Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-05 00:00:00

ВАТ «Державний ощадний банк України» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №2660/1 від 15 грудня 2006 року в сумі 7422 (сім тисяч чотириста двадцять дві) гривні 18 копійок. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з відповідачем вказаний вище правочин було укладено на споживчі цілі зі сплатою 20 відсотків річних за користування кредитом і строком погашення до 14 грудня 2008 року. У відповідності до умов п.п. 1.1; 1.6, 1.5.11; 1.5.1.3; 3.3.1, 3.3.2, 4.2 цього правочину відповідач зобовязувався до 30 числа кожного місяця сплачувати кредит рівними частинами по 208 гривень 33 копійки та проценти за користування кредитом, нести відповідальність всіма коштами та майном, а за порушення зобовязання сплатити банку пеню на умовах зазначених у договорі. Згідно заяви №4 від 15 грудня 2006 року кредит був наданий відповідачу в готівковій формі в сумі 5000 гривень. Таким чином, банк виконав усі зобовязання за договором, однак з боку відповідачки має місце порушення вимог п. 1.6, 3.3.1 кредитного договору, що виразилося у несплаті кредиту, відсотків за користування кредитом та інших платежів, в результаті чого на теперішній час за відповідачем виникла заборгованість перед банком в сумі 7422 гривні 18 копійок. Відповідач, відповідно до п. 2 ст. 625 ЦК України, зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, тому сума вимог склала 3203 гривні 41 копійки. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсягу. Відповідачка, у своїй заяві проти позовних вимог не заперечує і просить суд розглянути справу без її присутності. Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача, зважуючи позицію відповідачки, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як було доведено матеріалами справи сторони 15 грудня 2006 року між собою уклали кредитний договір №2660/1. Згідно умов такого договору банк надав відповідачу грошові кошти в сумі 5000 гривень зі сплатою 20 відсотків річних за користування кредитом на залишок, а також комісійні винагороди та інші платежі. Кредит було надано строком на 24 календарні місяці зі строком остаточного повернення не пізніше до 14 грудня 2008 року року на споживчі цілі. Відповідач порушив п. 1.6, 3.3.1 кредитного договору внаслідок чого не сплачував в установлений строк кредит та інші платежі, в результаті чого за ним перед позивачем виникла заборгованість в сумі 7422 гривні 18 копійок. Існуюча заборгованість перед позивачем в сумі 3203 гривні 41 копійки, виникла внаслідок нарахованої неустойки за невиконання зобовязання за кредитним договором. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. До матеріалів справи додано розрахунок заборгованості по кредиту, яким підтвержено існуючу заборгованість [PERSON] переред ВАТ «Державний ощадний банк України» в результаті невиконання своїх зобовязань, несвоєчасної сплати кредиту та відсотків за користування кредиту, неустойки та інших платежів. На підставі викладеного та

Outcome: approved