Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-08 00:00:00

До Кузнецовського міського суду з позовною заявою звернулась позивач [PERSON] до відповідача [PERSON] з вимогою про визнання останнього таким, що втратив право користування житловим приміщенням № 7 в будинку № 10 по м-ну Перемоги, у м. Кузнецовську. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона та її дочка, на підставі договору купівлі-продажу від 17.03.10, є власниками квартири № 7 за адресою: м.Кузнецовськ, м-н Перемоги, 10. В даній квартирі зареєстрований колишній власник [PERSON] Під час укладання договору купівлі-продажу від його імені за дорученням діяла представник [PERSON]. Всі її спроби виписати не вдались, оскільки їй було розяснено, що це можливо лише за рішенням суду. У судовому засіданні позивач [PERSON] свої вимоги підтримала, послалась на обставини, якими обґрунтовувала позов, та пояснила, на момент купівлі нею квартири у ній залишився прописаний колишній власник [PERSON] на даний час вона не може у повному обсязі реалізувати своє право власності на квартиру і змушена нести додаткові витрати по сплаті комунальних послуг. Представник відповідача [PERSON] позовні вимоги визнала та пояснила, що під час купівлі-продажу квартири № 7 за адресою: м.Кузнецовськ, м-н Перемоги, 10, діяла за дорученням власників цієї квартири, у тому числі [PERSON] після продажу вона, на основі доручення [PERSON] від 30.04.08, яким передбачено, що вона має право виписати [PERSON] із списку осіб, зареєстрованих за вказаною адресою. Дослідивши пояснення позивача, представника відповідача, показання свідків та письмові докази, оцінивши їх у сукупності, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. З показань свідків [PERSON] та [PERSON], вбачається, що [PERSON] виїхав з вказаної квартири разом із сімєю понад 10 років назад на постійне місце проживання за кордон. Останній раз приїжджав близько 8 років назад. Він у ній не проживає. Відповідно до довідки житлово-експлуатаційної дільниці № 3 м. Кузнецовська № 695 від 20.04.2010 року, за адресою: [ADDRESS], зареєстровані [PERSON] (власник), [PERSON] (дочка), [PERSON] (квартирант). Договору найму жилого приміщення укладеного між [PERSON], [PERSON] та [PERSON] суду не надано. Судом встановлено, що за умовами договору купівлі-продажу квартири від 17.03.2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Кузнецовського міського округу [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі № 285, [PERSON], діюча на підставі доручення в інтересах [PERSON], [PERSON], [PERSON], продала, а [PERSON], діюча в своїх інтересах та інтересах малолітньої дочки [PERSON], купила квартиру № 7 у будинку № 10 мікрорайону Перемоги у м.Кузнецовську, Рівненської області. Згідно з ч. 3 ст. 334 ЦК України, право власності за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення. Отже, [PERSON] та її дочка [PERSON] набули права власності на вказану квартиру 17.03.2010 року. Відповідно до ст.317 ЦК України, зміст права власності складають права володіння, користування та розпорядження. З п.1 ч.1 ст.346 ЦК України, вбачається, що право власності припиняється у разі відчуження власником свого майна. А тому, разом з правом власності припиняються право володіння, користування та розпорядження. Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. На підставі викладеного,

Outcome: approved