Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя про зобовязання вчинити певні дії, в якому вказала, що вона перебуває на обліку в [PERSON] Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Після призначення пенсії позивач продовжила працювати та 10.03.2010 року звернулася до відповідача з заявою про перерахунок пенсії відповідно до п. 4 ст. 42. Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Проте відповідач в порушення вимог ст. 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» при перерахунку пенсії використав показники середньої заробітної плати на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2007 рік у розмірі 1197 грн. 91 коп., а не за 2009 рік у розмірі 1650 грн.43 коп. У звязку з чим позивач просить визнати незаконними дії відповідача та зобовязати відповідача перерахувати пенсію згідно діючого законодавства з застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в середньому на одну застраховано особу в цілому по Україні за 2009, який становить 1650 грн.43 коп. Позивач у судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, просить задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача [PERSON] Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя у судове засідання не зявився, надав до суду письмові заперечення на позов, відповідно до яких просить розглянути справу за його відсутності та відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Суд вважає за можливе справу розглянути за відсутності позивача та представника відповідача. Дослідивши матеріали справи, встановивши обставини і перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за заявою фізичних або юридичних осіб, у межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, наданих сторонами й іншими особами, що беруть участь у справі. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Судом встановлено, що позивач [PERSON] перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя з 14.01.2006 року при загальному стажі роботи 36 років 04 місяці 01 день та оптимальному заробітку за період з 01.07.1995 року по 31.12.1998 року. Згідно з особистою заявою позивача про перерахунок пенсії від 10.03.2010 року з урахуванням додаткового стажу та заробітку і наданими документами, які підтверджують період роботи заявника після первинного призначення пенсії, відповідачем проведено перерахунок пенсії [PERSON] відповідно до підпунктів 3 пункту 11 постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року № 530 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян». Пенсію [PERSON] перераховано із загального стажу 38 років 05 місяців 01 день з урахуванням середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за 2007 рік (1197 грн. 91 коп.), середньомісячний заробіток для обчислення склав 4629,85 грн. Розмір пенсії з 01.03.2010 року становить 2687,45 грн. Відповідно до ч. 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, провадиться перерахунок пенсії з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії. Кожний наступний перерахунок пенсії провадиться не раніш як через два роки після попереднього перерахунку з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії. Перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія, або за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону. Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року, незалежно від перерв, та за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. У разі якщо страховий стаж становить менший період, ніж передбачено абзацом першим цієї частини, враховується заробітна плата (дохід) за фактичний страховий стаж. За вибором особи, яка звернулася за пенсією, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключається період до 60 календарних місяців страхового стажу підряд за умови, що зазначений період становить не більше ніж 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі. У всіх випадках, крім випадку, передбаченого абзацом другим частини першої цієї статті, період, за який враховується заробітна плата, після виключення 10 відсотків тривалості страхового стажу, не може бути меншим ніж 60 календарних місяців. Для визначення розміру пенсії за віком відповідно до частини другої статті 27 цього Закону заробітна плата для обчислення частини пенсії за період страхового стажу до набрання чинності цим Законом визначається на умовах і в порядку, передбачених законодавством, що діяло раніше, а для обчислення частини пенсії за період страхового стажу після набрання чинності цим Законом - на умовах, передбачених абзацом першим цієї частини. Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку. Відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» передбачено, що під час обчислення пенсії застосовується середня заробітна плата (дохід) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади у галузях статистики, економіки, праці та соціальної політики і фінансів. Отже, виходячи з принципу пріоритетності законів над підзаконними актами, при визначенні розміру пенсії позивачеві застосуванню підлягають ч.ч. 1, 2 ст. 40, ч. 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Статтею 22 Конституції України встановлено, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Право позивача на отримання зазначеної пенсії закріплено у Законі, гарантовано державою та підтверджується відповідними доказами, а обов'язок здійснення перерахунку пенсії позивача покладено саме на [PERSON] Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя. \~ З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню. У звязку з чим, суд вважає за необхідне визнати неправомірними дії [PERSON] Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя щодо перерахунку пенсії [PERSON] на підставі заяви від 10.03.2010 року із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2007 рік , який становить 1197 грн. 91 коп. та зобов'язати відповідача вчинити дії щодо перерахунку та виплати пенсії позивачу у відповідності з вимогами, встановленими ч.ч. 1, 2 ст. 40, ч. 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2009 рік на підставі заяви [PERSON] з урахуванням різниці, яка була виплачена у цей період. Крім того, згідно ст.ст. 79, 88 ЦПК України, стороні на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони, понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому на користь позивача з Державного бюджету України підлягають стягненню понесені ним витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 37 грн. та судовий збір у розмірі 8 грн. 50 коп.

Outcome: approved