Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-06 00:00:00

20.05.2010 року до Жовтоводського міського суду звернулася із адміністративним позовом [PERSON] та просить постановити судове рішення, яким поновити їй пропущений строк позовної давності; визнати протиправною бездіяльність управління ПФУ в м. Жовті Води, зобов'язати відповідача здійснити перерахунок щомісячної соціальної держави допомоги, як дитині війни, за період часу з січня 2006 року по січень 2009 року (а.с.3-9). В обгрунтування своїх вимог позивач у позові посилався на те, що вона оскаржує дії відповідача щодо не проведення перерахунку пенсії відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», що є порушенням її прав та законних інтересів. Позивач в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі. Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнала в повному обсязі та у запереченні проти нього посилалася на те, що позивачеві відповідно до п.8 Постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» № 530 від 28.05.2008 року визначено фіксований розмір підвищення виплат, як дитині війни. Ст. 7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» передбачає, що фінансове забезпечення державних соціальних гарантій здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Крім, того ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», передбачено, що розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, при цьому в ч. З цієї ж статті встановлено, що мінімальний розмір пенсії за віком, визначений цією статтею, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, застосування цього розміру для визначення надбавок та підвищень до пенсії, мінімальних пенсій до інших законів Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» не передбачено. Суд, вислухавши пояснення представника відповідача дослідивши матеріали справи, вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. В судовому засіданні із досліджених копії пенсійного посвідчення встановлено, що [PERSON] має статус дитини війни (ах. 11)» Вирішуючи спір по суті заявлених вимог, судом встановлено, що відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Законом України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» було зупинено дію положень окремих законів в частині надання пільг, гарантій, компенсацій окремим категоріям громадян, в тому числі передбачених Законом України «Про соціальний захист дітей війни». Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року визнано неконституційними норми відповідних статей Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік». Згідно з ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнанні неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконстіггуційність. Отже, з 09.07.2007 року норми Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», які визнанні неконституційними, втратили чинність. Саме з цього періоду такій категорії осіб як «діти війни» поновлено право на отримання пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, з підвищенням на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Проте відповідний перерахунок відповідачем до 01.01.2009 року здійснено не було. Стосовно 2008 року суд зазначає, що Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» внесено зміни в тому числі до Закону України «Про соціальний захист дітей війни», викладено ст. 6 Закону в новій редакції, згідно з якою дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Ветеранам війни, які мають право на отримання підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, відповідно до цього Закону та Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» дане підвищення провадиться за їх вибором згідно з одним із законів. Дана редакція ст. 6 Закону діяла до 22.05.2008 року та втратила чинність у зв'язку з визнанням її неконституційною відповідним рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № ІО-рп/2008. В подальшому редакція ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» не змінювалася. Таким чином суд доходить висновку про існування протиправної бездіяльності відповідача, яка виразилася у неприйнятті рішення про перерахунок пенсії позивачеві відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Посилання відповідача на положення ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», частиною 3 якої передбачено, що мінімальний розмір пенсії за віком (у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність) застосовується виключно для розмірів пенсії, призначених згідно з цим Законом є хибним, оскільки в ст. 5 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» вказано, що дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Отже, положення ч.1 ст. 28 вказаного Закону стосовно визначення мінімального розміру пенсії, виходячи з прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, повинні розповсюджуватися і на положення Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Суд знаходить необхідним зобов'язати управління пенсійного Фонду України в м. Жовті Води здійснити перерахунок пенсії позивачці згідно зі ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з 09.07.2007 року по 31 грудня 2007 року, а також з 22 травня 2008 року по 01 січня 2009 року та здійснити її виплату, оскільки відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням осіб та в межах пред'явлених ними вимог. Вирішуючи питання про застосування строку позовної давності суд вважає за необхідне відмовити, оскільки для звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється трирічний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Позивач в позові зазначив, що про своє порушене право він дізнався із засобів масової інформації, у зв'язку з чим пропустив трирічний строк звернення до суду з адміністративним позовом, який просить поновити. Але таке звернення про поновлення строку позовної давності виходить за межі, коли норми Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», що були визнанні неконституційними, не втратили чинність. Отже поновлювати пропущений строк давності в період з січня 2006 року по липень 2007 року, коли норми Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», були призупинені, не має сенсу. 3 урахуванням наведеного,

Outcome: partial