Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про поділ спільно нажитого майна подружжя. В позові [PERSON]І зазначає, що вона з відповідачем знаходилась у шлюбі з 1989 року . 07.04.2010 року шлюб між ними був розірваний, що підтверджується свідоцтвом серія 1-ВЛ №105316, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Печенізького районного управління юстиції Харківської області 13.04.2010 року, актовий запис №06. Угоди про добровільний поділ майна, що є спільною власністю подружжя, між ними не досягнуто, тому вона змушена звернутися до суду за для вирішення цього питання. В період шлюбу сторонами по справі було придбано у власність житловий будинок №37 «а» з надвірними будівлями по вул. Шолохова в с.Артемівка Печенізького району Харківської області. Право власності на вищевказаний обєкт нерухомого майна зареєстровано за колишнім чоловіком. На даний час цей документ знаходиться у нього і надати його позивачу в добровільному порядку відповідач не бажає. Тому позивач вимушена просити суд витребувати документ про право власності на спірний житловий будинок у [PERSON]С та долучити його до справи. В цьому будинку, в якості мешканців зареєстровані позивачка, колишній чоловік, їхній син та онука. Однак відповідач постійно перешкоджає позивачці в здійсненні законного права користування майном, що є обєктом права спільної сумісної власності. Тому в даний час вона вимушена переїхати до матері, бо постійні погрози, сварки та побиття колишнім чоловіком не дають їй можливості спокійно проживати в будинку, частина якого належить їй за законом. Виходячи з цього позивачка вважає, що їй належить 1/2 частини житлового будинку №37 «а» з відповідною частиною надвірних будівель по вул. Шолохова в с. Артемівка Печенізького району Харківської області, тому позивачка просить суд визначити її частину в спільній сумісній власності. Позивач в судове засідання зявилась, підтримала свої позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач в судове засідання зявився та проти задоволення позову не заперечував. Допитавши позивача, відповідача, дослідивши надані письмові матеріали справи, оцінивши докази, суд вважає позов, як такий, що підлягає задоволенню у повному обсязі. До цього висновку суд прийшов з наступних підстав: Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 1989 р. Шлюб між сторонами було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серія 1-ВЛ №105316, виданого 13 квітня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Печенізького районного управління юстиції (актовий запис№6). Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Сімейного кодексу України. Статтею 63 СК України встановлено, що кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження майном, що належать їм на праві спільної сумісної власності. Статтею 69,70 цього ж кодексу передбачено, що в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. Право власності на житловий будинок №37 «а» по вул. Шолохова в с. Артемівка Печенізького району Харківської області з надвірними будівлями належить [PERSON], що підтверджується технічним паспортом (а.с. 6), свідоцтвом про право власності на нерухоме майно серія САЕ № 031580 та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно серія ССВ № 295742. Дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, суд виходить з того, що зазначене нерухоме майно сторони придбали за час перебування у шлюбі, воно є їх спільною сумісною власністю і кожен з них має право на 1/2 частину цього майна. Суд вважає, що необхідно задовольнити позовну заяву [PERSON], так як її позовна заява обґрунтована, не суперечить законодавству, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved