Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-02 00:00:00

13 липня 2009 року позивач звернулась до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди (а.с. 4-5). Позивач у позовній заяві з урахуванням уточнень, в обґрунтування позовних вимог, посилалась на те, що у 26 травня 2009 року відповідач побив її сина, [PERSON], [INFO], чим завдав їй матеріальної та моральної шкоди, тому позивач звернулась до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідача 11\~120,14 грн., у тому числі 10\~000 грн. моральної шкоди та 1\~120,14 грн. матеріальної шкоди (а.с. 4-5, 14-15, 41-42). Позивач у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні у повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні проти позову заперечував, посилаючись на те, що позивач не виконує належним чином батьківські обовязки, внаслідок чого неповнолітній [PERSON], порушує правила суспільної поведінки, ображає та кривдить сусідів у дворі, створює конфліктні ситуації. Крім того, відповідач заперечував проти факту побиття ним сина позивача. Вислухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали даної цивільної справи, допитавши свідків, суд приходить до наступного висновку з таких підстав. Судом встановлено, що 26 травня 2009 року відповідач брав неповнолітнього [PERSON], [INFO] за вухо, що підтверджується копією відмовного матеріалу №2992, поясненнями свідків та не заперечувалось відповідачем у судовому засіданні (а.с. 55-64). Встановлено, що 27.05.2010 року було проведено медичне обстеження неповнолітнього [PERSON], яким було встановлено наявність крововиливу правої вушної раковини та синець лівої гомілки, що підтверджується відповідним висновком фахівця № 1932 (а.с. 8). Також у судовому засіданні встановлено, що [PERSON], [INFO] є сином позивачки, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 9). Встановлено, що [PERSON] 06.04.2009 року була притягнута до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП «Невиконання батьками або особами, що їх замінюють, обов'язків щодо виховання дітей», що підтверджується копією адміністративного матеріалу № 3-1507/09 (а.с. 65-74). Встановлено, що [PERSON], перебуває на обліку у школі № 71, як дитина з девіантною поведінкою, має неврівноважений характер, використовує в мові нецензурні словосполучення, зазначені обставини підтверджуються характеристиками дитини (а.с. 72, 83), довідкою (а.с. 71), поясненнями свідків у судовому засіданні. Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1167 ЦК України Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. При вирішенні даної справи по суті суд, враховує, що відповідач визнав той факт, що він брав [PERSON] за вухо, при цьому посилання позивача, про те що відповідач бив її дитину ногами, руками по обличчю, тулубу, кінцівках, піднімав догори за вуха, не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, оскільки, як вбачається з матеріалів медичного обстеження, характер виявлених ушкоджень не відповідає наданим поясненням. Крім того, при вирішенні справи суд приймає до уваги особистість [PERSON], його поведінку та ставлення позивача до виконання нею батьківських обовязків. Вирішуючи вимоги позивача, щодо стягнення матеріальної шкоди, суд приходить до висновку, що вжиття медичних препаратів, вартість яких позивач просить стягнути з позивача, не знаходиться в причинно-наслідковому звязку з діями відповідача, та вважає відмовити у задоволенні даних вимог. Оцінивши всі докази, які були дослідженні у судовому засіданні у їх сукупності та враховуючи, що позивачу була завдана моральна шкода, яка полягає у перенесених душевних стражданнях у звязку з участю її сина у конфлікті з відповідачем. Таким чином, враховуючи ступінь душевних страждань позивача, суд вважає можливим позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково, стягнути з відповідача на користь позивача у рахунок відшкодування моральної шкоди 150 грн., а у задоволенні іншої частини позовних вимог щодо відшкодування моральної шкоди позивачу - відмовити. Вирішуючи питання, щодо розподілу судових витрат, на підставі ст. 88 ЦПК України і приймаючи до уваги результат вирішення справи, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, пропорційно задоволеним позовним вимогам, а саме: 37,80 грн. збір за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, 43,24 грн. витрати на оплату медичного дослідження, судовий збір 17,00 грн., а разом 98,04 грн. Стосовно відшкодування витрат на оплату правової допомоги, суд приходить до висновку, що зазначені кошти не підлягають відшкодуванню, оскільки адвокат не брав участі у судових засіданнях, а позов предявлений 13.07.2009 року, в той час як квитанція про сплату коштів від 10.12.2009 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved