Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-14 00:00:00

У березні 2010 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, уточнивши позовні вимоги, просив ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі при звільненні у сумі 3038 грн. 07 коп. та стягнути середній заробіток за час затримки остаточного розрахунку при звільненні за період з 2007 року по 2009 рік у сумі 14751 грн. 72 коп. В обґрунтування позовної заяви позивач вказав на те, що згідно наказу №4 від 01.04.2000 року він був прийнятий на роботу до відповідача на посаду керуючого бригади №3, а розпорядженням №148 від 29.12.2004 року - був звільнений за п.1 ст.36 КЗпП України. Потім, знову, розпорядженням №47 від 01.07.2006 року був прийнятий на посаду бригадира у ТОВ «Агро-Самара» та звільнений з посади згідно розпорядження №3 від 15.01.2007 року. Оскільки відповідач до теперішнього часу не розрахувався з позивачем, останній просить стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі, яка станом на 29.07.2008 року складає 3038 грн. 07 коп. Крім того, у звязку із затримкою остаточного розрахунку при звільненні за період з 2007 року по 2009 рік, позивач просив стягнути середній заробіток у сумі 14751 грн. 72 коп., у звязку з чим, він вимушений звернутися до суду. У судовому засіданні представник позивача підтримала уточнені позовні вимоги, просила позов задовольнити, посилаючись на підстави, зазначені в позовній заяві. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, причин неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши представника позивача, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у звязку з наступним. Згідно ст.116 КЗпП України, при звільненні робітника або службовця, виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, здійснюється в день звільнення. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] згідно наказу №4 від 30.03.2000 року був прийнятий на роботу до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро- Самара» в бригаду №3 - керуючим (арк.с.8 зворот). Розпорядженням №148 від 29.12.2004 року [PERSON] був звільнений з роботи за п.1 ст.36 КЗпП України (арк.с.8 зворот). Згідно розпорядження №27 від 29.04.2005 року [PERSON] був прийнятий на роботу до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Самара» бригадиром бригади №3 та звільнений з роботи 30.11.2005 року, згідно розпорядження №83 від 30.11.2005 року (арк.с.9). [PERSON] згідно розпорядження №47 від 01.07.2006 року був прийнятий на роботу до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Самара» на посаду бригадира бригади №3 (арк.с.9 зворот) та звільнений з роботи 15.01.2007 року, згідно розпорядження №3 від 15.01.2007 року (арк.с.9 зворот). Згідно довідки №4 від 29.03.2010 року бухгалтерії відповідача, заборгованість по заробітній платі станом на 25.03.2010 року складає 3038 грн. 07 коп., яка підлягає.стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до ст.117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Згідно довідки бухгалтерії відповідача середньомісячна заробітна плата позивача за два останні К місяці складала: за грудень 2006 року - 375 грн. 00 коп., за січень 2007 року - 449 грн. 89 коп., отже: 375 грн. 00 коп. + 449 грн. 89 коп. = 824 грн. 89 коп. : 42 робочі дні грудня 2006 року та січня 2007 року = 19 грн. 64 коп. - середньоденна заробітна плата. Оскільки [PERSON] звільнено 15 січня 2007 року, то середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, необхідно вирахувати наступним чином: 244 робочих дні 2007 року (за виключенням вихідних та святкових днів) + 256 робочих днів 2008 року (за виключенням вихідних та святкових днів) + 256 робочих днів 2009 року (за виключенням вихідних та святкових днів) х 19 грн. 64 коп. (сума середньоденної заробітної плати) = 14847 грн. 84 коп. - загальна сума середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку за період з 16.01.2007 року по 31.12.2009 року, включно. Отже, сума середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку по рокам складає: чи за 2007 рік (244 робочих дні х19 грн. 64 коп.=4792 грн. 16 коп.); за 2008 рік (256 робочих днів х19 грн. 64 коп.=5027 грн. 84 коп.); за 2009 рік (256 робочих днів х19 грн. 64 коп.=5027 грн. 84 коп.). Проте, позивач просить стягнути середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку на загальну суму 14751 грн. 72 коп. Оскільки суд не може вийти за межі позовних вимог, 1 то позов повинен бути задоволений в межах заявлених вимог, тобто з відповідача слід стягнути середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку в сумі 14751 грн. 72 коп. Відповідно до вимог ч.З ст.88 ЦПК України з відповідача в дохід держави повинно бути стягнено судовий збір по справі у розмірі 177 грн. 79 коп., оскільки позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду, а також на підставі ст.81 ЦПК України з відповідача повинні бути стягнуті витрати на інформаційно-технічне забезпечення по справі у розмірі 120 грн., оскільки позивач звільнений від сплати витрат на інформаційно-технічне забезпечення по справі при зверненні до суду.

Outcome: approved