Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-16 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право власності на гараж, розташований за адресою м. Дніпродзержинську, вул. Маяковського, блок № 9 секція № 329 гаражного товариства «Маяк». В судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала, поросила їх задовольнити. Відповідач позов визнав в повному обсязі, проти його задоволення не заперечував. На підставі ст. 130 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем, суд ухвалює рішення про задоволення позову при наявності для того законних підстав під час попереднього судового засідання. Суд заслухавши пояснення позивачки, доводи відповідача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] дошлюбне прізвище [PERSON] (свідоцтво про шлюб ІІ-КИ№265718 видане «Палац щастя» м. Дніпродзержинська 22 жовтня 1977 року, де зроблено актову запис за №1509) є рідною дочкою відповідача по даній справі [PERSON]. 17 травня 2004 року померла мати позивачки [PERSON], про що в свідоцтві про смерть відділом реєстрації актів цивільного стану Баглійського районного управління юстиції м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області зроблено відповідний актовий запис за№ 552. На день смерті залишилося спадкове майно, яке складається з: житлового будинку, що знаходиться с. Попівка, Верхньодніпровського району Дніпропетровської області по вулиці Лісній під № 13, гаража, що знаходиться за адресою: м. Дніпродзержинськ, вулиця Маяковського, блок № 9, секція № 329, гаражне товариство «Маяк», який батьки будували разом, грошових внесків і земельної ділянки (паю) площею 0.500 га. що знаходиться па території с. Попівка Ганівської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області. [PERSON] звернулася до Другої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої матері та отримала це свідоцтво від 13 грудня 2004 року, зареєстроване в реєстрі № 5662, на вище зазначений житловий будинок, а також свідоцтво зареєстроване в реєстрі за № 5663 від 13 грудня 2004 року, на грошові внески, та свідоцтво, зареєстроване в реєстрі за № 5664 від 13 грудня 2004 року, на вище зазначену земельну ділянку. Постановою нотаріуса [PERSON] від 01.04.2010 року, позивачці було відмовлено у отриманні свідоцтва про право власності за заповітом на вищезазначений гараж, у звязку з відмовою Дніпродзержинського бюро технічної інвентаризації у видачі [PERSON] з Реєстру прав власності на гараж. Згідно інформації, наданої ОКПІ «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації» технічна документація на гараж є в наявності, виготовлена у липні 1982 році за заявою відповідача. В матеріалах справи є дозвіл Виконкому Дніпродзержинської міської ради на будівництво автомобільного гаража по вул. Маяковського, згідно проекту затвердженому головним архітектором міста, та технічний акт на побудований гараж, загальною площею 19,6 кв. м. Отже, мати та батько [PERSON] за їх життя правомірно збудували зазначений гараж на вказаній земельній ділянці, але не здійснили оформлення право власності на це нерухоме майно у порядку, встановленому діючим законодавством. [PERSON] фактично вступила в управління та володіння гаражем після відкриття спадщини, користується ним, сплачує платежі пов'язані з його користуванням, утримує у належному стані. Згідно ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною власністю, якщо інше не встановлено договором, або законом. Згідно ст. 1261 ЦК України, відповідач разом з позивачкою є спадкоємцями 1-ї черги після померлої [PERSON], але майнові права на гараж не предявляє. Таким чином, слід визнати, що саме позивачка після смерті матері набула прав спадкоємця на зазначений гараж, але у зв'язку з тим, що у позивачки відсутні правовстановлюючі документи на гараж, вона не може реалізувати своє право власності на зазначене нерухоме майно. Право власності - це врегульовані законом суспільні відносини, щодо володіння, користування і розпорядження майном. Власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном (ст.316-319 ЦК України). Кожна особа має право звернутися за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права (ст.16 ЦК України). Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред'явити позов про визнання права його власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також в разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Право приватної власності набувається в порядку, визначному законом та є непорушним (ст.41 Конституції України). У відповідності до цивільного законодавства України однією з умов виникнення прав та обов'язків учасників цивільних правовідносин є рішення суду. Право власності в України повинно спиратися на певний титул (правовстановлюючий документ), для того, щоб бути доведеним перед іншими особами. Як вбачається із встановлених обставин, причиною відсутності у спадкодавця реєстрації прав власності на зазначене майно стало тільки не вчинення нею своєчасно (за її життя) юридично значимих та необхідних для цього дій, що не має бути перешкодою у реєстрації права власності на це майно на теперішній час за його спадкоємцями. На підставі викладеного, за позивачкою [PERSON] необхідно визнати право власності на гараж загальною площею 19,6 кв. м, розташований за адресою: м. Дніпродзержинськ, вул. Маяковського, блок № 9, секція № 329 гаражного товариства «Маяк» в Дніпропетровської області.

Outcome: approved