Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до ЗДП "Кремнійполімер" про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку, вказавши в заяві, що з 1978 р. працював у відповідача на посаді слюсаря-ремонтника. 15.02.2010 р. він був звільнений з роботи за ст. 38 КЗпП України (за власним бажанням), в звязку з порушенням відповідачем трудового законодавства. Однак, в день звільнення відповідач не провів з ним повного розрахунку, не виплатив йому заборгованість по заробітній платі в сумі 20705 грн. 15 коп., за період з січня 2009 р. по лютий 2010 р. Судовим наказом від 13.01.2010 р., виданим Заводським районним судом м. Запоріжжя, стягнуто з відповідача на його користь заборгованість по заробітній платі за період з січня 2009 р. по листопад 2009 р. в сумі 11239 грн. 95 коп. Разом з тим, за період з грудня 2009 р. по лютий 2010 р. відповідачем не виплачена йому заборгованість по заробітній платі в сумі 10526 грн. 20 коп. На його неодноразові вимоги про виплату заборгованості по заробітній платі відповідач не реагує, у звязку з чим він був вимушений звернутись до суду з позовом. Просить стягнути з відповідача на його користь залишок заборгованості по заробітній платі за період з 01.12.2009 р. по 01.02.2010 р. в сумі 10526 грн. 20 коп. Крім того, в позові позивач вказує, що в день звільнення з роботи відповідач не провів з ним повний розрахунок, не виплатив заборгованість по заробітній платі, у звязку з чим просить стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за весь час затримки розрахунку в сумі 4444 грн. 53 коп. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце слухання справи повідомлений, у звязку з чим проведено заочний розгляд справи зі згоди позивача. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, дослідивши всі представлені докази в сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності зі ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. У відповідності зі ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Судом встановлено, що позивач працював на підприємстві з 1978 р. на посаді слюсаря-ремонтника. 15.02.2010 р. він був звільнений з роботи за ст. 38 КЗпП України, за власним бажанням, що підтверджено копією трудової книжки, у звязку з порушенням відповідачем трудового законодавства, невиплатою заробітної плати. Відповідач, в порушення вимог ст. 116 КЗпП України, не провів з позивачем в день звільнення повний розрахунок, а саме не виплатив заборгованість по заробітній платі в сумі 20705 грн. 15 коп., що підтверджено довідкою №379 від 10.03.2010 р. Разом з тим, судом встановлено, що судовим наказом від 13.01.2010 р., виданим Заводським районним судом м. Запоріжжя, з відповідача стягнуто на користь позивача заборгованість по заробітній платі за період з січня 2009 р. по листопад 2009 р. в сумі 11239 грн. 95 коп. Таким чином, залишок заборгованості відповідача перед позивачем по заробітній платі за період з грудня 2009 р. по лютий 2010 р. складає 10526 грн. 20 коп., які підлягають стягненню на користь [PERSON] Крім того, судом встановлено, що з вини відповідача мала місце затримка розрахунку з позивачем при звільненні, у звязку з чим з відповідача підлягає стягненню на користь позивача середній заробіток за затримку розрахунку в сумі 10690 грн., виходячи з середньомісячної заробітної плати 2138 грн. /2138 грн. х 5 міс. = 10690 грн./. Вказана сума підлягає виплаті позивачу з урахуванням прибуткового податку та інших обов'язкових платежів, розрахунок яких та утримання проводяться на підприємстві. Відповідач не спростував вказані обставини, ніяких заперечень суду не надав. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по заробітній платі за період з грудня 2009 р. по лютий 2010 р. в сумі 10526 грн. 20 коп., а також середній заробіток за час затримки розрахунку в сумі 10690 грн., а всього 21216 грн. 20 коп. Оскільки позивач відповідно до ч.4 п.1 п.п. 1 Декрету КМ України Про державне мито звільняється від спати держмита, то ця сума, яка складає 212 грн. 16 коп., підлягає стягненню з відповідача в доход держави. Відповідно до ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача в доход держави і витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved