overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-06 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до суду 11.06.2010 року та просила постановити рішення, згідно якого розірвати шлюб з відповідачем [PERSON] Свої вимоги мотивувала тим, що вона перебувала в шлюбі з відповідачем з 14.08.1999 року. Від даного шлюбу народилися: син - [PERSON], [INFO] та донька [PERSON], [INFO], які на теперішній час проживають з позивачкою. Позивач просила шлюб розірвати, посилаючись на те, що на протязі спільного проживання, вони виявили, що у них різні характери та погляди на сімейне життя, через що між ними постійно траплялись сварки. Майнового спору між сторонами немає. Позивач у попередньому судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі, зазначивши, що примирення між ними не можливе, в них різні характери та відсутність взаєморозуміння, які призвели до припинення стосунків, чоловік почав піднімати на її руки, діти залишаються мешкати з позивачкою. Відповідач у судове засідання зявився, позовні вимоги визнав за умовами, що позивачка не буде перешкоджати у будь-який час спілкуватися з дітьми, не заперечував про встановлення місця проживання дітей з позивачкою. Як вбачається зі свідоцтва про одруження виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Іллічівської райадміністрації виконкому Одеської міськради від 14.08.1999 року, актовий запис № 301 ( а.с.4), сторони уклали шлюб 14.08.1999 року. Згідно до свідоцтва про народження виданого Нерубайською сільською радою Біляївського району Одеської області, актовий запис № 60, у сторін 20.08.2000 року народився син [PERSON] ( а.с. 6), а відповідно до свідоцтва про народження виданого Нерубайською сільською радою Біляївського району Одеської області, актовий запис № 32, у сторін 25.03.2009 року народилася донька [PERSON] ( а.с. 5). Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що подальше спільне життя чоловіка й жінки й збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, оскільки сторони не мають наміру підтримувати шлюбні стосунки, шлюб носить формальний характер, спору про поділ майна, що є спільною власністю, у сторін немає. Відповідач проти задоволення позову не заперечує, а також той факт, що чоловік і жінка або обоє, мають право звернутися із заявою в суд про розірвання шлюбу й це право підлягає судовому захисту. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Встановити подальше мешкання неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], з матір`ю, оскільки дане питання сторонами вирішено добровільно і в інтересах дітей. При видачі свідоцтва про розірвання шлюбу витрати по оплаті державного мита слід покласти на відповідача [PERSON]. На підставі викладеного й

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-06 00:00:00

У червні 2010 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про призначення її опікуном недієздатної особи - дочки [PERSON]. . і В судовому засіданні заявниця підтримала свою заяву, і пояснила, що [PERSON] доводиться їй дочкою, вона є інвалідом І групи, хворіє на олігофренію в ступені вираженої імбецильності. Рішенням Новосанжарського районного суду від 14.03.2006 року [PERSON] визнано недієздатною. Останні роки стан здоровя [PERSON] значно погіршився, вона не може повною мірою усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує постійної сторонньої допомоги. Дочка знаходить на утриманні заявниці, вона здійснює над нею опікунство, тому й звернулася до суду із заявою про призначення її опікуном над [PERSON]. Заявниця в судовому засіданні заяву підтримала. Представник зацікавленої особи - опікунської ради Новосанжарської районної державної адміністрації в судовому засідання проти задоволення заяви не заперечує . Суд, заслухавши заявницю, представника зацікавленої особи, дослідивши матеріали справи, вважає, що заяву слід задовольнити. Згідно рішення Новосанжарського районного суду Полтавської області від 14 березня 2006 року [PERSON], [INFO], жительку с. Зачепилівка, Новосанжарського району Полтавської області, визнано недієздатною внаслідок олігофренії в ступені імбецильності. Як вбачається із свідоцтва про народження , серії І-КЕ № 357517 [PERSON] народилася 30.10.1974 року, матір'ю є [PERSON]. Згідно ст. 241 ЦПК України - суд , ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Згідно рішення опікунської ради від 30.06.2010 року за № 19 надано згоду на призначення [PERSON] опікуном над [PERSON]. Враховуючи наведене, суд вважає, що є всі підстави для призначення [PERSON] опікуном над [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-06 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 2003 року. Від шлюбу мають одну дитину. У звязку з тим, що відносини між подружжям унеможливлюють подальше спільне проживання, чоловік проживає окремо, позивачка просила суд розірвати шлюб. У судовому засіданні заявниця після наданого судом строку на примирення підтримала позов, просила шлюб розірвати. Відповідач позов визнав повністю. Згідно ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Беручи до уваги, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд за наявності для того законних підстав приходить до висновку про можливість задоволення позову в повному обсязі. На підставі викладеного, ст. 111, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цим позовом і зазначає,що є власником 9\\20 части [ADDRESS] в м. Коростень. По смерті матері він і відповідачка успадкували решту 11\\20 часток цієї ж квартири в рівних долях. Тому, він є власником 3\\4 част. цієї квартири, а відповідачка 1\\4 її частини. В даний час він проживає і користується цією квартирою,несе всі витрати пов»язані з її утриманням. Відповідачка проживає окремо, житлом забезпечена, жодних витрат на утримання свого майна не несе. Оскільки, її частка в цьому спільному майні є незначною, квартира є неподільною бо має 2 невеличкі кімнати,спільне володіння і користування квартирою є неможливим через конфліктну ситуацію між ним і відповідачем, позивач просить припинити право відповідачки на частку в їх спільному майні, бо таке припинення буде доцільним, не завдасть істотної шкоди інтересам співвласників та членам їх сім»ї, він згоден компенсувати частку вартості майна відповідачки грошима. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав і просив задовольнити. Відповідач проти позову не заперечила. Вислухавши пояснення сторін та проаналізувавши їх в сукупності з матеріалами справи, суд приходить до наступного:Між сторонами склались правовідносини,пов»язані з користуванням спільним майном які врегульовано ст.365 ЦК України. Як вбачається з матеріалів справи сторони є співвласниками майна у вигляді [ADDRESS] в м. Коростень. Позивач має право власності на 3\\4 частки , а відповідач 1 \\4 частку цієї квартири, (л с.. 5-9) Вимоги позивача обгрунтовані і передбачені ст. 365 ЦК України, оскільки наявні всі визначені законом підстави для припинення права 'рсоби на частку в спільному майні. Сторони не заперечують ту обставину, частка кожного з співвласників не може бути виділена в натурі, що спірне майно не може бути розділено між двома співвласниками, оскільки немає можливості виділити кожному з співвласників частку приміщення з окремим ходом . Спільне володіння сторонами вказаним приміщенням є неможливим , оскільки між ними склались вкрай напружені, неприязні стосунки , такі умови перешкоджають сторонам в нормальному спільному користуванні будинком. Позбавлення прав власності відповідача не завдасть істотної шкоди його інтересам, оскільки вона має окреме китло і отримує відповідну грошову компенсацію своєї частки. Суму компенсації вартості частки відповідачки в спільному майні в розмірі 3314.00 грн. сторони погодили. З врахуванням наведеного, суд задовольняє позовні вимоги позивача і припиняє право власності відповідача на \і\\40часток| кв.67 в буд. 5 'по вул. Коротуна в м. Коростень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала і пояснила ,що 22 січня 2007 року зареєструвала шлюб з [PERSON] в Томмашгородській селищній раді Рокитнівського району Рівненської області,актовий запис №1. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину:Анну,[INFO],в свідоцтві про народження якої батьком вказаний відповідач.Причиною розірвання шлюбу є те,що відповідач на протязі сімейного життя зловживає спиртними напоями,вчиняв насильство в сім»ї,ухиляється від участі у вихованні та утриманні малолітньої дитини.Проживають окремо 9 місяців,стосунків не підтримують.Зберегти сім»ю неможливо.Просить шлюб розірвати,дитину залишити проживати з нею. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився,хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи,що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. ), про причини неявки не повідомив, позивач [PERSON] не заперечує проти заочного розгляду справи, а тому суд ухвалив вирішити справу на підставі наявних у ній доказів. Суд,заслухавши пояснення позивача,дослідивши письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, приходить до висновку,що позов підлягає задоволенню в повному обсязі із наступних підстав. 22 січня 2007 року сторони зареєстрували шлюб в Томашгородській селищній раді Рокитнівського району Рівненської області,актовий запис №1,що стверджується свідоцтвом про одруження І-ГЮ №019292 від 22 січня 2007 року (а.с. ). Від шлюбу сторони мають одну неповнолітню дитину:[PERSON],[INFO]. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України ,суд постановляє рішення про розірвання шлюбу,якщо буде встановлено,що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них,інтересам їхніх дітей,що мають істотне значення. Суд задовільняє позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу,так як відповідач [PERSON] зловживає алкогольними напоями,не бере участі у вихованні та утриманні малолітньої дитини,сторони проживають окремо 9 місяців більше двох місяців,стосунків не підтримують,а тому подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та інтересам їх малолітньої дитини.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги мобільного звязку, оскільки згідно договору про надання послуг стільникового звязку відповідачу був виділений мобільний номер з підключенням його до мережі радіотелефонного звязку ЗАТ „УМЗ та для проведення розрахунків за послуги мобільного звязку був наданий особовий рахунок. Однак, відповідач на протязі грудня 2007 року - березня 2008 року не оплатив рахунки, які направлялись на його адресу, таким чином станом на 16.11.2009 року утворилась заборгованість на суму 706, 24 грн, яка складається з суми заборгованості 114, 40 грн. та суми договірної санкції 591, 84 грн., яку просить стягнути на користь позивача. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав в повному обсязі, оскільки жодних угод 20.07.2007 року із ЗАТ „УМЗ не укладав, на представлених договорі та додатковій угоді не його підписи та в підтвердження своїх слів заявив клопотання про проведення почеркознавчої експертизи. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що даний позов не підлягає до задоволення з слідуючих підстав. Так, судом встановлено, що 20.07.2007 року ЗАТ „УМЗ був укладений договір № 3703826/1.11730019 згідно якого був виділений мобільний номер 952832808 з підключенням його до мережі радіотелефонного звязку ЗАТ „УМЗ та надано особистий рахунок № 1.11730019 для проведення розрахунків за послуги мобільного звязку. При наданні послуг мобільного звязку рахунки на протязі грудня 2007 року березня 2008 року не оплачувались. 17.02.2008 року та 07.05.2008 року відповідачу були направлені офіційне повідомлення № D 1.11730019/02 та відповідно претензія № С 1.11730019/05 про наявність заборгованості в сумі 706, 24 грн. Згідно висновку № 1/590 судово - почеркознавчої експертизи від 04.06.2010 року, підписи в договорі № 37003826/1.11730019 та в додатковій угоді № 3336036 до вказаного договору із ЗАТ „УМЗ виконані не [PERSON], а іншою особою. Відповідно до ст. 215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Згідно положень ст.ст. 10, 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Окільки інших доказів заявлених вимог позивачем не надано, а судом встановлено, що відповідач [PERSON] не укладав з позивачем договір та додаткову угоду про надання послуг мобільного звязку від 20.07.2007 року, то відсутні правові підстави для стягннення з нього заборгованості за цими договорами. Згідно ст. 88 ЦПК України, суд стягує з позивача на користь НДКЕЦ при УМВС України в Житомирській області затрачені кошти при виконанні почеркознавчої експертизи в розмірі 1095, 25 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення на її користь аліментів на неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO],в розмірі 500 гривень щомісячно. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала і пояснила ,що 11 квітня 2006 року розірвала шлюб з [PERSON] у відділі РАЦС [PERSON] районного управління юстиції Рівненської області,актовий запис №27.Від шлюбу мають неповнолітню дитину:Назара,[INFO] в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання малолітнього сина в розмірі 500 гривень щомісячно ,рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць звернути до негайного виконання. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився ,хоча належним чином був повідомлений про час і місце судового засідання відповідно до ч.9 ст.74 ЦПК України,через оголошення в тижневику « Вільне слово» N947 від 24 червня 2010 року (а.с. ), повідомлень про причини неявки від відповідача до суду не надійшло.позивач [PERSON] не заперечує проти заочного розгляду справи,а тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів. Суд,заслухавши пояснення позивача .дослідивши письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, приходить до висновку,що позов підлягає частковому задоволенню із наступних підстав. Згідно свідоцтва про народження : [PERSON] народився 18 квітня 2004 року (а.с. ).батьками вказані [PERSON],[PERSON]. Згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу І-ГЮ №005717 від 11 квітня 2006 року (а.с. ) 11 квітня 2006 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано розірвання шлюбу в відділі [PERSON] районного управління юстиції.актовий запис №27.прізвище жінки після реєстрації розірвання шлюбу-Старовойт. Згідно довідки №357 від 01 березня 2010 року та пояснень позивача (а.с.) неповнолітня дитина знаходиться на її утриманні. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України,батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.З ст. 181 СК України ,за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька і (або ) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України,батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.З ст.181 СК України ,за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька і (або ) у твердій грошовій сумі. Суд .враховуючі обставини .передбачені ч.1 ст.182 СК України,визначає розмір аліментів твердій грошовій сумі -300 гривень щомісячно,так як платник аліментів має мінливий не регулярний дохід Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України,суд допускає негайне виконання рішень у справа» про стягнення аліментів-у межах платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-06 00:00:00

03.03.2010 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за теплопостачання в розмірі 611 грн. 46 коп., що виникла за період з 01.10.2006 року по 01.02.2010 року. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи сповіщався в установленому законом порядку. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Відповідач проживає в [INFO] і є споживачем послуг з теплопостачання, які надає позивач. Згідно ст. ст. 67, 68 ЖК України та п.10 «Правил надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою КМУ № 630 від 21.07.2005 року він зобов'язаний своєчасно сплачувати за спожиті послуги. Проте, відповідач за послуги теплопостачання у повному обсязі не розраховується, внаслідок виникла заборгованість в розмірі 611 грн. 46 коп., що не суперечить розрахунку. Також підлягають стягненню з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю фірми «ТехНова» витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за послуги водовідведення, посилаючись на те, що відповідач є абонентом КП КГ „Харківкомуночиствод", своєчасно не сплачували за отримані послуги, в наслідок чого утворилася заборгованість, яку незважаючи на повідомлення, не погашають. Сума заборгованості за період з 01.08.2009р. по 01.04.2010р. склала 451,76 грн. Представник позивача підтримав позовні вимоги. У судовому засіданні відповідачка [PERSON] проти задоволення позовних вимог не заперечувала, пояснивши, що дійсно за період з 01.08.2009 р. до 01.04.2010 р. у відповідачів мається заборгованість у сумі 451,76 грн. Суд, вислухавши пояснення і доводи присутніх сторін, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини: Відповідачі зареєстровані у квартирі за адресою: [ADDRESS]. Сума заборгованості відповідачів за карткою абонента за період з 01.08.2009р. по 01.04.2010р. склала 451,76 грн. Згідно ст. 64 ЖК України, повнолітні члени родини наймача несуть солідарну відповідальність за зобов'язання, що виходять з відповідного договору. У відповідністю зі ст.68 ЖК України, наймач зобов'язаний вчасно вносити плату за комунальні послуги. Таким чином, позов підлягає задоволенню, так як відповідачі не виконують свої обов'язки по оплаті послуг водовідведення. Крім того, на підставі ст. ст. 82. 88 ЦПК України, ст. З Декрету Кабінету Міністрів "Про державне мито", суд вважає, що з відповідачів підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 1 % від суми позову, але не менш ніж 51 грн., та витрати на інформаційно-технічне забезпечення у розмірі 30,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за послуги ведення, посилаючись на те, що відповідач є абонентом КП КГ „Харківкомуночиствод", своєчасно не сплачували за отримані послуги, в наслідок чого утворилася заборгованість, яку незважаючи на повідомлення, не погашають. Сума заборгованості за період з 01.11.2007 р. по 01.04.2010р. склала 766,21грн. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, хоча належним чином були попереджені про день, час та місце у справи. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Представник позивача підтримав позовні вимоги. Суд, вислухавши пояснення і доводи представника позивача, дослідивши матеріали справи, встановив такі з відповідні їм правовідносини: Відповідачі зареєстровані у квартирі за адресою: [ADDRESS] Сума заборгованості відповідачів за карткою абонента за період з 01.11.2007 р. по 01.04.2010р. склала 766,21 грн. Згідно ст. 64 ЖК України, повнолітні члени родини наймача несуть солідарну відповідальність за зобовязання, що виходять з відповідного договору. У відповідністю зі ст.68 ЖК України, наймач зобов'язаний вчасно вносити плату за комунальні послуги. Таким чином, позов підлягає задоволенню, так як відповідачі не виконують свої обов'язки по оплаті послуг водовідведення. Крім того, на підставі ст. ст. 82, 88 ЦПК України, ст. З Декрету Кабінету Міністрів "Про державне мито", суд що з відповідачів підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 1 % від суми позову, але не менш ніж 51 грн., та витрати на інформаційно-технічне забезпечення у розмірі 30,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за послуги відведення, посилаючись на те, що відповідач є абонентом КП КГ „Харківкомуночиствод", своєчасно не сплачували за отримані послуги, в наслідок чого утворилася заборгованість, яку незважаючи на повідомлення, не погашають. Сума заборгованості за період з 01.10.2009р. по 01.04.2010р. склала 499,34 грн. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, хоча належним чином були попереджені про день, час та місце розгляду справи. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Представник позивача підтримав позовні вимоги. Суд, вислухавши пояснення і доводи представника позивача, дослідивши матеріали справи, встановив такі а та відповідні їм правовідносини: Відповідачі зареєстровані та мешкають у квартирі за адресою: [ADDRESS] Сума заборгованості відповідачів за карткою абонента за період з 01.10.2009р. по 01.04.2010р. склала 499,34грн. Згідно ст. 64 ЖК України, повнолітні члени родини наймача несуть солідарну відповідальність за зобов'язання, що виходять з відповідного договору. У відповідністю зі ст.68 ЖК України, наймач зобов'язаний вчасно вносити плату за комунальні послуги. Таким чином, позов підлягає задоволенню, так як відповідачі не виконують свої обов'язки по оплаті послуг водовідведення. Крім того, на підставі ст. ст. 82, 88 ЦПК України, ст. З Декрету Кабінету Міністрів "Про державне мито", суд вважає, що з відповідачів підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 1 % від суми позову, е менш ніж 51 грн., та витрати на інформаційно-технічне забезпечення у розмірі 30,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved