Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідача про стягнення з ВАТ КБ «Надра» індексу інфляції, три проценти річних, упущену вигоду та 1000 грн. за завдану моральну шкоду у звязку з невиконанням договору строкового банківського вкладу від 26.01.2007 року. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала, та в обгрунтування таких пояснила, що 26.01.2007 р. між нею та КБ «Надра» було укладено договір строкового банківського вкладу № 757094, за яким нею зроблено банківський вклад в розмірі 9000 грн. терміном на один місяць з виплатою 20,25 % річних. В подальшому сторони уклали додаткові угоди, згідно яких датою повернення вкладу вказано 07.01.2010 року. Однак, лише 02 квітня 2010 року відповідач виплатив вкладнику суму депозиту та нараховані за умовами договорів відсотки. За умовами договору, та відповідно до норм ЦК України банк зобовязаний був видати суму вкладу на першу вимогу вкладника. Отже, відповідач не виконав взяті на себе договірні зобовязання та порушив норми цивільного законодавства України в зв`язку з чим, просить позов задоволити, стягнути з відповідача індекс інфляції, три проценти річних, упущену вигоду та 1000 грн. за завдану моральну шкоду, яка полягає в переживаннях, погіршенні стану здоров»я. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надіслав на адресу суду письмові заперечення по суті позову, в яких позовні вимоги не визнає, вважає, що банк свої зобовязання виконав, оскільки належні позивачу кошти переведено з депозитних рахунків на поточні. Крім цього, покликається на введення в Банку мораторію з 10.02.09р., у звязку з чим з відповідача не можуть бути стягнуті штрафні санкції. Також заперечує щодо стягнення моральної шкоди, враховуючи, що вини відповідача у заподіянні такої немає. Просить судовий розгляд проводити у відсутності представника відповідача. Заслухавши пояснення позивача, розглянувши письмові заперечення та дослідивши представленні по справі докази, суд дійшов висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Згідно договору банківського вкладу від 26.01.2007 року № 757094 (а.с.4) Банк прийняв на депозитний рахунок [PERSON] грошовий вклад у розмірі 9000 грн. строком на 1 місяць. Згідно додаткових угод датою повернення вкладу вказано 07.01.10р. Внесення коштів позивачем підтверджується також відповідними квитанціями. Пунктом 3.4.5 вказаних договорів передбачено, що Банк зобовязується повернути вкладнику вклад за його вимогою в кінці терміну дії вкладу чи у випадку дострокового розірвання договору. Згідно п. 2 ст. 1060 ЦК України за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника. Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. В судовому засіданні встановлено, що позивачу остаточно повернули суму депозиту та договірні відсотки 02.04.2010 року, що стверджується відповідними поточними рахунками. Відтак, відповідачем порушені умови договору строкового банківського вкладу. Разом з тим, ст. 625 ЦК України передбачає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. В звязку з чим відповідач зобовязаний виплати позивачу 3% компенсації за прострочення виконання зобовязання та інфляційні втрати. Однак, вимога позивача про стягнення таких коштів за період до 10.02.2010 р. задоволенню не підлягає, оскільки до цього часу в банку «Надра» введено мораторій на задоволення вимог кредиторів. Згідно ч. 3 ст. 85 ЗУ «Про банки та банківську діяльність» протягом дії мораторію не нараховуються неустойка (штраф, пеня), інші фінансові (економічні) санкції за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань перед кредиторами. Таким чином, суд задовольняє позовні вимоги [PERSON] про стягнення з ВАТ КБ «Надра» інфляційних втрат та трьох відсотків річних за прострочення виконання зобов»язання за період з 10.02.2010 року по 02.04.2010 року по час виплати заборгованості. В задоволенні інших позовних вимог суд відмовляє з наступних мотивів. Так, щодо упущеної вигоди, то позивач трактує таку як неодержаний дохід. Однак, суд прийшов до висновку про стягнення процентів за договором на день фактичної виплати заборгованості, тому не вбачає правової підстави для стягнення упущеної вигоди. Позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди також не підлягають задоволенню, оскільки згідно діючого законодавства особа несе відповідальність за заподіяну моральну шкоду у випадках коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції України, у випадках передбачених ст. ст. 208,611,1167,1168 ЦК України, а також іншими нормами законодавства, які встановлюють відповідальність за заподіяння моральної шкоди. Однак цивільна відповідальність у виді відшкодування моральної шкоди не передбачена законодавством, що регулює питання банківського вкладу. Не передбачено відшкодування моральної шкоди також і договором укладеним між сторонами. А тому підстави для задоволення позову в цій частині відсутні. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд присуджує з відповідача понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: partial