажу житлового будинку (квартири) укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Згідно з ч. 3 ст. 640 ЦК України договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації, а в разі необхідності й нотаріального посвідчення, і державної реєстрації - з моменту державної реєстрації. Частиною 4 ст. 334 ЦК України встановлено, що якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації. Правочин, який підлягає державній реєстрації, вважається вчиненим лише з моменту його державної реєстрації (ч. 1 ст. 210 ЦК України). При недотриманні вимоги стосовно реєстрації правочину, у тих випадках, коли така реєстрація визнана законом обов'язковою, такий правочин є неукладеним, а отже, не має юридичної сили і не може породжувати для його суб'єктів бажаного правового результату і відповідних прав. Законом не передбачено можливості визнання дійсним неукладеного договору. Враховуючи викладене, суд не може визнати дійсним неукладений правочин, а тому відсутні підстави для задоволення позову.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-12 00:00:00

28 грудня 2009 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON] про усунення перешкод в користуванні власністю, висення, вселення. Зважаючи на складність у викладенні повного тексту рішення суду, повязаного з потребою у наведенні доводів, розрахунків суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини, суд

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом,посилаючись на те,що перебуває в шлюбі з відповідачкою з 21.04.2007 року, мають дочку [PERSON],[INFO].Подружнє життя у них не склалося : через непорозуміння,сварки,подружні стосунки вони не підтримують. Просив їх шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач підтримав позов. Відповідачка визнала позов повністю. Судом встановлено,що сторони перебувають в шлюбі з 21.04.2007 р.,мають дочку [PERSON],[INFO]. Між сторонами склалися стійкі неприязні стосунки,тривалий час проживають окремо,примирятись не бажають , збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Тому позов підлягає задоволенню. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-12 00:00:00

28 грудня 2009 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON] про усунення перешкод в користуванні власністю, висення, вселення. Свої позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що квартира [ADDRESS] належить йому відповідно до договору купівлі продажу від 21 серпня 2006 року під час перебування в шлюбі з [PERSON] В квартирі з його дозволу тимчасово проживають до отримання власного житла його син відповідач [PERSON] та дружина сина [PERSON] У звязку з неприязними стосунками з [PERSON], які склались після розлучення, сином [PERSON] та його дружиною позивач зазначає, що [PERSON] та [PERSON] перешкоджають йому в користуванні квартирою, не надають ключі, в квартиру не пускають. Одночасно позивач посилаючись на своє право власника просить виселити відповідачів з квартири [ADDRESS] та вселити його в дану квартиру рішенням суду. В судовому засіданні позивач вимоги позову підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] заперечував проти позову в частині виселення його та дружини з квартири. Також, заперечував обставини, на які посилається позивач а саме, факти перешкоджання позивачу в користуванні квартирою з його боку. Відповідач [PERSON] заперечувала проти позову в частині виселення її та чоловіка з квартири. Також, заперечувала обставини, на які посилається позивач а саме, факти перешкоджання позивачу в користуванні квартирою з її боку. 3-тя особа [PERSON] проти задоволення позову заперечувала, пояснивши, що між нею та позивачем в ході розлучення склались конфліктні стосунки, повязані з його погрозами фізичної розправи; [PERSON] не заперечувала факту перешкоджання з її боку в корисуванні спірною квартирою позивачу, який стався 10.09.2009 року о 09-30 годині в присутності голови ЖБК Річковик-1, однак наголошувала на одиничності такого факту. Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і обєктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-12 00:00:00

12 березня 2010 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів. В позовній заяві позивач зазначає, що неповнолітній [PERSON], [INFO] є їх з відповідчкою спільною дитиною. Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 26 листопада 2009 року місце проживання [PERSON] було визначено з ним. Відповідачка не надаває матеріальної допомоги на утримання сина. В судовому засіданні позивач позов підтримав в повному обсязі. В судовому засідання відповідачка не заперечувала проти стягнення з неї аліментів на утримання сина в принципі, однак послалась на необгрунтованість вимог позивача щодо розміру даних стягнень. В судове засідання, призначене на 13.05.2010 року відповідачка не зявилась, про час та місце проведення судового засідання була повідомлена належним чином, про що свідчить її розписка (а.с.27), про поважність причин неявки суд не повідомляла. Враховуючи тривалий час розгляду справи суд вважає, за можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та постановити заочне рішення, проти чого не заперечує позивач, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO]. (а.с.4) Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 26 листопада 2009 року місце проживання [PERSON] було визначено з позивачем [PERSON] (а.с.6-10) Відповідач матеріальну допомогу не надає. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 СК України, у разі недосягнення згоди між батьками щодо їх участі у витратах на утримання дитини, суд своїм рішенням визначає розмір аліментів на утримання дитини. Зважаючи на викладене, враховуючи інтереси неповнолітнього, стан його здоровя, матеріальний стан сторін,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом,посилаючись на те,що перебуває в шлюбі з відповідачкою з 29.01.2008 року,дітей не мають.Подружнє життя у них не склалося : через непорозуміння,сварки,подружні стосунки вони не підтримують. Просив їх шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач підтримав позов. Відповідачка в судове засідання не з»явилася. Судом встановлено,що сторони перебувають в шлюбі з 29.01.2008 р.,дітей не мають. Між сторонами склалися стійкі неприязні стосунки,тривалий час проживають окремо,примирятись не бажають , збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Тому позов підлягає задоволенню. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-12 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 05.11.2004 року. Від спільного життя сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Позивачка звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], вказуючи на те, що спільне життя не склалося, відповідач ще до народження молодшого сина покинув їх. Вважає, що сім»я розпалася ще до народження молодшого сина, оскільки не проживають разом, не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбно-сімейні відносини. Подальше збереження сімї позивачка вважає неможливим. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала. Відповідач позов визнав в повному обсязі та погодився на розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив, що різні погляди на сімейні стосунки та подружні обовязки, відсутність взаєморозуміння між сторонами призвели до припинення шлюбно-сімейних відносин між ними. Більше як два роки сторони не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбно-сімейні відносини, які відновлювати не бажають. При таких обставинах суд дійшов до висновку, що подальше спільне життя сторін і зберігання їх сімї неможливе, тому позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-12 00:00:00

У квітні 2010 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1500 грн. на утримання неповнолітніх дітей та на своє утримання до досягнення сином [PERSON], [INFO], трирічного віку в розмірі 500 грн., посилаючись на те, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей, які знаходяться на її утриманні. Позивачка в судовому засіданні уточнила свої позовні вимоги та просила стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 800 грн. Відповідач в судовому засіданні пояснив, що не заперечує проти сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 800 грн. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як встановлено в судовому засіданні, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 05 листопада 2004 року. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають з позивачкою і знаходяться на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дітей. Відповідно до ст.ст.180-183 СК України батьки зобов»язані утримувати своїх дітей до їх повноліття. Згідно ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи те, що відповідач погоджується сплачувати аліменти у розмірі, зазначеному позивачкою, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, у якому просить змінити розмір стягнутих з відповідача аліментів, згідно рішення Новопсковського районного суду від 23.06.2005 року на її користь на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], збільшивши розмір аліментів з 150 грн. до 271 грн. щомісячно до повноліття сина, обгрунтовуючи вимоги тим, що суми, яку сплачує відповідач в рахунок аліментів на утримання сина [PERSON] в даний час недостатньо для повноцінного утримання та виховання дитини. Зазначена сума аліментів є дуже мізерною, й не відповідає мінімальному розміру аліментів на дитину відповідного віку. Син росте, розвивається духовно та фізично, ходить на різні спортивні секції, на що потрібні додаткові витрати, ціни на речі та продукти харчування значно збільшилися в порівнянні з періодом, коли було стягнуто аліменти, тому в звязку з погіршенням матеріального становища, вона змушена звернутися до суду з даним позовом. В судовому засіданні представник позивача наполягала на вимогах свого довірителя, підтримала обставини, викладені в позовній заяві, просить позов задовольнити. Відповідач з вимогами позивача згоден повністю. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що за рішенням Новопсковського районного суду від 23.06.2005 року з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання їх малолітнього сина - [PERSON], [INFO] у розмірі 150 грн. щомісяця до повноліття сина. На даний час матеріальне становище позивача змінилося. В звязку зі збільшенням потреб на утримання та виховання дитини, та у звязку зі збільшенням цін на речі та продукти харчування позивач опинилася в тяжкому матеріальному становищі, оскільки позивач на даний час не працює, а коштів, які сплачує відповідач в рахунок аліментів, недостатньо для повноцінного утримання та виховання сина. Відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного Кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками , може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-12 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - [PERSON], який діє в інтересах позивача на підставі довіреності, звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просив визначити додатковий строк на прийняття спадщини позивачем після смерті її матері [PERSON], яка померла 08 травня 2009 року. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій вимоги позову визнав, просив розглянути справу за відсутністю його представника. Ухвалою суду справа розглянута за відсутністю відповідача, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову й матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи, [PERSON] є матір'ю позивача. Відповідно до наданої копії свідоцтва про смерть, [PERSON] померла 08 травня 2009 року. За повідомленням Новоодеської державної нотаріальної контори № 313/01-14 від 30.04.2010 р. після її смерті спадкова справа після смерті [PERSON] не відкривалась за відсутності поданих заяв спадкоємців і свідоцтво про право на спадщину не видавалось. Крім позивача інших спадкоємців після смерті [PERSON]М немає. У зв'язку із віддаленістю адміністративно-територіальної одиниці, у якій проживає позивач, а саме: Російська Федерація, Республіка Саха (якутія), Неєрюнгринський район м. Нєрюнгри, позивач була позбавлена можливості регулярного спілкування з матір'ю, а тому про її смерть взнала лише наприкінці січня 2010 року. Зазначене призвело до пропуску встановленого ст. 1270 ЦК України шестимісячного строку на прийняття спадщини після смерті [PERSON] На підставі викладеного, у відповідності зі ст. 1272 ЦК України, суд дійшов висновку, що позивач пропустила строк для прийняття спадщини з поважної причини і тому вважає можливим, з урахуванням віддаленості місця проживання позивача, визначити додатковий строк, достатній для прийняття позивачем спадщини, після смерті [PERSON] у вигляді шести місяців з дня вступу рішення суду у законну силу. Згідно зі ст. 88 ЦПК України судовий збір і інформаційно-технічні послуги сплачені при подачі позову.

Outcome: approved