overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, який був укладений між нею та [PERSON], мотивуючи його тим, що вона втратила почуття любові та поваги до свого чоловіка, шлюбні відносини між ними фактично припинені і існують лише формально, оскільки вони люди з різними характерами та поглядами на життя. В судовому засіданні [PERSON] позов підтримала, просила суд шлюб укладений 30 квітня 1976 року у відділі ЗАГС м. Запоріжжя, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу було зроблено запис № 838 між нею та [PERSON] розірвати. [PERSON] в судовому засіданні позов визнав і не заперечив проти його задоволення. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, сторони уклали шлюб 30.04.1976 року у відділі ЗАГС м. Запоріжжя, про що в книзі реєстрації шлюбів було зроблено запис №838, що підтверджується долученим до матеріалів справи свідоцтвом про шлюб серії 1-ЖС №350138. Подружнє життя сторін не склалося, оскільки подружжя не підтримує шлюбно-сімейних відносин, шлюб існує лише формально. Про даний факт свідчить зміст позовної заяви, пояснення позивачки та відповідача. Зясувавши фактичні обставини справи, дійсні причини позову, враховуючи те, що сторони не підтримують шлюбно-сімейних відносин, суд у відповідності до ст.112 Сімейного Кодексу України вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, а тому згідно вимог ч.3 ст. 105 СК України даний шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-11 00:00:00

Позивач ВАТ Запоріжжяобленерго в особі Центральних районних електричних мереж звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за електроенергію, вказав, що [PERSON], мешкає за адресою: [ADDRESS], користується електроенергією і є її споживачем на підставі особового рахунку про користування електроенергією, але обовязків по сплаті а використану електроенергію не виконує, у звязку з чим, за період з 28.02.2005р. по 30.03.2010р., у відповідача виникла заборгованість в розмірі 1380 грн. 54 коп., що підтверджується розрахунком заборгованості за спожиту електроенергію. Вказану суму позивач просить стягнути в судовому порядку, а також судові витрати. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги і просить задовольнити їх в повному обсязі, стягнути відповідача суму заборгованості в розмірі 1380 грн. 54 коп., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 51 грн. та витрат на інформаційно- технічне забезпечення розгляду справи в розмірі ЗО грн. Відповідач до судового засідання не зявився, причину неявки суду не сповістив, про день і час слухання справи завчасно повідомлявся, у встановленому законом порядку, заперечень на стягнення даної суми не надав, у звязку з чим, на підставі ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, який не зявився, на підставі наявних у справі доказів. Представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у звязку з наступним. Судом встановлено, що згідно п. 19 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 26.07.1999 року, розрахунки населення за спожиту електроенергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі фактичних показань приладів обліку. Згідно п. 20 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 26.07.1999 року, розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електроенергії є календарний місяць. Згідно розрахунку заборгованості за спожиту електроенергію по ос.рахунку № 135105203, за адресою: [ADDRESS], за період з 28.02.2005р. по 30.03.2010р., відповідачем [PERSON] спожито 12630 кВт.г. - вартістю 1380 грн. 54 коп., що складає загальну суму заборгованості (з урахуванням часткових оплат відповідачем за використану електроенергію, у вказаний період, на загальну суму в розмірі 757 грн. 28 коп.) Відповідно до платіжного доручення № 12527 від 26.10.2009 року позивач оплатив витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн. Відповідно до платіжного доручення № 12476 від 26.10.2009 року позивач оплатив держмито в розмірі 51 грн. Таким чином, позовні вимоги позивача суд вважає обґрунтованими, доведеними, тому вони підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-11 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до суду 28.05.2010 року та просила постановити рішення, згідно якого стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], у твердий грошевий суми у розмірі 500 грн. щомісяця до його повноліття. Свої вимоги мотивувала тим, що вона перебувала в шлюбі з відповідачем з 21.10.2006 року. Від даного шлюбу народився: син - [PERSON], [INFO], якій на теперішній час проживає з позивачкою. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Позивач у судовому засіданні позов підтримала, зазначивши, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Так як [PERSON] має не регулярний, мінливий дохід, то бажає, щоб розмір аліментів був у твердий сумі, була згодна на 400 грн. щомісяця на утримання сина до його повноліття. Відповідач у судове засідання зявився, позовні вимоги визнав частково, був згодний на стягнення аліментів на утримання сина. Він пояснив, що зараз ніде не працює та згодний на виплату аліментів у твердий сумі, у розміру 400 грн. щомісяця на утримання сина до його повноліття. Суд, заслухавши позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про можливість задоволення позову, виходячи з наступного. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У судовому засіданні встановлено, що сторони 21.10.2006 року уклали шлюб (а.с. 5). Від вказаного шлюбу 06.06.2007 року народився син [PERSON], якій проживає з матір`ю та знаходиться на її утриманні, згідно довідки Біляївської міської ради Біляївського району Одеської області № 949 від 28.05.2010 року (а.с.6). Згідно до свідоцтва про народження виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Біляївського району Одеської області від 13.06.2007 р.,(а.с. 4), [PERSON] є батьком [PERSON]. Відповідно до ст. 180 СК України батьки несуть рівний обов'язок по змісту дитини до досягнення їм повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст.182 СК України. Згідно ч.3 ст. 181 ЦК України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. На підставі ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Таким чином, суд доходить до висновку, що позов підлягає задоволенню при наявності згоди обох сторін, тому що, відповідно до свого матеріального стану, відповідач має нерегулярний, мінливий дохід та спроможний платити аліменти на утримання сина у розмірі 400 грн. щомісяця до його повноліття. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір стягується з відповідача на користь держави у разі ухвалення на користь позивача, звільненого від судового збору рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-11 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов'язаного зі щільним графі- ч роботи* судді, та потребою в обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений знач- й час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-11 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідачки про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням, посилаючись на те, що їй належить на праві приватної власності будинок по вул.Молодіжній 17 в с.Привільне Солонянського району Дніпропетровської області, в якому прописана дружина її брата - відповідачка. Відповідачка у вказаному будинку не проживає з серпня 2002 року, оскільки проживає за іншою адресою тому вважає, що відповідачка, відповідно до вимог ст.ст.71,72 ЖК України підлягає визнанню такою, що втратила право користування жилим приміщенням, в зв'язку з чим прохає визнати її такою, що втратила право на користування житлом в судовому порядку. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала повністю, прохала визнати відповідачку такою, що втратила право на користування жилим приміщенням, а саме, будинком по вул.Молодіжній 17 в с.Привільне, оскільки вона більше б місяців за вказаною адресою не проживає. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, про причину неявки суду не повідомила, про день слухання справи була повідомлена належним чином, відповідно до ч.9 ст.74 ЦПК України шляхом оголошення у пресі, в зв'язку з чим, за згодою позивачки, суд вважає можливим розглядати справу заочно, відповідно до вимог ч.4 ст.169, ст.224 ЦПК України, на підставі наявних в справі даних чи доказів. Суд, заслухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено, що позивачці на підставі свідоцтва на права на спадщину за законом (а.с.4) належить на праві приватної власності будинок по вул.Молодіжній 17 в с.Привільне Солонянського району Дніпропетровської області. За вказаною адресою була прописана дружина її брата - відповідачка по справі, що підтверджується витягом з по господарської книги (а.с.10,11). Згідно свідоцтва брат позивачки помер 09.01.2008 року (а.с.9), а відповідачка з будинку виїхала ще у серпні 2002 року і більше жодного разу там не з'являлася. Те, що відповідачка більше б місяців не проживає у будинку підтверджується довідкою сільської ради (а.с.13) та актами обстеження (а.с.14-17). Визнання відповідача особою, яка втратила право на користування жилим приміщенням необхідно позивачці для зняття її з реєстраційного обліку, оскільки вона змушена як власник будинку сплачувати за неї комунальні платежі. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідачка більше 6 місяців без поважних причин не проживає в будинку позивачки, в зв'язку з чим відповідно до вимог ст.ст.71,72 ЖК України відповідачка підлягає визнанню такою, що втратила право користування жилим приміщенням. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду, посилаючись на те, що подальше сумісне життя з відповідачкою неможливе, а тому шлюб слід розірвати. Позивач в судове засідання не зявився, але письмовою заявою прохав слухати справу без його участі, позов підтримав. Відповідачка в судове засідання також не зявилася, але письмовою заявою прохала слухати справу без її участі, з позовом згодна. Дослідивши документи справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 08 жовтня 2005 року, в даний час позивач проживає окремо. Від шлюбу мають сина [PERSON] [INFO]. Спільне життя не склалось через психологічну несумісність, відсутність між сторонами спільних поглядів на життя і взаєморозуміння, що призвело до розпаду сімї. Позивач заперечує проти примирення, оскільки вважає його неможливим, за таких обставин суд вважає, що дальше збереження сімї не можливе і шлюб необхідно розірвати . Витрати, повязані з одержанням свідоцтва про розірвання шлюбу покласти на відповідача. На підставі ст. ст. 104,105,110,112,114 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-11 00:00:00

[PERSON] 03.11.2009р. звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить постановити рішення про позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав відносно дитини [PERSON], 21.04.2009р.н. Позовну заяву обґрунтовує тим, що перебувала у шлюбі з відповідачем до 13.01.2009р. Після народження дитини відповідач жодного разу до дитини не зявлявся, не проявляє до дитини батьківської турботи, не піклується про духовний та фізичний розвиток дитини, не цікавиться її здоровям, не приймає участі в утримання дитини. Вихованням та утриманням дитини займається лише вона. В судовому засіданні позивачка Є [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю, покликаючись на вказані у позовній заяві обставини. Просить позов задовольнити. .Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився з невідомих причин, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином за останнім відомим місцем проживання. Суд вважає, що відповідно до ст.169,224 ЦПК України, зі згоди позивачки, може бути проведено заочний розгляд справи та постановлено заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Представник органу опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради [PERSON] в судовому засіданні підтримала висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав щодо дитини [PERSON], 21.04.2009р.н. Заслухавши пояснення позивачки, представника третьої особи, покази свідків, дослідивши зібрані по справі докази, зясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких мотивів. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], 21.04.2009р.н. Дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач з народження дитини поживає окремо від позивачки та дитини. Впродовж цього часу він не цікавився дитиною, її здоровям вихованням, не спілкувався з дитиною, не приймав участі в триманні дитини. З пояснень позивачки відповідач залишив її ще до розірвання шлюбу, забравши свої особисті речі. З цього часу вона відповідача не бачила. Відповідач не забирав її з пологового будинку після народження дитини, дитину не бачив жодного разу, не цікавився дитиною, її здоровям та розвитком. Участі в утриманні дитини він не приймає. Свідки [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні підтвердили, що вихованням дитини займається лише позивачка, відповідач не займався та не займається виховання, утриманням дитини, не провідує дитину, дитина його не знає. Жодних перешкод у спілкуванні з дитиною, участі у її вихованні відповідачу не чинилося. Представник органу опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради в судовому засіданні підтримав висновок органу опіки та піклування від 19.03.2010р. за № 4-52/360С про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо дитини [PERSON], 21.04.2009р.н. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає доведеним, що відповідач з народження дитини ухиляється ухиляється від виконання своїх обовязків по вихованню малолітньої дитини [PERSON], 21.04.2009р.н., позов про позбавлення його батьківських прав є підставний і підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-11 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов'язаного з потребою у обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути" витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. Виходячи з наведеного, на підставі ст. 23. 1167, 1187, ЦК України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою в якій просить встановити факт реєстрації шлюбу між його батьками: батьком [PERSON], 1913 року народження та [PERSON] і посилається на те, що вищевказані особи були його батьком та матір'ю, що підтверджується свідоцтвом про її народження за [NUMBER]. У 1940 році батьки зареєстрували шлюб, однак свідоцтво про укладення шлюбу не збереглося, було втрачено під час війни. Батько [PERSON] помер [INFO], мати [PERSON] померла [INFO]. Факт реєстрації їх шлюбу необхідно для правового врегулювання питання прийняття спадщини. Представник заінтересованої особи в судове засіданнія не зявився заперечень на заяву не надав, про місце і час слухання справи повідомлений. Заслухавши пояснення заявника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення та інші. В судовому засіданні встановлено, що актові записи про реєстрацію шлюбу за 1937-1943 роки не збереглися. Свідки [PERSON], 1928 року народження, [PERSON], 1923 року народження, суду пояснили про те, що вони добре знали сім'ю заявника, що батьки заявника все життя прожили разом, що заявник є їх ріднім сином та, що вони були присутніми на весіллі у його батьків в червні 1940 р. [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] (матір'ю заявника), яка після укладення шлюбу взяла прізвище [PERSON]. Однак свідоцтво про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] було втрачено під час Великої Вітчизняної війни. Оцінюючи показання свідків, суд визнає їх достовірними та достатніми доказами, оскільки свідки проживали в одному селі з батьками заявника, спілкувались з ними. Добуті докази підтверджують той факт, що подружжя [PERSON] зареєстрували шлюб в червня 1940 року . Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, так як дозволяє йому реалізувати своє право та оформити спадщину.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з даною позовною заявою до відповідача, [PERSON] в позовній заяві вказав, що 15.11.2003 року вони зареєструвала шлюб з відповідачем, про що в Ванівській сільській раді було зроблено актовий запис № 11. Від даного шлюбу у них є дитини донька Єлизавета 11.08.2004 р/н. Основною причиною звернення позивача до суду є те, що між ними з відповідачем склалися не належні взаємовідносини, які тривають до сьогодні та привели до фактичного розпаду їхньої сімї. Примирення між ними неможливе. На підставі наведеного позивач просить суд прийняти рішення яким розірвати шлюб між ним та відповідачем [PERSON] В судовому засіданні позивач не зявився та подав письмову заяву про те що позов підтримує в повному обсяг та просить суд розірвати шлюб. Відповідач, в судове засідання не зявилась та подала заяву про слухання справи у її відсутності. Дослідивши письмові матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав: сторони втратили взаємні подружні почуття і примирюватися не бажають, між ними склались відносини, які не сприяють подальшому збереженню їх сімї, сторони жодних подружніх відносин вже не підтримують, проживають окремо, саме ці обставини є дійсною причиною позову. При таких обставинах, коли подальше спільне життя не можливе, збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін, тому їх шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-11 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом про стягнення з відповідача 10 209 грн. матеріальної та 5000 грн. моральної шкоди. Посилались на те, що 29.07.2009р., з вини відповідача була залита квартира [ADDRESS], а відповідач відмовився добровільно відшкодовувати заподіяну шкоду та завдав значних моральних страждань. В судовому засіданні позивачі позовні вимоги підтримали, а відповідач позов не визнав і стверджував, що позовна заява подана позивачами не має жодних належних доказів та підтверджень, а отже вона є необгрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню. Суд вислухавши пояснення сторін та дослідивши письмові матеріали справи вважає необхідним позов задовольнити частково, виходячи з наступного. Згідно договору купівлі-продажу від 12.10.2004р. довідки з БТІ та договору дарування від 16.11.2004р. (а.с. 18,19,20) [PERSON] є власницею 2/3 частки, а [PERSON] - власник 1/3 чистини трьохкімнатної квартири [ADDRESS]. Відповідно акту (а.с. 44) та пояснень сторін, 29.07.2009р. о 03 год. 25 хв. сталося залиття [ADDRESS]. Причиною зазначеного залиття стало халатного ставлення відповідача до сантехнічного обладнання у своїй квартирі. З дефектного акту та локального кошторису (а.с. 26, 31-37) вбачається, що матеріальна шкода, завдана позивачам внаслідок залиття квартири [ADDRESS], склала 10 209 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Оскільки позивачі є власниками часток даної квартири, то і розмір шкоди відшкодовується відповідно до часток власності. Враховуючи те, що відповідач як власник квартири [ADDRESS] внаслідок своєї халатності допустив залиття квартири позивачів, то повинен відшкодувати завдану ним матеріальну шкоду [PERSON] в розмірі 7 316 грн. та [PERSON] - 3 403 грн. При цьому суд не приймає тверджень відповідача про звільнення його від відшкодування завданої шкоди, оскільки останній не довів суду, що вказана шкода завдана не з його вини. Згідно вимог ч.1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини. Суд вважає, що внаслідок допущеної бездіяльності і халатності з боку відповідача позивачам була завдана моральна шкода у вигляді психологічних страждань і порушенням нормального ритму життя у звязку з вказаним залиттям. При визначенні розміру завданої моральної шкоди суд виходить з принципів розумності та справедливості і вважає необхідним стягнути з [PERSON] і моральну шкоду в розмірі 500,00 грн. кожному позивачу, а в решті позову відмовити. Крім цього, у відповідності із вимогами ст. 88 ЦПК України суд вважає,що відповідача на користь [PERSON] підлягає стягненню понесені нею судові витрати і 522,09 грн. (). На підставі вищевикладеного ст. ст. 1166, 1167 ЦК України,

Outcome: partial