overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-08 00:00:00

позивачка звернулась до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви на прийняття спадщини посилаючись на те, що 10 квітня 2009 року померла її мати [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на спадкове майно. Вона являється спадкоємцем майна померлої за заповітом, однак після смерті [PERSON] вона через хворобу невстигла у встанолений законом термін подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, тому виникла потреба звернутись до суду. Просить вказані причини пропуску строку для подачі заяви про прийняття спадщини визнати поважними і визначити додатковий строк в один місяць для подачі заяви на прийняття спадщини після смерті [PERSON]. В суді позивачка позовні вимоги підтримала, просить їх задоволити. Представник відповідача, відповідач [PERSON] в судове засідання подали заяву про розгляд справи у їхню відсутнність, позовні вимоги визнали. Дослідивши матеріали справи, суд находить позов підлягаючим задоволенню. Відповідно до ст.1272 ЦК України суд за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Інших спадкоємців, які б претендували на спадкове майно померлого не має. Оскільки, наведені позивачкою причини пропуску строку для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], суд находить поважними, що стверджується довідкою Красилівської ЦРЛ №76 від 28.06.2010 року, тому позивачці слід продовжити строк для подачі заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-08 00:00:00

Полтавський обласний психоневрологічний диспансер звернувся із заявою до суду з вимогою призначити [PERSON] в примусовому порядку амбулаторну психіатричну допомогу. В своїй заяві заявник зазначив, що [PERSON], [INFO] раніше лікарем психіатром не спостерігалася, згідно заяви чоловіка та колективної заяви інших мешканців будинку проводить себе агресивно та неадекватно, погрожує фізичною розправою, нібито намагалася отруїти їжею свого чоловіка, кидалася на нього з кухонним ножем, вважає, що сусіди крадуть її особисті речі та інші предмети з квартири, переслідують її. Посилаючись на те, що згідно рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 11 січня 2010 року було проведено психіатричний огляд в примусовому порядку [PERSON] в ході якого встановлено діагноз тяжкого психічного розладу у формі «хронічного маячного розладу», внаслідок чого вона виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для оточуючих, а від запропонованого лікування [PERSON] відмовляється, заявник просив суд. призначити [PERSON] в примусовому порядку амбулаторну психіатричну допомогу. В судовому засіданні представник психіатричного закладу лікар-психіатр заяву Полтавського обласного психоневрологічного диспансеру підтримав, посилаючись на те, що не надання хворому примусової амбулаторної психіатричної допомоги, призведе до погіршення психічного стану хворого, що в свою чергу завдасть значної шкоди його здоровю та може негативно вплинути на оточуючих. Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти надання хворому примусової психіатричної допомоги. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, вважає, що заява підлягає до задоволення. Як вбачається з висновку лікарської комісії Полтавського обласного психоневрологічного диспансеру від 1 липня 2010 року, [PERSON] страждає психічним захворюванням в формі «хронічного маячного розладу», в психічному статусі якого домінують агресивність, підозрілість, неадекватна поведінка, погрози фізичною розправою, що може кваліфікуватись як тяжкий психічний розлад, внаслідок чого хворий може вчиняти чи виявляти реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для себе та оточуючих, в зв'язку з чим, остання потребує примусової амбулаторної психіатричної допомоги. Відповідно до ч. 2 ст. 12 Закону України „Про психіатричну допомогу, амбулаторна психіатрична допомога може надаватися без усвідомленої згоди особи або без згоди її законного представника у разі встановлення у неї тяжкого психічного розладу, в наслідок чого вона завдасть значної шкоди своєму здоров'ю у зв'язку з погіршенням психічного стану у разі ненадання їй психіатричної допомоги. Амбулаторна психіатрична допомога особі без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника надається лікарем-психіатром в примусовому порядку за рішенням суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-08 00:00:00

в обгрунтування заявлених вимог заявниця посилається на те, що 09 січня 2005 року померла [PERSON]. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається з земельної частки (паю), що належить спадкодавцю на підставі Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ХМ №0138579, виданого Красилівською районною державною адміністрацією 03.02.1997 року. Вона являється спадкоємцем 4-ї черги за законом, оскільки проживала із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Оформити спадщину після смерті спадкодавця вона не може, оскільки не може підтвердити проживання із спадкодавцем однією сімєю без реєстрації. Просить встановити факт спільного проживання з померлою [PERSON] сією Миколаївною однією сімєю по день її смерті. В суді представник заявниці підтримала заявлені вимоги, просить їх задовольнити. Представник зацікавленої організації в судове засідання подав заяву про розгляд справи у його відсутності, заявлені вимоги визнав, не заперечує проти задоволення заяви. Заслухавши пояснення представника заявниці, свідків, дослідивши матеріали справи, суд находить заявлені вимоги підлягаючими задоволенню. Допитані в судовому засіданні свідки: [PERSON], [PERSON] пояснила, що заявниця проживала з [PERSON] по сусідству, доглядала її, оскільки вона проживала одиноко, потребувала стороннього догляду. Вони жили однією сім»єю з 1995 року, коли [PERSON] померла [PERSON] її похоронила,розпоряджалась спадковим майном, що стверджується також довідкою сільської ради №417 від 22.09.2009 року. Після смерті [PERSON] у фактичне управління і розпорядження майном вступила [PERSON], інших спадкоємців, які претендують на спадкове майно померлої не має. Встановити іншим шляхом факт спільного проживання з померлою заявниця не може. Відповідно до ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. На підставі вищенаведеного, суд приходить до висновку, що факт постійного спільного проживання заявниці з померлою доведено.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-08 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням у квартирі [ADDRESS], оскільки він не користується жилим приміщенням без поважних причин більш ніж шість місяців. В судовому засіданні позивач та її представник адвокат [PERSON] підтримали позов по¬вністю з викладених у ньому підстав. Відповідач в судове засідання не з'явився, суд використав всі передбачені законом можливості повідомлення останнього про судовий розгляд, тому суд вбачаючи належність повідомлення відповідача про час і місце слухання справи, вважає можливим допустити заочний розгляд по даній справі. Третя особа також повідомлялася про час і місце розгляду справи. Суд, заслухавши пояснення позивача і її представника, свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Згідно ст.ст.71,72 ЖК України, особа може бути визнана такою, що втратила право користуван¬ня жилим приміщенням, якщо вона не користується ним без поважних причин більше ніж шість місяців. Судом встановлено, що згідно довідок № 70977 по особовому рахунку [PERSON] та склад сім'ї № 292, виданих TOB «КК «КомЕнерго - Житомир», позивач являється квартиронаймачем помешкання за адресою: [ADDRESS]. Разом з нею зареєстровані: чоловік - [PERSON], дочка [PERSON] та брат [PERSON] - відповідач у справі. З матеріалів справи видно, що відповідач протягом тривалого часу, з пояснень позивача більше шести років, не проживає у помешканні позивача за адресою: [ADDRESS]. Факт не проживання відповідача за місцем реєстрації на протязі більше, ніж півроку, підтвер¬джується актами, складеним 13 березня і 05 серпня 2010 року, комісією з працівників TOB «КК «КомЕнерго - Житомир», а також показами свідків [PERSON] і [PERSON]. Однак після фактичного виїзду зі спірного помешкання відповідач не знявся з реєстрації в квартирі. За весь час непроживання в квартирі відповідач жодного разу не з'явився і не надавав грошової допомоги в оплаті комунальних послуг, чим фактично порушував свої обов'язки по утриманню квартири разом з іншими її користувачами. Враховуючи викладене, [PERSON] втратив право на користування жилим приміщенням у квар¬тирі № 7 будинку №20 по вул. Кибальчича в м. Житомирі, так як не проживає без поважних причин понад шість місяців та не користується жилою площею.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-08 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини та своє утримання, мотивуючи свої вимоги тим, що вона перебуває у шлюбі з відповідачем з 01.03.2008 року по даний час, від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Але на даний час вони разом не проживають, матеріальну допомогу на її утримання та утримання дитини відповідач не надає. Тому вона вимушена звернутися до суду з даним позовом, просить стягнути з відповідача на її користь аліментів в розмірі 1\\4 частини з усіх видів заробітку до повноліття дитини, а також аліменти в розмірі 1\\4 частини з усіх видів заробітку на її утримання до досягнення дитиною трьох років. В судовому засіданні позивачка повністю підтримала свої позовні вимоги, просила суд їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечував проти стягнення з нього аліментів в судовому порядку. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов′язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 01.03.2008 року по даний час, від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Позивачка зазначає, що на даний час вони разом не проживають, відповідач не надає їй матеріальну допомогу на її утримання та утримання дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 84 Сімейного Кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно із ч. 4 ст. 84 Сімейного Кодексу України право на утримання вагітна дружна, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Оскільки відповідач матеріальну допомогу на утримання дружини, яка не працює і знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, а також на утримання дитини не надає, суд вважає за можливе стягнути з нього на користь позивачки аліменти на її утримання та утримання дитини. Вирішуючи питання про розмір аліментів, суд враховує вимоги ст. 182, 183 Сімейного Кодексу України і приходить до висновку про доцільність стягнення з відповідача аліментів в частковому відношенні до його заробітку, а саме в розмірі 1\\4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) на утримання неповнолітньої дитини та 1\\4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років до 25.02.2013 року. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню державне мито в сумі 51 грн. та інформаційно-технічні послуги в сумі 120 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-08 00:00:00

КП " Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду Деснянської районної в м.Києві ради " звернулось до суду з позовом про стягнення з відповідачів 926 грн. 46 коп., пославшись на те, що вони не регулярно та не в повному обсязі сплачують послуги з утримання будинку та прибудинкової території, за період з 01.10.2009 року по 01.03.2010 р. утворилась вказана заборгованість. Представник КП "Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду Деснянської районної в м.Києві ради " у судове засідання не зявився, на адресу суду надійшла заява підприємства з проханням проводити розгляд справи у відсутності їх представника (а.с.7 ) За таких обставин, суд вважав за можливе проводити розгляд справи у відсутності представника КП "Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду Деснянської районної в м.Києві ради ". Відповідачі в судове засідання не з'явились, про розгляд справи повідомлені судом належним чином, про що свідчать розписки (а.с.12, 15, 19, 25 ). Оскільки відповідачі не повідомили причини своєї неявки, суд визнав їх як неповажні та провів заочний розгляд справи у їх відсутність на підставі наявних у справі даних та доказів, відповідно до вимог ч.4 ст.169 ЦПК України. Судом встановлено, що відповідачі проживають в [INFO] відповідно ордера №42461 серія Б від 31.07.1984 р., регулярно та в повному обсязі не сплачують послуги з утримання будинку та прибудинкової території. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця в установлені строки. Відповідно до ст.68 ЖК України, наймач зобовязаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Згідно вимог ст.64 ЖК України члени сімї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть обовязки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сімї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобовязаннями, що випливають із зазначеного договору. Як вбачається з розрахунку ЖЕКу (а.с.3) розмір заборгованості відповідачів за період з 01.10.2009 року по 01.03.2010 року становить 926 грн. 46 коп. Суду не надано доказів про менший розмір заборгованості відповідачів. Оскільки відповідачі добровільно не виконують умови договору найму жилого приміщення, заборгованість підлягає солідарному стягненню з них в судовому порядку. Згідно вимог ст.88 ЦПК України, підлягає солідарному стягненню з відповідачів на користь держави судовий збір у розмірі 51 грн., та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 30 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що його з відповідачем подружнє життя не склалось через несумісність характерів. Вже понад два роки припинили шлюбні стосунки, перестали вести спільне господарство. Позивач в попередньому судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити. Відповідач в попередньому судовому засіданні позов визнала. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити в попередньому судовому засіданні. Як встановлено в попередньому судовому засіданні, подружжя перебуває в шлюбі, зареєстрованому 16 січня 1993 року у Дніпровському відділі ЗАГС м.Києва за актовим записом №44. Від шлюбу подружжя має сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між подружжям не склались, через несумісність характерів. Подружжя не ведуть спільного господарства, не підтримують сімейно-шлюбні стосунки. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що відповідач позов визнала і таке визнання не суперечить вимогам закону, не порушує прав та інтересів інших осіб, тому на підставі ч. 4 ст. 174 ЦПК України в цій частині позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-08 00:00:00

19 квітня 2010 року до суду звернувся [PERSON] з позовною заявою, в якій просить визнати актовий запис № 2 від 24.04.2009 р., який здійснений [PERSON]»янівською сільською радою Овідіопольського району Одеської області, стосовно його батьківства до [PERSON], 10.09.2009 року не дійсним. В ході судового засідання позивач свій позов підтримав. Відповідачка з позовом згодна та не заперечує проти його задоволення. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги з позовом позивача згодна та не заперечує проти його задоволення. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд вважає можливим задовольнити позов з наступних підстав. Відповідно до ст.136 ч.1 Сімейного Кодексу України особа, яка записана батьком дитини має право оспорити своє батьківство, предявивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. Відповідно до ст. 136 ч.2 Сімейного Кодексу України у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Так судом встановлено, що 24 квітня 2009 року [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу видане [PERSON]»янівською сільською радою Овідіопольського району Одеської області 24 квітня 2009 року, актовий запис № 2, серією І-ЖД № 101054. Під час шлюбу 10 вересня 2009 року народилася дитина - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження видане [PERSON]»янівською сільською радою Овідіопольського району Одеської області 21 вересня 2009 року, актовий запис № 11, серією І-ЖД № 186120. Позивач посилаючись на те, що [PERSON], 10.09.2009 року не є її біологічною дитиною, оскільки відповідачка [PERSON], [INFO] ввела його в оману і до шлюбу з ним перебувала у стані вагітності від іншого чоловіка. Дані обставини підтверджуються тим, що на момент зачаття він перебував у відрядженні за межами України, що підтверджується копією його загранпаспорту та копією товарно транспортною накладною від 20 квітня 2009 року. Вказане вище, знайшло своє підтвердження в судовому засіданні, не заперечувалось та було підтверджено відповідачкою, яка в судовому засіданні пояснила, що дійсно [PERSON] не є біологічним батьком [PERSON], [INFO] та не заперечує проти задоволення позову про виключення відомостей про батька в актовому записі про її народження. В звязку з вищевикладеним суд вважає, що позов позивача є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати по справі розподілу не підлягають.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-08 00:00:00

Позивач звернулась з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що відносини між подружжям припинені внаслідок несумісності характерів, різних поглядів на життєві проблеми та шляхи їх вирішення. Позивач просила про розгляд справи у її відсутності, вимоги позову підтримала. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заперечень проти позову не надав. Судом ухвалено про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Суд приходить до наступного. Сторони перебувають у шлюбі з 05.03.1994 року, від шлюбу мають двоє дітей: дочку - [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO]. В сім'ї склалися ненормальні взаємовідносини внаслідок несумісності характерів, різних поглядів на життєві проблеми та шляхи їх вирішення. Подружні стосунки припинені та в теперішній час не підтримуються. За таких обставин суд вважає, що сім'я розпалась, відновленняїї неможливе та недоцільне, а тому позов підлягає задоволенню, а шлюб на підставі ст. 112 СК України - розірванню, державне мито при розірванні шлюбу підлягає стягненню з позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-08 00:00:00

Позивач звернулась з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що відносини між подружжям припинені внаслідок несумісності характерів, різних поглядів на життєві проблеми та шляхи їх вирішення. У судове засідання сторони не з'явились, надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, позивач позов підтримала, відповідач проти задоволення позову не заперечував. Судом ухвалено про розгляд справи у відсутність сторін. Суд приходить до наступного. Сторони перебувають у шлюбі з 23.09.2000 року, від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. В сім'ї склалися ненормальні взаємовідносини внаслідок несумісності характерів, різних поглядів на життєві проблеми та шляхи їх вирішення. Подружні стосунки припинені та в теперішній час не підтримуються. За таких обставин суд вважає, що сім'я розпалась, відновлення її неможливе та недоцільне, а тому позов підлягає задоволенню, а шлюб на підставі ст. 112 СК України - розірванню, державне мито при розірванні шлюбу підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-08 00:00:00

Овале Халіт звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення боргу в розмірі 86216 грн., посилаючись на порушення відповідачем грошових зобовязань за укладеним між сторонами в квітні 2007 року договором позики. В судове засідання позивач не зявився, направив до суду свого представника, який надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності в порядку заочного провадження, вимоги позову підтримав. Відповідач у судове засідання не зявився, причин и своєї неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надав. Ухвалою суду справу розглянуто за відсутності позивача, його представника та відповідача в порядку заочного провадження, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову, дослідивши письмові докази, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи, в квітні 2007 року в м. Стамбул Турція Овале Халіт позичив відповідачу на купівлю промислового товару 4340 доларів США та в м. Миколаєві позичив також відповідачу на будівництво спільного котеджу 7437 доларів США. Загальна сума позики склала 11777 доларів США, з якої відповідачем в квітні 2007 року повернуто позивачу лише 1000 доларів США. Вказані обставини підтверджуються копією постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 25.12.2008 року (а.с.5), копіями пояснень від 18.12.2008 року та 23.12.2008 року, (а.с.6-10) На час розгляду справи сума боргу в розмірі 10777 доларів США, враховуючи курс Національного Банку України, який складає 800,68 грн. за 100 доларів США, яка дорівнює 86216 грн., відповідачем позивачу не повернута. На підставі вищевикладеного, у відповідності до вимог ст. ст. 526, 1046, 1047, 1049, 1050 ЦК України, суд дійшов висновку, що внаслідок порушення [PERSON] грошових зобовязань за укладеним між сторонами в квітні 2007 року договором позики, виникла заборгованість в розмірі 86216 грн., яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Таким чином, вимоги позову обґрунтовані та підлягають задоволенню. У відповідності зі ст.ст.81, 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати в розмірі 982 грн. 16 коп.

Outcome: approved