Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-25 00:00:00

08.01.2008року [PERSON] звернувся з позовом до Національної спілки художників України про скасування наказу про ліквідацію ПУМ ОООНСХУ, поновлення його на роботі на посаді директора підприємства «Управління майном», визнання трудового договору укладеним з 22.12.2007 року. В процесі розгляду справи позивач неодноразово змінював підставу та предмет позову, збільшував розмір позовних вимог. В останньому судовому засіданні [PERSON] підтримав уточнену позовну заяву, подану до суду 25.01.2010 року із доповненнями в частині розміру заробітної плати за час вимушеного прогулу, невиплаченої премії та просив: - визнати незаконним наказ Національної спілки художників України (далі НСХУ) № 21 від 10.10.2007 року в частині переведення його на посаду члена ліквідаційної комісії ПУМ ОООНСХУ - визнати недійсним та спростувати наказ НСХУ № 30 від 20.12.2007 року про звільнення його з посади директора підприємства «Управління майном», заснованого на власності ОООНСХУ - визнати недійсним наказ НСХУ № 4 від 13.03.2009 року про виведення позивача зі складу ліквідаційної комісії ПУМ ОООНСХУ - поновити його на роботі на посаді директора ПУМ ОООНСХУ стягнути з відповідача заробітну плату за час вимушеного прогулу у розмірі 91.836 грн. 84 коп. - стягнути з відповідача премію у розмірі 82.280 грн. 76 коп. - відшкодувати моральну шкоду - визнання трудового договору укладеним з 18.05.2004 року. Рішенням Малиновського районного суду м.Одеси від 21.06.2010 року судом ухвалено рішення у справі, яким у задоволенні вимог [PERSON] відмовлено. Поряд з тим, зазначеним рішенням вимога [PERSON] про визнання трудового договору укладеним з 18.05.2004 року, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення та позивачем подано заяву про ухвалення додаткового рішення. Заяву подано в межах встановленого частиною 2 статті 220 ЦПК України строку. В судовому засіданні [PERSON] вимогу про визнання трудового договору укладеним 18.05.2004 року підтримав. Представник відповідача - Національної спілки художників України в судовому засіданні позов не визнав, пославшись на відсутність спору між сторонами. Треті особи ПУМ ОООНСХУ та голова НСХУ - [PERSON] в судове засідання не зявився, повідомлені судом про розгляд справи належним чином, про причини неявки суд не повідомили, їх присутність відповідно до ч.3 ст. 220 ЦПК України не є обовязковою. Зясувавши обставини справи, на які сторони послались, як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши наявні докази, надані учасниками цивільного процесу, суд вважає, що позов про визнання трудового договору між НСХУ та [PERSON] укладеним 18.05.2004 року не підлягає задоволенню з наступних підстав. Право на захист цивільних права та інтересів виникає у особи у разі його порушення, невизнання, оспорювання (ст. 15 ЦК України). За загальним правилом вимоги повинні відповідати ст. 16 ЦК України, за якої суд може захистити цивільне право або інтерес способом, встановленим договором або законом. Крім того, Верховний Суд України визначає, що при ухваленні рішення у справі суд відповідно до вимог ст. 214 ЦПК України повинен визначити зміст позовних вимог, предмет позову та його підстави з метою зясування наявності спірних правовідносин між сторонами, правильного застосування матеріальної норми права до цих правовідносин та застосування необхідного способу захисту порушеного права, а також для визначення й дослідження кола питань і заходів необхідних для ухвалення законного та обґрунтованого рішення. Оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.( Постанова Пленуму Верховного Суду України N 14, 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі»). В судовому засіданні встановлено, що 18.05.2004 року наказом голови НСХУ № 10К [PERSON] був призначений директором ПУМ ОООНСХУ. В процесі розгляду справи представник відповідача пояснив, що зазначені обставини ніколи ніким не оспорювались. Крім того, голові спілки за п.5.10 Статуту надано право як призначати керівників підприємств так і укладати із ними контракти, які за ч. З ст. 21 КЗпП України є особливою формою трудового договору, в якому строк його дії, права, обов'язки і відповідальність сторін, умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, можуть бути встановлені угодою сторін. В процесі роботи на підприємстві [PERSON] за поданням ОООНСХУ (протокол № 43 від 6.05.2004 року) погодився на укладення 5.11.2004 року між НСХУ, як засновником підприємства «Управління майном» ОООНСХУ та ним контракту, за яким він призначений на посаду директора ПУМ ОООНСХУ, що визнавалось ним в судовому засіданні, прийняв його умови, підписав та працював за ним до звільнення - 20.12.2007 року. Доводи [PERSON] про те, що уклавши із ним контракт, НСХУ не розірвала раніше укладений безстроковий договір є безпідставними, оскільки підписанням контракту на певний строк, позивач фактично переуклав договір на умовах, обумовлених сторонами, що відповідає вимогам трудового законодавства, за яким не виключається можливість укладення контракту з працівником, який раніше був прийнятий на роботу з укладенням звичайного трудового договору не невизначений строк (ч.3 ст. 21 КЗпП України, Постанова Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» №9 від 06.11.1992 року). Крім того, такий контракт [PERSON] не оспорюється. Враховуючи наведені обставини, а також вимоги статей 15,16 ЦК України про те, що в судовому порядку може бути захищене порушене, невизнане, оспорюване право, суд дійшов висновку, що право [PERSON] на визнання трудового договору укладеним 18.05.2004року не оспорене, невизнане недійсним та не порушене відповідачем, який визнав, що позивач дійсно був прийнятий на роботу (наказ голови НСХУ № 10К ) із подальшим переукладенням трудового договору за згодою сторін, тому його право, яке встановлено судом не порушеним не підлягає судовому захисту, а підстави для задоволення позову відсутні.

Outcome: dismissed