Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача пеню по договору банківського вкладу № 030409/01-04 від 03.04.2009 в сумі 41725,09 грн.; пеню по договору банківського вкладу № 220908/06-04 від 22.09.2008 в сумі 395,98 грн. В обґрунтування позову посилається на те, що відповідачем було прострочену виплату банківських вкладів за договорами. На підставі ч.5 ст.10 Закону України „Про захист прав споживачів відповідач повинен сплатити пеню у зазначеному вище розмірі. У судовому засіданні представники позивача позов підтримали. Представник відповідача позов не визнала, вважаючи, що Закон України „Про захист прав споживачів на дані правовідносини не поширюється. Крім того, у банку був оголошений мораторій, що унеможливлює нарахування фінансових санкцій. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши докази, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 22.09.2008 між сторонами укладено договір банківського вкладу „Пенсійний № 220908/06-04, за умовами якого відповідач прийняв від позивача вклад у сумі 1427,25 грн. під 14 % річних на строк до 28.09.2009. 03.04.2009 між сторонами укладено договір банківського вкладу „Нові гроші № 030409/01-04, за умовами якого відповідач прийняв від позивача вклад у сумі 13150,54 грн. під 24,1 % річних на строк до 03.07.2009. Виплата вкладів та відсотків відповідачем в обумовлені строки не проведена. Кошти виплачувалися протягом липня-жовтня 2009 року, що підтверджується копіями заяв на видачу готівки. Згідно п.5.1. договорів за несвоєчасне повернення вкладу або відсотків за його користування Банк сплачує Вкладнику штраф з розрахунку подвійної облікової ставки Національного Банку України від затриманої суми за кожний день затримки. Згідно виписок по рахунках та довідок-розрахунків від 25.03.2010 суми штрафів за договором від 03.04.2009 864,97 грн., за договором від 22.09.2008 7,92 грн. були нараховані і виплачені, що не заперечується представниками позивача. Відповідно до ч.5 ст.10 Закону України „Про захист прав споживачів разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. Відповідно до ч.3 ст.6 ЦК України сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Згідно ст.627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За таких обставин суд вважає, що відповідач має нести відповідальність за порушення строків виплати коштів на умовах, визначених договорами. Передбачені договорами штрафні санкції вже застосовані. Крім того, застосування положень ч.5 ст.10 Закону України „Про захист прав споживачів є неможливим, оскільки в даному випадку не встановлена вартість послуги, що надана банком вкладникові. Нарахування пені на всю суму вкладу та відсотків, на чому наполягає позивач, не відповідає закону.

Outcome: dismissed