Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-02 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що 24.03.2009 року померла їх мати [PERSON], [INFO]. Відповідно до свідоцтва про право власності їй належала 1/3 частина трьохкімнатної квартири [ADDRESS]. Співвласниками вказаної квартири в рівних долях по 1/3 частині є позивачка [PERSON] та відповідач по справі. Позивачка [PERSON] в приватизації спірної квартири участі не брала. Відповідач по справі є їх позивачів батько та колишній чоловік їх матері - померлої [PERSON], які розлучилися в 2004 році. У вересні 2004 року вони (позивачки) разом з матір"ю виїхали на постійне місце проживання до Федеративної республіки Німеччини, всі документи на спірну квартиру залишилися у відповідача, який залишився проживати в даній квартирі. Стосунки з батьком (відповідачем) вони майже не підтримують. Після смерті матері вони (позивачки) через свого представника у встановлений законом термін подали до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини за законом, надали всі необхідні документи, окрім оригіналу свідоцтва про право власності на житло, яке знаходиться у відповідача, який надав нотаріусу письмову відмову у видачі оригіналу свідоцтва. У зв"язку з цим нотаріус був вимушений надати їй відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті їх матері з рекомендацією звернутися до суду. Таким чином, відповідач перешкоджає їм отримати спадщину після смерті їх матері, при тому, що вони є спадкоємцями першої черги, інших спадкоємців немає. В судовому засіданні представник позивачів підтримав викладені в позові факти, обставини, позовні вимоги та просив їх задовольнити. Відповідач та його представник на початку судового засідання двічі просили зупинити провадження у справі, на що судом постановлювалися ухвали про відмову, після цього заявили відвід судді та покинули зал судових засідань, без повідомлення про це суд, без дозволу, без будь-яких заяв. Дану поведінку суд розцінив як намагання сторони відповідача безпідставно затягувати і далі судовий процес, про що зазначалося у вказаних вище ухвалах суду. Вислухавши пояснення представника позивачів, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в суді та підлягають задоволенню. В суді встановлено, що згідно до свідоцтв про народження позивачка [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON]) [PERSON] народилася 01.04.1972 року, позивачка [PERSON] народилася 25.10.1967 року, їх батьками є: мати [PERSON], батько [PERSON] відповідач по справі. Позивачки є рідними сестрами. Встановлено, що батьки позивачів перебували в шлюбі, розлучилися згідно до рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 05.03.2004 року. З копії свідоцтва про право власності на житло, виданого 04.01.1994 року, слідує що трьохкімнатна квартира [ADDRESS], загальною площею 66,2 кв.м. шляхом приватизації була передана у власність сім"ї [PERSON], а саме: співвласниками даної квартири у рівних долях, по 1/3 частині, є позивачка [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON]) [PERSON] позивачка по справі, [PERSON], [PERSON] відповідач по справі. Встановлено, що з 2004 року позивачки разом зі своєю матір"ю [PERSON] виїхали до ФРН, де 24.03.2009 року померла [PERSON] мати позивачів, що підтверджено наданими до Десятої Київської державної нотаріальної контори документами з перекладом, копія спадкової справи долучена до даної цивільної справи. До спадкової справи надано засвідчену виписку з сімейної книги з ФРН, з якої слідує, що позивачка [PERSON] 06.11.1997 року уклала шлюб з чоловіком [PERSON]. З спадкової справи встановлено, що з заявами на прийняття спадщини після померлої [PERSON] звернулися позивачки дочки померлої, 26.08.2009 року. Зареєстровані дані заяви та відкрита спадкова справа в 10-ій Київській державній нотаріальній конторі були 17.09.2009 року, тобто в установлені законодавством строки. Державний нотаріус просив письмово відповідача, у якого знаходиться оригінал свідоцтва про право власності на житло, надати його для оформлення спадкоємцям позивачам, спадщини після смерті їх матері. На даний лист відповідач 19.11.2009 року надав письмову заяву, в якій повідомив, що у нього дійсно знаходиться оригінал свідоцтва про право власності на житло на спірну квартиру, просив не видавати спадкоємцям свідоцтва про право на спадщину. Оригінал даного свідоцтва відповідач не надав нотаріусу, у зв"язку з цим останній відмовив у видачі свідоцтв про право на спадщину та рекомендував позивачам звернутися до суду за захистом своїх прав. Таким чином, в суді встановлено, що позивачі дочки померлої [PERSON], спадкоємці першої черги, при відсутності будь-яких інших спадкоємців, незаконними діями відповідача позбавленні права успадкувати майно, що належало їх матері, а саме 1/3 частину спірної квартири. Відповідач по справі є співвласником спірної квартири, має у власності 1/3 частину, однак користується всією квартирою багато років сам, ще й позбавляє позивачок своїх дочок, їх законного права отримати своє майно та спадщину після смерті матері. Відмова відповідача надати нотаріусу оригінал свідоцтва про право власності на спірну квартиру є незаконною, так як даний документ належить всім трьом власникам даної квартири, в тому числі і померлій, і одній з позивачок. Враховуючи те, що на момент смерті [PERSON] відповідач з останньою з 2004 року був розлучений, він ніякого відношення до спадщини 1/3 частини спірної квартири, що належала [PERSON], не має. Відмову відповідача надати нотаріусу оригінал правоустановлюючого документу та зазначену вище поведінку останнього в суді, суд розцінює як намагання і далі, як було багато років, маючи у власності 1/3 частину спірної квартири, користуватися всією квартирою одноособово, не допускаючи своїх дочок позивачок по справі. Згідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред"явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, часом відкриття спадщини є день смерті особи. Статтями 1258, 1261, 1267 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. До першої черги спадкоємців за законом належать діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Розмір часток у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Таким чином, виходячи з вищевикладеного, слідує, що позивачки є спадкоємцями після померлої матері [PERSON] на належне останній майно на 1/3 частину спірної квартири. Інших спадкоємців не має. Розмір спадщини, що належить кожній позивачці, становить 1/6 частину спірної квартири. Враховуючи те, що позивачка [PERSON] приймала участь у приватизації спірної квартири (дівоче прізвище [PERSON]), має на праві власності 1/3 частину спірної квартири, та враховуючи 1/6 частину спірної квартири, що належить їй в порядку спадкування за законом після смерті її матері [PERSON], загальний розмір, що належить [PERSON] на праві власності в спірній квартирі, становить 3/6 частин. Згідно зі ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved