Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-29 00:00:00

01 березня 2010 року позивач ПП УкрБелВест звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] матеріальної шкоди в розмірі 18 771 грн. 52 коп., а також судові витрати. Свої вимоги позивач мотивував тим, що з 20 квітня 2006 року позивач працював у позивача водієм, з ним був укладений договір про повну матеріальну відповідальність. 20 квітня 2009 року в результаті дорожньо-транспортної пригоди з вини водія [PERSON] був значно пошкоджений автомобіль МАЗ 5551, реєстраційний № [NUMBER] та причіп до цього ж автомобіля, реєстраційний № ВЕ 5079 XX, чим позивачу завдано шкоду у вказаному розмірі. Оскільки відповідач добровільно відшкодувати шкоду відмовляться, тому позивач змушений звернутись до суду. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що 29.04.2009 року з м. Умань в [PERSON] направлявся транспортний засіб з причепом позивача з зерном. Біля місця Голованівськ автомобіль зламався. 30 квітня 2009 року до місця поломки транспортного засобу був направлений автомобіль МАЗ під керуванням відповідача. Після того, як причіп був причеплений до автомобіля МАЗ, [PERSON] при русі порушив [PERSON] дорожнього руху, що призвело до перекидання автомобіля і причепу. За постановою суду відповідач визнаний винним. В автомобілі були пошкоджені праве крило, праві двері, права частини кабіни, розбите праве вітрове скло та дзеркало заднього виду. Експертиза з питань вартості відновлюваного ремонту пошкоджених автомобіля і причепу не проводилась за домовленістю між сторонами. Під час ремонту автомобіля були проведені роботи рехтовка кабіни вартістю 720 грн., зварювальні роботи - 280 грн., підготовка і покраса кабіни - 500 грн., матеріал для фарбування - 450 грн.. На ремонт причепу витрачено 500 грн. - на підготовку і фарбування, поновлюваний ремонт причепу 5 100 грн., інша сума це згідно актів було списано на ремонт. Документи про вартість вітрового скла і дзеркала заднього виду у позивача відсутні. Оскільки в діях [PERSON] було правопорушення, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди і він відмовляється добровільно відшкодувати заподіяну шкоду, тому позивач просить задовольнити позов у повному обсязі. Відповідач [PERSON] і його представник в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, вважаючи заявлені вимоги не обгрунтованими і недоведеними. Відповідач суду пояснив, що дійсно перебував у трудових стосунках з позивачем, а також підтвердив факт вчинення дорожньо-транспортної пригоди, за, що був за постановою суду визнаний винним. Разом з цим вважає, що в діях позивача були порушені [PERSON] охорони праці, а також йому не надані необхідні умови для буксирування причепу у звязку з перевищенням ваги вантажу. Оскільки ремонт автомобіля і причепа позивачем проведений із заміною пошкоджених деталей, які неможливо перевірити за наданими позивачем доказами, тому вважає за неможливим покладення на нього обовязку щодо відшкодування завданої шкоди. Свідки [PERSON], [PERSON] і [PERSON] суду підтвердили обставини поломки автомобіля 29 квітня 2009 року під керуванням [PERSON] де був причеплений причеп і повідомлення про це механіка підприємства [PERSON]В Свідок [PERSON] пояснив, що на причепі після ДТП не було круга і були погнуті борта, платформа була ціла. Крім того, [PERSON] пояснив, п^) в автомобілі у нього знаходилось 29 тон пшениці, а в причепі біля 17 тон.. Свідки [PERSON] і [PERSON] підтвердили факт здійснення за ініціативою керівництва йідприємства на автомобілі МАЗ буксирування причепу відповідачем, без перевантаження пшениці в автомобіль. Свідки [PERSON] і [PERSON] пояснили, що круг причепу до ДТП був розбитий. Свідок [PERSON] механік ПП УкрБелВест суду підтвердив факт справності автомобіля, яким керував відповідач в момент ДТП і за згодою відповідача останнім здійснювалось буксирування причепу, а також те, що після ДТП були пошкодження - деформована рама причепу, передня ось. 4%-^ З наказів № 6 - к від 20.04.2006 року, № 62-к від 22 жовтня 2009 року і договору від 20 квітня 2006 року вбачається, що відповідач з 20 квітня 2006 року працював водієм в ПП УкрБелВест, з ним був укладений договір про матеріальну відповідальність та за власним бажанням 22 жовтня 2009 року - звільнений з роботи (а.с.6-11). З дослідженої в судовому засіданні адміністративної справи № 3 - 676/09 і доданих позивачем до справи довідок і постанов встановлено, що за постановою суду [PERSON] притягнений до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, за те, що 30 квітня 2009 року приблизно в 17-00 годині керуючи транспортним засобом МАЗ 5551, реєстраційний № [NUMBER] на автодорозі Ульянівка - Миколаїв 17км+ 250 м не вибрав відповідну швидкість руху, не врахував дорожню обстановку, особливості вантажу та не впорався з керуванням, внаслідок чого допустив перевертання автомобіля та причепа на проїзній частині, чим порушив п. 12.1 [PERSON] дорожнього руху України. Внаслідок ДТП автомобіль та причеп отримали механічні пошкодження. Згідно доповнення до протоколу на автомобілі МАЗ 5551 д/н [PERSON] 2077АК деформовані - праве крило, права двері, права частина кабіни, розбиті - праве вітрове скло та праве дзеркало заднього виду; на причепі ГКБ 8350 д/н ВЕ 5079 XX-деформовані борта причепа (а.с.11-13, 17-18). Згідно подорожнього листа від 30.04.2009 року виписаного на водія [PERSON], останній направлений на надання технічної допомоги по буксируванню причепа ВЕ 5079 XX, підпис водія відсутній (а.с. 98). З пояснень відповідача в суді, останній не підписав лист, оскільки не погодився з умовами, які запропоновані йому для надання допомоги по буксируванню причепу. Відповідно до товарно - транспортної накладної ААБ № 018704 від 02.05.2009 року водієм [PERSON] ТОВ СП Нібулон відвантажено пшениці брутто 13400, тара 8100, нетто 5300 (а.с.111). З даних бухгалтерських довідок № 16/2-1, 16/2 від 16.02.2010 року і свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу встановлено, що на балансі підприємства УкрБелВест рахується автомобіль, яким керував відповідач під час дорожньо-транспортної пригоди, МАЗ реєстраційний № [NUMBER] і причеп № ВЕ 50-79ХХ, який є власником (а.с. 14-15, 19-21). Згідно змісту довідок № 19/1-05 і № 19/2-05 від 19.05.2010 року балансова вартість причепу держ.№ ВЕ 50-79 XX складає на 01.04.2009 р. - 17 567 грн., станом на 01.01.2010 року - 25 618 грн.; вантажного автомобіля [NUMBER] відповідно - 55 507 грн., а станом на 01.01.2010 року 54 457 грн. 9а.с.106-107). Звернення позивача до відповідача з пропозицією добровільно відшкодування шкоди підтверджується заявою позивача № 16/2-5 від 16.02.2010 року (а.с. 16). Згідно пояснення представника позивача експертна оцінка вартості матеріальної шкоди, заподіяної пошкодженням вказаних транспортного засобу і причепу ПП УкрБелВест, дефектна відомість не проводились і не складались. Згідно розрахунку - фактури, квитанцій, актів списання автозапчастин на капітальний ремонт підприємством сплачено за автозапчастини 2674 грн. 06 коп., 2614 грн. 08 коп., 5 933 грн. 38 коп. (а.с. 22-66, 75- 86). Відповідно до актів виконаних робіт за рахунками: - № 44 від 19.08.2009 року вартість робіт за замовленням позивача ТОВ АТП № 2 Грузавтосервис за поновлення аварійного причепу ВЕ 5079 XX складає 5 100 грн., при цьому використані матеріали були надані позивачем, їх вартість складає - 3 725 грн. 11 коп. (а.с.69,120, 129); від 03.10.2009 року за підготовку і фарбування причепа позивачем сплачено ПП [PERSON] - 500 грн. (а.с.71-72); - від 11 червня 2009 року за ремонт автомобіля [NUMBER] (шихтовка кабіни, зварювані роботи, підготовка і фарбування кабіни, по фарбувальні матеріали) позивачем сплачено ПП [PERSON] 1 950 грн. (а.с.73-74). Всього сума складає за актами і довідкою використаних матеріалів 11 275 грн.. Оцінюючи надані докази в сукупності, суд приходить до висновку, що відповідач, який виконував буксирування причепу керуючи автомобілем марки МАЗ 5551, реєстраційний номер [NUMBER] з причепом ГКБ 8350 д/н ВЕ 5079 XX, що належать позивачу, скоїв правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП та допустив перевертання автомобіля та причепа на проїзній частині, чим порушив п. 12.1 [PERSON] дорожнього руху України, внаслідок чого був притягнутий до адміністративної відповідальності, а власнику завдана матеріальна шкода в загальній сумі, що підтверджена актами виконаних робіт і становить 11 275 грн. 11 коп.. Відповідно до положень ч. 2, 3 ст. 1187 ЦК України шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі, володіє транспортним засобом. Особа, яка неправомірно заволоділа транспортним засобом, завдала шкоди діяльністю щодо його використання, зберігання або утримання, зобовязана відшкодувати її на загальних підставах. Таким чином, позовні вимоги позивача в частині відшкодування матеріальної шкоди підлягають задоволенню в розмірі 11 275 грн. 11 коп.. Доводи позивача про стягнення з відповідача матеріальної шкоди на підставі ч. 2 ст. 134 КЗпП України і у вказаному в позові повному розмірі, суд вважає необгрунтованими, оскільки як встановлено судом саме винними діями відповідача як водія, останнього притягнуто за порушення [PERSON] дорожнього руху України до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, а не за порушення ним трудових обов'язків, що передбачені як підстава покладення відповідальності за ст. 134 КЗпП України. Крім того, оскільки суду позивачем не надано доказів виду та ступеню пошкодження матеріалів, що вказані в актах списання та необхідності проведення їх заміни, враховуючи, що такі відомості відсутні і в матеріалах адміністративної справи, де вказано лише на деформацію борта причепа, правого крила, двері, правої частини кабіни автомобілі, розбитих правого вітрового скла і дзеркала заднього виду, тому суд приходить до висновку, про недоведеність вимог позивача щодо наявності причинного зв'язку між зіткненням під час дорожньо-транспортної пригоди та пошкодженнями, що потребують заміни деталей, а відтак приходить до висновку про відсутність підстав передбачених ч. 1 ст. 1166 і ч. 1 ст. 1187 ЦК України для стягнення з відповідача додатково, крім сум вказаних в актах виконаних робіт, ще й вартості деталей на суму 7 496 грн. 41 коп.. Заперечення відповідача про порушення позивачем [PERSON] охорони праці, а також незабезпечення його необхідними умовами щодо надання допомоги для здійснення буксирування причепа, перевантажу пшениці з причепу, суд не приймає до уваги, оскільки зазначені обставини не є підставою для звільнення відповідача від цивільної відповідальності за наслідками події у звязку з порушеннями ним як водієм [PERSON] дорожнього руху України. На підставі ст.ст. 81, 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача також підлягає стягненню по справі 112 грн. 76 коп. судового збору та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Outcome: partial