Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-12 00:00:00

ВАТ «Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат» /далі ВАТ «ПГЗК»/ звернулось до суду із зазначеним позовом до відповідача, в якому просить виселити [PERSON] з гуртожитку № 3 по вул. Строни 25 в м. Комсомольську, без надання іншого жилого приміщення, зобовязати СГІРФО Комсомольського МВ зняти відповідача з реєстрації за вказаною адресою та стягнути з [PERSON] заборгованість з квартирної плати в розмірі 3234 грн., судові витрати покласти на відповідача. Заявлені вимоги мотивує тим, що за рішенням адміністрації ВАТ „ПГЗК спільно з профспілковим комітетом [PERSON] було надано тимчасове житло в гуртожитку підприємства в звязку із роботою. Згідно наказу про припинення трудового договору від 04.07.2008 р. [PERSON] було звільнено з підприємства за власним бажанням, в звязку з чим останній втратив право на проживання в гуртожитку. Представник позивача в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала повністю, посилаючись на обставини, викладені в позові. Відповідач [PERSON] до суду не зявився, причини неявки не повідомив, будь-яких заперечень на позов не надав. Про час і місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку (а.с. 23). Представник відповідача СГІРФО Комсомольського МВ в судове засідання не зявився. Про час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. Направив до суду заяву, в якій просить справу розглянути за їх відсутності. За таких обставин, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі письмових доказів. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що гуртожиток по вул. Строни 25 в м. Комсомольську знаходиться на балансі позивача ВАТ «ПГЗК» (а.с.6). Згідно наказу за № 1371 від 27.10.2005 р. [PERSON] був прийнятий на роботу охоронцем 28.10.2005 р., в звязку з чим адміністрацією ВАТ „ПГЗК спільно з профспілковим комітетом прийнято рішення про надання відповідачу тимчасового житла в гуртожитку підприємства. На підставі ордеру за № 3932, виданого ВАТ „ПГЗК 20.12.2006 р. [PERSON] вселився в гуртожиток № 3 по вул. Строни 25 в м. Комсомольську, що належить ВАТ ПГЗК і був зареєстрований за вказаною адресою. 04.07.2008 року [PERSON] звільнився з підприємства на підставі ст. 38 КЗпП України за власним бажанням, що підтверджується наказом № 758 (а.с.11). Як вбачається з довідки з місця проживання [PERSON] зареєстрований за адресою: [INFO], гуртожиток № 3, з 2006 року і по даний час (а.с. 9). Згідно з актом про непроживання від 19.01.2010 р. відповідач [PERSON] в гуртожитку № 3 по вул. Строни 25 в м. Комсомольську з часу реєстрації не проживає та має заборгованість з квартирної плати в розмірі 3234 грн., яка утворилася з вересня 2007 року по січень 2010 року (а.с. 13, 15). Суд вважає, що вказана сума заборгованості підлягає стягненню з відповідача на користь ВАТ «ПГЗК» відповідно до вимог ст. 68 ЖК України. Розглянувши справу в межах заявлених вимог, суд доходить висновку про обґрунтованість вимог позивача і вважає за необхідне позов ВАТ «ПГЗК» задовольнити повністю, оскільки відповідно до положення ст. 132 ЖК України, працівників підприємств, які поселилися в гуртожитку в звязку з роботою, може бути виселено без надання іншого жилого приміщення в разі звільнення за власним бажанням без поважних причин. Питання про судові витрати по справі вирішено судом відповідно до вимог 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved