Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-21 00:00:00

У липні 2009 року повне товариство «ХН-Ломбард «Балканкар-Сервіс і компанія» ( далі по тексту ПТ «ХН-Ломбард») звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики та судових витрат. Свої позовні вимоги позивач мотивував тим, що 29 січня 2007 року між сторонами був укладений договір позики на суму 32480 грн., що становить 6393,00 у. о. згідно комерційного курсу на день видачі, строком на 24 місяці до 29 січня 2009 року, зі сплатою 6,0 % за користування позикою від суми позики згідно комерційного курсу на день платні за кожен місяць, а також 2% від суми позики за кожну добу затримання платні. За період з 29 січня 2007 р. по 03 серпня 2007 р. відповідач отримала гроші на загальну суму 26983 грн. Відповідач допустила неналежне виконання взятих на себе зобовязань, станом на 16.07.2009 р. виникла заборгованість на загальну суму 434\~026,94 грн., що складається з основного боргу, сплати процентів за користування позикою та пені. В досудовому порядку спірне питання не вирішено. У судовому засіданні представник позивача за дорученням позов підтримала у повному обсязі. Відповідач на судовому засіданні 20.10.2009 року позов визнала частково на суму 14550 грн. та пояснила, що дійсно у січні 2007 року підписувала договір позики та договір іпотеки, на той час їй терміново були потрібні кошти в еквіваленті на національну гривню у сумі 32\~480 грн., умови договору її цілком влаштовували, отримала вказану у договорі суму позики не протягом доби, а періодично у сумі 14550 грн. та 5000 грн., при цьому підписувала касові ордери. Також здійснювала заходи щодо погашення заборгованості. У березні 2009 р. звернулася до суду з позовом визнання договорів позики та іпотеки недійсними, зобовязання відповідача повернути їй правовстановлюючі документи, розгляд справ обєднано в одне провадження. На судове засідання 22 червня 2010 року не прибула, викликалася через оголошення у газеті «Урядовий курєр, причину неявки суд не повідомила, клопотань не надходило, тому суд вважає за необхідне слухати справу у відсутність відповідача, оскільки в справі достатньо доказів про права та відносини сторін. Ухвалою суду від 22 червня 2010 р. позов [PERSON] до повного товариства «ХН-Ломбард «Балканкар-Сервіс і компанія» про визнання договорів позики та іпотеки недійсними, зобовязання відповідача повернути їй правовстановлюючі документи залишений без розгляду відповідно до ст. 77 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.\~\~\~\~ В судовому засіданні суду першої інстанції встановлено, що 29 січня 2007 року між позивачем та відповідачем був укладений договір позики, за умовами якого відповідачу було надано позику у сумі 32480 грн., що становить 6393,00 у. о. згідно комерційного курсу на день видачі, строком на 24 місяці до 29 січня 2009 року, зі сплатою 6,0 % за користування позикою від суми позики згідно комерційного курсу на день платні за кожен місяць, а також 2% від суми позики за кожну добу затримання платні /ас. 96/. Відповідач позику та відсотки до них вчасно не повертала, сплатила проценти за користування позикою та пеню на суму 8187,00 грн., і станом на 16.07.2009 року заборгованість відповідача за договором позики від 29 січня 2007 року складає: 26\~938 грн. основного боргу, 45\~686,58 грн. проценти за користування позикою, 369\~589, 36 грн. пені за несвоєчасне виконання грошових зобовязань /ас. 109/. Відповідно до вимог ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вимог закону, договору, одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається, тому позичальник зобовязаний своєчасно вносити плату за користування майном. Відповідач була ознайомлена з умовами договору позики і відповідальністю, яка наступає у випадку неповернення позики, погоджувалася з цими умовами та порядком нарахування відсотків у випадку невиконання умов договору, умов договору не виконала, а тому суд вважає, що право позивача порушене і підлягає захисту, погоджується з його розрахунками і позовні вимоги задовольняє у повному обсязі. Питання про судові витрати суд вважає за необхідне вирішити в порядку передбаченому ст. 88 ЦПК України. На підставі ст.ст. 526, 530 ЦК України,

Outcome: approved