overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом про розлучення, посилаючись на те, що життя з відповідачем не складається через відсутність непорозуміння і поваги друг до друга, сім'я значиться лише формально, тому позивач просить розірвати шлюб між ним та відповідачем. У судовому засіданні позивач на задоволенні позовних вимог наполягав. Відповідач на попередньому судовому засіданні 02.03.2010 року, з позовними вимогами позивача не погодився і заявив клопотання про надання строку для примирення. Судом клопотання відповідача було задоволене і сторонам був наданий строк для примирення терміном 30 днів. Як вказує позивач примирення між сторонами не відбулося, відповідачка по справі мешкає в іншому місці і з ним не проживає. Відповідач в судове засідання на 12.05.2010 року не з'явився, також відповідач не з'явився у судове засідання по суті і на 19.05.2010 року, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, що підтверджується судовою розпискою. Оскільки від відповідача не надійшло до суду повідомлення про причини неявки, то суд, зі згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Шлюб між [PERSON] і [PERSON] був зареєстрований 01.06.1966 року в Середньвбурлуцькій сільській раді Шевченківського району Харківської області, актовий запис № 10, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюб. Від спільного шлюбу сторони не мають неповнолітніх дітей, діти в даний час повнолітні і мають свої сім'ї. Спільне життя сторін не склалося через відсутність непорозуміння і неповаги друг до друга, як стверджує позивач, спільно вони з відповідачкою не проживають з 1998 року, подальше спільне сімейне життя з відповідачем та збереження шлюбу не можливе, так як сімя числиться лише формально, в даний час вони проживають окремо один від одного. Суд вважає, що позовна заява про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, так як подальше життя подружжя у шлюбі буде суперечити інтересам як позивача, так і відповідача, тому суд відповідно до ст. 112 СК України позовні вимоги позивача задовольняє в повному обсязі. Судові витрати при отриманні свідоцтва про розірвання шлюбу необхідно покласти на позивача по справі, так як він ініціатор розлучення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, який підтримав у судовому засіданні, посилаючись на те, що сімейні стосунки подружжям припинені, спільно не проживають, спільне господарство не ведуть. Причиною розпаду сім'ї зазначає відсутність тривалий час між ними взаєморозуміння, внаслідок чого виникають сварки. Вони втратили один до одного почуття любові. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з матір'ю. На утримання дитини відповідач надає матеріальну допомогу. Вважає подальше збереження шлюбу неможливим. Просить розірвати шлюб. Відповідач позов визнала. Не заперечує проти його задоволення. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки сімейні стосунки подружжям припинено з червня 2009 року, з того часу спільно не проживають, спільне господарство не ведуть, до примирення не дійшли, обоє наполягають на розірванні шлюбу. Тому суд визнає подальше збереження шлюбу таким, що суперечить інтересам подружжя.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-18 00:00:00

24 лютого 2010 року надійшов позов КТП Рівненської міської ради Комуненергія до [PERSON] про стягнення 6 966,02 грн. заборгованості плати за використану теплову енергію по тих підставах, що, будучи власником /наймачем/ квартири [ADDRESS], відповідач отримуючи фактично теплову енергію та гаряче водопостачання в житлове приміщення, в порушення зобовязань, які виникли між сторонами на підставі цього факту і положень чинного законодавства, зокрема ст.ст.67,68 ЖК України, п.5ч.3ст..20 Закону України „Про житлово-комунальні послуги, ст.19 Закону України ,Дро теплопостачання, не здійснює плату за спожиті послуги теплопостачання, внаслідок чого по вині відповідача утворилась заборгованість станом на 01.02.2010 року на вказану позовом суму. Представник позивача подав суду заяву в якій уточнив позовні вимоги та просить стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 2666,42 грн Заперечень відповідача на позовну заяву не надійшло. Представник позивача, з урахуванням уточнених позовних вимог, повністю підтримав позовні вимоги в суді, дав пояснення по суті позову. Просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 2666,42 грн. та судові витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн. на користь позивача, а судовий збір в сумі 51 грн. в прибуток місцевого бюджету покласти на відповідача, розглянути справу без участі належмо повідомленого відповідача. Відповідач в судовому засіданні повністю визнав уточнені позовні вимоги в межах строків позовної давності на суму 2666,42 грн. Оцінюючи пояснення, дослідженні надані в справі докази, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] е власником /наймачем/ квартири №6) в будинку №4 по Пр.Миру в м. Рівне. Відповідач, проживаючи в даній квартирі, фактично без договору між сторонами і без відмови відповідача від послуг отримував теплову енергію для опалення і гарячого водопостачання житлового приміщення, у зв»язку з чим виник юридичний факт, що є підставою виникнення цивільних прав і обов»язків між сторонами у відповідності до ст.11 ЦК України. В порушення положень ст.68 ЖК України, ст.20 Закону України «Про житлово- комунальні послуги», ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» і фактично взятих на себе зобов»язакь, що, згідно ст. 526 ЦК України, повинні виконуватись належним чином, відповідач отримуваних послуг не оплачує в добровільному порядку, у зв»язку з чим у нього виникла заборгованість станом на 01.02.2010 року в сумі 2666,42 грн. Сума заборгованості з достовірністю підтверджується дослідженим в судовому засіданні розрахунком позивача та визнана відповідачем. Підстав для звільнення відповідача від вказаних платежів судом не встановлено. За таких обставин, у відповідності до положень чинного законодавства, позовні вимоги є обгрунтованими, доведеними доказами в справі. Судові витрати, відповідно до ст..ст.82,88 ЦПК України, покладаються на відповідача. На підставі викладеного, ст.ст. 11, 526 ЦК України ст..ст.67,68 ЖК України, ст.,19 Закону України „Про теплопостачання,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-18 00:00:00

ВАТ КБ „Хрещатик звернулося до суду із позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення в солідарному порядку заборгованості за кредитним договором № 26-2007, що був укладений між сторонами 20 квітня 2007 року в розмірі 170 661 грн. 38 коп., посилаючись на порушення боржником грошових зобовязань за вищевказаним договором. Представник позивача у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності в порядку заочного провадження, вимоги позову підтримав. Відповідачі у судове засідання не зявилися, про причини неявки суду не повідомили, заперечень проти позову не надали. Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи, 20 квітня 2007 року між позивачем та [PERSON] був укладений кредитний договір № 26-2007, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 24 000,00 дол. США строком до 19 березня 2009 року із розрахунку 13,5 % річних. Відповідно до п.п. 4.3, 4.4, 4.8, 7.1 Договору [PERSON] зобовязався щомісячними платежами відповідно до графіку погашення кредиту сплачувати суму кредиту та відсотки за користування кредитними коштами у строк до 20 числа кожного місяця, а у разі несвоєчасного погашення заборгованості повинен сплатити пеню у розмірі до 10% від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочення платежу. 20.04.2007 року між позивачем та [PERSON] був укладений договір поруки для забезпечення належного виконання [PERSON] своїх зобовязань по кредитному договору № 26-2007 від 20.04.2007 року. Однак [PERSON] суму заборгованості по кредиту в розмірі 20 344,85 дол. США, з яких заборгованість за простроченим кредитом 3146,00 дол. США, заборгованість по відсоткам за кредитом 1097 дол. США, заборгованість по відсоткам за простроченим кредитом - 220,83 дол. США., заборгованість за щорічною комісією - 15,42 дол. США своєчасно не сплатив, у звязку з чим була нарахована пеня у загальному розмірі 109,68 дол. США. На час розгляду справи розмір заборгованості за вищевказаним кредитним договором складає 20344,85 дол. США, що у гривневому еквіваленті складає 170 661 грн. 38 коп. На підставі вищевикладеного, у відповідності зі ст. ст. 509, 526, 527, 553,554, 624, 625, 1054 ЦК України, суд дійшов висновку, що внаслідок порушення боржником грошових зобовязань за кредитним договором № 26-2007, що був укладений між сторонами 20 квітня 2007 року, виникла заборгованість в розмірі 170 661 грн. 38 коп., що підлягає стягненню в солідарному порядку з [PERSON] як боржника та [PERSON] як поручителя за виконання вказаного зобовязання боржником. Таким чином вимоги позову обгрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст.ст. 81, 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню в рівних частках судові витрати у розмірі 1780 грн. 45 коп..

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом до [PERSON], в яких просила про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], 16.10.2005року народження, в твердій грошовій сумі у розмірі 500грн.00коп. У судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву, в якій заявлені вимоги позову підтримала та просила розглянути справу за її відсутності. Відповідач також до суду не з'явився, надав заяву, в якій позовні вимоги визнав частково в сумі 300грн.00коп. та просив розглянути справу за його відсутності. Ухвалою суду справа розглянута за відсутності сторін, оскільки у справі достатньо доказів про їх права та взаємини. Вивчивши доводи позову і дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Відповідно до наданих письмових доказів, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбу, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON], 16.10.2005року народження, на користь якого відповідач аліментів не виплачує та з 2009року проживає окремо. Неповнолітній в даний час проживає з позивачем, знаходиться на її утриманні і вихованні. Позивач працює помічником вихователя в дитячому садку №5, отримує середній заробіток в розмірі 1000грн.00коп., має у власності квартиру [ADDRESS] та житловий будинок №27 по вул. Садовій в с. Баловне Миколаївської області, інших доходів і власності не має. Згідно до письмових пояснень відповідача та наданих доказів, останній є працездатним, але офіційно не працює, має мінливі заробітки у середньому розмірі 450грн.00коп. на місяць, інших доходів і власності не має. При цьому, матеріальну допомогу в достатній і будь-якій встановленій офіційній формі на утримання сину не надає. Оцінюючи зібрані докази у справі, суд приходить до висновку, що відповідач, який є батьком неповнолітнього Павла, 16.10.2005року народження, зобов'язаний до його утримання, проте матеріальної допомоги достатньої для задоволення його розумних потреб, добровільно не надає. Якої-небудь взаємної угоди про оплату відповідачем аліментів в добровільному порядку між позивачем і відповідачем досягнуто не було. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 180, 181, 182, 184 СК України, суд приходить до висновку, що батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, а отже при вищезгаданих обставинах можуть бути стягнуті аліменти з відповідача на утримання дитини на користь позивача. При цьому, суд враховує матеріальний і сімейний стан сторін, те що відповідач немає постійного офіційного заробітку і немає інших утриманців. З урахуванням викладеного суд приходить до висновку про необхідність задоволення вимог позивача частково і стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей в розмірі 350грн., починаючи з часу пред'явлення вимог - 15.03.2010року. В силу ст. ст. 81, 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави у розмірі 51грн.00коп. і інформаційно-технічні послуги у розмірі 120грн.00коп..

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом до [PERSON], в яких остаточно просила про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітніх синів [PERSON], 2.06.2005року народження, та Олександра. 16.04.2009року народження, в твердій грошовій сумі у розмірі 1200грн. 00коп.. У судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву, в якій заявлені вимоги позову підтримала та просила розглянути справу за її відсутності. Відповідач також до суду не з'явився, надав заяву, в якій позовні вимоги визнав частково в сумі 500грн.00коп. та просив розглянути справу за. його відсутності. Ухвалою суду справа розглянута за відсутності сторін, оскільки у справі достатньо доказів про їх права та взаємини. Вивчивши доводи позову і дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Відповідно до наданих письмових доказів, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбу, від якого мають неповнолітніх синів [PERSON], 2.06.2005року народження, та Олександра. 16.04.2009року народження, на користь яких відповідач аліментів не виплачує та з вересня 2009року проживає окремо. Неповнолітні в даний час проживають з позивачем, знаходяться на її утриманні і вихованні. Позивач не працює, отримує щомісячну допомогу на дитину в розмірі 980грн.00коп., інших доходів і власності не має. Згідно до письмових пояснень відповідача та наданих доказів, останній працює в якості менеджера у ФГ "Іванов", де отримує заробітки у середньому розмірі 552грн.72коп. на місяць, інших доходів і власності не має. При цьому, матеріальну допомогу в достатній і будь-якій встановленій офіційній формі на утримання синів не надає. Оцінюючи зібрані докази у справі, суд приходить до висновку, що відповідач, який є батьком неповнолітніх синів [PERSON], 2.06.2005року народження, та Олександра, 16.04.2009року народження, зобов'язаний до їх утримання, проте матеріальної допомоги достатньої для задоволення їх розумних потреб, добровільно не надає. Якої-небудь взаємної угоди про оплату відповідачем аліментів в добровільному порядку між позивачем і відповідачем досягнуто не було. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 180, 181, 182, 184 СК України, суд приходить до висновку, що батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, а отже при вищезгаданих обставинах можуть бути стягнуті аліменти з відповідача на утримання дітей на користь позивача. При цьому, суд враховує матеріальний і сімейний стан сторін, те що відповідач має невеликий постійний офіційний заробіток і немає інших утриманців. З урахуванням викладеного суд приходить до висновку про необхідність задоволення вимог позивача частково і стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей в розмірі 500грн., починаючи з часу пред'явлення вимог - 15.03.2010року. В силу ст. ст. 81, 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави у розмірі 51грн.00коп. і інформаційно-технічні послуги у розмірі 120грн.00коп..

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн щомісячно. Свої позовні вимоги мотивує тим, що вона з 18.02.2006 р. перебуває у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який в даний час проживає разом з нею, його вихованням і утриманням займається вона. Відповідач на утримання сина матеріальної допомоги не надає. Відповідач інших дітей не має, аліменти нікому не виплачує. Позивач в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала повністю, посилаючись на обставини, викладені в позові. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги позивача визнав повністю, не заперечував обставини на які посилалась позивач в судовому засіданні і підтвердив, що дійсно має нерегулярний дохід. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 18.02.2006 р. Мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] Дитина в даний час проживає разом з позивачкою, вона займається його вихованням та утриманням. Відповідач на утримання сина матеріальної допомоги не надає. Згідно ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний , мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі , а також за наявності інших обставин , що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. З урахуванням стану здоровя та матеріального становища дитини, стану здоровя та матеріального становища платника аліментів, і інших обставин, що мають істотне значення, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-18 00:00:00

В серпні 2009 р. представник ВАТ «Миколаївгаз» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за спожитий природний газ. Позивач вказує на те, що відповідачка [PERSON] є абонентом ВАТ «Миколаївгаз». Вона як споживач наданих позивачем послуг порушує Правила надання населенню послуг з газопостачання, оскільки щомісячно не розраховується з позивачем за надані послуги. Станом на 1 квітня 2009 року має заборгованість за надані послуги у розмірі 435 грн. 75 коп. З метою досудового врегулювання спору, товариство направило відповідачці письмове попередження з пропозицією сплатити борг, або укласти договір його реструктуризації. Однак відповідачка ніяких дій щодо погашення боргу не вчинила. Посилаючись на наведене та на положення ст.ст. 509, 526, 527 ЦК України, позивач просив стягнути на свою користь з відповідачки зазначену суму заборгованості за спожитий природний газ. В судовому засіданні представник позивача позов уточнила, збільшивши його вимоги до 740 грн. 18 коп., та просила позов задовольнити. Відповідачка в судове засідання не зявилася. Про час і місце розгляду справи повідомлялася судом належним чином. Згідно зі ст.ст.224, 225 ЦПК України судом проводиться заочний розгляд справи. Вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов наступного. Відповідачка проживає в [INFO] та є споживачем послуг з газопостачання, які надає за цією адресою позивач ВАТ «Миколаївгаз». У відповідності до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України, Правил надання населенню послуг з газопостачання споживач послуг зобовязаний своєчасно вносити плату за надані йому послуги. З матеріалів справи вбачається, що відповідачка свої зобовязання належним чином не виконує, у звязку з чим має перед позивачем заборгованість за надані послуги газопостачання, яка на момент розгляду справи складає 740 грн. 18 коп. Враховуючи вказані обставини, суд приходить до висновку, що позов ВАТ «Миколаївгаз» є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Відповідно зі ст.88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню сплачені при подачі позову інформаційно-технічні витрати у розмірі 30 грн. та судовий збір у розмірі 51 грн. на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-18 00:00:00

У вересні 2009 р. ПАТ «Перший Український [PERSON]» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позивач вказує на те, що 18 травня 2007 року між ПАТ «Перший Український [PERSON]» та [PERSON] укладено кредитний договір № 5417314. Згідно договору [PERSON] надав [PERSON] кредит у сумі 22781, 00 дол. США зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 11,90 % на рік з кінцевим терміном повернення 18 травня 2007 року. Відповідачка зобовязання за вказаним договором належним чином не виконала, у звязку з чим станом на 8 вересня 2009 року існує заборгованість перед банком в сумі 90596 грн. 78 коп. Посилаючись на те, викладене, а також на положення ст.ст. 526,527,530,610, 611, 629 ЦК України, позивач просив стягнути на свою користь з відповідачки суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 90596 грн. 78 коп., а також сплачені позивачем судові витрати. У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлений позов та просив про його задоволення. Відповідачка в судове засідання не зявилася. Про час і місце розгляду справи повідомлялася судом належним чином. Згідно ст.ст.224, 225 ЦПК України судом проводиться заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов наступного. З матеріалів справи вбачається, що 18 травня 2007 року між ПАТ «Перший Український [PERSON]» та [PERSON] укладено кредитний договір № 5417314. Згідно договору [PERSON] надав [PERSON] кредит у сумі 22781, 00 дол. США зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 11,90 % на рік з кінцевим терміном повернення 18 травня 2007 року. Відповідно до п. 3.2.1 кредитного договору позичальник зобовязаний здійснювати повернення кредиту частинами в розмірі та строки, передбачені графіком. Згідно 5.2 кредитного договору у разі порушення позичальником строків виконання зобовязань з повернення кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, позичальник зобовязаний сплатити на вимогу Банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ. Відповідачка зобовязання за вказаним договором належним чином не виконала, у звязку з чим станом на 8 вересня 2009 року існує заборгованість перед банком в сумі 10685,01 дол. США (що еквівалентно 85210 грн. 79 коп. (1 дол. США = 7,995 грн.) та 5385 грн. 99 коп. пені, Загальна сума заборгованості - 90596 грн. 78 коп., яка складається із: заборгованості за кредитом 9872,50 дол. США (78930 грн. 64 коп.); заборгованості по процентам за користування кредитом 785,51 дол. США (6280 грн. 15 коп.); пеня 5385 грн. 99 коп. За таких обставин суд вважає, що позов Банку є обґрунтованим та на підставі ст.ст.526, 536, 549, 610, 611 ЦК України підлягає задоволенню. Відповідно зі ст.88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню сплачені при подачі позову судові витрати.

Outcome: approved