Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-13 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] та просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 09 грудня 2005 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Соломянського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 2199 та стягувати аліментів з відповідача в розмірі 1/4 частими від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше одного неоподаткованого мінімуму, на утримання дочки [PERSON], [INFO]. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 09 грудня 2005 року вона перебувала у шлюбі з відповідачем, від шлюбу мають неповнолітню дочку, однак зазначає, що сімейне життя з відповідачем не склалося у звязку з відсутністю взаємопорозуміння та поваги один до одного, різними поглядами на життя відсутністю спільних інтересів. Зазначає, з восени 2008 року сторони проживають окремо, шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведуть. Вважає, що збереження сімї неможливе, проти примирення заперечує. Додатково посилається на ту обставину, що після розірвання шлюбу їй важко одній матеріально утримувати дочку, оскільки остання має дохід, якого не вистачає для задоволення матеріальних та духовних потреб дитини, а відповідач відмовляється добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання доньки. Враховуючи вищенаведене позивачка просила суд задовольнити позов в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив. За згодою позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності відповідача, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення позивачки, дослідивши та оцінивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між позивачкою та відповідачем 09 грудня 2005 року було укладено шлюб в Відділі реєстрації актів цивільного стану Соломянського районного управління юстиції в м. Києві, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено актовий запис № 2199, що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб (а.с.9). Судом встановлено, що від шлюбу сторони мають повнолітню дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія 1 -БК № 040167 від 18 січня 2006 року (а.с. 10). Судом також встановлено, що шлюб сторін існує лише формально, їх сімя розпалась і не може бути поновлена. Сторони з восени 2008 року не проживають однією сімєю, не ведуть спільного господарства, не підтримують подружніх стосунків. Позивачка проти примирення заперечує та наполягає на розірванні шлюбу. За таких обставин подальше спільне проживання сторін і збереження сімї неможливе, шлюб сторін слід розірвати, витрати по оформленню розірвання шлюбу в відділі реєстрації актів цивільного стану покласти на відповідача. Дитина залишається проживати з позивачкою. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.ст. 181, 183 СК України аліменти за рішенням суду присуджуються у частці від доходу матері, батька. У судовому засіданні встановлено, що позивачка отримує дохід, якого не визначає для задоволення матеріальних потреб дитини, що підтверджується довідкою № 223 від 20 квітня 2010 року (а.с.21). Дитина проживає з позивачкою та повністю перебуває на її утриманні. Також встановлено, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання доньки Крістіни, хоча як батько дитини повинен приймати участь в даних витратах. Враховуючи, те що позивачка несе витрати по утриманню дитини і немає достатніх коштів для забезпечення витрат по задоволенню потреб дитини, підтримання нормального здоровя та відпочинку, а відповідач має регулярний дохід, зобовязаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття і створювати для неї необхідні передумови для її розвитку і забезпечення організації її життя, враховуючи передбачені законом обставини, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання доньки Крістіни у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж ЗО % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19.03.2010 року і до її повноліття. Згідно п.1. ч.І ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved