overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-06 00:00:00

19.05.2010р. [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення юридичного факту родинних відносин з [PERSON], яка померла 18.03.2010року. В обґрунтування своїх вимог зазначила те, що 18 березня 2010року в м. Львові померла [PERSON],1932р.н. Вона була його тіткою та власником квартири [ADDRESS]. Батьки [PERSON] померли в пятдесятих роках минулого століття, а його мама померла в 1991році. Тітка була одружена, але своїх дітей не мала, а її чоловік теж помер в 1996році. Просить задовольнити заяву про встановлення факту родинних відносин з [PERSON], яка померла 18.03.2010року. В судовому засіданні заявник [PERSON] свою заяву підтримав, давши аналогічні пояснення тим, які зазначені в заяві, просить заяву задовольнити. Представник зацікавленої особи відділу РАЦС Залізничного району м. Львова в судове засідання не зявився, хоча неодноразово був попереджений про день розгляду справи та про наслідки його неявки в суд, на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у їх відсутності. Заслухавши пояснення заявника, зясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON], яка померла 18.03.2010року є рідною тіткою [PERSON]. Як вбачається з долучених до матеріалів справи документів, зокрема, з архівної довідки №Д-673-00р. від 14.03.2000р. в документах обласного архіву значиться, що родина у складі: голова родини [PERSON],1895р.н., члени родини [PERSON],1892р.н., [PERSON],1910р.н., [PERSON],1921р.н., [PERSON],1941р.н., [PERSON],1934р.н., [PERSON],1932р.н. у 1946році була переселена у Львівську область з с. Хотинець Ярославського повіту, Польща; з копії свідоцтва про укладення шлюбу [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 24 січня 1976року, після укладення шлюбу присвоєно прізвища чоловікові [PERSON], дружині [PERSON]; з свідоцтва про смерть серія 1-СГ №206270 від 19.03.2010року [PERSON] померла 18 березня 2010року. В судовому засіданні встановлено, що батьками заявника є [PERSON],1910р.н., [PERSON],1921р.н., а [PERSON] та [PERSON] є рідними сестрами. З свідоцтва про смерть серія 1-СГ №215459 від 18.05.2010року вбачається, що [PERSON] померла 23 червня 1964року. Враховуючи вищенаведене, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-06 00:00:00

Представник позивача, в судовому засіданні, позов підтримав, і просить суд визнати недійсним договір дарування однокімнатної квартири №50, загальною площею 30,7 м2 в м. Рівне, по вул. Відінська, 35а, укладений 08 грудня 2004 року, посилаючись на те, що позивач вважала, що укладає договір довічного утримання, так як бажала щоб право влас\-ності на її квартиру перейшло до дочки лише після її смерті. Мотивами такого її рішення було отримання допомоги та догляду від відповідача і лише в2009 році вона взнала, що фактично нею, в результаті помилки, укладено договір дарування і таким чином порушено її права на квартиру. Про невідповідність правочину її волевиявленню позивач взнала в 2009 році, а тому рахує, що не пропущені строки позовної давності. Представник відповідача позов визнав повністю і не заперечує проти визнання даного договору недійсним. Суд, заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, встановив, що 08 грудня 2004 року між сторонами був укладений до\-зір дарування, за яким позивач подарувала відповідачу по справі однокімнатну квартиру [ADDRESS], житловою площею 11,7 м2, загальною 30,7 м2. Даний договір нотаріально посвідчений. Даний договір був зареєстрований в Рівненському МБТІ. Про невідповідність правочину її волевиявленню позивач взнала в 2009 році, а тому не пропустила строки позовної давності. Відповідно до ст. 717 ЦК України, за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає другій стороні (обдарованому) безоплатно майно (дарунок( у власність. Згідно ст. 229 ЦК України, якщо особа ,яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Оскільки, позивач при укладанні правочину добровільно помилялась щодо обставин , які мають істотне значення та відповідність їх її волевиявленню, звернулась до суду протягом року після того, як взнала про своє порушене право відносно власності на її квартиру, позов підлягає до задоволення. Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Визнання позову представником відповідача не суперечить закону, порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому, дані позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати по справі. Тому підлягають стягненню з відповідача на користь позивача витрати пов'язані із сплатою судового збору у сумі 17 грн. та на інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду справи у сумі 37 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-06 00:00:00

Позивач звернувся в суд з даним позовом про стягнення на їх користь із відповідача збитку, заподіяного порушенням правил користування електроенергії в сумі позову, мотивуючи свої вимоги тим, що 04.08.2009року при перевірці у відповідача правил користування електроенергією, надаваної позивачеві згідно акту №084293 встановлено, що у відповідача мало місце порушення правил користування електроенергією, а саме - самовільне підключення електроустановок до мережі поставника без його дозволу та без укладення договору на надання послуг, у зв'язку із чим згідно правил користування електроенергією на відповідача був зроблений перерахунок на загальну суму по цьому акту- 926грв. 17коп., що відповідач у добровільному порядку не відшкодовує, у зв'язку із чим він звернувся в суд. У судовому засіданні представник позивача на позові наполягає. Відповідач за викликом суду не заявився, причин своєї неявки суду не повідомив, завчасно був повідомлений про день і час слухання справи, про що до суду повернулася розписка, у зв*язку з чим вона вважається відповідно до вимог ЦПК України повідомленою належним чином), у зв*язку з чим справа відповідно до вимог ст. 169, 224 ЦПК України з погодження позивача слухалася за його відсутності. Вислухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі у зв'язку з тим, що згідно зі ст.509 ЦК України у випадку невиконання зобов'язання боржником він зобов'язаний відшкодувати заподіяні позивачеві збитки. Згідно акту встановлений факт порушення відповідачем правил користування електроенергією (а.с.5) і був зроблений перерахунок на суму позову відповідно до п.48 п.З Правил користування електроенергією для населення (а.с.4), що відповідач добровільно не відшкодовує. Відповідно до протоколу засідань комісії РЕМ розрахунок збитків по акту зроблений правильно (а.с.5). Відповідач до суду не з*явився, свої заперечення по позові не подав. Отже, відповідач винний у заподіянні збитку позивачеві у вигляді не оплати за шкоду, заподіяну порушенням правил користування електрикою, у зв'язку із чим він зобов'язав відшкодувати заподіяні позивачеві збитки в сумі позову, які треба з нього стягнути. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позива понесені ними судові витрати - витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи З0грв. і також слід стягнути судовий збір в сумі 51грв. Оскільки відповідно до ст.ст.224-225 ЦПК України справа розглядалася за відсутності відповідача, йому повідомляється, що він має право протягом 10-ти днів з дня отримання копії цього рішення подати до суду заяву про його перегляд (якщо він не заявився до суду з поважних причин та якщо він обгрунтовує свої заперечення по позові). На підставі ст.ст.509,1166 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-06 00:00:00

Позивач просить визнати право власності в порядку спадкування на легковий автомобіль ВАЗ 2101, 1979 року випуску, колір зелений, шасі № 21013073644, легковий седан-В, об'єм двигуна 1198, вартістю 4724,17 грн. після смерті її чоловіка [PERSON] 24 вересня 2007 року, посилаючись на те, що даний автомобіль належав її чоловікові [PERSON] на підставі технічного паспорту про реєстрацію транспортного засобу ВІС № 384321 виданим 19.04.2003 року [PERSON] МРЕВ. На день смерті спадкодавця вона постійно проживала з ним однією сім'єю, вела спільне господарство, на ній був догляд за ним та поховання. Спадкоємцями першої черги після смерті чоловіка є вона та син [PERSON], який в шестимісячний строк з дня смерті спадкодавця не відмовився від прийняття спадщини, так як ремонтував автомобіль за власні кошти. Він просив повернути йому затрачені на ремонт автомобіля кошти, однак позивачка не мала такої можливості. На сьогоднішній день позивачем відшкодовані кошти [PERSON], він спадщину приймати відмовляється та на неї не претендує. В судовому засіданні представник відповідача - [PERSON] міської ради позов визнав повністю та не заперечував проти його задоволення. Відповідач - [PERSON] надав на адресу суду заяву, в якій просить провести судовий розгляд без його участі, так як позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти задоволення позову, кошти за ремонт автомобіля від позивача отримав, на спадщину не претендує. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає можливим задовольнити позовні вимоги повністю, оскільки позивач підтримала позовні вимоги, представник відповідача [PERSON] міської ради та відповідач [PERSON] визнали позовні вимоги повністю, задоволення позову не суперечить вимогам та законним інтересам сторін, матеріалам справи та відповідає чинному законодавству України, не порушує прав, свобод та інтереси інших осіб. Позовні вимоги доведені свідоцтвом про смерть спадкодавця, свідоцтвом про шлюб, технічним паспортом на автомобіль, довідкою та іншими матеріалами справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] Крістіни Олександрівни, [INFO], у розмірі ? частини заробітку (доходу) на місяць. Позивач позов підтримав та пояснив, що всі обставини справи зазначені у позові. Відповідач до суду не зявився, у звязку з чим суд проводить заочний розгляд справи. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивач та відповідач є батьками [PERSON] Крістіни Олександрівни, [INFO]. Відповідач не утримує свою дитину, яка проживає з позивачем. Ці обставини підтверджуються копією свідоцтва про народження дитини а.с.6), довідкою з місця проживання дитини (а.с.7). Згідно зі ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. На підстав викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-06 00:00:00

Позивачка просила суд стягнути з відповідача аліменти у розмірі 700грн. щомісячно на утримання повнолітнього сина [PERSON] в звязку із продовженням ним навчання у Лисичанському гірничому технікумі на бюджетній форми навчання до 30.06.2011 року, посилаючись на те, що потребує син матеріальної допомоги з боку батька, а відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на його утримання не надає, хоча має таку можливість. Позивачка у судовому засіданні позов підтримала, просила позов задовольнити у повному обсязі. У своїх поясненнях посилалась на обставини, викладені у позовній заяві, на підтвердження яких надала суду відповідні докази. Доповнила, що вона отримує пенсію у розмірі 797грн., син отримує стипендію у розмірі 530 грн.. Вона допомагає сину, але вважає, що і відповідач може надавати допомогу у розмірі 700грн. Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково, згодний платити аліменти на утримання сина у розмірі 300грн., оскільки крім пенсії інших матеріальних доходів не має. Третя особа [PERSON] просив задовольнити позов, посилаючись на те, що потребує додаткову допомогу з боку батька, бо потрібно купувати їжу, одягатися, купити канцелярські речі. Суд, заслухавши пояснення сторін, третьої особи [PERSON], дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що позивач досяг повноліття і в даний час продовжує навчання у Лисичанському гірничому технікумі на денній бюджетної формі навчання, в звязку із чим потребує матеріальної допомоги з боку відповідача. Враховуючи, що позивач отримує стипендію, відповідач може таку допомогу надавати, оскільки отримує пенсію. Враховуючи що і мати, і батько повинні надавати допомогу, сімейний та матеріальній стан відповідача, матеріальний стан позивача, суд вважає, що відповідач може надавати таку допомогу у розмірі 300 грн. щомісячно на підставі ст. 199 СК України. На підставі ст. 199 Сімейного кодексу України, ст. ст. 10, 11, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд,-

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою про стягнення аліментів на утримання дитини, в якій вказала, що вона з відповідачем зареєструвала шлюб 17.12.2005 року. Від спільного шлюбу мають неповнолітню дитину, яка мешкає з позивачкою. Вони проживають окремо. Дитина знаходиться на утриманні позивачки, відповідач матеріальної допомоги не надає. Позивачка бажає отримувати від відповідача аліменти у встановленому законом порядку. Просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач у судовому засіданні на задоволенні позову наполягала. Відповідач у судове засідання не з'явився. Про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Надав суду заяву про слухання справи у його відсутність, Проти задоволення позову не заперечував. Суд, вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно свідоцтва про шлюб серії 1-НО № 023509, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Селидівського міського управління юстиції, 17.12.2005 року було укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] (після укладення шлюбу їй присвоєно прізвище Акименко). Згідно свідоцтва про народження серії 1-НО № 175239 від 11.04.2006 року виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Селидівського міського управління юстиції, [PERSON] народилася 22.03.2006 року і її батьками є [PERSON] та [PERSON] Згідно зі ст. 181 СК України, рішенням суду, кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері чи батька. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальний стан як дітей, так і платника аліментів, та інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що відповідач працює, і має змогу виплачувати аліменти на утримання дитини. Суд вважає, що слід стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки у частковому співвідношенні до його заробітку у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів. На підставі ст.ст. 180, 181, 182, 183 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] Позовні вимоги мотивовані тим, що 19 липня 1997 року позивач з відповідачем зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів громадського стану Вугледарського міського управління юстиції Донецької області, про що зроблено запис у книзі реєстрації актів про одруження № 81. В шлюбі народилася дитина [PERSON], [INFO]. Спільне життя сторін не склалося в наслідок відсутності взаємних поглядів та інтересів. Шлюб фактично розпався, позивач не бажає поновлення шлюбних стосунків. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити позов в повному обсязі, суду пояснив, що не має намірів зберігати шлюбні стосунки з відповідачем, так як створив нову родину. Відповідач в судове засідання не зявилась з невідомої для суду причини, про час та дату розгляду справи була повідомлена належним чином. Позивач, не заперечував проти розгляду справи у відсутності відповідача. В звязку з відсутністю відповідача без поважних причин, суд у відповідності до ч.4 ст.169 ЦПК України, вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній доказів, постановивши заочне рішення. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що 19 липня 1997 року позивач з відповідачем зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану м.Вугледар. Донецької області про що зроблено запис у книзі реєстрації актів про одруження №81. (а.с.9) Спір щодо подальшого проживання дитини - [PERSON] [INFO] та розподілу спільного майна подружжя відсутній. Спільне життя у сторін не склалося у зв'язку з несхожістю характерів, інтересів, привело до розпаду сімї. Сторони не мають прагнення та наміру до примирення, мешкають окремо, спільного господарства не ведуть, в звязку з чим суд вважає недоцільним надання строку для примирен- Позивач розриває шлюб вперше. Державне мито при реєстрації розірвання шлюбу в органі РАЦСу суд вважає необхідне покласти на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] Позовні вимоги мотивовані тим, що 18 жовтня 2002 року позивач з відповідачем зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів громадського стану Вугледарського міського управління юстиції Донецької області, про що зроблено запис у книзі реєстрації актів про одруження № 119. В шлюбі народилася дитина - [PERSON], [INFO]. Спільне життя сторін не склалося в наслідок відсутності взаємних інтересів, поглядів. Шлюб фактично розпався, сторони разом не проживають. Відповідач фактично створила нову сім'ю з іншим чоловіком. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позовні вимоги та їх обґрунтування. наполягав на розірванні шлюбу. Відповідач в судове засідання не з'явилася, надала письмову заяву, про розгляд справи в її відсутності, позов визнала, не заперечувала проти розірвання шлюбу. Прохання про розгляд позову в попередньому судовому засіданні викладено в письмовій формі та долучено до матеріалів справи. Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що 18 жовтня 2002 року позивач з відповідачем зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів громадського стану Вугледарського міського управління юстиції Донецької області, про що зроблено запис у книзі реєстрації актів про одруження № 119. (а.с.10) Спір щодо подальшого проживання дитини - [PERSON] [INFO] та розподілу спільного майна подружжя відсутній. Спільне життя у сторін не склалося у зв'язку з несхожістю характерів, інтересів, що привело до розпаду сім'ї. Сторони не мають прагнення та наміру до примирення, в звязку з чим суд вважає недоцільним надання строку для примирення. Позивач розриває шлюб вперше. Державне мито при реєстрації розірвання шлюбу в органі РАЦСу суд вважає за необхідне покласти на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-06 00:00:00

позивачка звернулась до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання заяві на прийняття спадщини посилаючись на те, що 25 листопада 2005 року померла її мати [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на спадкове майно. Вона являється спадкоємце\\ майна померлої за законом, однак після смерті [PERSON] вона через хворобу невстигла ) встанолений законом термін подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, том) виникла потреба звернутись до суду. Просить вказані причини пропуску строку для подачі заяви про прийняття спадщини визнатк поважними і визначити додатковий строк в два місяці для подачі заяви на прийняття спадщині- після смерті [PERSON]. В суді позивачка позовні вимоги підтримала, просить їх задоволити. Представник відповідача в судове засідання подав заяву про розгляд справи у йогс відсутності, позовні вимоги визнав. Дослідивши матеріали справи, суд находить позов підлягаючим задоволенню. Відповідно до ст. 1272 ЦК України суд за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Інших спадкоємців, які б претендували на спадкове майно померлого не має. Оскільки, наведені позивачкою причини пропуску строку для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], суд находить поважними, що стверджується довідкою Красилівської ЦРЛ №17 від 11.03.2010 року, тому позивачці слід продовжити строк для подачі заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-06 00:00:00

позивачка звернулася до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, посилаючись на те, що 02 липня 2009 року померла її мати [PERSON], яка проживала в [INFO]. Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається: з житлового будинку та присадибної земельної ділянки по вул.Зелена,2 с.Кульчини Красилівського району та майнового паю члена колективного сільськогосподар\-ського підприємства, яку мати прийняла після смерті батька, проте не встигла нотаріально оформити. Вона являється єдиним спадкоємцем за заповітом. Через хворобу не встигла подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори, пропустивши 6-ти місячний строк для прийняття спадщини. Просить вказану причину пропуску строку для подачі заяви про прийняття спадщини визнати поважною і визначити додатковий строк для прийняття спадщини після смерті матері. В суді позивачка підтримала заявлений позов, просить його задовольнити, надавши їй додатковий строк в 6 місяців для подачі заяви в нотаріальну контору для прийняття спадщини. Представник Кульчинівської сільської ради Красилівського району в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд находить позов підлягаючим частковому задоволенню, оскільки з наданої суду довідки № 31 від 10 березня 2010 року вбачається, що позивачка знаходилася на амбулаторному лікуванні в лікаря невролога з 28.12.2009 року по 08.01.2010 року, тому не могла вчасно подати заяву про прийняття спадщини після смерті спадкодавця. Відповідно до ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд, може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Наведені позивачкою причини пропуску строків для подачі заяви про прийняття спадщини судом визнається поважними, а позовна заява підлягає задоволенню. Інших спадкоємців, які б претендували на спадкове майно померлої не має.

Outcome: partial