Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Нововодолазькому районі Харківської області, в якому просить суд визнати дії управління Пенсійного фонду України в Нововодолазькому районі Харківської області щодо відмови в перерахунку пенсії по інвалідності незаконними та зобовязати управління Пенсійного фонду України в Нововодолазькому районі Харківської області зробити донарахування та перерахунок пенсії, встановивши основну щомісячну пенсію 6 мінімальних пенсій за віком, та додаткову пенсію в розмірі 50% мінімальної пенсії за віком, встановленої ч. 1 ст.28 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", з урахуванням встановленого законом прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб, за період з 1 січня 2007 року по 31 грудня 2010 року, з урахуванням проведених виплат. Зобов'язати відповідача визначити позивачеві, як постраждалому внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії (2 група інвалідності) основну пенсію та додаткову пенсію за шкоду заподіяну здоров'ю згідно вимог ст. 50,54 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 року № 796-X! ! . Стягнути з відповідача понесені витрати по оплаті послуг на правову допомогу в сумі 500 грн., та понесених витрат на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 120 грн. Свій позов він обґрунтував тим, що відповідач всупереч діючому законодавству здійснює виплату основної та додаткової пенсій в розмірах, які не відповідають вимогам Закону України- „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Він також звертався до нього з письмовою заявою про перерахунок пенсії, але відповідач відмовляв йому в перерахунку. Згідно довідки медико-соціальної (експертної) комісії, серія ХАР-05 № 000189 від 07.05.1997 року, встановлена 2 група інвалідності - безстрокове. Також є посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи І категорії видане 07.05.97р. Ці обставини визнає відповідач. Як особа, котра постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, маю право на отримання державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, відповідно до положень Закону України зо статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 02.1991 р. № 796-ХІІ, (надалі Закон про ЧАЕС). Згідно ст. 50 Закону про ЧАЕС особам, віднесеним до І категорії (2 групи інвалідності), призначається місячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі - 7 5 відсотків мінімальної пенсії за віком. Також, згідно ст. 49, ч. 4 ст. 54 Закону про ЧАЕС в усіх випадках для осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи І категорії (2 групи інвалідності), щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, розмір пенсії не може бути нижчим - 8 мінімальних пенсій за віком. Мінімальна пенсія за віком відповідно до ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне сійне страхування» встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. прожитковий мінімум визначається на кожний рік законами «Про Державний бюджет України». Розмір мінімальної пенсії за віком за період 2007- 2010 років згідно Таблиці 1: Розмір прож. мінімуму, грн.Термін діїНормативний документ, котрим затверджено даний розмір 38001.01.2007-31.03.2007Закон України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" ЬІ489-Увщ 19.12.2006р. 40601.04.2007-30.09.2007 41101.10.2007-31.12.2007 47001.01.2008-31.03.2008Закон України "Про Державний бюджет України на 2008 рік" № 107-УІ від 28.12.2007р. 48101.04.2008-30.06.2008 48201.07.2008-30.09.2008 49801.10.2008-31.12.2008 49801.01.2009-31.10.2009Закон України «Про державний бюджет України на 2009 рік» №835 -VI від 26. 12.2008р. 57301.11.2009-31.12.2009Закон України «Про встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної 69501.01.2010-31.03.2010заробітної плати» № 1646 - VI від 20.10.2009 р. 70601.04.2010-30.06.2010 70901.07.2010-30.09.2010 72301.10.2010-30.11.2010 73401.12.2010-31.12.2010 Можливі доводи відповідача про те, що поняття «мінімальна пенсія за віком», про яке йдеться в статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», застосовується виключно для значення пенсій, що призначаються лише за цим Законом, вважаю безпідставними. Положення ч. З ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» не є перешкодою для осування даної величини (мінімального розміру пенсії за віком) до обрахування інших пенсій чи доплат, пов'язаних з мінімальною пенсією за віком, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого частиною 1 цієї статті, мінімального розміру пенсії за віком. На даний час я отримую державну пенсію та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю в значно нижчому розмірі, в зв'язку з чим було звернення до Відповідача із заявою про проведення перерахунку повної та додаткової пенсії відповідно до положень Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 р. № 796-ХІІ. Відповідач відмовляє у проведенні перерахунку та повідомляє, що нарахування проводиться правильно, І підставі Постанови Кабінету Міністрів України № 530 від 28.05.2008 року. Відмову у проведенні перерахунку вважаю протиправною оскільки за конституційними нормами, ходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, при визначенні розміру пенсії застосуванню підлягають стаття 50 та стаття 54 Закону № 796-ХІІ (в редакції Закону № 230/96-ВР від 06.06.1996 року), а не Постанова Кабінету Міністрів України № 530 від 28.05.2008 року, яка істотно звужує обсяг встановлених коном прав. Згідно з положеннями ст. 8 ЦПК України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, Закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту, застосуванню підлягає правовий акт, який має вищу юридичну силу про нормі ст. 8, ст. 9 Конституції України Відповідно до ст. 62 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 р. № 796-ХІІ, яка має назву «Роз'яснення порядку застування цього Закону», містить положення, згідно якого роз'яснення порядку застосування цього Закону провадиться у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, рішення якого є обов'язковими для виконання міністерствами та іншими центральними органами державної виконавчої влади України, місцевими органами державної виконавчої влади, всіма суб'єктами господарювання, незалежно від їх відомчої підпорядкованості та форм власності. Дана норма не дає підстав для висновку, що Кабінету Міністру України надано право змінювати норми Закону, тим більше, що це б суперечило принципу розподілу повноважень між гилками влади, оскільки єдиним органом законодавчої влади в Україні є парламент, тому стаття 85 Конституції України - прийняття законів віднесено до повноважень Верховної Ради України, а не Кабінету Міністру України, який згідно ст. 113 Конституції України керується в тому числі і законами і про це норми ст. 92 Конституції України. Зміст Постанов Кабінету Міністрів України № 530 від 28.05.2008 року свідчить, що Кабінет Міністрів країни не встановлював порядок, в якому повинно проводитися роз'яснення порядку застосування Закону, а фактично встановлював нові розміри соціальних виплат, зменшивши їх в порівнянні з розмірами визначеними Законом. Частиною 1 ст. 67 Закону № 796-ХІІ передбачено, що конкретні розміри всіх доплат, пенсій і компенсацій підвищуються Кабінетом Міністрів України відповідно до зміни індексу вартості життя і зростання мінімальної робітної плати. Отже, Законом № 796-ХІІ не уповноважено Кабінет Міністрів України зменшувати конкретні суми компенсацій і допомоги, змінювати розмір бази нарахувань пенсій, встановлений Законом, а надано право роз'яснення порядку застосування цього Закону. Позивач зазначає , що по розгляду судами аналогічних справ є практика, в якій Верховним Судом України та Вищим адміністративним судом України підтримується положення пріоритетності Законів над підзаконними актами, при визначенні розміру пенсій учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильської АЕС та вказується, що застосуванню підлягають статті Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а не положення установи Кабінету Міністрів України. Отже на . використання права надавати суду свої доводи, переконання, я керуюсь пунктом другим частини першої ст. 15 ЦПК України, відповідно до якої до компетенції суду щодо розгляду цивільних прав належить: «розгляд спорів з приводу призначення, обчислення, перерахунку, здійснення, надання, держання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат, загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням та інших соціальних виплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг, речового майна, пайків або грошової компенсації замість них. Таким чином, я звертаюсь до компетентного та повноважного. суду за захистом своїх прав і законних інтересів. Щодо визначення способу захисту мого цивільного права та інтересу то я керуюсь нормою ч. 2 ст. 16 ЦК України: «Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання шва; 2) визнання правочинну недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, :е існувало до порушення;5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правові ношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, ніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом». Тобто позивач заявляє вимоги в межах встановлених законом - ст.16 ЦК України. Що стосується правової визначеності - правової відповідності щодо правового обґрунтування моєї позовної заяви, то відповідно до ст. 8 Конституції України ст. 8 ЦПК України звернення до суду безпосередньо підставі Конституції України гарантовано , і відповідно до норми ст. 152 Конституції України: «Закони та інші правові акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією раїни процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності. Закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом раїни рішення про їх неконституційність. Матеріальна чи моральна шкода, завдана фізичним або юридичним особам актами і діями, що визнані неконституційними, відшкодовується державою установленому законом порядку. Щодо посилань на відшкодування шкоди встановленим законом порядком, то зазначаю такий грядок, це по перше ст. 16 ЦК (вже цитована) ст. 15 ЦПК (вже цитована) і надалі зазначаю норми- ст. 1173 ДК України: 1. Шкода, завдана фізичній або юридичній, особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів. Стаття 1174. 1. Шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи. Стаття 1175 1. Шкода, завдана фізичній або юридичній особі в результаті прийняття органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування нормативно-правового акта, що був визнаний незаконним і скасований, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини посадових і службових осіб цих органів. Для звернення до суду з метою забезпечення належного захисту своїх прав я був вимушений користуватися платними послугами юристів. На цей час мною сплачено Філії ТОВ «Надія». 500 (п'ятсот) гривень 00 коп. за надання консультативно-правових послуг, у тому числі інформування та консультування, складання та подання позову з необхідними додатками до суду, що підтверджується, рахунком, квитанціями та актом, які додаються до цього позову. Відповідно до ст. 84 ЦПК України, витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони судового процесу. А відповідно до ст. 88 ЦПК України «стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені удові витрати». На підтвердження того, що Філія ТОВ «Надія» у м. Харкові (код ЄДРПОУ 36100172, м. Харків) є фахівцем у галузі права до позову додається копія довідки з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України видана Філії ТОВ «Надія» у м. Харкові, в якій одним з основних видів діяльності вказана адвокатська діяльність. Після викладення обставин, якими я обґрунтовую свої позовні вимоги, позивач зазначає також норму ст. 268, а саме ч. 1: п.З ЦК України відповідно до якої на вимогу про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я не застосовується позовна давність, адже мої вимоги безпосередньо пов'язані з інвалідністю. Представник відповідача в судове засіданні не з'явився , надав заяву з проханням слухати справу за його відсутності, враховуючи надані письмові заперечення, в яких відповідач проти позову заперечує в повному обсязі, та зазначив, що позивач перебуває на обліку в управлінні та отримує пенсію по інвалідності 3 групи внаслідок захворювання, отриманого при ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Вимоги щодо проведення перерахунку пенсії згідно з ч.4 ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі 6 мінімальних пенсій за віком і додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірі 75% від мінімальної пенсії за віком не відповідають діючому законодавству. Постановою КМУ від 03.01.2002р. №1 „Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок Державного Бюджету» . встановлено, що розрахунок пенсії, призначеної відповідно до ч.4 ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та додаткової пенсії, передбаченої цим Законом проводиться, виходячи з розміру 19,91 грн. Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» були внесені зміни до ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Відповідно до цих змін встановлено, що у всіх випадках розмір пенсії для інвалідів 3 групи, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчим 100% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, призначається відповідно до; ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» інвалідам З групи у розмірі 20% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Суд, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. [PERSON] є громадянином, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, 1 категорії, що підтверджується копією посвідчення серія А № 440790 с (а.с. 11). від 15грудня 2605 року, є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії, що підтверджується копією вкладки до посвідчення № 640685 с, а також довідкою МСЕК серії ХАР-07 № 018995 24.11.08 року є інвалідом 2 групи с 24 листопада 2008 року .Строк інвалідності встановлений до 1 грудня 2011 року, яка настала внаслідок ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Позивач звертався до управління Пенсійного фонду України в Нововодолазькому районі Харківської області з заявою про перерахунок пенсії, але відповідач своїм листом 15.04.2010 №1100-02/20 від 15 квітня 2010 р. відмовляв позивачу в перерахунку його пенсії. Відповідно до ст. 4 9 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію. Згідно зі ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно з законодавством. В усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими: по третій групі інвалідності - 6 мінімальних пенсій за віком , по другій групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком. Відповідно до ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірах: інвалідам другої групи - 50 % мінімальної пенсії за віком. Згідно зі ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. Відповідно до вимог ч. З ст. 4 6 Конституції України пенсії та інші види соціальних виплат та допомог, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчій від прожиткового мінімуму, встановленого законом. Правові засади формування та застосування державних соціальних стандартів і нормативів, спрямованих на реалізацію закріплених Конституцією України та законами України державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, визначаються Законом України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії». За змістом абзацу третього ст. 1 вказаного Закону державні соціальні гарантії - встановлені законами мінімальні розміри оплати праці, доходів громадян, пенсійного забезпечення, соціальної допомоги, розміри інших видів соціальних виплат, встановлені законами та іншими нормативно-правовими актами, які забезпечують. рівень життя не нижчий від прожиткового мінімуму. Відповідно до вимог Закону України «Про прожитковий мінімум» прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Прожитковий мінімум встановлюється для встановлення мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком, визначення розмірів соціальної допомоги, допомоги сім'ям з дітьми, допомоги по безробіттю, а також стипендій та інших соціальних виплат виходячи з вимог Конституції України та законів України. Прожитковий мінімум встановлюється Кабінетом Міністрів України і щороку затверджується Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України на відповідний рік. Суд приходить до висновку, що визначений статтею 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком, для визначення якого застосовується прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, є певним стандартом, в порівнянні з яким визначаються розміри інших видів виплат та допомог. Тобто, суд зазначає, що мінімальний розмір пенсії за віком, для визначення якого застосовується прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, є відправною величиною," від якої проводиться розрахунок державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, призначених по Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Відповідно до ст. 62 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для осіб, які втратили працездатність становлено в розмірі: з 1 січня - 380 гривень, з 1 квітня - 406 гривень, з 1 жовтня - 411 гривень. Для визначення мінімального розміру пенсії за віком відповідно до абзацу першого частини першої статті 2 8 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з 1 квітня та з 1 жовтня 2007 року застосовується прожитковий мінімум для осіб,, які втратили працездатність, визначений абзацом п'ятим частини першої цієї статті, збільшений на 1 відсоток. Згідно зі ст. 58 Закону України «Про Державний. бюджет України на 2008 рік» прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для осіб, які втратили втратили працездатність встановлюється в розмірі: з 1 січня - 470 гривень, з 1 квітня - 481 гривня, з 1 липня - 482 гривні, з 1 жовтня - 4 98 гривень. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про невідповідність" дій відповідача щодо виплати позивачу державної пенсії та додаткової пенсі в розмірах, які не відповідають Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» діючому законодавству. Законом України «Про внесення змін до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» N 231-У від 05.10.2006 року ст. 67 цього Закону доповнено ч.З наступного змісту «У разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до статті 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4, розмір щомісячної компенсації сім'ям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму». Тобто судом в судовому засіданні встановлено, що позовні вимоги позивача є законними та обґрунтованими і такими що підлягають задоволенню частково. На підставі викладеного,

Outcome: partial