Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-27 00:00:00

Позивач 16 вересня 2009 року звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до фізичної-особи-підприємця [PERSON], [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 23 квітня 2007 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір про надання кредиту № 00067/D, з терміном погашення 22 квітня 2010 року на погашення обігових коштів у вигляді мультивалютної поновлювальної кредитної лінії з лімітом заборгованості 499950,00 грн. зі сплатою процентів, що нараховуються на фактичну суму заборгованості за кредитом за фактичний період користування кредитними коштами. Позичальник отримує кошти за кредитною лінією як у національній валюті України, так і в доларах США: 20% річних за період користування кредитними коштами від фактичної суми заборгованості за кредитом по траншах у національній валюті України; 15% річних за фактичний період користування кредитними коштами, які надавались в доларах США. З метою забезпечення своєчасного та повного виконання умов кредитного договору 23 квітня 2007 року було укладено договір іпотеки № 00212-СД, яким [PERSON] надала в іпотеку нерухоме майно: квартиру [ADDRESS]. Позивач виконав свої зобовязання перед відповідачем за кредитним договором, надав кредитні кошти, але відповідач [PERSON], належним чином свої зобовязання не виконав, допустив прострочення кредитних зобовязань, внаслідок чого за ним станом на 04 вересня 2009 року утворилась заборгованість за кредитом у доларах США у розмірі 86165,66 доларів США або 905910,55 грн. та заборгованість за кредитом за гривневою лінією 16314,31 грн. У судовому засіданні від 09 березня 2010 року представник позивача за довіреністю змінив предмет позову зазначив, що з метою забезпечення своєчасного та повного виконання умов кредитного договору № 00067/D від 23 квітня 2007 року позивачем було укладено договір поруки з [PERSON] № 00459-CD від 27 березня 2009 року; [PERSON] № 00460-CD від 27 березня 2009 року; [PERSON] № 00461-CD від 27 березня 2009 року. Позивач просив суд змінити предмет позову, стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь позивача суму боргу у розмірі 918224,86 грн., та судові витрати по справі. Ухвалою суду від 28 травня 2010 року залишені без розгляду первісні позовні вимоги Відкритого акціонерного товариства «Морський транспортний банк» до [PERSON], [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. У судовому засіданні представник позивача за довіреністю [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав не заперечував проти задоволення позовних вимог. Співвідповідач [PERSON] у судове засідання не зявилась. Про день, час та місце судового засідання повідомлялась у встановленому законом порядку. Причини неявки у судове засідання не пояснила, письмових заяв про розгляд справи за її відсутністю до суду не надходило. Співвідповідач [PERSON] у судове засідання не зявилась. Про день, час та місце судового засідання повідомлялась у встановленому законом порядку. Причини неявки у судове засідання не повідомила, письмових заяв про розгляд справи за її відсутністю до суду не надходило. Співвідповідач [PERSON] у судове засідання не зявилась. Про день, час та місце судового засідання повідомлялась у встановленому законом порядку. Причини неявки у судове засідання не повідомила, письмових заяв про розгляд справи за її відсутністю до суду не надходило. Співвідповідач [PERSON] у судове засідання не зявився. Про день, час та місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку. Причини неявки у судове засідання не повідомив, письмових заяв про розгляд справи за його відсутністю до суду не надходило. Суд, вислухав пояснення представника позивача, відповідача, дослідив матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. В ході судового розгляду справи встановлено, що 23 квітня 2007 року між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір № 00067D, згідно якого позивач надав відповідачу на поповнення обігових коштів кредит у вигляді мультивалютної поновлювальної кредитної лінії з лімітом заборгованості 499950,00 грн. (а.с.5-8, 39-42). З метою забезпечення повного виконання кредитних зобовязань між ВАТ «Морський транспортний банк» та [PERSON] було укладено договір іпотеки № 00212-CD від 23 квітня 2007 року, предметом якого є надання в іпотеку нерухомого майна, що належить на праві власності [PERSON], в забезпечення виконання фізичної-особи-підприємця [PERSON] кредитних зобовязань (а.с.15-18). 25 грудня 2008 року відповідач звернувся до позивача з заявою, в якій просив змінити вид кредитування, змінити графік погашення кредиту, продовжити строк дії кредитного договору на 12 місяців до 23 квітня 2011 року (а.с.31). 27 березня 2009 року між позивачем та [PERSON] було укладено додаткову угоду №1 по кредитному договору № 00067/D від 23 квітня 2007 року, згідно якої вищезазначений кредитний договір викладено в наступні редакції: банк зобовязується надати позичальнику кредит на поновлення обігових коштів у вигляді не поновлювальної мультивалютної лінії на суму 97500,00 доларів США з 23 квітня 2009 року і терміном погашення 22 квітня 2012 року (а.с.9-14, 43-48). Також 21 березня 2009 року між позивачем та [PERSON] було укладено додатковий договір №1 до Договору іпотеки № 00212-CD, згідно якого забезпечується виконання зобовязання позичальника, що випливають з кредитного договору від 23 квітня 2007 року за № 00067/D та всіх додаткових угод до нього (а.с. 19). З метою забезпечення виконання кредитних зобовязань між позивачем та [PERSON], [PERSON] та [PERSON] укладені договори поруки № 00459-CD (а.с. 49-50), № 00460-CD (а.с.51-52), № 00461-CD (а.с. 53-54). Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно статті 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно застосовуються. Відповідно до вимог статті 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до частини 1 статті 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором. В свою чергу згідно кредитного договору, укладеного між сторонами, позичальник зобовязаний: 1) сплачувати заборгованість перед банком; 2) відсотки за користування кредитними коштами; 3) комісійну винагороду за надання кредитних ресурсів, 4) пеню за несвоєчасне повернення кредитних коштів. Згідно статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Але відповідач порушив умови договору, допустив прострочення кредитних зобовязань, в наслідок чого за ним утворилась заборгованість в розмірі 918224,56 грн. (а.с. 21-22). Таким чином, аналізуючи в сукупності наявні по справі докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, в повному обсязі доведеними з його боку та підлягають задоволенню в частині стягнення заборгованості з [PERSON], внаслідок чого слід стягнути з відповідача на користь Відкритого акціонерного товариства «Морський транспортний банк» суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 918224,86 грн. Згідно статті 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому є обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договору поруки. Відповідно до статті 543 ЦК України у разі солідарного обовязку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати як від усіх боржників разом, так і від будь кого з них окремо. Однак вирішуючи питання стосовно відповідальності поручителів суд, виходить з наступного. Відповідно ст.. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Як вбачається з матеріалів справи між позивачем та [PERSON] укладався договір іпотеки за № 00212-CD від 23 квітня 2007 року. Вимоги позивача стосовно стягнення заборгованості з [PERSON] безпідставні та не доведені, оскільки договір поруки не укладався. Також суд вважає за необхідне відмовити позивачу у стягненні заборгованості з поручителів [PERSON], [PERSON], [PERSON] оскільки, в договорі поруки не визначено матеріальної відповідальності перед позивачем за невиконання [PERSON] зобовязань за кредитним договором. Крім того згідно статті 88 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, тому оскільки позивачем при подачі позову були сплачені судові витрати з [PERSON] належить стягнути на користь позивача державне мито розмірі 800,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 15,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial