Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом в якому просить зобов'язати [PERSON] повернути їй земельну ділянку площею 0,0108 га, яка знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. 6 ст. Люстдорфської дороги, 7-а лінія, 1 та усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою, шляхом знесення споруди і приведення земельної ділянки до попереднього стану, посилаючись на те, що даний договір не зареєстрований в органах державної реєстрації, як того потребує закон і таким чином не є укладеним. Представник відповідачки у судовому засіданні позов визнав повністю та не заперечую проти його задоволення. Вислухавши пояснення позивачки та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку від 19 червня 2006 року серія ЯГ № 194980, належить земельна ділянка площею 0,0479 га, яка розташована в м. Одесі по вул. 6 ст. Люстдорфської дороги, 7-а лінія, 1. 27 травня 2009 року між [PERSON] і Бенецькою (прізвище після укладення шлюбу [PERSON]) [PERSON] був укладений договір оренди земельної ділянки площею 0,0108 га із земельної ділянки площею 0,0479 га (договір оренди земельної ділянки посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований у реєстрі за № 6157). Цільове призначення земельної ділянки відповідно до Державного акту про право власності на землю: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Відповідно до ст. 11 ЦК України однією з підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини. Правочин - це такий юридичний факт, який слугує належною правовою підставою виникнення, зміни або припинення цивільних прав та обов'язків. За загальним правилом моментом укладення договору є момент досягнення згоди з усіх його істотних умов. Водночас із загального правила є винятки, а саме коли сторони, дійшовши згоди щодо всіх істотних умов договору оренди землі, склавши та підписавши відповідний письмовий документ, все ж не набувають цивільних прав та обов'язків, на досягнення яких було спрямоване їх волевиявлення при його укладенні, оскільки через відсутність державної реєстрації договору він не є укладеним, тобто не має юридичної сили. Будучи оформленим як документ, договір не відбувся як юридичний факт. Відповідно до ст. 18 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі є укладеним з моменту його державної реєстрації. Укладений сторонами договір оренди земельної ділянки не зареєстрований у встановленому законом порядку, що підтверджується повідомленням Управлінням Держкомзему у місті Одеса від 16.07.2009 року про відмову в реєстрації і таким чином не є укладеним, не породжує тих правових наслідків, на досягнення яких він був спрямований. Відмова у державній реєстрації права на нерухомість оскаржена до суду не була. Відповідачка, в порушення вимог діючого законодавства, а також п. 9.3.1 Договору, приступила до використання земельної ділянки, збудувала фундамент та стіни із склопакетів. У разі, якщо на виконання неукладеного договору стороною передчасно передано майно, між сторонами виникають правовідносини внаслідок набуття, збереження майна без достатньої правової підстави. Відповідно до ч. 1 ст. 1213 ЦК України набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. Таким чином, позивачка правомірно звернулася з вимогою про повернення майна. Враховуючи вищезазначене, суд вважає позовні вимоги законними, обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved