Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом та його уточненням до ВАТ "Банк "[PERSON] та Кредит", в якому просив припинити з 29.07.2009року договір застави автомобіля LEXUS GS 300, 2005року, укладений між сторонами 26.09.2007року в забезпечення договору про відновлювальну кредитну лінію, раніш укладеного між банком та ТОВ "НКО", у зв'язку з виключення боржника із Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб- підприємців. Ухвалами судді від 3.02.2010року та 10.06.2010року уточнені дані відповідача як ПАТ "Банк "[PERSON] та Кредит" та до участі у справі в якості третій особи залучено ТОВ "НКО". Позивач до суду не з'явився, направив свого представника. У судовому засіданні представник позивача вимоги, викладені в позові підтримала, посилаючись на обставини, які у ньому викладені. Представник відповідача вимоги позову не визнала, у зв'язку з тим, що боржника поновлено в державному реєстрі. Третя особа до суду свого представника не направила, заяв про бажання взяти участь при розгляді справи не надала. Вислухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи, 16.04.2007року між "Банк "[PERSON] та Кредит" ТОВ, назва якого змінена на ПАТ "Банк "[PERSON] та Кредит" і третьою особою ТОВ "НКО" був укладений договір про відновлювану кредитну лінію, відповідно до якого та доданих до нього додаткових угод банк надав третій особі суму в розмірі 1280000грн.00коп. строком до 15.04.2009року зі сплатою процентів за користування кредитом. В забезпечення вищевказаного договору 26.09.2007року між банком та позивачем [PERSON] був укладений та посвідчений нотаріально договір застави автомобіля LEXUS GS 300, 2005року, заставною вартістю 94425грн.00коп., якій належить на праві власності позивачу. За умовами договору застави позивач взяв на себе зобов'язання відповідати належним йому заставним майно за виконання боржником, взятих на себе зобов'язань за договором від 16.04.2007року. Так, відповідно до ч.1 ст. 509 ЦК України зобов'язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші тощо), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають на підставах, встановлених ст. 11 ЦК України, зокрема договорів відповідно до ч.2 ст. 509ЦК України. Зобов'язання перестає діяти в разі його припинення на підставах, передбачених договором або законом згідно до ч.1 ст. 598 ЦК України. Частиною 1 статті 559 ЦК України передбачено припинення поруки при припиненні основного зобов'язання. Ці підстави, зазначені в статтях 599, 600, 601, 604-609 ЦК України, передбачають підставою припинення будь-якого зобов'язання і ліквідацію юридичної особи боржника при виключенні її з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців відповідно до ч.2 ст. 104 ЦК України. За відсутності інших підстав припинення зобов'язання, передбачених договором або законом, зобов'язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином згідно до ст.599ЦК України. Як вбачається із копій ухвал Одеського апеляційного господарського суду від 15.09.2009року і господарського суду Миколаївської області від 12.05.2010року та витягів Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, в проваджені господарського суду знаходиться справа про банкрутство та відкриття ліквідаційної процедур відносно TOB "НКО", державна реєстрація якого поновлена у вказаному реєстрі. Тому, відповідно до ст.12 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" відповідач не позбавлений права на пред'явлення вид до боржника в порядку розгляду справи господарським судом, так і до позивача як заставодавця, якій своїм майном забезпечив зобов'язання боржника. На підставі викладеного, у відповідності зі ст. ст. 509, 559, 609 ЦК України, суд дійшов висновку, що правових підстав для припинення зобов'язань за договором застави неї оскільки забезпечене ним основне зобов'язання з 29.07.2009року і по наступний час і припиненим. Посилання представника позивача на процесуальну невизначеність господарської справи як на обґрунтування позовних вимог, суд не приймає до уваги, оскільки законом не передбач - таких підстав для припинення договірних зобов'язань. Відповідно до ст. ст. 81, 88 ЦПК України судові витрати частково сплачені при подачі позову, тому з позивача слід стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 1649грн.00коп..

Outcome: approved