Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-23 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] та [PERSON], в якому просив про стягнути солідарно з відповідачів завдану йому, в наслідок дорожньо-транспортної пригоди, матеріальну шкоду у розмірі 6589 гривень 01 копійка та витрат за проведення автотоварознавчого дослідження в сумі 250 гривень, а також моральну шкоду в розмірі 1500 гривень. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що 28 травня 2005 року о 13.05 год. по вул. Леніна в с. Кірово Бориспільського району поблизу його власного будинку, в результаті дорожньо-транспортної пригоди, був пошкоджений належний йому автомобіль [NUMBER]. Позивач стверджує, що дорожньо-транспортна пригода сталась в результаті маневру автомобіля «BMW-520» під керуванням [PERSON], який здійснював обгін вантажного автомобіля «ЗИЛ-554» під керуванням [PERSON], а після закінчення обгону, повернувся в праву смугу руху, різко загальмував від чого водій автомобіля «ЗИЛ-554» не зміг уникнути зіткнення і вдарився в автомобіль «BMW-520», який від удару викинуло на узбіччя, на автомобіль позивача, який знаходився нерухомо на узбіччі, поза смугою руху. Згідно з висновком автотоварознавчого дослідження матеріальний збиток, завданий позивачу пошкодженням автомобіля, становить 6589 гривень 01 копійка. Позивач також стверджував, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди йому завдана моральна шкода, так як він пережив нервовий стрес внаслідок пошкодження належного йому автомобіля, який втратив товарний вигляд. Завдану моральну шкоду він оцінює в сумі 1500 гривень. Ухвалою суду від 26 липня 2006 року було прийнято до спільного розгляду з первісним позовом позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про стягнення 72572 гривень 78 копійок відшкодування матеріальної шкоди, 250 гривень послуг за автотоварознавче дослідження, 766 гривень 73 копійки судових витрат, а також моральної шкоди в сумі 3000 гривень. Свої вимоги [PERSON] обґрунтовував тим, що постановою Дарницького районного суду м. Києва від 28 липня 2005 року було встановлено, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст..124 КУпАП. Крім того, він вважає, що зазначена дорожньо-транспортна пригода сталась з вини [PERSON] внаслідок порушення ним п.п.12.1,13.1 Правил дорожнього руху. Згідно з висновком експерта завдана йому матеріальна шкода становить 72572 гривні 78 копійок. Він стверджує, що внаслідок пошкодження належного йому автомобіля не може ним користуватись, що негативно впливає на реалізацію його намірів, порушує нормальні життєві звязки, завдає значних моральних страждань. Завдану моральну шкоду він оцінює в сумі 3000 гривень. В судовому засіданні позивач підтримав позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, пояснив, що залишив належний йому автомобіль [NUMBER] біля свого будинку №39 по вул. Леніна в с. Кірово Бориспільського району, знаходячись у подвірї, почув удар, коли вийшов на вулицю, побачив, що його автомобіль пошкоджений стоїть посеред вулиці разом із пошкодженим автомобілем ЗІЛ державний номерний знак 14602КМ, а на місця його автомобіля біля подвіря стоїть пошкоджений автомобіль БМВ державний номерний знак 17929КТ. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився, повістка надсилалась йому на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Із заявленого [PERSON] позову вбачається, що позов [PERSON] він не визнав, вважає, що завдана шкода має бут відшкодована відповідачем [PERSON], з вини якого сталась дорожньо-транспортна пригода та просив заявлені ним позовні вимоги задовольнити, вказуючи, що він рухався на автомобілі БМВ державний номерний знак 17929КТ в с. Кірово за автомобілем ЗІЛ під керуванням відповідача [PERSON], та близько 150-100 метрів від перехрестя вул. Леніна та вул. Тельмана, закінчив обгін ЗІЛа, який рухався із швидкістю 50-60км/год. до вказаного перехрестя. Проїжджаючи перехрестя він знизив швидкість до 50-40км/год. та проїхавши метрів 40-45 після перехрестя відчув удар в задню частину свого автомобіля, різко загальмував. Внаслідок зіткнення його автомобіль відкинуло вправо вперед, де він зіткнувся з автомобілем ВАЗ, який стояв на узбіччі, від чого автомобіль ВАЗ викинуло на середину вулиці. Відповідач [PERSON] позов [PERSON] визнав повністю, а позов [PERSON] не визнав, пояснивши, що він рухався в с. Кірово по вул. Леніна на автомобілі ЗІЛ державний номерний знак 14602КМ, який облаштований дизельним двигуном Д-240 із швидкістю 50-55-60 км/год., за 100 м від перехрестя вул. Леніна та вул. Тельмана, він почав здійснювати обгін велосипедиста, який рухався в попутному з ним напрямку, при цьому виїхав на середину проїзної частини дороги та на зустрічну смугу, включив лівий покажчик повороту. В цей час автомобіль БМВ під керуванням [PERSON], який рухався за ним слідом із швидкістю 70-80 км/год. почав його обганяти та сигналити світлом фар, щоб той його пропустив, при цьому автомобіль під керуванням [PERSON] виїхав на узбіччя зустрічної смуги руху, при цьому інтервал між автомобілями становив 0,5-1м. Він закінчив обгін велосипедиста, не доїжджаючи перехрестя і почав перестроюватись на свою смугу руху. Автомобіль БМВ під керуванням [PERSON] продовжував його обганяти на перехресті вул. Леніна - Тельмана, та закінчив обгін десь за 3 метри після перехрестя, виїхавши перед ним на його смугу руху. Автомобіль БМВ, ще не зайняв положення, паралельного смузі руху і знаходився до осьової лінії дороги під кутом, передньою частиною до правого узбіччя, задньою частиною до середини дороги, та в 6-10 метрах від його автомобіля ЗІЛ, при цьому різко зменшив швидкість до 5-10 км/год., або зупинився. Він вивернув кермо вліво, щоб уникнути зіткнення, та різко загальмував. В попутному напрямку транспортну не було, але через малу відстань, він не встиг уникнути зіткнення, внаслідок чого права передня частина його автомобіля зіткнулась із задньою лівою частиною автомобіля БМВ. Його автомобіль не був завантажений. Він вважає, що дорожньо-транспортна пригода сталась з вини його та відповідача [PERSON]. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд знаходить, що вимоги позивача [PERSON] підлягають задоволенню, а позов [PERSON] задоволенню не підлягає. В судовому засіданні встановлено, що 28 травня 2005 року о 13.05 годині по вул. Леніна в с. Кірово Бориспільського району сталась дорожньо-транспортна пригода з участю автомобіля «BMW-520і» державний номерний знак 17929КТ під керуванням водія [PERSON] та вантажного автомобіля «ЗИЛ-554» державний номерний знак 14602КМ під керуванням [PERSON], внаслідок якої вказані автомобілі, а також автомобіль [NUMBER], який стояв на узбіччі, отримали механічні пошкодження. З постанови апеляційного суду м. Києва від 18.01.2010 року /а.с.19/ вбачається про наявність обопільної вини водіїв [PERSON] та [PERSON] у дорожньо-транспортній пригоді, яка мала місце 28.05.2005 року. Цією ж постановою визнано, що [PERSON] порушив п.п. 12.9 «г», 14.2 «г», 14.6 «а» Правил дорожнього руху, але він не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності, оскільки відповідно до ст..38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладене не пізніше, як через два місяці з дня вчинення адміністративного правопорушення. З наданих сторонами документів встановлено, що автомобіль [NUMBER] належить позивачу [PERSON] на праві власності згідно з свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії КХС № 233689, автомобіль «BMW-520і» державний номерний знак 17929КТ належить відповідачу [PERSON] на праві власності згідно з свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії КІС № 891713, автомобіль «ЗИЛ-554» державний номерний знак 14602КМ належить відповідачу [PERSON] на праві власності згідно з свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії КХС № 329410 . Згідно з висновком спеціаліста-оцінювача ТОВ «Експерта компанія «Укравтоекспертиза-Стандарт» [PERSON], викладеному в Звіті з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу, №2925 від 31 жовтня 2005 року, матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля [NUMBER] в результаті його пошкодження при ДТП складає 6589 гривень 01 копійка. Крім того, позивачем [PERSON] понесені витрати на оплату автотоварознавчого дослідження в сумі 300 гривень. Відповідно до ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Згідно з частинами 1, 2 статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов'язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини. З урахуванням викладеного, суд прийшов до переконання, що надані суду сторонами та досліджені в судовому засіданні докази доводять, що дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої був пошкоджений автомобіль позивача [PERSON], сталась з вини відповідачів [PERSON] та [PERSON], які спільно завдали шкоду і зобов'язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини, а тому в задоволенні позову [PERSON] про відшкодування матеріальної і моральної шкоди [PERSON] необхідно відмовити. Відповідно до вимог ч.1,2 ст.1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Приймаючи до уваги, що суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог, матеріальні збитки, завдані позивачу [PERSON] мають бути відшкодовані в межах заявленого позову в сумі 6839 гривень 01 копійка з урахуванням збитків, завданих внаслідок пошкодження автомобіля, та частини понесених витрат на оплату автотоварознавчого дослідження і підлягають стягненню солідарно з відповідачів [PERSON] та [PERSON]. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди позивачу [PERSON] завдана також не майнова моральна шкода у вигляді переживань з приводу пошкодження його майна та порушення права власності. Згідно зі ст. 23 Цивільного Кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок порушення її прав. Моральна шкода також полягає у душевних стражданнях яких фізична особа зазнала у звязку із знищенням чи пошкодженням її майна. Відповідно до ч.1 ст.1167 Цивільного Кодексу України від 16 січня 2003 року моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. З урахуванням викладеного, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості та враховуючи характер, глибину моральних страждань, тривалості негативних наслідків, внаслідок чого позивач був змушений звернутись до суду за захистом порушеного права, суд прийшов до висновку, що заявлені позивачем [PERSON] позовні вимоги про відшкодування завданої моральної шкоди підлягає задоволенню у визначеному ним розмірі в сумі 1500 гривень. По даній справі позивачем [PERSON] понесені судові витрати на оплату судового збору в розмірі 8 гривень 50 копійок з позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, а також в сумі 81 гривня з позовних вимог про відшкодування матеріальної шкоди, а також витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 гривень /а.с.-5,11,12/, замість необхідного судового збору в сумі 8 гривень 50 копійок та 68 гривень 39 копійок. Понесені позивачем [PERSON] витрати на загальну суму 106 гривень 89 копійок підлягають стягненню на його користь з відповідачів [PERSON] та [PERSON] Надміру сплачені витрати в сумі 12 гривень 61 копійка слід повернути позивачу. На підставі викладеного, ст.ст.23, 1166,1167, 1187, 1188 ЦК України, п.п.12.9,13.1,14.2 „г, 14.6 „а „Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001року №1306, та

Outcome: approved