Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-27 00:00:00

в обґрунтування заявленого позову позивачка посилається на те, що 21 квітня 2001 року в м.Красилів померла її тітка [PERSON], [INFO], рідна сестра її батька. Після смерті останньої відкрилась спадщина на 44/100 частини жилого будинку № 43 по вул. Партизанській в м.Красилів, вартістю 14428 грн., яке належало тітці на праві власності. Фактично після смерті [PERSON] спадкоємцем був би її батько, [PERSON], але він помер 31.10.1996 року і вона являється спадкоємцем майна померлої тітки [PERSON], за правом представлення, в порядку ст.1266 ЦК України. Оскільки померла проживала одиноко, сім»ї не мала, тому відповідно вона являється єдиним спадкоємцем. Після смерті тітки вона фактично прийняла спадщину, підтримує будинковолодіння, обробляє город, розпоряджається предметами домашнього вжитку, однак оформити спадщину після смерті тітки вона не має можливості, тому що на день смерті тітки 21.04.2001 року по (Цивільному кодексу УРСР в редакції 1963 року, який був чинний на той час, вона як племінниця не мала права на отримання у спадок майна своєї тітки, а її батько [PERSON], помер 31.10.1996 року. Просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за правом представлення на 44/100 частини будинковолодіння № 43 по вул. Партизанській у м.Красилові Хмельницької області. В судовому засіданні позивачка підтримала заявлені вимоги, просить їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги визнає. В судове засідання відповідач [PERSON] не з»явився, згідно поданої ним заяви, від спадкового майна, яке залишилось після його тітки він відмовляється, питання про його розподіл ставити не буде, проти задоволення позовних вимог він не заперечує. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, що не суперечить закону і не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд находить позов підлягаючим задоволенню з наступних підстав. Судом обєктивно встановлено, що рідна тітка позивачки [PERSON] померла 21 квітня 2001 року, факт родинних відносин між позивачкою та померлою стверджується рішенням Красилівського районного суду від 10.09.208 року та свідоцтвом про смерть тітки. Належність померлій 44/100 частини будинковолодіння по вул. Партизанській, 43 у м.Красилів Красилівського району Хмельницької області стверджується довідкою - характеристикою Красилівського БТІ № 74 від 17.03.2010 року виданою на імя [PERSON].свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим Красилівською нотаріальною конторою 13.11.1990 року та договором дарування від 04.02.1991 року № 185. Після смерті [PERSON] фактично спадкоємцем був [PERSON], але спадщини він юридично не прийняв, оскільки 31.10.1996 року помер, що стверджується свідоцтвом про його смерть та довідкою Красилівської нотаріальної контори від 20 квітня 2010 року №380/02-31. Відповідно до п. 5 Прикінцевих та перехідних положень чинного Цивільного кодексу України в редакції 2003 року, правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовується також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємцем до набрання чинності цим Кодексом. Позивачка фактично прийняла спадщину, оскільки після смерті спадкодавця вступила в управління та володіння спадковим майном за ст. 549 ЦК УРСР, а тому є підстави для визнання за нею права власності на вказану частину будинковолодіння в порядку спадкування, оскільки спадкове майно відумерлим не визнано. Згідно ст.1266 ЦК України племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. В силу ч.2 ст. 548 Цивільного кодексу УРСР в редакції 1963 року і ч.5 ст.1268 ЦК України вказується, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого законом, він не заявив про відмову від неї. Інших спадкоємців, які б претендували на спадкове майно не встановлено, тому позивачку слід визнати такою, що набула право власності на ту частку спадщини, яка б за законом належала її батькові, [PERSON], в порядку ст.392 ЦК України.

Outcome: approved