Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що відповідно до ч. 4 ст. 54 Закону України « Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» він, як інвалід ІІ групи , захворювання якого пов»язане з Чорнобильською катастрофою, має право на державну пенсію, розмір якої не може бути нижчим ніж 8 мінімальних пенсій за віком, а також має право на додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров»ю в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком. Однак відповідачем державна пенсія та пенсія за шкоду , заподіяну здоров»ю виплачується йому у значно нижчому розмірі. А тому позивач , посилаючись на статтю 50 та ч. 4 ст. 54 Закону України « Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», рішення Конституційного Суду України № 6-рп від 09.07.2007 року, №10-рп від 22.05.2008 року просить суд визнати дії Головного УПФУ в Київській області неправомірними, зобов»язати провести перерахунок, визначити розмір та виплатити заборгованість, яка утворилась внаслідок неправильного обчислення, а також щомісячно виплачувати йому державну пенсію згідно з ч. 4 ст. 54 Закону України « Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яка повинна становити 8 мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров»ю, яка повинна становити 75 відсотків від мінімальної пенсії за віком, з встановленої Законом України « Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» мінімальної пенсії за віком,зобов»язати виплатити заборгованість 66829,8 грн., та проводити перерахунок пенсій з урахуванням положень ч. 3 ст. 67 Закону України « Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Перерахунок проводити з мінімальної пенсії за віком, встановленої в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого Законом України « Про Державний бюджет України» на відповідний період. Позивач та його представник в судовому засіданні уточнив свої позовні вимоги і просить зобов»язати Головне управління Пенсійного фонду з 1.11.2006 року по 1.07.2010 року провести перерахунок пенсії згідно з ч. 4 ст. 54 Закону України « Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», провівши обчислення в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії 75 відсотків від мінімальної пенсії за віком, зобов»язати проводити перерахунок пенсій з урахуванням положень ч. 3 ст. 67 Закону України « Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Також пояснив, що з 1.07.2010 року перебуває на обліку в УПФУ в Кагарлицькому районі і одержує пенсію по 2 групі інвалідності згідно з Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а тому уточнив свої вимоги і просить зобов»Язати Управління Пенсійного Фонду України в Кагарлицькому районі провести перерахунок пенсії та її виплату згідно з ч. 4 ст. 54 Закону України « Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», провівши обчислення в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії в розмірі 75 відсотків від мінімальної пенсії за віком , а Головне управління Пенсійного фонду в Київській області додаткової пенсії в розмірі 75 відсотків від мінімальної пенсії за віком з 22.05.2008 року по 1.07.2010 року . Представник відповідача ГУ ПФУ в Київській області проти позову заперечив, і суду пояснив, що Позивач з 1.07.2010 року перебуває на обліку в УПФУ в Кагарлицькому районі і одержує пенсію згідно ст..54 ЗУ« Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Тому УПФУ в Кагарлицькому районі правомірно нараховує та виплачує вищевказані пенсії і діє в межах своїх повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією України та Законами України. Представник управління Пенсійного Фонду в Кагарлицькому районі в судове засідання не з»Явився, про день і час слухання справи повідомлені належним чином. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з слідуючих підстав. Позивач зареєстрований та постійно проживає в м. Кагарлик з 1998 року є інвалідом ІІ групи , захворювання якого пов»язане з Чорнобильською катастрофою. Позивач перебуває на обліку в УПФУ в Кагарлицькому районі з липня 2010 року, отримує пенсію згідно із Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», розмір якої станом на липень місяць 2010 року становить 1565,4 грн. ДО липня місяця 2010 року позивач перебув на обліку в Головному управління пенсійного фонду в Київській області і отримував пенсію по інвалідності в порядку та на умовах ст.. 18-21 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» в розмірі 80% відповідних грошових сум грошового забезпечення військовослужбовців. Відповідно до ст. 49 Закону України « Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсії особам, віднесеним до категорії 1,2,3,; встановлюються у вигляді а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров»ю, яка призначаєхться після виникнення права на державну пенсію. Згідно ч. 4 ст. 54 Закону України « Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» для інвалідів 2 групи, щодо яких встановлено зв»язок з Чорнобильською катастрофою, державна пенсія не може бути нижчою ніж 8 мінімальних пенсій за віком. Ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян,які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що для інвалідів 2 групи, щодо яких встановлено зв»язок з Чорнобильською катастрофою, додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров»ю призначається у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком. Відповідно до ст. 28 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-ІV « Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування ( далі- Закон № 1058-ІV ) встановлюється в розмірі визначеного законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Відповідно до ч. 3 ст. 67 Закону України « Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначенорго законом, підвищується розмір пенсій за шкоду, заподіяну здоров»ю осорбам, віднесеним до категорії 1.2.3,4 . Перерахунок пенсій здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму. Згідно ст. 58 Закону України « Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність визначено з 01.01.2008 року- 470 грн., з 01.04.2008 року- 481 грн., з 01.07.2008 року-482 грн., з 01.10.2008 року-489 грн. Відповідно до ст. 54 Закону України « Про державний бюджет України на 2009 рік» визначено у 2009 році прожитковий мінімум на одну особу та для тих, що діяли у грудні 2008 року. Згідно Закону України «Про встановлення прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність складає : з 1.11.2009 р. 573 грн., з 1 січня 2010 р. 695 грн. Відповідно до Закону України від 05.10.2006 року «Про внесення змін до Закону України « Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» вказаний Закон було доповнено ст. 71, згідно з якою дія положень цього Закону не може призупинятись іншими законами, крім Законів про внесення змін до цього Закону. Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 10-рп визнано неконституційними п. 28 розділу ІІ « Про внесення змін до деяких законодавчихї актів України» Закону України « Про Державний бюджет України на 2008 рвк та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», якими були внесені зміни в Закон України « Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». У цьому ж рішенні Конституційного суду України зхазначається, що Конституція України не надає закону про Держбюджет вищої юридичної сили стосовно інших законів та при прийнятті закону України « Про державний бюджет України чітко визначений у Конституції України, Кодексі то цей закон не може скасовувати чи змінювати обсяг прав і обов»язків, пільг, компенсацій і гарантій, передбачених іншими Законами України. Рішення Конституційного Суду України є обов»язковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене. Рішення Конституційного Суду України у цій справі має преюдиційне значення для судів загальної юрисдикції про розгляді ними позовів у зв»язку з правовідносинами , які виникли внаслідок дії положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», визнаних неконституційними. Ч. 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов»язані діяти лише на підставі , в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституйією та законами України. Відповідно до ст. 113 Конституції України Кабінет Міністрів України у своїй діяльності керується цією конституцією та зхаконами України, а таокж указами Президента України та постановами Верховної Ради України, а також указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України.( стаття 113 в редакції Закону № 2222-ІУ від 08.12.2004 ). Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Оскільки закони України мають вищу юридичну силу над урядовими нормативними актами, а Закон України « Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» має особливу процедуру внесення до нього змін та доповнень суд вважає, що при вирішенні даного спору підлягають застосуванню саме положення ст.ст. 50,54 Закону України « Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Суд при вирішенні справи вважає за необхідне взяти до уваги пункт 9 оглядового листа ВАСУ від 14.08.2008 року № 1406\\100.13-08 згідно з яким виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, при визначенні розміру пенсій учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС застосуванню підлягають частина перша статті 50 та частина четверта статті 54 Закону України « Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» ( 796-12) , а не постанова Кабінету Міністрів України « Про підвищення розірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категорія пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету» ( 1-2001-п) , яка істотно звужує обсяг встановлених законом прав. Також суд при прийнятті рішення керується судовою практикою Верховного Суду України ( Вісник Верховного Суду України №1 ( 101) січень 2009 ) згідно з якою з оглядуна загальні засади пріоритету законів над підзаконними нормативними актами при визначенні розміру державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров»ю, що передбачені Законом України від 28 лютого 1991 р. № 796- ХІІ « Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», необхідно було керуватися статтями 50, 54 цього Закону , а не постановою Кабінету Міністрів України від 3 січня 2002 р. №1 « Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету», що була чинною на час призначення позивачеві цих пенсій. Отже, з урахуваням всього наведеного суд приходить до обгрунованого висновку, щ о позивач , як інвалід 2 групи, захворювання якого пов»язане з Чорнобильською катастрофою має законне право на додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров»ю в розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком , починаючи з 22.05.2008 року, тобто з часу вказаного в позовних вимогах, яку слід зобов»Язати перерахувати та виплатити Головне управління Пенсійного фонду в Київській області, де позивач до липня 2010 року перебував на обліку і в матеріалах пенсійної справи маються довідка МСЕК про встановлення інвалідності та чорнобильського посвідчення. В задоволенні позовних вимог до Управління Пенсійного фонду України Київській області про проведення перерахунку пенсії відповідно до ст..54 Закону «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали від аварії на ЧАЕС» слід відмовити, поскільки відповідач до липня місяця 2010 року позивач перебув на обліку в Головному управління пенсійного фонду в Київській області і отримував пенсію по інвалідності в порядку та на умовах ст.. 18-21 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» в розмірі 80% відповідних грошових сум грошового забезпечення військовослужбовців, а не по ст..54 ЗУ« Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».. Заяву про призначення йому пенсії згідно ст..54 ЗУ« Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» до Пенсійного фонду не подавав, а тому суд вважає, що його права щодо призначення пенсії в розмірі 8 мінімальних заробітних плат не порушені, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають . Перерахунок пенсії відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 1.07.2010 року слід зобов»язати перераховувати Управління Пенсійного фонду в Кагарлицькому районі, де позовач з 1.07.2010 року одержує пенсію. Суд також вважає, що для обрахунку додаткової пенсії слід застосовувати мінімальну пенсію за віком, я ка визначена абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов»язкове Державне пенсійне страхування» в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.Даний прожитковий мінімум визначається Законом України «Про Державний бюджет України» на відповідний рік. Також суд вважає, що відповідно до частини третьої статті 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» ( 796-12), яка набрала чинності 31 жовтня 2006 року, у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії за шкоду, заподіяну здоров»ю, особам, віднесеним до 1, 2,3,4 категорій та розмір щомісячної компенсації сім»ям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок додаткової пенсії здійснюється з дня встановлення нового прожиткового мінімуму. Аналіз зазначеної норми, яка є імперативною, свідчить, що підставою для перерахунку пенсії є встановлення нового розміру прожиткового мінімуму і цей перерахуноку здійснюється з дня встановлення цього мінімуму. На підставі ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України «Про Державне мито» позивач звільнений від сплати держмита ( судового збору) на користь держави.

Outcome: partial