Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до ПП "Юридично-консалтингова компанія "Аргумент Плюс" про розірвання договору про надання послуг та стягнення грошової суми у розмірі 100,00 гривень. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що на підставі договору про надання послуг від 12.05.2010р. відповідач зробив юридичний висновок на тему: "Роз'яснення терміну "безповоротна втрата майна", за отримання якого позивачем була сплачена грошова сума у розмірі 100,00 (сто) гривень. З доводами відповідача позивач не згоден, вважає, що відповідач передчасно отримав плату, оскільки не виконав свою роботу належним чином, у зв'язку з чим він звернувся до суду з вказаним позовом. Позивач в попередньому судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив задовольнити їх у повному обсязі. В попереднє судове засідання відповідач не зявився, але надав заяву згідно якої позовні вимоги визнає та просив справу слухати в його відсутності. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України, а саме ч. 4, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судовим розглядом встановлено, що на підставі Договору про надання послуг від 12.05.2010р., укладеного між [PERSON] та ПП "Юридично-консалтингова компанія "Аргумент Плюс", останнє зобов'язалось надати позивачу юридичну послугу, а саме письмовий юридичний висновок на тему: "Роз'яснення терміну "безповоротна втрата майна" (п.1.2. зазначеного [Договору) . Згідно з п. 1.6. Договору про надання послуг від 12.05.2010 року послуга повинна бути надана Виконавцем (відповідачкою) Замовнику (позивачу) в термін до 20.05.2010 року. За надану послугу (п.2.1. Договору про надання послуг від 12.05.2010р.) позивач повинен був сплатити відповідачу грошову суму у розмірі 100,00 гривень та плата повинна бути здійснена в момент підписання Акту приймання-передачі наданих послуг. Виходячи з матеріалів справи вбачається, що 18.05.2010 року між позивачем та відповідачем був підписаний акт приймання-передачі наданих послуг, з якого вбачається, що вартість наданих послуг склала 100,00 гривень та сторони підписанням даного акту підтвердили факт виконання своїх зобов'язань за Договором про надання послуг від 12.05.2010р. З юридичного висновку на тему:"Роз'яснення терміну "безповоротна втрата майна" наданого відповідачем позивачу видно, що відповідач вважає, що в ч. 2 ст. 727 ЦК України розяснюваний термін безповоротної втрати дарунка необхідно тлумачити як дії обдаровуваного, спрямовані на знищення дарунка (майна) або невід'ємних його частин, що в результаті можуть призвести до такого стану майна, при якому його неможливо буде повернути або використовувати за призначенням взагалі або без вчинення певних дій, що потребують значних зусиль. Частина 2 статті 727 ЦК України передбачає, що дарувальник має право вимагати розірвання договору дарування, якщо обдаровуваний створює загрозу безповоротної втрати дарунка, що має для дарувальника велику немайнову цінність. Судовим розглядом встановлено, що під терміном "безповоротна втрата дарунка" слід розуміти любі дії обдаровуваного спрямовані на відчуженню дарунка (майна), оскільки при здійсненні відчуження майна третій особі, відбувається саме безповоротна втрата майна, яка виявляється у безповоротному переході права власності на це майно до третьої особи, тобто з моменту переходу права власності на майно до іншої особи обдаровуваний та дарувальник втрачають всілякі права та обов'язки стосовно вказаного майна (в т.ч. право володіння, користування та розпорядження), що відповідає змісту ст. ст. 317, 346 ЦК України. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист суду свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Згідно зі ст.907 ЦК України Договір про надання послуг може бути розірваний, у тому ЧИСЛІ ШЛЯХОМ односторонньої ВІДМОВИ ВІД договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін. Порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін або законом. Стаття 651 ЦК України передбачає, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного, порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Відповідно до ст.653 ЦК України у разі зміни або розірвання договору зобов'язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлю договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили. Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов'язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо договір змінений або розірваний у зв'язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору. А згідно зі ст.906 ЦК України збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Виходячи з вищенаведеного,

Outcome: approved