Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-21 00:00:00

12. 07. 2010 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 06 травня 2008 року помер його батько [PERSON], заповіту він не залишив. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді жилого будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованими за адресою: Дніпропетровська область, Синельниківський район, с. Дерезувате, вул.. Цвєткова, 3, та земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, площею 0.2500 га і ведення особистого підсобного господарства, площею 0.6000 га, розташованих за вказаною адресою. Єдиним спадкоємцем після смерті батька, який прийняв спадину, залишився він. 08. 07. 2010 року він звернувся до Другої Синельниківської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, після смерті 06 травня 2008 року [PERSON], однак йому було відмовлено у зв'язку з тим, що в державному акті на право приватної власності на землю не вказана адреса, що є неналежним оформленням даного документу. Зробити зміни запису в Державному акті про право приватної власності на земельну ділянку неможливо у зв'язку зі смертю власника. Просить суд визнати за ним право приватної власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими за адресою: Дніпропетровська область, Синельниківський район, с. Дерезувате, вул.. Цвєткова, 3, та земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, площею 0.2500 га і ведення особистого підсобного господарства, площею 0.6000 га, розташованих за вказаною адресою, після смерті 06. 05. 2008 року [PERSON] До початку проведення відкритого судового засідання позивач надав суду заяву, якою просив справу розглядати за його відсутності. Заявлені позовні вимоги підтримав повністю. Відповідач до початку попереднього судового засідання також надав суду заяву, якою просив справу розглядати без участі його представника, проти задоволення позову не заперечує. Таким чином, суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Копією свідоцтва серії 1-КИ №208 913, виданого 08 травня 2008 року виконкомом Дерезуватської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, підтверджується факт смерті [PERSON] травня 2008 року спадкодавця - [PERSON]. Факт належності спадкодавцю [PERSON] на праві приватної власності нерухомого майна та земельної ділянки підтверджується наступним переліком документів, а саме: копією Свідоцтва про право власності на нерухоме майно на житловий будинок, розташований за адресою: Дніпропетровська область, Синельниківський район, с. Дерезувате, вул.. Цвєткова, 3, який записано у реєстрову книгу за №59 та за реєстром №16 від 26 січня 2010 року; копією Державного акту на право приватної власності на землю Серії ДП Св №003343 на земельну ділянку, площею 0.8500 га в межах згідно з планом, розташовану за адресою: с. Дерезувате, Синельниківського району, Дніпропетровської області для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд - 0.2500 га, для ведення особистого підсобного господарства - 0.6000 га. Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 12 61 ЦК України у першу чергу спадкоємців за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Копією повторно виданого виконкомом Дерезуватської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області 23 червня 2010 року свідоцтва про народження позивача доводиться факт його походження від спадкодавця. Тому, з огляду на викладене, [PERSON] дійсно є спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька. В матеріалах справи знаходиться постанова державного нотаріуса Другої синельниківської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області від 08 липня 2010 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії, згідно висновку якого [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на жилий будинок з приватизованою земельною ділянкою, після смерті 06. 05. 2008 року [PERSON] в зв'язку з тим, що в державному акті на право власності на землю не вказана адреса її розташування, а це є неналежним чином оформлення даного документа. На підставі ч. 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, тому на сьогоднішній день спадкодавцем [PERSON] є неможливим внести зміни до запису здійсненого у Державному акті на право приватної власності на землю Серії ДП Св №00334 3 від 22 січня 1996 року. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність права власності не встановлена судом. Частиною 1 статті 1225 ЦК України встановлено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч. 2 ст. 1225 ЦК України до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності земельної ділянки, на якій вони розміщені. Тобто, спадкування житлового будинку, інших будівель та споруд відбувається на тих же підставах і у тому ж порядку, що й спадкування іншого майна, але разом з їх успадкуванням автоматично (незалежно від спеціальної згадки про це у заповіті) тягнеться виникнення для спадкоємців зазначеної нерухомості права на земельну ділянку, на якій ця нерухомість знаходиться. Згідно зі ст. 81 Земельного кодексу України одним із способів набуття права власності на землю громадян є прийняття спадщини. Частиною 1 статті 131 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Відповідно до ч. 5 ст. 12 68 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, тобто у даному випадку позивачу - [PERSON] з 06 травня 2008 року. Таким чином, суд дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, як законно обґрунтовані та підтверджені документально. На підставі викладеного,

Outcome: approved