Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-10 00:00:00

[PERSON], діючи як законний представник своєї доньки, неповнолітньої [PERSON], [INFO], звернулась до суду з позовом до відповідача про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, вказуючи, що 19.08.2007 р. приблизно о 13 год. 10 хв. водій [PERSON], керуючи службовим транспортним засобом автобусом „ПАЗ-32054 держномер АХ07-65АЕ, що належить ТОВ „АВТО-ОВІ, рухався по вул.Білгородське Шосе, в напрямку вул.Академіка Проскури в м.Харкові. Попереду в попутному напрямку рухався автобус „Богдан, який зупинився на обочині для висадки пасажирів. Водій [PERSON]М. виїхав на смугу зустрічного руху для об*їзду маршрутного автобусу, який зупинився. В цей час із-за передньої частини автобуса „Богдан вибігла малолітня [PERSON], маючи намір перебігти дорогу, але в цю мить стався наїзд передньої частини автобусу під керуванням [PERSON] на доньку позивачки. За даним фактом відділом розслідувння ДТП СУ ГУМВС України в Харківській облшасті було порушено кримінальну справу за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, але 27.07.2009 р. справу закрито за відсутності в діях [PERSON] складу злочину. В результаті даної ДТП доньці позивачки заподіяні тяжкі тілесні ушкодження, а саме: важка ЧМТ у вигляді забою головного мозгу важкого ступеню, кісткові дефекти правої скронево-тім*яної, лівої скроневої, потиличної кісток, легкий лівосторонній геміпарез, епісиндром. Починаючи з 19.08.2007 р. з метою усунення наслідків ДТП дитина периодично проходить стаціонарне лікування в різних медичних закладах м.Харкова, де їй вже виконано декілька операцій, у тому числі і на головному мозку. Так, в період з 19.08.2007 р. по 19.10.2007 р. вона перебувала на лікуванні в ХМКЛШНМД ім.Мещанінова, з 27.11.2007 р. по 14.12.2007 р. та з 28.03.2008 р. по 12.04.2008 р. в дитячій міській лікарні №5, з 23.06.2008 р. по 07.07.2008 р. в обласній клінічній лікарні, з 22.12.2008 р. по 06.01.2009 р., з 15.06.2009 р. по 27.06.2009 р. та з.19.10.2009 р. по 05.11.2009 р. в дитячій міській лікарні №5. На теперішній час дитина страждає на головні болі, в неї порушена координація руху, вона погано пересувається. Внаслідок отриманих в результаті ДТП тілесних ушкоджень [PERSON] визнано інвалідом дитинства 1 групи. Матеріальні витрати на лікування доньки становлять 36402,80 грн. Також зазначає, що крім майнової шкоди, доньці завдано моральну шкоду, яка полягає у у фізичному болі та стражданнях, які вона зазнала у зв*язку з ушкодженням здоров*я, тривалим періодом лікування та реабілітації, розмір якої позивачка оцінює у сумі 100000 грн. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала. Представника відповідача - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, вважає заявлені вимоги безпідставними, оскільки вина водія [PERSON] в ДТП відсутня. Третя особа [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що 19.08.2007 р. він керував службовим автобусом „ПАЗ-32054 держномер АХ07-65АЕ, що належить ТОВ „АВТО-ОВІ. Раптом із-за передньої частини маршрутного автобусу, який рухався попереду та зупинився для висадки пасажирів, вибігла дівчинка, на яку він скоїв наїзд. Просив про ухвалення рішення на розсуд суду. Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що згідно постанови органу досудового слідства від 27.07.2009 р. кримінальна справа № 57070601 по факту ДТП за участю водія [PERSON] закрита на підставі ст.6 п.2 КК України за відсутності в його діях складу злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України (а.с.85). При цьому у мотивувальній частині вказаної постанови зазначено, що 19.08.2007 р. приблизно о 13 год. 10 хв. водій [PERSON], керуючи службовим технічно справним автобусом „ПАЗ-32054 держномер АХ07-65АЕ рухався по вул.Білгородське Шосе в м.Харкові, в напрямку вул.Академіка Проскури. В районі перехрестя Білгородського Шосе та в*їздної дороги ОДТ „Факел при здійсненні маневру об*їзду автобусу „Богдан, який стояв на його смузі руху, стався наїзд автобусу „ПАЗ-32054 на пішохіда [PERSON], яка перетинала проїздну частину із-за автобусу „Богдан, який стояв попереду, зправа наліво відносно руху автобусу ПАЗ. Позивачка [PERSON] є матір*ю неповнолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджкється свідоцтвом про народження V-ВЛ № 410266. Матеріали кримінальної справи № 57070601, дослідженої судом, містять висновок автотехнічної експертизи №4125 від 26.05.2009 р., згідно якому в даній дорожньо-транспортній ситуації водій автобусу ПАЗ [PERSON] повинен був діяти відповдно до вимог п.12.3 ПДР України. За показаннями водія [PERSON] та свідків [PERSON], [PERSON] і [PERSON], в даній дорожньо-транспортній ситуації водій автобусу ПАЗ [PERSON] не мав технічної можливості запобігти наїзду на пішохода [PERSON] шляхом вжиття заходів своєчасного гальмування, тобто виконання вимог п.12.3 ПДР України, в його діях не вбачається невідповідностей вимогам ПДР України, які б знаходились, з технічної точки зору, у причинному зв*язку з виникненням даної події. За показаннями потерпілої [PERSON], в даній дорожньо-транспортній ситуації водій автобусу ПАЗ [PERSON] мав технічну можливість запобігти наїзду на пішохода [PERSON] шляхом вжиття заходів своєчасного гальмування, тобто виконання вимог п.12.3 ПДР України, для чого у нього не було перешкод технічного характеру. В діях водія автобусу ПАЗ [PERSON] вбачається невідповідність вимогам п.12.3 ПДР України, які знаходяться, з технічної точки зору, у причинному зв*язку з виникненням даної події. Факт належності автобуса „ПАЗ-32054 держномер АХ07-65АЕ товариству з обмеженою відповідальністю „АВТО-ОВІ та виконання 19.08.2007 р. третьою особою [PERSON] трудових обов*язків водія цього автобусу - відповідачем не оспорюється та підтверджується матеріалами дослідженої судом кримінальної справи № 57070601. Згідно судово-медичної експертизи №1455 від 19.10.2007 р., яка міститься в матеріалах дослідженої судом цієї кримінальної справи, в результаті ДТП [PERSON] причинена важка ЧМТ у вигляді переломів кісток черепа і внутрішньочерепних крововилоивів, перелом нижньої третини лівої лучевої кістки розрив симфиза лонних кісток, які у сукупності відносяться до важких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя. Позивачем надані суду письмові докази понесених нею витрат на лікування та реабілітацію неповнолітньої [PERSON] на загальну суму 36402,80 грн. Згідно ч.1 ст. 1172 ЦК України, юридична чи фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їх працівником при виконанні ним своїх трудових обов*язків. Відповідно до ст.1187 ЦК України шкода , завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою , яка на відповідній правовій підставі ( право власності , інше речове право, договір підряду , оренди тощо) володіє транспортним засобом. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної безпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Оскільки шкода здоров*ю неповнолітньої [PERSON] не була завдана внаслідок як непереборної сили, так і внаслідок її умислу, направленого на причинення шкоди своєму здоров*ю, суд вважає необхідним стягнути з відповідача як власника джерела підвищеної небезпеки - службового автобусу ПАЗ-32054, на користь позивача понесені нею витрати на лікування та реабілітацію неповнолітньої [PERSON] у розмірі 36402,80 грн., відповідно до вимог ст. 1193, ст.1195 ЦК України, без врахування вини потерпілої. Суд вважає доведеними доводи позивачки про причинення неповнолітній [PERSON] моральної шкоди, яка полягає у фізичній болі та стражданнях, яких вона зазнала у зв*язку з каліцтвом та ушкодженням здоров*я внаслідок ДТП. Згідно ст.1167 ЦК України, моральна шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної чи юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдану каліцтвом, іншим ушкодженням здоров*я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Враховуючи принцип розумності і справедливості, суд стягує з відповідача на користь позивача 10000 грн. на відшкодування моральної шкоди, завданої неповнолітній [PERSON] ушкодженням здоров*я. За таких обставин суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог. Судові витрати судом розподіляються відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача суд стягує витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн., та на користь держави судовий збір у розмірі 372 грн. 52 коп. (364,02 грн.+8,50 грн.). На підставі викладеного ,

Outcome: approved