Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-12 00:00:00

В Рівненський міський суд Рівненської області із позовом звернулася [PERSON] до [PERSON], товариства з обмеженою відповідальністю «Камаз-транс-сервіс» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої дорожньо-транспортної пригоди. В позові зазначає, що 29 жовтня 2004 року, приблизно о 19 год. [PERSON] керуючи легковим автомобілем [NUMBER], рухаючись в темну пору доби з включеним ближнім світлом фар зі швидкістю біля 74-78 км/год по проїзній частині західного підїзду до м.Рівне зі сторони автодороги Чоп-Київ, допустив наїзд на її чоловіка [PERSON]. Одночасно позаду автомобіля марки «Ауді 100» рухався вантажний автомобіль «Рено-Магнум» д.н.59-22 РВМ під керуванням [PERSON], який також наїхав на чоловіка. В результаті дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] був смертельно травмований. Зазначає, що на поховання чоловіка вона витратила певні кошти, але чеки не зберегла, згідно запиту адвоката всі роботи повязані з похованням по мінімальному розмірі становлять 640 гривень 40 коп. На встановлення памятника та облаштування могили витратила 2442.90 грн., що підтверджується договорами-замовленнями на облаштування місця поховання з КП «Спецкомбінат-ритуальна служба». Вказує, що внаслідок смерті чоловіка, вона втратила душевну рівновагу, постійно купувала заспокійливі препарати та ліки. У судовому засіданні позивач обставини викладені в позові підтримала, також додатково зазначила, що її чоловік являвся учасником боєвих дій в Афганістані, окрім того до ДТП працював військовослужбовцем, і вона перебувала на його утриманні, просить суд позов задоволити. Відповідач [PERSON] та його представник адвокат [PERSON] позов визнали частково, а саме матеріальну шкоду на 1000 ( одна тисячу) гривень та моральну шкоду на 3000 (три тисячі) гривень. Зазначають, що пішохід [PERSON], перебував в стані алкогольного спяніння окрім того переходив дорогу у невстановленому місці. Вказують, що згідно постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 04 травня 2009 року, зазначено, що в момент первинного контакту з першим автомобілем потерпілий знаходився у вертикальному положенні повернутий лівою боковою поверхнею до нього, з наступним переїздом другим автомобілем від якого виникла черепно-мозкова травма, яка спричинила настання смерті [PERSON] Зазначають оскільки смерть настала внаслідок наїзду другого транспортного засобу під керуванням [PERSON], то частка на відшкодування шкоди другого відповідача має бути більшою. Представник відповідача [PERSON] «Камаз-транс-сервіс» [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково а саме матеріальну шкоду на 1000 ( одна тисячу) гривень та моральну шкоду на 3000 (три тисячі) гривень, зазначив, що відповідно до постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 04 травня 2009 року водій [PERSON] не порушив правила дорожнього руху, таким чином не вчиняв неправомірних дій. Заслухавши пояснення сторін, всебічно дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 29 жовтня 2004 року, приблизно о 19 год. 10-15 хв., [PERSON], керуючи легковим автомобілем [NUMBER], рухаючись в темну пору доби з включеним ближнім світлом фар із швидкістю 74-78 км/год. по проїзній частині західного підїзду до м. Рівне зі сторони автодороги Київ-Чоп, допустив наїзд на [PERSON] Одночасно, позаду легкового автомобіля [NUMBER], зі швидкістю біля 70 км/год рухався вантажний автомобіль «Рено-Магнум» д.н. 59-22 РВМ під керуванням [PERSON], який при виникненні небезпеки для руху також прийняв міри екстреного гальмування, однак уникнути наїзду на [PERSON] не зміг. В результаті дорожньо-транспортної пригоди [PERSON]був смертельно травмований. Смерть гр. [PERSON] настала від забою головного мозку внаслідок відкритої черепно-мозкової. 04 травня 2009 року була винесена постанова про відмову в порушенні кримінальної справи відносно [PERSON] та [PERSON] за ч.2 ст.286 КК України в звязку у відсутністю складу злочину. Відповідно до ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність повязана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використання,зберігання хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утримання диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом , використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Судом встановлено, що власник автомобіля марки «Ауді 100» [PERSON] дав доручення з правом відчуження автомобіля [PERSON]І, який 01 жовтня 2004 року дав доручення розпоряджатися транспортним засобом [PERSON], строк дії доручення був дійсним на час ДТП. Вантажний автомобіль «Рено-Магнум» д.н 59-22 РВМ під керуванням [PERSON] належав [PERSON] «Камаз-транс-Сервіс», дану обставину відповідач не заперечував. Згідно ст.1201 ЦК України, особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобовязана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пям»ятника, ці витрати. Згідно довідки Комунального підприємства «Спецкомбінат-ритуальна служба» вбачається, що всі роботи, які повязані з похованням по мінімальному розмірі становить 640 гривень 40 коп. Дані витрати сторонами в судовому засіданні не заперечувались. Окрім того, як вбачається згідно договорами-замовленнями на виготовлення надмогильної споруди та на облаштування місця поховання [PERSON] витратила 2442 грн.90 коп. Відповідно до ст. 10 ЦПК України - цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідачами жодного підтвердження на спростування доказів які були подані позивачем на відшкодування матеріальної шкоди не подали, і такі судом не встановлені. Вказаний матеріальний збиток позивачу в добровільному порядку не відшкодований. За таких обставин, суд вважає, що вимоги позивача про відшкодування матеріальної шкоди є обґрунтованими та доведеними і підлягає задоволенню. Посилання відповідача [PERSON] та його адвоката [PERSON] про відшкодування [PERSON] «Камаз-Транс-Сервіс» шкоди у більшому розмір позивачу не заслуговує на увагу, оскільки за даних обставин справи, саме [PERSON] керуючи автомобілем марки «Ауді 100» перший здійснив наїзд на пішохода [PERSON] а пізніше здійснив наїзд автомобіль під керуванням [PERSON], За таких обставин, не можна визначити частку, хто в більшому розмірі має відшкодовувати шкоду. Окрім того матеріали про відмову в порушенні кримінальної справи по факту ДТП, яка мала місце 29.10.2004 року знищені в звязку з закінченням терміну зберігання. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1)у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із каліцтвом чи іншим ушкодженням здоровя; 2)у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів; 3)у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4)у принижені честі, гідності, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Ч.2 п.1 вищевказаної статті передбачає відповідальність за завдану моральну шкоду якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоровя або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Судом також було встановлено, що позивачу було заподіяну і моральну шкоду, яка виразилась в тому, що загинув чоловік позивачки [PERSON] у віці 42 років. На утриманні якого із 30 червня 2004 року знаходилась позивачка, що підтверджується довідкою № 125 від 10.11.2004 року виданою Житлово-комунальним підприємством «Перспективне». Внаслідок смерті чоловіка відповідачка отримала душевну рівновагу, виникли психотравматичні фактори, що спричинили негативні емоції і переживання, виникла необхідність постійного вживання заспокійливих препаратів та ліків. Відповідно до вимог статті 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості, суд визначає моральну шкоду у розмірі 30\~000,00грн. які слід стягнути з відповідачів в рівних частинах. Також підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати в відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved