Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-26 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом про звернення стягнення в рахунок заборгованості за кредитним договором № 2ККЖ340000004824 від 17.03.2008 року в розмірі 77822грн.71коп. на квартиру відповідача загальною площею 30,70кв.м, яка знаходиться в [ADDRESS], шляхом продажу вказаного предмету іпотеки закритим акціонерним товариством комерційним банком «Приватбанк» з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, а також наданням Приватбанку всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. Просить виселити відповідача із зазначеної квартири зі зняттям з реєстраційного обліку у відділі у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб МВ УМВС України в м. Малині та стягнути з відповідача на користь позивача 786грн.49коп. судових витрат по сплаті судового збору та 30 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Відповідач [PERSON] подав зустрічний позов, яким просить визнати незаконними дії закритого акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» щодо зміни в односторонньому порядку умов договору про іпотечний кредит відносно збільшення відсоткової ставки з 15,00% річних до 30% річних; визнати недійсним п.8.9 договору про іпотечний кредит № 2ШІ\\У040000004824 від 17.03.2008 року, яким передбачено право кредитора в односторонньому порядку підвищувати відсоткову ставку; застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину, зобовязавши закрите акціонерне товариство комерційного банку «Приватбанк» зробити перерахунок за зазначеним договором про іпотечний кредит, зарахувавши отриману від нього з 01.02.2009 року різницю по відсотках від одностороннього збільшення відсоткової ставки за кредитом в рахунок сплати заборгованості за основною сумою кредиту. У судовому засіданні представник позивача підтримав позов у повному обсязі, зустрічний позов не визнав. Відповідач [PERSON] не визнав позов ПАТ КБ «Приватбанк», посилаючись на сумлінне виконання ним зобовязань по кредитному договору на умовах, існуючих на час укладення договору. Пояснив, що в після 15 січня 2009 року він отримав листи від 25 грудня 2008 року за підписом голови правління банку, відповідно до яких процентна ставка? за користування кредитами з 1 лютого 2009 року збільшується до ЗО %. Згоди на це він не давав. Крім того відповідно до статті 1056-1 ЦК України, яка набрала чинності 10 січня 2009 року, зміна процентної ставки в односторонньому порядку не допускається . Також відповідачем порушені статті 11,18,21 Закону України «Про захист прав споживачів». Безпідставне підвищення позивачем відсотків за користування кредитом унеможливлює виконання ним зобов'язань на цих умовах. Просить його позов задовольнити, а у задоволенні позову Приватбанку відмовити. З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх наданими суду доказами в межах заявлених позовних вимог, суд визнає, що зустрічний позов підлягає частковому задоволенню, а позов ПАТ КБ «Приватбанк» задоволенню не підлягає з таких підстав. Статтею 55 Закону України "Про банки і банківську діяльність" встановлено, що відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договором) між клієнтом та банком. Згідно зі ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Судом встановлено, що 17 березня 2008 року між сторонами укладений договір про іпотечний кредит № УЯКЛУ040000004824, згідно якого він отримав кошти в сумі 73 680 грн. на придбання житла зі сплатою 15% річних за користування кредитом з кінцевим терміном погашення 17 березня 2033 (а.с.66-69) та іпотечний договір № 2ККЛУ040000004824, предметом якого є передача в іпотеку іпотекодержателю нерухомого майна житлового призначення - 1-кімнатної квартири загальною площею 30,70кв.м, житловою площею 14,40кв.м, яка знаходиться в [ADDRESS] (а.с.70-75). Відповідно до п.8.9 договору про іпотечний кредит сторони домовились, що за умовами договору може бути встановлений новий розмір відсоткової ставки за користування кредитом ( зміна в сторону збільшення ) у разі настання будь-якої із наступних обставин: порушення позичальником кредитної дисципліни, погіршення фінансового стану позичальника, здійснення поточних коливань відсоткових ставок за вкладами та/або кредитами або зміни у грошово - кредитній політиці НБУ . При цьому кредитор не пізніш ніж за 14 днів до дня зміни розміру відсоткової ставки повідомляє позичальника про встановлення нової відсоткової ставки із зазначенням її розміру та дати початку дії такої ставки Такий новий розмір ставки починає застосовуватись з дати, що буде вказана у повідомленні без укладення відповідної угоди про внесення змін до договору. На підставі зазначеного положення позивач в односторонньому порядку з 1 лютого 2009 року збільшив розмір відсоткової ставки за користування кредитом до 30%, про що повідомив позичальника листом від 25.12.2008 року за підписом голови правління «ПриватБанку» (а.с.44). Відповідно до ч. 1 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до п. 4 ст. 11 Закону України "Про захист прав споживачів" у договорі про надання споживчого кредиту може зазначатися, що відсоткова ставка за кредитом може змінюватися залежно від зміни облікової ставки Національного банку України або в інших випадках. Про зміну відсоткової ставки за споживчим кредитом споживач повідомляється кредитодавцем протягом семи календарних днів з дати її зміни. Без такого повідомлення будь яка зміна відсоткової ставки є недійсною. Проте 12.12.2008р. був прийнятий Закон України № 661-УІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо заборони банкам змінювати умови договору банківського вкладу та кредитного договору в односторонньому порядку», який набрав чинності та діяв з 10.01.2009р. Вказаним Законом доповнено Цивільний Кодекс України статтею 1056-1, ч.2 якої передбачає, що встановлений договором розмір процентів не може бути збільшений банком в односторонньому порядку. Частина 3 вказаної статті визначає, що умова договору щодо права банку змінювати розмір процентів в односторонньому порядку є нікчемною. Також цим Законом була доповнена частиною четвертою стаття 55 Закону України „Про банки і банківську діяльність", згідно якої банкам забороняється в односторонньому порядку змінювати умови укладених з клієнтами договорів, зокрема, збільшувати розмір процентної ставки за кредитними договорами. Відповідно до вимог ст. 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором, або не випливає із суті зобов'язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не укладали б договір або укладали б його на інших умовах. Якщо сторони не досягай згоди щодо приведення договору у відповідності з обставинами, які істотно змінилися, договір може бути змінений за рішенням суду. Як вбачається з листа-повідомлення процентна ставка по договору іпотечного кредиту підвищена кредитором з 01 лютого 2009 року, (в листі помилково зазначено з 01.02.2008 року), тобто після набранням чинності ст. 1056-1 ЦК України, а оскільки позичальник не надавав своєї згоди на зміну відсоткової ставки, вона повинна залишатися без зміни до повного виконання всіх умов обома сторонами Договору. Даний лист відправлений позивачем згідно поштового штемпеля 08 січня 2009 року, тому суд вірить поясненню відповідача, що він отримав його приблизно 15 січня 2009 року. Таким чином, суд вважає позовні вимоги по зустрічному позову законними, обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. У звязку з цим покладає на відповідача по зустрічному позову обовязок провести перерахунок по договору іпотечного кредиту № 2К.ЮЛ/040000004824 від 17березня 2008 року згідно існуючої до 10 січня 2009 року ставки за користування кредитом та зарахувати отриману від [PERSON] різницю по відсотках від одностороннього збільшення ставки за кредитом в рахунок сплати заборгованості за основним кредитом. Беручи до уваги, що задоволення вимог зустрічного позову повністю виключає задоволення первісного позову, суд дійшов висновку про безпідставність вимог первісного позивача про звернення стягнення на майно та виселення відповідача [PERSON]

Outcome: approved