Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-07 00:00:00

Позивачка звернулася до суду та просить виключити з опису та звільнити з-під арешту квартиру №67, що розташована в м. Хмільнику по вул. Столярчука. 29, посилаючись на те. що 27 січня 2010 року після ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження їй стало відомо, що державною виконавчою службою Хмільницького міськрайонного управління юстиції відповідно до акту опису та арешту майна від 01 жовтня 2009 року (серія А А № 755123) було описано та накладено арешт на 3-х кімнатну квартиру № 67, у м. Хмільнику по вул. Столярчука, 29. Оскільки вона дізналась про порушення її права та права її малолітніх дітей 27 січня 2010 року, тому не змогла вчасно оскаржити до суду накладений арешт на квартиру та виключити її з опису. Описана та арештована квартира була придбана її чоловіком - [PERSON] відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 28 квітня 2007 року та відповідне право власності зареєстровано комунальним підприємством - Вінницьким обласним об'єднаним бюро технічної інвентаризації за реєстровим № 23/2307 від 03 травня 2007 року. З 11 квітня 2007 року позивачка перебуває у шлюбі з відповідачем [PERSON]. Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України зазначено, що «майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності», отже вони є співвласниками належної відповідачу [PERSON] квартири. Від шлюбу у них є неповнолітній син - [PERSON], [INFO], також позивачка сама виховує неповнолітню доньку - [PERSON]. [INFO]. Відповідно до ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків або одного з них. з ким вона проживає. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків або одного з них, з ким вона проживає. У зв'язку з цим, за адресою придбаної квартири були зареєстровані мої неповнолітні діти. Таким чином позивачка вважає, що накладення арешту на квартиру № 67 у м. Хмільнику по вул. Столярчука. 29 є незаконним, оскільки дана квартира належить їй на праві спільної сумісної власності і в ній зареєстровані неповнолітні діти, які не мають іншого житла. Рішенням виконавчого комітету Хмільницької міської ради від 18 червня 2009 року № 258 було відмовлено відділу державної виконавчої служби Хмільницького міськрайонного управління юстиції на реалізацію квартири № 67, що розташована в м. Хмільнику по вул.. Столярчука. 29, право користування якою мають малолітні діти. Одночасно із протиправним позбавленням права власності позивачка та її діти протиправно позбавляються права на житло, що гарантоване Конституцією України та іншими актами цивільного законодавства, тому вона вимушена звертатись з даним позовом до суду. Відповідач - представник відділу ДВС Хмільницького міськрайонного управління юстиції проти задоволення позову заперечує, так як ним при накладенні арешту на майно боржника було дотримано всіх вимог законодавства, крім того було відкрито виконавче провадження і зі стягнення з позивачки як поручителя [PERSON] суми неповернутого кредиту та яке було закрито лише тому, що в позивачки відсутнє майно, на яке можна було б звернути стягнення, а тому тут не може ставитися питання про зняття арешту з квартири. Відповідач [PERSON] згоден з позовом та вважає його підставним. Відповідач - представник ПАБ "Укрсиббанк" проти задоволення позову заперечує, вважає його необгрунтованим, так як і позивач, і відповідач [PERSON] - подружжя, кредит оформляв чоловік, а позивачка була поручителем. І він. і вона знали, що існує заборгованість по кредиту, що квартира, яка була придбана на взяті в кредит кошти, перебуває під заставою, а тому вимоги позивачки є необгрунтованими. Окрім того. Представник просить застосувати строк позовної давності, так як позивачка звернулася до суду з порушенням строку на оскарження. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає, так як квартира [ADDRESS], яка була описано та на яку накладено арешт державним виконавцем, належить на праві спільної сумісної власності подружжя: [PERSON] та [PERSON]. Але, разом з тим, вказана квартира була придбана у кредит, взятий в ПАТ «Укрсиббанк» [PERSON], а поручителем була [PERSON] Опис та накладення арешту на вказану квартиру було проведено державним виконавцем у відповідності до діючого законодавства, існування заборони будь-яким чином не порушує законні права та інтереси позивачки. Окрім того, враховуючи, що позивачка постійно проживає в вказаній квартирі разом з неповнолітніми дітьми, не надала доказів своєї відсутності тривалий час за місцем проживання, знала про існування заборгованості за кредитним договором, про те, що квартира перебуває в заставі, суд вважає безпідставним її твердження про те, що вона не знала про існування накладеної 1 жовтня 2009 року заборони на житло, а тому суд вважає, що підстав для поновлення строку звернення до суду немає, в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed