Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-30 00:00:00

В червні 2010 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивачка [PERSON] зазначала, що з відповідачем [PERSON] знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 24 серпня 1996 р., від якого мають малолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між ними припинені з 2003 р., через те, що сторони виявилися різними людьми, зі своєрідними характерами та з різними поглядами щодо вирішення життєвих проблем. Посилаючись на те, що сім'я розпалася остаточно, примирення та подальше спільне проживання з відповідачем неможливе, позивачка просила позов задовольнити, а шлюб, укладений між нею та відповідачем розірвати. В попередньому судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала, зазначивши, що сім'я розпалася остаточно та подальше її збереження неможливе. Подружні відносини припиненні з 2003 р., через те, що сторони виявилися різними людьми та в кожного свій погляд на життєві і сімейні відносини. На примирення остання не згодна, крім того має намір зареєструвати шлюб з іншим чоловіком, та наполягала на розірванні шлюбу. Відповідач [PERSON] в попереднє судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. 23 червня 2010 року на адресу суду надіслав лист у якому просить слухати справу у його відсутність, з позовом [PERSON] про розірвання шлюбу згоден. Ухвалою суду справа розглянута у відсутність відповідача. .Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно ч,4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Так, як вбачається з матеріалів справи, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 24 серпня 1996 р., що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, серія [NUMBER], виданим 24 серпня 1996 р. Козубівською сільською Радою Доманівського району Миколаївської області (а.с.4). Від даного шлюбу сторони мають малолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, серія [NUMBER] виданого Новобузьким відділом реєстрації актів громадянського стану Миколаївської області 11 лютого 1997 р. (а.с.5). Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, що передбачено ст.55 СК України. Кожен з подружжя також має право припинити шлюбні відносини. Примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ст.56 СК України). Згідно ст.112 СК України суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони з 2003 р. припинили шлюбні відносини та жоден з них не бажає зберегти сім'ю. Спорів про поділ майна між сторонами немає. Згода щодо місця проживання дитини між сторонами досягнута. На підставі викладеного та згідно зі ст.ст.104,110,112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу стали неможливі і суперечать інтересам сторін. За таких обставин, заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб, зареєстрований 24 серпня 1996 р. між [PERSON] та [PERSON] (до шлюбу - [PERSON]) розірванню.

Outcome: approved