overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-05 00:00:00

В червні 2010р. заявник звернулася в суд з заявою про встановлення факту проживання однією сімєю. Свої вимоги мотивувала тим, що вона проживала з [PERSON], померлим 21.01.2010р., однією родиною без реєстрації шлюбних відносин у [ADDRESS]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина. Проте, для одержання свідоцтва про право на спадщину за законом, [PERSON] необхідно представити в нотаріальну контору документи на підтвердження факту її проживання однією родиною з померлим не менш 5-ти років до часу відкриття спадщини. Посилаючись на викладене, заявник просила встановити факт проживання однією родиною з [PERSON], померлим 21.01.2010р. з листопада 2000 року та до моменту його смерті. В судовому засіданні заявник заявлені вимоги підтримала. Представник заінтересованої особи Другої Миколаївської державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, сповіщений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Заслухавши пояснення заявника та свідків [PERSON], [PERSON] і [PERSON], дослідивши зібрані по справі докази, суд встановив наступне. [PERSON] перебувала в фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] та проживали в квартирі № 114 про вул. Будівельників, 14 в м. Миколаєві. Проте, [PERSON] тяжко захворів та 21.01.2010р. помер. Поховала померлого та отримала свідоцтво про смерть [PERSON] Проте, при зверненні до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини заявнику було відмовлено у звязку з тим, що не надано документів які є доказом фактичного проживання зі спадкодавцем однією сімєю не менш 5-ти років до часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права та інтересу. Встановлення даного факту має юридичне значення для заявника, вказані підстави заважають заявниці реалізувати свої громадянські права. Факт того, що заявник перебувала в фактичних шлюбних відносинах та проживала зі спадкодавцем однією сімєю з листопада 2000р. та до 21.01.2010р. в судовому засіданні підтвердили свідки [PERSON], [PERSON] і [PERSON] Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] проживала однією сімєю з [PERSON], померлим 21.01.2010р. з листопада 2000 року та до моменту його смерті , тобто до 21.01.2010р.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищеназваним позовом, мотивуючи його тим, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який був розірваний 10.10.2001 року. У шлюбі 04 червня 1992 року народилася донька [PERSON]. Остання є студенткою Луганського обласного коледжу культури та мистецтв, потребує матеріальної допомоги зі сторони відповідача, який у добровільному порядку відмовляється її надавати. Просила суд стягнути на її користь на утримання доньки аліменти на навчання у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, починаючи з дня пред'явлення позову і до закінчення нею навчання. У судовому засіданні позивачка [PERSON] пред'явлений позов підтримала у повному обсязі, просила його задовольнити, усно суду пояснила, що проживають з відповідачем окремо, матеріальної допомоги останній не надає, її доходів на утримання дитини не вистачає, оскільки вона перебуває на обліку у центрі зайнятості, тому просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов не визнав, пояснивши, що є інвалідом 2 групи, тому не має можливості сплачувати аліменти. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надала письмову заяву, в якій просила слухати справу за її відсутності. Суд, заслухавши сторони, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони від спільного подружнього життя мають доньку [PERSON] [INFO], батьком якої у свідоцтві про народження записаний відповідач. (а.с.3). [PERSON] студенткою 2 курсу Луганського обласного коледжу культури і мистецтв денної форми навчання з терміном навчання з 30.06.2012 року по 30.06.2010 року. Розмір стипендії третьої особи складає 400 грн. Відповідно до п.1 ст.199 СК України, якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. При визначенні розміру аліментів суд враховує розмір пенсії відповідача, що становить 744 грн 45 коп., те, що останній є інвалідом 2 групи, а також розмір доходу третьої особи, тому стягує з відповідача аліменти на користь позивача у розмірі 1/8 частини доходу відповідача. Зважаючи на вищевикладене,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-05 00:00:00

12.07.2010 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій вказала, що 22.02.2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Южноукраїнського міського управління юстиції Миколаївської області зареєстровано шлюб між нею та відповідачем. Шлюб перший. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між ними припинені з березня 2010 року, через те, що вони виявилися різними людьми зі своєрідними характерами, через що в сім'ї постійно виникали сварки та непорозуміння, тому просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивачка в попередньому судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Відповідач в попередньому судовому засіданні не заперечував проти розірвання шлюбу з [PERSON] Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних причин. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них та інтересам їх неповнолітньої дитини, що мають істотне значення. Так, у попередньому судовому засіданні встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини в березні 2010 року та жоден з них не бажає зберегти сім'ю, тому, суд вважає, що за таких обставин подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них та інтересам їх неповнолітньої дитини, що мають істотне значення, отже шлюб між сторонами, відповідно до вимог ст. 112 Сімейного Кодексу України, має бути розірвано. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-05 00:00:00

12.07.2010 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій вказувала, що Q5.1Q.1996 року відділу реєстрації актів громадянського стану Єланецького району Миколаївської області зареєстровано шлюб між нею та відповідачем. Шлюб перший. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: сина - [PERSON], [INFO], та доньку - [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між ними припинені через те, що вони виявилися різними людьми зі своєрідними характерами, через що в сім'ї постійно виникали сварки та непорозуміння, тому просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивачка в попередньому судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач у попереднє судове засідання не з'явився. Згідно заяви, що надійшла на адресу суду, не заперечував проти розірвання шлюбу з [PERSON], просив розглянути справу за його відсутності. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, в межах заявлених вимог та на підставі доказів, відповідно до вимог, передбачених ст. 11 ЦПК України, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задрволенню з наступних підстав. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них та інтересам їх неповнолітньої дитини, що мають істотне значення. Так, у попередньому судовому засіданні встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини та жоден з них не бажає зберегти сім'ю, тому, суд вважає, що за таких обставин подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них та інтересам їх неповнолітніх дітей, що мають істотне значення, тому шлюб між сторонами, відповідно до вимог ст. 112 Сімейного Кодексу України, має бути розірвано. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-05 00:00:00

13.07.2010 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій вказала, що 16.05.1992 року Вознесенським міськвідділом ЗАГС Миколаївської області зареєстровано шлюб між нею та відповідачем. Шлюб перлий. Від даного шпюбу мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між ними припинені, через те, що вони виявилися різними людьми зі своєрідними характерами, через що в сім'ї постійно виникали сварки та непорозуміння, у відповідача фактично склалася інша сім'я, тому просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивачка в попередньому судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Відповідач в попередньому судовому засіданні не заперечував проти розірвання шлюбу з [PERSON] Дослідивши матеріали отрави, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги обгрунтовані та підлягають задоволенню з наступних причин. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них та інтересам їх неповнолітньої дитини, що мають істотне значення. Так, у попередньому судовому засіданні встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини в березні 2010 року та жоден з них не бажає зберегти сім'ю, тому, суд вважає, що за таких обставин подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них та інтересам їх неповнолітньої дитини, що мають істотне значення, отже шлюб між сторонами, відповідно до вимог ст. 112 Сімейного Кодексу України, має бути розірвано. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-05 00:00:00

12.07.2010 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій вказав, що 25.12.1999 року Прибужанською сільською радою Вознесенського району Миколаївської області зареєстровано шлюб між ним та відповідачкою. Шлюб перший. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між ними припинені з березня 2010 року, через те, що вони втратили почуття любові та поваги один до одного, тому позивач просив суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою. Позивач у попередньому судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Відповідачка в попередньому судовому засіданні не заперечувала проти розірвання шлюбу з [PERSON] Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних причин. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них та інтересам їх неповнолітньої дитини, що мають істотне значення. Так, у попередньому судовому засіданні встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини в березні 2010 року та жоден з них не бажає зберегти сім'ю, тому, суд вважає що за таких обставин подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них та інтересам їх неповнолітньої дитини, що мають істотне значення, отже шлюб між сторонами, відповідно до вимог ст. 112 Сімейного Кодексу України має бути розірвано. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-05 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою в обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. align="justify" style="font-family:Times New Roman;tag3:13pt;">

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-05 00:00:00

[PERSON] подав до суду заяву про встановлення факту родинних відносин, в якій просить постановити рішення, яким встановити, що померлий [PERSON] являється його батьком. Свою заяву заявник пояснює тим, що [INFO] помер його батько [PERSON]. На даний час виникла необхідність встановлення факту родинних відносин з померлим для прийняття спадщини. Заявник прийняв спадщину своєчасно шляхом подачі заяви до нотаріальної контори. Але оформити всі документи для прийняття спадщини не має змоги, оскільки маються розбіжності у прізвищах його та батька. У свідоцтві про смерть вказано прізвище батька - [PERSON], а у свідоцтві про народження заявника у графі батько вказано прізвище - [PERSON]. В зв'язку з вищевикладеним заявник звернувся до суду з даною заявою з метою встановлення факту родинних відносин з померлим [PERSON], який являється його батьком та в подальшому оформлення спадщини. В судовому засіданні заявник наполягав на задоволенні заяви з метою подальшого прийняття та оформлення спадщини після померлого батька. Заінтересована особа - відділ РАЦС по м. Золотоноша в судове засідання не з'явився, але надали заяву про розгляд справи у відсутність його представника та не заперечували проти задоволення заявлених вимог. Суд, ознайомившись з матеріалами справи, письмовими доказами, вислухавши заявника та свідків, приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав: Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 14.04.2010 року [PERSON] помер [INFO]. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 05.01.1956. [PERSON] народився [INFO] Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 25.02.1963 року батьком [PERSON] є [PERSON]. Згідно атестату про середню освіту [NUMBER] від 26.06.1964 р. [PERSON] закінчив Новомосковську середню школу. Згідно посвідчення «Переможець соціалістичного змагання 1974 року» ; 245 від 20.05.1975 р. - [PERSON] став переможцем соціалістичного змагання 1974 року. Відповідно до пояснень свідків - [PERSON], яка являться дружиною заявника [PERSON], які були допитані в судовому засіданні та ствердили той факт, що померлий [PERSON] являється батьком заявника - [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-05 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] в якому просив визнати дійсним укладений між сторонами 11 липня 2001 року договір купівлі-продажу земельної ділянки, площею 1124 кв.м., розташованої у місті Миколаєві по вул. Силікатній, 49. В обґрунтування позову [PERSON] посилався на те, що свої зобовязання за договором сторони виконали в повному обсязі. В судовому засіданні позивач вимоги заяви підтримав. Відповідач та третя особа - Українська біржа нерухомості» в судове засідання своїх представників не направили, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись, причини неявки суду не відомі. Зважаючи на те, що у справі достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, і немає потреби в особистих поясненнях учасників процесу, які не зявились, суд ухвалив розглядати справу у їх відсутність. Вислухавши пояснення позивача, оцінивши представлені докази, суд встановив наступне. 11 липня 2001 року на Українській біржі нерухомості в м. Миколаєві між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки, площею 1124 кв.м., розташованих в м. Миколаєві по вул. Силікатній 49. Земельна ділянка раніше належала відповідачу на підставі Державного акту на право приватної власності на землю за № 680 від 29 жовтня 1993 року. Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 02 червня 2009 року вказаний договір в частині купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами визнаний дійсним. Сторони за угодою повністю виконали умови договору, позивач передав відповідачу грошову суму - 1000 грн., а відповідач передав позивачу вказані будинок та земельну ділянку у власність. До цього часу договір ніким не оспорений. Відповідно до частини 2 статті 47 ЦК Української PCP за такого вказаний договір в частині купівлі-продажу земельної ділянки також слід визнати дійсним у судовому порядку, а поданий позов - задовольнити. В силу ст. 88 ЦПК України судові витрати сплачено при подачі позову. На підставі частини 2 статті 47 ЦК Української PCP, і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON], 27.09.2009року народження, в твердій грошовій сумі у розмірі 1000грн.00коп.. У судовому засіданні позивач вимоги позову підтримала, посилаючись на обставини, викладені у позові. Відповідач до судового засідання не з'явився, про дату слухання справи був повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Ухвалою суду справа розглянута за його відсутністю у порядку заочного розгляду, оскільки у справі є достатньо даних про права і взаємини сторін . Вислухав пояснення позивача, вивчивши доводи позову і дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається із копій наданих свідоцтв, [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбу, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON], 2009року народження, на користь якого відповідач аліментів не виплачує та з лютого 2010року проживає окремо. Відповідно до пояснень позивача, які підтверджені матеріалами справи, малолітній [PERSON] в даний час проживає з позивачем, знаходиться на її утриманні і вихованні. Позивач не працює, знаходиться у декретній відпустки, отримує допомогу при народженні дитини до досягнення нею одного року в розмірі 620грн.00коп. та допомогу на дитину в розмірі 130грн.00коп., інших доходів і власності не має. Відповідач [PERSON] є працездатним, але офіційно не працює, отримує неофіційні мінливі заробітки, інших доходів і власності не має . Матеріальну допомогу в достатній і будь-якій встановленій офіційній формі на утримання дитини не надає. Тому, оцінюючи зібрані докази у справі, суд приходить до висновку, що відповідач, який є батьком неповнолітній дитини, зобов'язаний до її утримання, проте матеріальної допомоги достатньої для задоволення її розумних потреб, добровільно не надає. Якої-небудь взаємної угоди про оплату відповідачем аліментів в добровільному порядку між позивачем і відповідачем досягнуто не було. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 180, 181, 182, 184 СК України, суд приходить до висновку, що батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, а отже при вищезгаданих обставинах можуть бути стягнуті аліменти з відповідача на утримання дитини на користь позивача. При цьому, суд враховує матеріальний і сімейний стан сторін, те що відповідач немає постійного заробітку і не має інших утриманців. З урахуванням викладеного суд приходить до висновку про необхідність задоволення вимог позивача частково і стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини у розмірі 500грн., починаючи з часу пред'явлення вимог - 5.07.2010року. В силу ст. ст. 81, 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави у розмірі 51грн.00коп. і інформаційно-технічні послуги у розмірі 120грн.00коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-05 00:00:00

Позивачка посилається на те, що її матір»ю була [PERSON], яка померла 5 грудня 2009 року. За життя мати склала заповіт на користь позивачки, який посвідчено Небратською сільською радою Бородянського району 23 липня 2009 року за реєстром №44. На день її смерті залишилося спадкове майно: жилий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в с.Соснівка по вулиці Лісова,36 Іванківського району Київської області. Спадщину позивачка прийняла шляхом подачі заяви в Бородянську районну державну нотаріальну контору. 10 липня 2010 року позивачка звернулася до Бородянської районної державної нотаріальної контори з проханням видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на жилий будинок. У видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на жилий будинок їй було відмовлено, оскільки не було предявлено правовстановлюючого документу на спадковий будинок. Батьки позивачки побудували жилий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в селі Соснівка по вулиці Лісовій,36 Іванківського району Київської області. Вказане домоволодіння вони будували за власні кошти та власними силами, але ніяких правовстановлюючих документів на вказане майно не було оформлено. Документом, що підтверджує право власності на будинок є довідка Феневицької сільської Ради (виписка з погосподарської книги № 10) за № 572 від 07.07.2010 року. Ніяких інших спадкоємців, які б мали право та намір претендувати на вказане спадкове майно, крім позивачки, не мається. Тому позивачка звернулася до суду і просить суд визнати її право власності на вищевказане спадкове домоволодіння. В, судовому засіданні позивачка позов підтримала. Представник відповідача в судове засідання не з,явився. Феневицька сільська рада надіслала до суду заяву, в якій повідомила суд, що вони позов визнають, ніяких заперечень проти задоволення позову не мають, просять суд розглянути справу без участі їх представника. Вислухавши позивачку, ознайомившись із заявою відповідача (Феневицької сільської Ради), оглянувши документи, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову, оскільки в судовому засіданні встановлено, що для цього маються всі законні підстави. Згідно свідоцтва про смерть, [PERSON], померла 5 грудня 2009 року. Судом оглянуто заповіт померлої. Факт прийняття спадщини позивачкою підтверджується довідкою Бородянської районної державної нотаріальної контори за № 686-01-14 від 10.07.2010 року. Враховуючи наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-05 00:00:00

Позивач звернувся із позовом до суду, посилаючись на те, що його матірю була [PERSON], яка проживала в [INFO] і померла 08 червня 2007 року. На день її смерті залишилося спадкове майно: жилий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в с.Термахівка по вулиці Жовтнева,44 Іванківського району Київської області. Позивач звернувся до Іванківської районної державної нотаріальної контори з проханням видати свідоцтво про право на спадщину за законом на жилий будинок. У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом йому було відмовлено, оскільки був пропущений строк для прийняття спадщини шість місяців із дня відкриття спадщини). Позивач встановлений законом шестимісячний строк, як спадкоємець, не прийняв спадщину, оскільки не подав заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори, що в даний час перешкоджає йому вирішити питання оформлення спадщини, Причини пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини він пояснює некомпетентністю в цивільному законодавстві України та за станом здоров,я. Тому позивач вважає, що має право на визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини і просить суд у відповідності із ст.1272 ЦК України визначити йому додатковий двохмісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини. В судовому засіданні позивач позов підтримав і пояснив, що не зміг своєчасно подати заяву про прийняття спадщини в шестимісячний строк з причини повної некомпетентності в цивільному законодавстві України, а також, що він хворів. Відповідач в судове засідання не зявився, згідно заяви заперечень проти позову не мають і просять розглянути справу без участі їх представника. Вислухавши позивача, ознайомившись із заявою відповідача, розглянувши документи, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити, оскільки в судовому засіданні було встановленого позивач пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин і це підтверджується поясненням позивача та медичною довідкою. Враховуючи наведене,

Outcome: approved