Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому зазначив, що 12.05.2008 року уклав з відповідачем договір автомобільного страхування № 19/004625/ПР/2.1.5.1. Відповідно до умов договору обєктом страхування є майнові інтереси, повязані з володінням, користуванням та розпорядженням автомобілем Mitsubishi Outlander 2008 року випуску, державний № [NUMBER]. 20.07.2008 р. позивач потрапив у дорожньо-транспортну пригоду, внаслідок якої вказаний автомобіль зазнав значних пошкоджень. Позивачем вжито всіх необхідних заходів, передбачених умовами договору страхування по своєчасному повідомленню відповідача про настання страхового випадку. Позивач вважає, що на сьогоднішній день сума страхового відшкодування виплачена не в повному обсязі. Крім того, позивач вважає, що за порушення строків виплати, встановлених договором страхування та нормами чинного законодавства, відповідач має сплатити йому пеню в розмірі 489334,96 грн. У звязку з чим позивач просить стягнути з відповідача суму страхового відшкодування на користь ВАТ "Ерсте Банк" в сумі 140805,34 грн. та стягнути на свою користь суму пені. У судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали, просили вимоги задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, оскільки вважав, що страхова компанія виплатила страхове відшкодування в повному обсязі. Представник третьої особи, в судовому засіданні вважав, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Заслухавши пояснення осіб, які приймали участь у розгляді справи та дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач є власником автомобіля Mitsubishi Outlander 2008 року випуску, державний № [NUMBER]. 12.05.2008 р. між сторонами по справі укладено Договір автомобільного страхування № 19/004625/ПР/2.1.5.1. 20.07.2008 року о 9.30 год. на 37 км автомобільної дороги Одеса - Южний сталась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої позивач, керуючи своїм автомобілем, зіткнувся з автомобілем ВАЗ 2106. Відповідно до ст. 25 Закону України "Про страхування" Здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Позивачем у строк до 09.01.2009 року було, направлено заяву страхувальника, надано відповідачу всі обумовлені договором автомобільного страхування документи, необхідні для прийняття рішення про виплату страхового відшкодування, надано пошкоджений автомобіль для огляду, надано банківські реквізити для виплати страхового відшкодування. Пунктом 17.2. Договору автомобільного страхування встановлено, що страховик впродовж 10 робочих днів з моменту одержання всіх необхідних документів для підтвердження факту настання, причин, обставин та наслідків страхового випадку та визначення розміру збитків складає страховий акт із визначенням розміру страхового відшкодування і в строк до 15 робочих днів здійснює виплату. Висновком автотоварознавчої експертизи № 275, складеним 26.09.2008 ФОП [PERSON], встановлено, що вартість відновлювального ремонту автомобіля Mitsubishi Outlander 2008 року випуску, державний № [NUMBER] становить 234028,74 грн., а ринкова вартість автомобіля складає 205816,41 грн. Згідно п. 16.6. Договору автомобільного страхування розмір страхового відшкодування за шкоду, заподіяну страховому транспортному засобу внаслідок страхового випадку, визначається у розмірі вартості відновлювального ремонту за вирахуванням розміру франшизи, обумовленої п. 6.4. Договору. Відповідно до п. 6.4.1. Договору автомобільного страхування франшиза становить 6899,76 грн. Згідно п.п. 8.1. п. 8 Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092, вартість матеріального збитку, завданого власнику ДТЗ, визначається такою, що дорівнює ринковій вартості ДТЗ на момент пошкодження якщо, незважаючи на принципи внеску та найбільш ефективне використання, вартість відновлювального ремонту ДТЗ не є меншою за його ринкову вартість. В ст. 526 ЦК України зазначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Умовами п.п. 13.15.2 п. 13.15 Правил страхування встановлено, у випадку конструктивної загибелі застрахованого транспортного засобу розмір страхового відшкодування складає: величину, що розраховується шляхом вирахування із суми, що дорівнює дійсній вартості застрахованого ТЗ на дату настання страхового випадку, визначеної на підставі експертного висновку, за вирахуванням вартості залишків пошкодженого застрахованого ТЗ та суми несплачених страхових премій за наступні страхові періоди та/або несплаченої частини страхової премії, передбаченої договором, якщо інше не обумовлено договором страхування, франшизи, за умови, що залишки пошкодженого застрахованого транспортного засобу страхувальник залишає у себе. Висновком спеціаліста № 113 від 04.03.2009 року, складеного авто товарознавцем, вартість залишків застрахованого ТЗ придатних до використання становить 59509,50 грн. Таким чином, сума страхового відшкодування становить 205816,41 грн. (ринкова вартість автомобіля) 6839,76 грн. (франшиза) 59509,50 грн. (вартість залишків) = 139467,15 грн. 21.05.2009 року страхова компанія перерахувала на рахунок банку страхову суму в розмірі 58111,31 грн. Суд вважає, що сума не сплаченого страхового відшкодування становить 81355,84 грн. Як зазначено в ст. 992 ЦК України у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов'язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом. Статтею 4 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" страхування визнано фінансовою послугою. Відповідно до ч. 5 ст. 10 Закону України "Про захист прав споживачів" у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. Сплата виконавцем неустойки (пені), встановленої в разі невиконання, прострочення виконання або іншого неналежного виконання зобов'язання, не звільняє його від виконання зобов'язання в натурі. Позивач в своїх вимогах посилається на те, що затримка виплати страхового відшкодування відбулася у період з 13.02.2009 року по 06.05.2009 року та становить 82 календарних дні. Суд не вправі виходити за межі позовних вимог та збільшити кількість днів затримки виплати страхового відшкодування по 21.05.2009 року. Тому при визначені кількості днів, суд приймає за основу розрахунку 82 дні прострочки. Таким чином розмір пені за прострочення надання послуги складає 343083,90 грн. Безпідставним є посилання страхової компанії на те, що страхові виплати були сплачені в повному обсязі. Відповідач вважає, що повний пакет документів, необхідний для визнання події страховим випадком, було подано страховику лише 02.04.2009 року, а не 29.12.2008 року, як зазначає позивач. Тому страхові виплати були проведені в строки передбачені договором з дати надання всіх документів. Також відповідач зазначає, що страхова виплата була зменшена на 20 % ПДВ, оскільки згідно умов договору, страховик має право зменшити суму страхового відшкодування на суму передбаченого умовами законодавства України податку у разі відсутності розрахункових документів, щодо підтвердження оплати відновлювального ремонту та здійснити доплату суми зменшення страхового відшкодування у разі підтвердження Страхувальником понесених витрат, повязаних з оплатою цього податку. Крім того, відповідач зменшив розмір страхових виплат ще на 50% через грубе порушення водієм страхувальника Правил дорожнього руху України, що призвело до страхового випадку, зокрема, виїзд на зустрічну смугу руху. Суд вважає, що відповідач безпідставно затримав та зменшив розмір страхових виплат, оскільки представник третьої особи (Банку) надав документи, які підтверджують надання страховій компанії листа із зазначенням реквізитів для сплати страхового відшкодування ще в 29.12.2008 року. Крім того, лист банку з визначенням реквізитів є необхідним лише для сплати страхового відшкодування, але не є обовязковим для визначення розміру збитків. Також безпідставним було вирахувано з суми страхового відшкодування суму ПДВ щодо підтвердження оплати відновлювального ремонту, оскільки автомобіль позивача зазнав конструктивної загибелі, а відповідно до правил страхування конструктивною загибеллю є таке пошкодження транспортного засобу, при якому відновлювальний ремонт застрахованого транспортного засобу проводити економічно недоцільно. Відповідач не надав суду доказів того, що були підстави вважати, що позивач грубо порушив Правила дорожнього руху, як це передбачено договором. Тому страховик безпідставно зменшив суму страхового відшкодування на 50%. На підставі викладеного,

Outcome: partial