Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-17 00:00:00

22 квітня 2009 року позивачка , [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання. В обґрунтування позовних вимог вказала, що з відповідачем по справі вона знаходилася в зареєстрованому шлюбі з 28.04.1990 р. У червні 2004 р. у Центрально - Міському відділі РАГСу м. Кривого Рогу шлюб між ними було розірвано. Від шлюбу вони мають сина [PERSON] - [INFO], який проживає з позивачем і знаходиться на її утриманні. Шлюбні відносини з відповідачем вона не підтримує, вони проживають окремо. У 2008 р. син поступив І -й курс заочної форми навчання на контрактній основі до Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ учбово-наукового інституту права та небезпеки IV ступеню акредитації, що підтверджується довідкою №204 вищевказаного учбового закладу від 17.09.2008 р. В добровільному порядку надавати матеріальну допомогу на утримання сина відповідач припинив, коли дитині виповнилося 17 років. До цього він надавав її нерегулярно та у неналежному розмірі, хоча мав таку можливість. Заробітної плати позивача у розмірі 1900 грн. не достатньо для належного утримання дитини та плати за його навчання. Син ніде не працює і інших побічних джерел заробітку вони не мають. За навчання сина їй необхідно сплачувати 5800 грн. на рік. Крім того вона несе усі витрати по сплаті комунальних платежів. Також, відповідач повинен їй і їхньому синові компенсувати затрати за три роки, що передували подачі позову в розмірі 9 004 грн. За домовленістю між нами, він добровільно надавав допомогу на утримання сина, але в 2006 році він припинив допомагати, став ухилятися від сплати аліментів. Ніякі розмови на нього не впливали. На її прохання і прохання дитини він відповідав відмовою. При визначені розміру заборгованості по сплаті аліментіввона виходила з наступного. Згідно сі.. 182 п.2, мінімальний розмір аліментів не може бути меншим, ніж 30 відсотківпрожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В ході судового розгляду позивач змінила позовні вимоги та відмовилася від частини позовних вимог, а сама, щодо стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання. В своїх позовних вимогах позивачка посилається на те, що її син знаходиться на платній формі навчання в Університеті, тому вона просила суд стягнути заборгованість у твердий грошовій сумі, в розмірі 500 грн. на місяць. Рішенням Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу від 24 червня 2009 року (заочним) позовні вимоги було задоволено у повному обсязі. Таким чином, суд доходить висновку, що це рішення в частині встановлення розміру заборгованості з вересня 2008 року, в твердій грошовій сумі ( 500 грн на місяць), має преюдиційну силу, та не підлягає повторному доказуванню. Позивачка відмовилась від стягнення аліментів з моменту прийняття сина на роботу, та просить стягнути суд заборгованість станом на 31 березня 2010 року. Згідно п.2 ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач надасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. Позивачка вважає за доцільне визначити початок перебігу строку з якого вона просить стягнути заборгованість, першим квітня 2009 року, тобто з того моменту, коли вона звернулася до суду з позовом. Це, на її думку, є доказом того, що вона приймала заходів щодо одержання аліментів. Строк, за який вона просить суд стягнути заборгованість складає 12 місяців - з 1 квітня 2009 року по 1 квітня 2010 року. Сума заборгованості становить 500 X 12 = 6000 грн (шість тисяч гривень). В судовому засіданні позивачка підтримала свої вимоги та просила позов задовольнити. Відповідач позов не визнав повністю, суду пояснив, що не мав змоги виплачувати аліменти у повному обсязі, оскільки деякий час не мав постійного місця роботи, має на утриманні хворих родичів, іншу сімю, а його заробітна платня невелика, що не дозволяє йому виплачувати аліменти. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Так, згідно свідоцтва про народження [PERSON] [INFO] позивач є його матірю, а відповідач - батьком (а.с.6), відповідно до довідки Дніпропетровського Державного університету внутрішніх справ [PERSON] [INFO] навчається на 1 курсі на контрактній основі (а.с.8) згідно довідки про сплату комунальних послуг позивач щомісячно витрачає приблизно 616,50 грн. на комунальні послуги (а.с.11,12). За законом, якщо повнолітня дитина продовжує навчання та у звязку з цим потребує матеріальної допомоги батьки зобовязані утримувати її до досягнення нею 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. На підставі викладенного,

Outcome: approved