Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про визнання права власності на самочинно збудовані: нежилу прибудову (а7 -1), веранду (а8 -1), гараж (И-1) та сарай (К-1), які розташовані за адресою: [ADDRESS]. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, суду пояснив, що у відповідності з угодою міни, яка зареєстрована державним нотаріусом за №719 від 13 лютого 1996 року, йому на праві приватної власності належить житлове домоволодіння, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] з надвірними прибудовами. На земельній ділянці, на якій розташоване дане домоволодіння ним були самочинно збудовані господарські споруди: нежила прибудова (а7 -1), веранда (а8 -1), гараж (И-1) та сарай (К-1), у зв'язку з чим збільшилась нежитлова площа на 7,7 м.кв. Дане майно використовує за призначенням. БТІ м. Добропілля не може здійснити реєстрацію права власності на дані об'єкти, у зв'язку з їх самовільним будівництвом. Дане самовільне будівництво з відхиленням від проектної документації чиїх-небудь прав та інтересів не порушує, про що є листи-погодження. Вважає за можливе визнання за нею права власності на ці об'єкти. Просив суд ухвалити рішення, яким визнати за ним право власності на самочинно збудовані споруди: нежилу прибудову (а7-1), веранду (а8-1), гараж (И-1) та сарай (К-1), які розташовані за адресою: [ADDRESS]. Представник відповідача, за дорученням юрисконсульт Добропільської міської ради [PERSON] в судовому засіданні щодо задоволення позовних вимог не заперечувала, оскільки вони не порушують чиїх-небудь прав та інтересів, є відповідні листи-погодження та проект КП «Архітектурне бюро Добропільського виконкому». Вислухавши пояснення позивача, враховуючи згоду з позовом представника відповідача та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. В судовому засіданні достовірно встановлено, що позивачу у відповідності з угодою міни, яка зареєстрована державним нотаріусом за №719 від 13 лютого 1996 року, на праві приватної власності належить житлове домоволодіння, яке розташоване за адресою: Донецька область, м. Добропілля, [ADDRESS] з надвірними прибудовами (а.с.18). На земельній ділянці, яка належить згідно довідки №105 та Державного Акту на право власності на земельну ділянку позивачу (а.с.9,19), на якій розташоване дане домоволодіння останнім були самочинно збудовані господарські споруди: нежила прибудова (а7-1), веранда (а8-1), гараж (И-1) та сарай (К-1), у зв'язку з чим збільшилась нежитлова площа на 7,7 м.кв. (а.с. 15,4-9). Дане майно позивач використовує за призначенням. Дане самовільне будівництво з відхиленням від проектної документації чиїх-небудь прав та інтересів не порушує, про що є листи-погодження (а.с. 16,20,21). КП «Архітектурне бюро Добропільського виконкому» був складений відповідний проект на виконане будівництво (а.с. 1-14). Статтею 375 ЦК України передбачено, що власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно. На підставі ст. 376 ч.5 ЦК України, на вимогу власника /користувача/ земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує право інших осіб. У відповідності зі ст.41 Конституції України право власності передбачає можливість власника на свій розсуд володіти, користатися і розпоряджатися приналежним майном, робити у відношенні свого майна будь-які дії, що не суперечать Закону. Згідно з положеннями ст. ст. 182, 331 Цивільного кодексу України право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо право власності на нерухоме майно у відповідності з Законом підлягає державної реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. На підставі ст. 41 Конституції України, ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. З урахуванням вищенаведеного, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги [PERSON], оскільки останні не порушують чиїх-небудь прав та інтересів, є відповідні листи-погодження та задоволення вимог відповідає законним правам та інтересам позивача щодо подальшого безперешкодного використання своїм нерухомим майном. На підставі ст. 41 Конституції України, ст.ст. 182,321,331,375,376 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved