Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання договору купівлі - продажу дійсним та визнання права власності, вказуючи, що 25.05.2010 року між позивачем та відповідачами у простій письмовій формі був укладений договір купівлі-продажу майна, за яким позивач виконав свої зобовязання, але відповідачі ухиляються від нотаріального посвідчення договору, що перешкоджає позивачу у реалізації його права власності на придбане майно. У звязку з наведеним позивач просить позов задовольнити. Позивач свої позовні вимоги підтримує . Відповідач [PERSON] який діє від себе та за дорученням від імені [PERSON], [PERSON] з позовом згоден. Суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведені попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦНК України у разі визнання відповідачами позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 25 травня 2010 року у простій письмовій формі у м. Білгород-Дністровський Одеської області між позивачем та відповідачами був укладений договір купівлі-продажу, гідно якого [PERSON] купив у [PERSON], [PERSON], [PERSON] 11/100 частин житлового будинку № 94 по вул. Свердлова, в м. Білгород - Дністровський Одеської області, і позивачем за даним договором цілком виплачена вартість 11/100 частин житлового будинку. Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі - продажу одна сторона (продавець) передає ібо зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або обовязується прийняти майно (товар) і сплати за нього певну грошову суму. Сторонами за договором було здійснено повне виконання усіх істотних умов, а саме: відповідачами було передано, а позивачем прийнято у свою власність 11/100 частин житлового будинку № 94 по вул. /Свердлова, в м. Білгород - Дністровський Одеської області, з оплатою домовленої суми грошей. Однак, при кладенні договору купівлі-продажу, сторонами була порушена його форма. Внаслідок того, що договір був укладений з порушенням встановленої ст.ст. 209, 657 ЦК України для цього форми, а саме: не був нотаріально засвідчений, через відмову відповідачів, даний факт став перешкодою позивачу в оформленні його майнових прав та підставою для визнання укладеного договору недійсним. Згідно ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. У відповідності зі ст. 220 ч.2 ЦК України якщо сторони домовилися про всі істотні умови договору, що підтверджуються письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна зі сторін хиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Після укладення договору купівлі-продажу позивачем були повністю прийняті у своє володіння та розпорядження 11/100 частин житлового будинку № 94 по вул. Свердлова, в м. Білгород - Дністровський )Одеської області, що являється складовою права власності, на яке позивач має право, як субєкт права приватної власності відповідно до ст. ст. 317, 318, 325 ЦК України. Відповідно до ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішення суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Оскільки сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, а також відбулося фактичне його виконання, суд вважає, що договір купівлі-продажу від 25.05.2010 року підлягає визнанню дійсним. Відповідно до ст. 16 ЦК України захист права виражено у вигляді, зокрема, визнання права власності. Враховуючи вищевикладене, що сторонами були виконані усі істотні умови угоди, про повне виконання яких не заперечується та було підтверджено в судовому засіданні, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним і визнання права власності підлягають задоволенню у повному обсязі. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved