Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду за наступними підставами: 16.08.2009 року приблизно о 19-00 год. відповідач, керуючи автомобілем ВАЗ-2104 держ. номер [NUMBER], рухаючись заднім ходом, не впевнився в безпеки руху та скоїв наїзд на автомобіль «Мітсубіші» дер. номер АН 4427ВТ, що стояв поруч та який належить позивачу. В результаті автомобілі отримали механічні пошкодження. Після чого відповідач зник з місця ДТП. За даним фактом постановою Володарського районного суду від 29.10.2009 року відповідача було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст..ст.112-4, 124 КУпАП. Внаслідок неправомірних дій відповідача, транспортний засіб позивача зазнав механічних пошкоджень та відповідно до висновку №11/09/09 спеціаліста-товарознавця вартість шкоди, спричиненої пошкодженням транспортного засобу-вартість відновлюваного ремонту складає 10562,12 грн. Страховою компанією позивачу в рахунок відшкодування шкоди сплачено лише для погашення кредитної заборгованості 2335,80 грн. Сума франшизи відповідно до п. ХІІІ страхового договору складає 5% від страхової суми за договором страхування транспортного засобу, а саме 94\~100,00 грн. х 5%= 4705,00 грн. Неправомірними діями відповідача позивачу заподіяна матеріальна шкода в розмірі 8226,32 грн. Крім того, позивачу заподіяна моральна шкода, яку він оцінює в 3000,00 грн. Судові витрати просить покласти на відповідача. Представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі та наполягала на їх задоволенні. Позивач залишив суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав. Відповідач у судове засідання не з*явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, що дає суду право розглянути справу на підставі наявних у справі доказів та постановити заочне рішення, проти чого не заперечував представник відповідача. Вислухавши осіб, які приймали участь у справі, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази у їх взаємній сукупності, розглянувши позовні вимоги в межах заявлених вимог, суд прийшов висновку про часткове задоволення вимог, по слідуючим підставам: Суд вважає встановленим, що підтверджується постановою судді Володарського районного суду від 29.10.2009 року, яка набрала законної сили, що є підставою для звільнення від доказування (ст.61 ч.4 ЦПК України) та ні ким не заперечувалось, що дійсно по факту ДТП, яке сталося 16.08.2009 року в 18-40 год., [PERSON] в наслідок порушення ПДР, був визнаний винним у скоєні адмінправопорушеннях за ст.122-4, 124 КУпАП та підданий адмінстягненню, безпосередньо за те, що він здійснюючі рух заднім ходом на автомобілі ВАЗ 2104 держномер АН 9902ЕС не упевнившись в безпеці руху здійснив ДТП з автомобілем позивача, в наслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, з місця пригоди зник. Крім того, він перебував у стані алкогольного спяніння. Зазначені обставини також підтверджуються і відповідними довідками видані ВДАІ Володарського району, актом огляду транспортного засобу позивача. Відповідно до висновку ТОВ УНП „ДЕКРА Єксперт №11/09/09 від 04.09.2009 року о вартості матеріальних збитків, спричиненого пошкодженням ТЗ, вартість відновлюваного ремонту ТЗ позивача складає 10562, 19 грн., а вартість матеріальної шкоди складає 8472, 96 грн. Відповідно до Договору №7265765 від 05.02.2009 року страхування ТЗ позивача, укладеного між ним та УАСК „АСКА (франшиза, якого складає 5% від суми 94100 грн.), було проведено страхове відшкодування завданих збитків внаслідок ДТП у сумі 2355, 80 грн., які були перераховані у відділення банку в якості погашення кредитної заборгованості (платіжне доручення №3020 від 20.10.2009 р.). При вивчені матеріалів справи, т.б. на тих доказах у їх сукупності, що були представленні та досліджені у судовому засіданні, оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, суд приходить до висновку, що в діях водія [PERSON] та тими наслідками, що наступили, а саме спричинення [PERSON] матеріальної шкоди у вигляді пошкодження автомобіля, є прямий причинний зв'язок. Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода завдана майну фізичної особи відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Виходячи зі змісту ст.1187, 1188 ЦК України, шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіла транспортним засобом. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується виною особою. Відповідно до ст.1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної його вартості. Відповідно до ППВС України "Про практику розгляду судом цивільних справ за позовом про відшкодування шкоди від" 27.03.1992 року із змінами та доповненнями - шкода завдана особі і майну громадянина підлягає відшкодуванню у повному обсязі особою, яка її завдала, за умови що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. На підставі викладеного, враховуючи, що матеріальна шкода завдана діями відповідача складає 8472, 96 грн., яка і повинна була б підлягати до відшкодування, суд не приймає до уваги заявлену суму збитків у розмірі відновлювального ременту-10562, 12 грн., а тому з урахуванням часткового страхового відшкодування, здійсненного страховою компанією, сума яка підлягає до стягненню з відповідача становить-6137, 16 грн.= (8472, 96 -2335, 80) Вирішуючи вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди суд приходить до слідуючого: Відповідно до правового змісту ст.23 та ст.1167 ЦК України моральна шкода завдана фізичній особі, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини і не залежно від вини заподіювача, якщо шкоду завдано внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із пошкодженням її майна. Відповідно до ППВС України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди від 31.03.2005 року із змінами та доповненнями - під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку противоправною поведінкою щодо неї самої або членів сім'ї чи близьких родичів, у порушені нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя. П.9 цієї Постанови передбачено, що розмір відшкодування моральної(немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань(фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат(їх тривалості, можливості, відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховується тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничних стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Суд вважає доведеним з боку позивача, ті обставини, що після ДТП він багато нервував, в зв'язку з пошкодженням його автомобілю переживав моральні страждання, що не міг використовувати свій автомобіль для задоволення своїх потреб, вимушений був додавати зусиль для відновлення колишнього стану, на що потрібен певний час, в зв'язку з аварійним станом автомобіля. На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги позивача в частині відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню, а саме встановлюючи розмір, який підлягає відшкодуванню, суд вважає, що заявлені позовні вимоги є явно завищеними, а тому розумним, справедливим та достатнім для відшкодування такої шкоди необхідно стягнути на користь позивача 1500 грн. В іншій частині цих вимог позивачу слід відмовити. Крім того, суд вважає, що судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: partial