Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] , в якому просить визнати відповідачку та її малолітню дочку [PERSON] такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS], посилаючись на те, що вони з вересня 2002 року в даній квартирі не проживають без поважних причин. Квартира належить позивачу на праві приватної власності на підставі договору дарування від 31.07.2002 року. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні позов підтримали та просили його задовольнити. Позивач пояснив, що відповідачка є колишньою дружиною його брата [PERSON], з яким вони проживали у квартирі [ADDRESS] до 2002 року. В той час квартира належала батьку. В 2002 році батько подарував позивачу вказану квартиру , у вересні 2002 року відповідачка з дочкою виселилась , забравши всі свої речі, з того часу вона з чоловіком не проживає , а в 2008 році вони розірвали шлюб. На даний період часу в квартирі проживає позивач та його мати [PERSON]. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про розгляд справи повідомлялась належним чином, за останнім відомим місцем проживання та викликалась в суд через оголошення в пресі ( а.с. 27 ). Судом відповідно до положень ст. 224 ЦПК України визнано за можливе ухвалити по даній справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Представник третьої особи - Служби у справах дітей Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надіслав клопотання про розгляд справи в його відсутності, просив вирішити справу відповідно до вимог діючого законодавства ( а.с. 16). Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд справи в його відсутності, просив позовні вимоги задовольнити ( а.с. 36). Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явилась , про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, судом визнано за можливе розглянути справу в її відсутності. Вислухавши позивача та його представника, свідків, вивчивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з довідки форми № 3 , виданої ЖЕД № 201 КП Управління житлового господарства Дарницького району м. Києва, в квартирі [ADDRESS] зареєстровані : власник квартири [PERSON] , 1987 р.н. - з 05.09.2002 року ; його мати [PERSON] , 1949 р.н. - з 05.09.2002 року; колишня дружина брата [PERSON], 1979 р.н. - з 30.03.2000 року ; племінниця [PERSON], 2000 р.н. - з 04.07.2002 року ( а.с. 6). Квартира [ADDRESS] є однокімнатною, загальною площею 42,08 кв.м., жилою площею - 17,5 кв.м. Згідно з договором дарування від 31.07.2002 року, посвідченим державним нотаріусом 16-ї Київської державної нотаріальної контори, зареєстрованим в реєстрі за № 1- 1609, [PERSON] подарував , а [PERSON], який на той час був неповнолітнім та діяв за згодою своєї матері [PERSON], прийняв у дар квартиру [ADDRESS]. Відчужувана квартира належала [PERSON]. на підставі договору дарування від 20.08.1999 року. Договір дарування квартири від 31.07.2002 року був зареєстрований в Київському міському БТІ 29.08.2002 року за реєстровим № 7665 ( а.с. 8). Як вбачається з акту перевірки фактичного проживання, складеного комісією ЖЕД № 201 09.08.2009 року , під час перевірки було встановлено, що [PERSON]. та [PERSON] в квартирі [ADDRESS] не проживають та відсутні їх речі. Зі слів сусідів [PERSON]. та [PERSON] встановлено, що [PERSON]. та [PERSON] не проживають в цій квартирі з 2002 року ( а.с. 5). На запит суду начальник ЖЕД-201 24.02.2010 року повідомив, що за період 2008- 2010 року [PERSON]. не зверталася з заявою про неможливість проживання у вказаній квартирі ( а.с. 33). З відповіді Дарницького РУ ГУ МВС України у м. Києві від 15.03.2010 року вбачається, що після 2002 року звернень [PERSON]. до органів внутрішніх справ не надходило (а.с. 35). Відповідно до акту від 20.04.2010 року, складеного комісією працівників ЖЕД-201, вручити судову повістку [PERSON]. не вбачається можливим, оскільки вона в квартирі [ADDRESS] не проживає. З довідки форми № 3 вбачається, що в квартирі також зареєстрована малолітня [PERSON], [INFO] , яка , відповідно до свідоцтва про народження, виданого Відділом РАЦС Дарницького РУЮ у м. Києві 02.12.2000 року , є дочкою відповідачки [PERSON] та третьої особи [PERSON] (а.с. 46) Як вбачається з копії свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого відділом РАЦС Дарницького РУЮ м. Києва 28.10.2008 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON]. розірвано 28.10.2008 року ( а.с. 7). За повідомленням Головного управління юстиції у м. Києві , 30.09.2009 року [PERSON]. зареєструвала шлюб з [PERSON] у Відділі РАЦС Деснянського РУЮ у м. Києві, після реєстрації шлюбу вона змінила прізвище на «[PERSON]» (а.с 47). З матеріалів справи , пояснень позивача та показань свідків [PERSON], [PERSON]. встановлено, що батько неповнолітньої [PERSON] - [PERSON] , в спірній квартирі не проживає з 2002 року, а мешкає в с. Бронниця, Могилів-Подільського району, Вінницької області ( а.с. 36). Як вбачається з повідомлення адміністрації Дитячої поліклініки № 2 Дарницького району м. Києва , неповнолітня [PERSON], 2000 р.н., зареєстрована в перепису дитячого населення дільниці № 20. За медичною допомогою батьки дитини звертались нечасто. З 2006 року викликів до дільничного педіатра не було. Амбулаторна карточка дівчинки в поліклініці відсутня. ( а.с. 34) Свідок [PERSON]., мешканка будинку [ADDRESS], пояснила, що вона станом на 2002 рік працювала консьєржем у будинку , добре знає позивача та його матір, які проживають у квартирі [ADDRESS] з 2002 року. До 2002 року у квартирі проживав брат позивача з дружиною та донькою, однак сімейне життя у них не склалося і відповідачка з дочкою в 2002 році виїхала з квартири, а брат позивача [PERSON] ще деякий час проживав у квартирі, а в подальшому також виїхав. Свідок [PERSON]. , сусідка позивача з квартири [ADDRESS] , дала аналогічні покази про те, що в 2002 році [PERSON] з дитиною виїхала з квартири [ADDRESS] , і з того часу вона відповідачку не бачила. Відповідно до ст. 317, 383 ЦК України, власникові належать права володіння, користування, розпорядження своїм майном. Власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї та інших осіб. Відповідно до ст. 405 ЦК України , члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ч. 4 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків або одного із них, з ким вона проживає. Статтею 391 ЦК України передбачено право власника вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. В судовому засіданні встановлено, що ні відповідачка [PERSON], ні її дочка [PERSON] не є членами сім'ї власника квартири , з 2002 року вони в квартирі [ADDRESS] не проживають , не користуються вказаною квартирою, будь-яких домовленостей з власником щодо проживання в квартирі - не існує, тому вони втратили право користування нею. Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що обставини, викладені в позовній заяві , знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, позовні вимоги є законними і обґрунтованими, тому підлягають задоволенню, відповідачку [PERSON] та її малолітню дочку [PERSON] необхідно визнати такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS]. На підставі викладеного, ст. 29, 317,319,322,383,391,405 ЦК України, ст. ст. 150,151,156,160,162,163 ЖК України,

Outcome: approved