overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-14 00:00:00

Позивач ГЖЕД № 6 звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про визнання її такою, що втратила право користування жилим приміщенням в кв. № 67 в житловому будинку №4 по пров. Клубний в м. Полтава, який знаходиться на балансі ГЖЕД №6. Позивач посилався на те, що відповідач з літа 2008 року в кв.67 по пров.Клубний,4 в м. Полтава, не проживає без поважних причин. Просив суд визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням в квартирі за даною адресою. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Вважає, що відповідач без поважних причин відсутній в жилому приміщенні, тому втратив право на користування житлом. Відповідач в судове засідання за викликом суду не зявилася, будучи повідомленою про час та місце розгляду справи. Клопотань до суду не подавала. Представники третіх осіб в судове засідання не зявилися, будучи повідомленими про час та місце розгляду справи. Клопотань до суду не подавали. Суд, враховуючи згоду представника позивача, вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що будинок 4 по пров. Клубний в місті Полтаві перебуває на балансі ГЖЕД № 6. 02 березня 1994 року відповідач [PERSON] (до шлюбу Самойленко) Р.А. згідно листа управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради поселена в [ADDRESS]. Також встановлено, що з 2008 року відповідач в квартирі не проживає, про що складені акти від 24.12.2008 р. і 18.05.2009 р. Відповідно до ст.ст. 71, 72 ЖК України наймач або член його сімї може бути визнаний таким, що втратив право користування жилим приміщенням, зокрема, за умови, що не проживає в ньому без поважних причин понад шість місяців. Обовязковою умовою визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням є відсутність особи без поважних на те причин. Поважність причин відсутності відповідачів за даною адресою судовому засіданні не знайшла підтверджень дослідженими по справі доказами, тому суд вважає за необхідне визнати відповідача такою, що втратила право користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачів також підлягає до стягнення на користь позивача сплачені витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 37 грн. 50 коп. та сплачене державне мито в сумі 8 грн. 50 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-14 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулася до Семенівського районного суду Чернігівської області з позовом до відповідача, [PERSON], у якому просила шлюб, укладений між нею та відповідачем, [PERSON], який зареєстрований 05 серпня 1995 року відділом реєстрації актів громадянського стану Семенівського райвиконкому Чернігівської області, актовий запис № 39 розірвати. В обґрунтування своєї вимоги у позовній заяві [PERSON] зазначила про те, що 05 серпня 1995 року вона уклала шлюб з [PERSON]. Від шлюбу вона має сина, [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею і перебуває на її утриманні. Протягом п»яти років відповідач проживає за межами України і в подальшому повертатися до спільного проживання не має наміру, внаслідок чого їхнє подальше спільне життя та збереження шлюбу стало суперечити її інтересам, та інтересам їхнього сина. У зв»язку з цим вона у січні 2010 року припинила з відповідачем шлюбні стосунки та перестала вести спільне господарство. Спільне майно вони поділили добровільно. Відповідач згоден на розірвання шлюбу. Між ними досягнуто домовленість щодо проживання сина з позивачем. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов повністю підтримала та пояснила, що спільне життя у шлюбі з відповідачем не склалося. Просила позов задовольнити та розірвати шлюб. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з»явився, належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, до суду надав письмове клопотання, згідно даних якого згоден на розірвання шлюбу з [PERSON]. Суд, вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи, вважає за необхідне позов задовольнити повністю за наступних обставин. По справі встановлено, що 05 серпня 1995 року позивач уклала шлюб з [PERSON]. Від шлюбу позивач має сина, [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачем і перебуває на утриманні позивача. Протягом п»яти років відповідач проживає за межами України і в подальшому повертатися до спільного проживання не має наміру, внаслідок чого їхнє подальше спільне життя та збереження шлюбу стало суперечити інтересам позивача, та інтересам їхнього сина. У зв»язку з цим позивач у січні 2010 року припинила з відповідачем шлюбні стосунки та перестала вести спільне господарство. Спільне майно вони поділили добровільно. Відповідач згоден на розірвання шлюбу. Між ними досягнуто домовленість щодо проживання сина з позивачем. Оскільки позов підлягає повному задоволенню, відповідно до вимог ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача сплачені нею при подачі позову витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи. Також суд вважає за необхідне на підставі п. 18 ч.1 ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито» звільнити від сплати державного мита із позовної заяви та при реєстрації розірвання шлюбу позивача [PERSON] та відповідача [PERSON] як осіб, які мають статус постраждалих від наслідків Чорнобильської катастрофи. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-14 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини, просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини з усіх видів заробітку щомісячно, посилаючись на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Відповідач не надає фінансову допомогу на утримання неповнолітньої дитини, вона одна утримує матеріально та фінансово дитину. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала у повному обємі. Відповідач допитаний в порядку виконання окремого доручення, відповідно до якого не заперечував проти їх задоволення. Вислухав позивача, дослідивши матеріали справи, суд рахує, що позов підлягає задоволенню за наступними підставами. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Шлюб зареєстровано у встановленому порядку 26 серпня 2006 року, про що Центрально-Міським відділом РАЦСу Криворізького міського управління юстиції видано свідоцтво про шлюб та здійснено актовий запис № 525 від 26.08.2006 року. Від шлюбних відносин сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], батьком якої у свідоцтві про народження записаний відповідач. Як встановлено у судовому засіданні неповнолітня [PERSON], [INFO], знаходиться на повному забезпеченні позивача, що є обтяжуючим фактором для повного виховання дитини та її забезпечення, відповідач ухиляється від обовязку утримувати неповнолітню дитину. У відповідності до ст.ст. 180, 184 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-14 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з заявою і просить встановити факт родинних відносин між нею і її батьком [PERSON] , який помер 17.07.2008 року. Встановлення даного факту необхідно їй для отримання права на спадщину. Мотивує тим , що 17.07.2008 року помер її батько [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на грошові заощадження , які знаходяться на особовому рахунку померлого батька № вп - 255\\04 в філії Відділення Промінвестбанку м. Олександрії Кіровоградської області . Вона являється спадкоємцем першої черги по закону . Після відкриття спадщини звернулася в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини. Але нотаріальна контора відмовила їй в оформленні спадщини , так як відсутні докази родинних відносин між нею і померлим батьком. , про що свідчить лист-відмова №412 від 27.05.2010 року . В її свідоцтві про народження прізвища батьків зазначені як « Олексієнко « , а в свідоцтві про укладення її першого шлюбу 30.04.1972 року з [PERSON] її дошлюбне прізвище помилково зазначене як « Алєксєєнко « , що підтверджується копією актового запису № 209 від 30 квітня 1972 року про укладення шлюбу. Згодом , 22.01.1988 року вона уклала другий шлюб з [PERSON] і змінила прізвище на Микитась. В судовому засіданні заявниця вимоги , .викладені в заяві , підтримала.. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з явився , про час розгляду справи повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи, заслухавши заявника ,покази свідків , суд вважає що вимоги заявника підлягають задоволенню. Встановлення факту що має юридичне значення передбачено ст. 256 ЦПК України. Встановлення даного факту необхідно заявниці для отримання права на спадщину. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] , який помер 17 липня 2008 року являвся рідним батьком [PERSON] , [INFO] , .що підтверджується доказами, а саме - показаннями свідків [PERSON] і [PERSON] ,. які показали , що давно знають заявницю [PERSON]. і її батька , з достовірністю можуть повідомити що [PERSON] , який помер 17 липня 2008 року являвся рідним батьком заявниці.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить зобов»язати відповідача [PERSON] знятися з реєстраційного обліку в належному їй будинку, розташованого в смт. Каланчак Каланчацького району Херсонської області по вул. Крупської, 92, особовий рахунок № 810, та зобов»язати третю особу відділення громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Каланчацького районного відділу УМВС України в Херсонській області зняти відповідача з реєстраційного обліку. Мотивуючи свої вимоги, позивач [PERSON] вказує, що вона є власником будинку № 92, розташованого в смт. Каланчак Каланчацького району Херсонської області по вул. Крупської. В належному їй будинку, як мешканець зареєстрований відповідач [PERSON], який є її племінником. Останній не проживає в належному їй будинку з 2005 року, місцезнаходження його невідомо. Факт реєстрації відповідача в належному позивачу будинку перешкоджає їй розпоряджатися та користуватися своєю власністю на власний розсуд, в зв»язку з чим вона змушена звернутися до суду з даним позовом. Відповідач в судове засідання не зявився, був належно повідомлений судовою повісткою про час і місце судового засідання, причину неявки не повідомив, та не надав до суду жодних заперечень проти вимог позивачів. Зі згоди позивачів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником будинку № 92, розташованого по вул. Крупської в смт. Каланчак Каланчацького району Херсонської області, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину. В належному позивачеві будинку, як мешканець зареєстрований відповідач [PERSON], який є її племінником. З 2005 року відповідач в зазначеному будинку не проживає, місце знаходження його невідомо. Реєстрація відповідача в належному позивачу будинку, перешкоджає їй, як власнику, розпоряджатися своєю нерухомістю на власний розсуд. Той факт, що відповідач [PERSON] не проживає в будинку позивача [PERSON] підтверджується довідкою Каланчацької селищної ради за вих. № 52/03-23/02 від 01.03. 2010 року. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Крім того, суд дійшов висновку, що відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, якою передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені останнім судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-14 00:00:00

Позивач [PERSON] просить визначити їй додатковий строк для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини за законом від спадкодавця [PERSON]. Мотивуючи свої вимоги, позивач вказує, що [PERSON], який помер 17 серпня 2004 року, був її батьком. Після смерті батька залишилась спадщина, яка складається з права приватної власності на землю в розмірі та за цільовим призначенням визначеного державним актом на право приватної власності на землю ХС № 022566, виданого на підставі розпорядження голови Каланчацької районної державної адміністрації від 29.04.2004 року. За життя своє майно спадкодавець не заповідав нікому. Являючись спадкоємцем першої черги у визначений законом 6-місячний строк не звернулася до державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, в звязку з тим, що не знала про склад спадщини. Відповідач, який також є спадкоємцем першої черги не заперечує проти успадкування нею права власності на земельну частку. Відповідач позов визнає. Виходячи з наведеного, суд вважає за можливе постановити рішення при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що після смерті [PERSON], який помер 17 серпня 2004 року, позивач [PERSON] стала спадкоємцем майна, яке належало покійному, за законом. Відповідач не заперечує проти успадкування позивачем майна покійного батька. Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Статтею 1272 ЦК України визначено, що, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Відповідно до ч.6 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач своєчасно не звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом і пропустила строк подачі заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Строк звернення позивач пропустила в звязку з тим, що не знала про склад спадщини. Суд вважає причину пропуску вказаного строку поважною, тому позов слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з зазначеним позовом до відповідачки, вказуючи, що 28 серпня 2008 року між ними у Степківській сільській раді Первомайського району Миколаївської області було зареєстровано шлюб, актовий запис № 7. Від шлюбу у них народилася дочка Анастасія, [INFO], яка проживає та після розірвання шлюбу проживатиме з відповідачкою. В судовому засіданні [PERSON] свій позов підтримав і пояснив, що він припинив шлюбні відносини з відповідачкою з 3 січня 2010 р. через неодноразові сварки в сім'ї, так як не зійшлися характерами та мали різні погляди на сімейне життя і з того часу вони шлюбні відносини не поновили. Подальше спільне проживання, збереження сім'ї, а також примирення з відповідачкою вважає не можливим, а тому просить його позовні вимоги задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, хоча про час та місце розгляду справи їй було повідомлено, що підтверджується розпискою. Судом встановлено, що сторони 28 серпня 2008 року в Степківській сільській раді Первомайського району Миколаївської області зареєстрували шлюб, актовий запис № 7 від якого мають малолітню доньку Анастасію [INFO](а.с.4,5) Сторони припинили шлюбні відносини і після цього шлюбні стосунки не поновили. Заслухавши пояснення [PERSON], дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про те, що між подружжям Михайлюк фактично припинені шлюбні стосунки, примирення між сторонами, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх неповнолітньї дитини, що відповідно до ст. ст. 110, 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу між сторонами, а тому позовні вимоги [PERSON] законні обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі в силу ст.ст. 105, 112 СК України. Шлюб між сторонами слід розірвати, при цьому покласти витрати, повязані з отриманням свідоцтва про розірвання шлюбу на позивача. Оскільки не має відомостей про причину неявки відповідача, суд на підставі ч.4 ст. 169 та ст.224 ЦПК України вважає за необхідне ухвалити заочне рішення на підставі наявних у даній справі доказів, позивача проти такого вирішення справи не заперечував.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-14 00:00:00

[PERSON] 18 січня 2010 року звернувся в Київський районний суд м. Полтави з позовом про визнання права власності на самочинно побудовані споруди в домоволодінні по вул. Тургенєва, 24а в місті Полтаві. В поданій до суду позовній заяві посилався на те, що є власником домоволодіння по вул. Тургенєва, 24а в м. Полтаві, яке має самовільні споруди. Просив суд визнати за ним право власності на самочинно збудований будинок літ. «Б-1», літню кухню літ. «В-1», гараж «В», сараї «В-2», «В-3», розташовані за адресою: м. Полтава, вул. Тургенєва, 24а. В судовому засіданні позивач повністю підтримав подану до суду позовну заяву, посилаючись на викладені в ній обставини. Представник виконавчого комітету Київської районної в місті Полтаві ради щодо задоволення позову не заперечував. Інші особи за викликом в судове засідання для участі в розгляді справи не зявилися, будучи повідомлені судом про час та міс це розгляду. Інспекція Державного архітектурно-будівельного контролю просила суд розглядати справу без участі представника. Суд, заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно договору дарування від 14 грудня 1991 року та свідоцтва про право на спадщину від 14 липня 1982 року позивач [PERSON] є власником житлового будинку з господарськими спорудами в місті Полтаві по вулиці Тургенєва, 24а. Також встановлено, що згідно з даними технічного паспорту на домоволодіння по вул. Тургенєва, 24а в місті Полтаві гараж «В», житловий будинок «Б-1», літня кухня «В-1», сарай «В-2» та сарай «В-3» є самовільно збудованим. Відповідно до технічних обстежень будівельних конструкцій та інженерних мереж житлового будинку по вул. Тургенєва, 24а конструктивна схема будинку надійна, всі конструктивні елементи знаходяться в задовільному технічному стані, який забезпечує надійну експлуатацію будівлі, витримані вимоги енергозбереження, інженерні мережі знаходяться в задовільному стані, в приміщеннях забезпечується нормальний температурно-вологісний режим, будівництво не заперечує вимогам ДБН. Згідно з актом обстеження від 07 грудня 2009 року немає принципових заперечень проти реєстрації в домоволодінні зазначений споруд та прийняття їх до експлуатації. За нормами ст. 376 ЦК України суд може визнати право власності на самочинно збудоване нерухоме майно, якщо це не порушує права інших осіб. Встановивши дані обставини, враховуючи, що самовільні споруди збудовані на земельній ділянці для будівництва та обслуговування жилого будинку, збудоване нерухоме майно не порушує права інших осіб, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Необхідно визнати за [PERSON] право власності на самовільно збудовані за адресою: місто Полтава, вулиця Тургенєва, 24 а житловий будинок літ. «Б-1» в складі приміщень: 1-1 площею 5,5 кв.м., 1-2 площею 5,9 кв.м., 1-3 площею 15,5 кв.м., І площею 5,7 кв.м., ІІ площею 2,5 кв.м., гараж літ. «В», літню кухню літ. «В-1», сарай літ. «В-2» та сарай літ. «В-3».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-14 00:00:00

21.05.2010р. [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що між нею та відповідачем 22.09.2007 р. у Лисогірській сільській раді Первомайського району Миколаївської області було зареєстровано шлюб. 13.10.2006р. у них народилась донька Діана, яка проживає з нею та після розірвання шлюбу також залишиться проживати з нею. Шлюбні відносини між ними припинені близько двох років тому через відсутність взаєморозуміння та з того часу вони проживають окремо. На сьогодні вона перебуває у фактичних шлюбних відносинах з іншим чоловіком. Вважає, що сімя розпалась остаточно. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі та просила задовольнити його. Відповідач позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Як вбачається зі свідоцтва про шлюб між сторонами 22.09.2007 р. у Лисогірській сільській раді Первомайського району Миколаївської області було зареєстровано шлюб, актовий запис № 10 (а.с.5). 19.09.2006р. у них народилась донька Діана (а.с. 7), яка після розірвання шлюбу буде проживати з позивачкою. Судом встановлено, що шлюбні відносини між ними припинені близько двох років тому через відсутність взаєморозуміння та з того часу вони проживають окремо. На сьогодні позивачка перебуває у фактичних шлюбних відносинах з іншим чоловіком. На примирення сторони не згодні. На підставі вище викладеного, враховуючи, що відповідач визнав позов, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки причини, що змусили сторони наполягати на розірвання шлюбу є обґрунтованими, подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам дитини, шлюб носить формальний характер, що в силу ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу між сторонами.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-14 00:00:00

Рішенням Монастириського районного суду Тернопільської області від 23 березня 2010 року позов [PERSON] до Монастириської державної нотаріальної контори, [PERSON], [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини задоволено. Проте при ухвалені судового рішення не вирішено питання про розподіл судових витрат. Згідно ст.. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення може ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Сторони в судове засідання не зявилися. У відповідності до ч. 3 ст. 220 ЦПК України присутність сторін привинесенні додаткового рішення не є обовязковою. А тому, суд знаходить про необхідність винесення додаткового рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-14 00:00:00

26.05.2010року позивач звернувся з зазначеною заявою до суду. В своїй позовній заяві позивач зазначив, що відповідач не сплачує кошти за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території і борг станом на 14.05.2010 року становить 1188 грн. 76 коп.. В звязку з цим він просить суд стягнути з відповідача на свою користь борг в сумі 1188 грн. 76 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі З0 грн.. В судове засідання представник позивача не з явився, просив слухати справу у свою відсутність. Відповідач в суді позов визнав та пояснив, що заборгованість виникла внаслідок тяжкого матеріального становища, так як він тривалий час не працює, зобовязавсь погасити заборгованість. Суд ухвалив слухати справу у відсутність представника позивача. Суд, заслухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав. Станом на 14.05.2010 року борг відповідача за користування послугами з утримання будинків і споруд та прибудинкової території перед позивачем становить 1188 грн. 76 коп.. Договір про реструктуризацію між сторонами укладений не був. Приймаючи до уваги, що відповідач не сплачує позивачу у встановлені строки в повному обсязі кошти за надані послуги, на підставі Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року, Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затверджених постановою КМУ від 12.07.2005р. № 560, ст.ст.64, 67, 68 ЖК України, ст.ст.509, 526, 610-612, 815 ЦК України,

Outcome: approved