overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-21 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] в якому просить суд прийняти рішення, яким поділити майно, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, її та відповідача, а саме - квартири [ADDRESS] в рівних частках між нею та відповідачем, судові витрати покласти на відповідача по справі. Позов мотивує, що шлюб між нею та відповідачем [PERSON] було зареєстровано 28 грудня 1974 року в Пузняківській сільській раді, актовим запис за №24. Від шлюбу у них народилося троє дітей які вже повнолітні. В даний час шлюб між ними не розірвано, В 1998 році вона та їхні діти дали відповідачу доручення для оформлення приватизації і продажу квартири, що їм належала в [ADDRESS], що він і зробив згідно договору купівлі- продажу, копія якого додається до матеріалів справи. За отримані кошти відповідач згідно договору купівлі-продажу від 31 березня 1998 року вже тільки на своє імя придбав вказану квартиру в м. Мукачево, вул.Г.Петрова № 26/16. В даний час відповідач [PERSON] створює їй та дітям нестерпні умови проживання і тому вона бажає поділити вказану квартиру як їхню спільну сумісну власність. Добровільно відповідач не бажає поділити спільне майно і тому вона змушена звернутися з даним позовом до суду. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі з наведених вище підстав і просить суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився повторно по невідомій суду причині, про час і місце слухання справи повідомлявся належним чином. Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, суд вважає, що даний позов підлягає до задоволення з слідуючи підстав. Судом встановлено, що шлюб між позивачем по справі [PERSON] та відповідачем [PERSON] було зареєстровано 28 грудня 1974 року в Пузняківській сільській раді, актовим запис за №24 (а.с.13). Від шлюбу у них народилося троє дітей які вже повнолітні. В даний час шлюб між сторонами по справі не розірвано, В 1998 році позивач та їхні діти дали відповідачу доручення для оформлення приватизації і продажу квартири, що їм належала в [ADDRESS], що він і зробив згідно договору купівлі- продажу (а.с. 9, 10). За отримані кошти відповідач згідно договору купівлі-продажу від 31 березня 1998 року вже тільки на своє імя придбав вказану квартиру в м. Мукачево, вул.Г.Петрова № 26/16 (а.с. 11). У відповідності до ст.60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ст.61 СК України обєктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Як встановлено ст.69 СК України, дружина і чоловік мають праве на поділ майна,що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Стаття 70 СК України передбачає, що у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-21 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом, в якому вказує, що перебувала у шлюбі з відповідачем. Вони мають дочку [PERSON], [INFO] Після розірвання шлюбу дочка залишилась проживати з нею, відповідач за рішенням суду сплачував їй аліменти до досягнення нею повноліття. Зараз дочці 18 років, вона навчається з 01.09.2008 р. по 01.07.2012 р. в Національному авіаційному університеті на II курсі денної форми навчання на факультеті архітектури і дизайну. Дочка проживає і навчається в м. Києві. Оплата життя та навчання потребує коштів, яких в них не вистачає. Дочка проживає з нею і перебуває на її утриманні, також на її утриманні перебуває молодша дочка [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO] Відповідач працює електрогазозварювальником на заводі «Спец залізобетон» Просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 300 грн., щомісячно, починаючи з дня звернення до суду до 01.07,2012 р. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просить їх задоволити з підстав, викладених в позовній заяві. Відповідач [PERSON]. позовні вимоги визнав . Суд, вислухавши осіб, що беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем, позов задоволити, так як це не суперечить закону та інтересам інших осіб, виходячи з наступного. Сторони перебували у шлюбі, мають дочку [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про її народження. [PERSON] навчається на другому курсі на факультеті архітектури і дизайну в Національному авіаційному університеті, що стверджується довідкою даного закладу № 3214 від 05.10.2009 р. Дочка знаходиться на утриманні позивачки, також на її утриманні знаходиться ще дві неповнолітні дитини, що стверджується довідкою виконкому Селищанської сільської ради №395 від 31.10.2005 р. Відповідно до ст.199 СК України відповідач також зобов'язаний утримувати свою повнолітню дочку, якщо вона продовжує навчання і потребує матеріальної допомоги. Згідно ч.1 ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 р. батько і мати мають рівні обов'язки щодо своїх дітей.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-21 00:00:00

[PERSON], звернувшись до суду з позовом, вказує на те, що 03 листопада 2009 року помер його батько [PERSON], після смерті якого залишилась спадщина: житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований в с.Вигода по вул.Новоселів, 44а, Біляївського району, Одеської області. На спадщину він являється спадкоємцем за законом. Позивач звернувся до Біляївської державної нотаріальної контори про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом, але йому було відмовлено у звязку з тим, що відсутні право встановлювальні документи на житловий будинок. Позивач звернувся до Вигодянської сільської ради для отримання свідоцтва про право власності на житловий будинок, але йому було відмовлено у видачі свідоцтва на підставі ст.25 Цивільного кодексу України. У звязку з цим просить визнати за ним право власності на вищевказане спадкове майно. Позивач у судовому засіданні на позові наполягав. Представник відповідача в судове засідання не зявився, але подав до суду заяву, в якій позов визнає у повному обсязі та просить справу розглянути у відсутність їхнього представника. Заслухавши позивача, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні, 03 листопада 2009 року помер [PERSON] батько позивача, згідно свідоцтва про смерть (а.с.5). Після його смерті залишилась спадщина: житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований в с.Вигода по вул.Новоселів, 44а, Біляївського району, Одеської області, згідно технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок від 17.05.2010 року. На спадщину він являється спадкоємцем за законом. Позивач звернувся до Біляївської державної нотаріальної контори про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом, але йому було відмовлено у звязку з тим, що відсутні право встановлювальні документи на житловий будинок (а.с.7). Позивач звернувся до Вигодянської сільської ради для отримання свідоцтва про право власності на житловий будинок, але йому було відмовлено у видачі свідоцтва на підставі ст.25 Цивільного кодексу України (а.с.8). Той факт, що вищевказаний будинок дійсно належить [PERSON] на праві приватної власності, підтверджується довідкою Вигодянської сільської ради № 202 від 22.02.2010 р., згідно якої згідно запису в по господарській книзі №16, стор.77 [PERSON] належить житловий будинок, 1995 року забудови за адресою: Одеська область, Біляївський район, с.Вигода, вул.Новоселів № 44А (а.с.9). З урахуванням викладеного, суд вважає, що позов [PERSON] обгрунтований, знайшов своє підтвердження у судовому засіданні і підлягає задоволенню. На підставі вище вказаного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-21 00:00:00

У квітні 2010 року ПОКВПТГ Полтаватеплоенерго звернулось в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] 1. В. про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання посилаючись на те, що відповідачі проживають за адресою: [INFO] , та користуються послугами підприємства по забезпеченню тепловою енергією у вигляді опалення та підігріву води, але не розраховуються за вказані послуги, в зв'язку з чим утворилась заборгованість за період з 01.08.2008 року по 01.04.2010 року в сумі 6999 грн. 12 коп. Під час судового засідання представник позивача підтримала позовні вимоги, пояснила, що відповідачі проживають за адресою: [INFO], та користуються послугами підприємства по забезпеченню тепловою енергією у вигляді опалення та підігріву води, але не розраховуються за вказані послуги, в зв'язку з чим утворилась заборгованість за період з 01.08.2008року по 01.04.2010 року в сумі 6999 грн. 12 коп.. яку просила стягнути на їхню користь з відповідачів. Крім того на користь позивача просила стягнути понесені ними судові витрати в розмірі ЗО грн. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час і місце судового засідання повідомлялись належним чином . Зі згоди представника позивача, а також приймаючи до уваги наявні у справі докази, суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідачі постійно проживають за адресою [INFO], та користуються послугами з теплопостачання, які надаються їм ОКВПТГ „Полтаватеплоенерго" відповідно до „Правил надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення", затверджених постановою КМУ № 630 від 21.07.2005 року. Відповідно до п. 18 „Правил..." споживачі зобов'язані оплачувати за спожиті послуги не пізніше 20 числа наступного за розрахунковим місяця. В звязку з тим, що відповідачі не виконують взяті на себе зобов'язання в повному обсязі та не оплачують послуги з теплопостачання, за ними утворилась заборгованість, яка за період з 01.08.2008року по 01.04.2010 року складає 6999 грн. 12 коп. Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно статті 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Оскільки відповідачі покладені законодавством зобов'язання щодо оплати послуг з теплопостачання належним чином не виконують, позовні вимоги ПОКВПТГ „Полтаватеплоенерго є обгрунтованими і підлягають задоволенню. Також у відповідності з ч. 1 ст. 88 ЦПК України на користь позивача з відповідача підлягають стягненню судові витрати в сумі ЗО грн. ,а також судовий збір на користь держави в розмірі 51 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-21 00:00:00

У квітні 2010 року ПОКВПТГ Полтаватеплоенерго звернулось в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання посилаючись на те, що відповідачі проживають за адресою: [INFO] , та користуються послугами підприємства по забезпеченню тепловою енергією у вигляді опалення та підігріву води, але не розраховуються за вказані послуги, в зв'язку з чим утворилась заборгованість за період з 01.08.2008 року по 01.04.2010 року в сумі 3934 грн.60 коп. Під час судового засідання представник позивача підтримала позовні вимоги, пояснила, що відповідачі проживають за адресою: [INFO]. та користуються послугами підприємства по забезпеченню тепловою енергією у вигляді опалення та підігріву веди, але не розраховуються за вказані послуги, в зв'язку з чим утворилась заборгованість за період з 01.08.2008року по 01.04.201 0 року в су мі 3934 грн.60 коп.. яку просила стягнути на їхню користь з відповідачів. Крім того на користь позивача просила стягнути понесені ними судові витрати в розмірі ЗО гри. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час і місце судового засідання повідомлялись належним чином . Зі згоди представника позивача, а також приймаючи до уваги наявні у справі докази, суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи. Суд. вислу хавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідачі постійно проживають за адресою [INFO]. та користуються послугами з теплопостачання, які надаються їм ОКВПТГ „Полтаватеплоенерго" відповідно до ,,Правил надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ №630 від 21.07.2005 року. Відповідно до п. 18 „Правил... споживачі зобов'язані оплачу вати за спожиті послу ги не пізніше 20 числа наступного за розрахунковим місяця. В зв'язку з тим, що відповідачі не виконують взяті на себе зобов'язання в повному обсязі та не оплачують послуги з теплопостачання, за ними утворилась заборгованість, яка за період з 01.08.2008року по 01.04.2010 року складає 3934 грн.60 коп. Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно статті 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Оскільки відповідачі покладені законодавством зобов'язання щодо оплати послуг з теплопостачання належним чином не виконують, позовні вимоги ПОКВПТГ „Полтаватеплоенерго є обгрунтованими і підлягають задоволенню. Також у відповідності з ч. 1 ст. 88 ЦПК України на користь позивача з відповідача підлягають стягненню судові витрати в сумі ЗО грн. ,а також судовий збір на користь держави в розмірі 51 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-21 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до Головинської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно - житловий будинок №151 з надвірними будівлями по вул.Л.Українки в с.Головин Костопільського району Рівненської області після смерті батька [PERSON] Позивачка в попередньому судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, покликаючись на обставини, викладені в письмовій позовній заяві. Представник відповідача в попереднє судове засідання не зявився, звернувся до суду із письмовою заявою про визнання позову та розгляд справи за відсутності представника Головинської сільської ради. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до 4.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З матеріалів справи вбачається, що 10.09.2005 року помер батько позивачки [PERSON]. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно: житловий будинок №151 з надвірними будівлями по вул.Л.Українки в с.Головин Костопільського району Рівненської області, що стверджується: випискою з погосподарської книги с.Головин Костопільського району від 02.06.2010 року, технічним паспортом на житловий будинок від 14.05.2010 року. Позивачка є спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] та відповідно до ч.З ст.1268 ЦК України прийняла спадщину, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та не заявила протягом встановленого строку про відмову від неї. Інші спадкоємці першої черги за законом після смерті [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] JI.A.. відмовились від прийняття спадщини після його смерті на користь позивачки. Відповідно до довідки КП «Рівненське ОБТІ» №368/619 від 31.05.2010 р. вартість житлового будинку №151 з надвірними будівлями по вул.Л. Українки в с.Головин Костопільського району становить 109010 грн., загальна площа будинку - 106,5 кв.м., житлова - 57,6 кв.м. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-21 00:00:00

27.05.2010 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про визначення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, який уточнила 22.06.2010 року, вказуючи на те, що за Рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 17 листопада 2005 року з 25.10.2005 року з відповідача стягувались аліменти на утримання неповнолітніх дітей сина [PERSON], [INFO], та доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) до досягнення найстаршою дитиною повноліття. 04.12.2006 року сину [PERSON] виповнилось 18 років, що дало позивачеві право на визначення нового розміру аліментів з 01.07.2010 року. Відповідач має можливість продовжувати сплачувати аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу). Інших дітей у відповідача немає, аліменти ні на кого більше не сплачує. В судове засідання позивач надала заяву, в якій підтримала уточнені позовні вимоги в повному обсязі, просила розглянути справу у її відсутність. Відповідач також в судове засідання надав письмову заяву, в якій вказав, що уточнений позов визнав в повному обсязі, не заперечував проти його задоволення, просив розглянути справу без його участі. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно правил ч.1 ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом збільшено за рішенням суду за позовом одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. У відповідності до ст.88 ЦПК України суд покладає на відповідача витрати, повязані зі сплатою судового збору та витрати на інформаційно технічне забезпечення розгляду справу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-21 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд&nbsp;на підставі п.3 ст.209 ЦПК України, вважає за необхідне проголосити вступну та резолютивну частини. На підставі викладеного,&nbsp;

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-21 00:00:00

У червні 2010 позивач звернувся до суду з названим позовом, посилаючись на те, що 19 жовтня 2002 року зареєстрував шлюб з відповідачкою, від шлюбу мають малолітню дитину сина [PERSON] [INFO], який знаходиться на спільному утриманні. Проте спільне життя з відповідачкою не склалось через несумісність характерів, у звязку з чим з 15 липня 2009 року шлюбно-сімейні стосунки між ними було припинено. З того часу їх шлюб існує формально, ніяких стосунків вони не підтримують. Вважає, що примирення між ними неможливе, оскільки шлюб не відповідає їх інтересам. У попередньому судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просить шлюб розірвати, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, визначити місце проживання дитини з відповідачкою. Відповідачка позов визнала повністю, також вважає, що примирення між ними неможливе, проти розірвання шлюбу не заперечує. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього Кодексу. Згідно ч.4 с.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 19 жовтня 2002 року, від шлюбу мають малолітню дитину сина [PERSON] [INFO], який перебуває на спільному утриманні. Подружнє життя сторін не склалось із-за несумісності характерів, у звязку з чим з 15 липня 2009 шлюбно-сімейні стосунки між ними було припинено, подружні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть. Сторони прийшли до висновку про неможливість спільного проживання та примирення. За таких обставин, суд вважає, що сімя розпалась остаточно, подальше життя подружжя суперечило їх інтересам. За взаємною згодою сторін дитина залишається проживати з матірю. При видачі свідоцтва про розірвання шлюбу стягнути з позивача 17 грн. судового збору в дохід держави, відповідачку від сплати судового збору звільнити, оскільки на її утриманні залишається малолітня дитина. На підставі ст.ст.105,110,112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-21 00:00:00

Позивачка 29.04.2010 року звернулася до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що перебувала з ним у зареєстрованому шлюбі, який на даний час розірвано. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який проживає із позивачкою. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Прохала стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання сина у розмірі визначеному судом до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивачка позов підтримала та уточнила позовні вимоги, прохала стягувати по 250 грн. щомісячно аліментів, пояснивши, що відповідач проживає окремо за іншою адресою тривалий час. Вважає, що відповідач може надавати таку допомогу, так як іншим особам аліментів не сплачує і не має утриманців. Погодилася на розгляд справи у відсутності відповідача та в заочному порядку. Відповідач в засідання не з»явився, хоча заздалегідь повідомлявся належним чином, оскільки в матеріалах справи мається повідомлення про належне отримання ним повістки в дане засідання ( а. с 10 ), від нього не надійшло заяви про причини не явки або про відкладення справи слуханням. Тому, суд за згоди позивачки, вважає за можливе розгляд даної справи по суті у відсутності належно повідомленого відповідача та по наявним матеріалам справи в заочному порядку відповідно до ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони від зареєстрованого шлюбу, який на даний час розірвано, мають неповнолітнього сина ( а. с. 2, 3, 4 ), який проживає із позивачкою та перебуває на її утриманні. Відповідач добровільно не надає допомогу на утримання дитини, будь - яких інших осіб, яким би сплачував аліменти або утриманців зі слів позивачки він не має. Суд, заслухавши позивачку, дослідивши докази якими обґрунтовується позов, вважає, що уточнені позовні вимоги підлягають задоволенню у зазначеному розмірі згідно ст. 180 СК України, оскільки батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття та відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини.

Outcome: approved