Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-15 00:00:00

В травні 2010 року, [PERSON] звернувоя в суд з позовом до ВАТ «Конвеермаш» про стягнення суми відшкодування за весь час затримки виплати заробітної плати. Вимоги мотивував тим, що він перебував в трудових обовязках з ВАТ «Конвеермаш» та працював на посаді токаря з 16.04.2008р. по 29.04.2010р. Проте, при звільненні з позивачем не виконаний повний розрахунок з заробітної плати та компенсації за невикористану відпустку на загальну суму у розмірі 4014, 20 грн. Посилаючись на викладене, позивач просив стягнути з відповідача на його користь суму не виплачену йому при звільненні у розмірі 4014,20 грн. та суму відшкодування за весь час затримки виплати заробітної плати по день фактичного розрахунку у розмірі 1500 грн. В судовому засіданні позивач заявлені вимоги уточнив, оскільки на даний час заробітна плата та компенсація за невикористану відпустку на загальну суму у розмірі 4014, 20 грн. йому виплачена, просив стягнути з відповідача на його користь суму відшкодування за весь час затримки виплати заробітної плати по день фактичного розрахунку у розмірі 1500 грн. Представник відповідача позовні вимоги не визнав, наполягав, на тому що дійсно є затримка з виплатами заробітної плати, але з поважних причин. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд встановив наступне. [PERSON] перебував в трудових відносинах з Відкритим акціонерним товариством «Конвеермаш» з 16.04.2008р. та працював на посаді токаря 5 розряду. Розпорядженням № 35 від 29.04.2010р. був звільнений з займаної посади за власним бажанням. Відповідно до ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Проте, при звільненні, з позивачем не був виконаний повний розрахунок, а саме: [PERSON], у встановлені законом строки не була виплачена заробітна плата за березень у розмірі 1296 грн., квітень у розмірі 2718,20 грн. та компенсація за невикористану відпустку у розмірі 1648,32 грн., а всього 4014,20 грн. Згідно зі ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідач порушив норми Кодексу законів про працю України, та належних звільненому працівникові суми у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України, не виплатив. Доводи представника відповідача про існування поважних причин невиплати заробітної плати, суд не може прийняти до уваги, оскільки доказів, що підтверджують наявність таких причин суду не надано. З огляду на вищевикладене, оцінюючи представлені докази в сукупності, суд дійшов висновку, що вимоги позивача обгрунтовані та підлягають задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати: судовий збір у розмірі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі - 120 грн. На підставі ст.ст. 115,116,117 КЗпП України,

Outcome: approved