overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за договором кредиту в загальній сумі 596 доларів 23 цента США, що за офіційним курсом НБУ станом на 01.12.2009 р. становить 4762 грн. 55 коп., та судові витрати. Відповідачі у судовому засіданні визнали позов в повному обсязі. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши наявні докази, вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. 07 вересня 2007 року між ТОВ «Фінростбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 1/00263, відповідно до умов якого позичальник отримав від банку у тимчасове користування короткостроковий кредит у розмірі 1000 доларів США на споживчі цілі терміном з 07.09.2007 р. до 05.09.2008 р. зі сплатою 17 % річних. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Позивач у повному обсязі виконав свої зобов'язання за кредитним договором. На забезпечення виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором, 07.09.2007р. між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки № 1/00263, за яким поручитель зобов'язалася нести солідарну відповідальність перед банком. Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову відповідальність поручителя. Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідач [PERSON] не виконав свої зобов'язання за кредитним договором, відповідач [PERSON] також не виконала своїх зобов'язань за договором поруки, у зв'язку з чим, станом на 01.12.2009 р. виникла заборгованість в загальній сумі 596,23 долара США, що за офіційним курсом НБУ становить 4762 грн. 55 коп., яка складається з: простроченої заборгованості за кредитом - 412 доларів США, що є еквівалентом 3290 грн. 97 коп.; простроченої заборгованості за відсотками - 75 доларів 78 центів США, що є еквівалентом 605 грн.32 коп., пені за прострочення повернення кредиту за період з 08.05.2008р. до 01.12.2009 р. - 800 грн. 28 коп., пені за прострочення сплати відсотків за період з 28.11.2008 p. до 01.12.2009 p.- 65 грн. 98 коп. Вказана заборгованість підлягає солідарному стягненню з відповідачів. Згідно з ч. 1 ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання та на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу. Згідно зі ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідачів солідарно на його користь суму заборгованості у розмірі 2437 грн. 93 коп. Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідачі є споживачами Обласного комунального підприємства теплових мереж. Відповідно до п. 18 Постанови КМУ від 21 липня 2005 року № 630 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», споживачі зобов`язані проводити оплату за надані їм комунальні послуги не пізніше 20 числа кожного місяця. Станом на 01.05.2009 р. відповідачі допустили заборгованість у розмірі 2437 грн. 93 коп. В попереднє судове засідання з`явився представник позивача, який підтримав свої позовні вимоги, відповідачі у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені, що підтверджується поштовим повідомленням. Суд, згідно ст.224 ЦПК України, вважає за необхідне вирішити справу на підставі наявних у ній доказів, та ухвалити заочне рішення. Представник позивача не заперечував проти такого вирішення справи. Вислухавши пояснення представника позивача, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідачі є споживачами Обласного комунального підприємства теплових мереж. Відповідно до п. 18 Постанови КМУ від 21 липня 2005 року № 630 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», споживачі зобов`язані проводити оплату за надані їм комунальні послуги не пізніше 20 числа кожного місяця. Станом на 01.05.2009 р. відповідачі допустили заборгованість у розмірі 2437 грн. 93 коп. Враховуючи викладене, суд, відповідно до ст.ст. 64, 67, 68, 156, 191 ЖК України та ст.ст. 509, 525, 526, 541, 543, 612, 625 ЦК України, вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача суму заборгованості у розмірі 2437 грн. 93 коп. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідачів солідарно в дохід держави суму держмита у розмірі 51 /п`ятдесят одна/ грн. 00 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 30 /тридцять/ грн. 00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на його користь суму заборгованості у розмірі 771 грн. 98 коп. Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідач є споживачем Комунального підприємства теплових мереж Харківського району Харківської районної державної адміністрації. Відповідно до п. 18 Постанови КМУ від 21 липня 2005 року № 630 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», споживачі зобов`язані проводити оплату за надані їм комунальні послуги не пізніше 20 числа кожного місяця. Станом на 01.03.2010 р. відповідач допустив заборгованість у розмірі 771 грн. 98 коп. В попереднє судове засідання з`явився представник позивача, який підтримав свої позовні вимоги, відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений, про що свідчить поштове повідомлення. Згідно ст.224 ЦПК України, суд вважає за необхідне вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення. Представник позивача не заперечував проти такого вирішення справи. Вислухавши пояснення представника позивача, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідач є споживачем Комунального підприємства теплових мереж Харківського району Харківської районної державної адміністрації. Відповідно до п. 18 Постанови КМУ від 21 липня 2005 року № 630 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», споживачі зобов`язані проводити оплату за надані їм комунальні послуги не пізніше 20 числа кожного місяця. Станом на 01.03.2010 р. відповідач допустив заборгованість у розмірі 771 грн. 98 коп. Відповідно до 01.03.10 р. відповідач допустив заборгованість у розмірі 771 грн. 98 коп. Враховуючи викладене, суд, згідно ст.ст. 67, 68, 191 ЖК України та ст.ст. 509, 525; 526, 610 ЦК України, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості у розмірі 771 грн. 98 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-28 00:00:00

19 серпня 2009 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, просив стягнути з відповідача заборгованість по кредитному договору у сумі 194181,60 грн. та судові витрати. Обгрунтовуючи позовні вимоги, представник позивача у судовому засіданні вказував, що між позивачем та відповідачем по справі - [PERSON] 29 квітня 2008 рою. був укладений кредитний договір № 014/08-112/77356, на підставі якого позивач надав [PERSON] кредит у розмірі 23643,56 доларів США, що становить 119399,98 гривень відповідно до курсу Національного Банку України станом на 29.04.2008р. Відповідачем не виконані взяті на себе зобов`язання відповідно до умов договору, у зв`язку із чим. станом на 08.04.2009 рік, заборгованість відповідача за кредитним договором склала 194181,60 грн. Відповідач в судове засідання не з`явився, не представив доказів проти задоволення позову, тому суд на підставі ст. 224 ЦПК України, за згодою представника позивача, вважає за можливе розглянути справу заочно. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки на підставі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином і відповідно до умов договору. Згідно ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, а ст. 615 ЦК України встановлює, що одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускається. У відповідності до ст. 611 ЦК України за порушення зобов`язання наступають правові наслідки, передбачені ст.ст. 624, 625 ЦК України, тобто при порушенні зобов`язань боржник повинен сплатити кредитору борг, 12,95 % річних від суми боргу. Таким чином, судом встановлено, що відповідач своєчасно кредит, а також нараховані за його користування відсотки не повернув, продовжував користуватися грошима на тих же умовах, договір не розривав, тому відсотки за користування кредитом правомірно нараховані до дня подачі позовної заяви в суд. Судом встановлено,\~що 29\~квітня 2008\~року між\~позивачем та\~відповідачем був\~укладений кредитний\~договір №\~014/08-112/77356,\~на підставі\~якого позивач\~надав [PERSON] \~кредит у\~розмірі 119399,98\~гривень строком\~на 72\~місяця із\~сплатою 12,95%\~річних,\~а відповідач\~зобов`язувався своєчасно\~сплачувати кредит\~та відсотки\~за користування\~кредитом згідно\~з умовами\~договору.\~Відповідачем не\~виконані взяті\~на себе зобов`язання відповідно до умов договору у зв`язку із чим станом на 08 квітня 2009 року заборгованість відповідача за кредитним договором склала 194181,60 грн., що складається з суми заборгованості за кредитом - 162413,25 грн., суми заборгованості за простроченими платежами - 18252,93 грн., суми заборгованості за поточними відсотками - 608,38 грн., пені за порушення строків повернення кредиту - 12907,05 грн. Встановлені судом обставини і визначені відповідно до них правовідносини, підтверджуються дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи, а саме: довідками; розрахунками; договорами. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-28 00:00:00

02 червня 2010 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] , просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх його доходів щомісяця на утримання їхньої неповнолітньої доньки [PERSON] . В судовому засіданні позивачка підтримала позов. Відповідач, який був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, тому суд ухвалює заочне рішення, так як позивач не заперечував проти такого вирішення справи. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] (а.с.б), яка проживає з позивачкою (а.с.7). Стан здоров`я і матеріальне становище дитини та відповідача задовільні. Згідно ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності зі ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище й стан здоров`я дитини та платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних батьків, дружини. Частиною 2 \~ \~ \~ \~ст.182 СК України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-28 00:00:00

27 травня 2010 року [PERSON] звернулася до\~суду із позовом до [PERSON] , просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти у розмірі 700 грн. щомісяця на утримання їхньої неповнолітньої доньки до\~досягнення нею повноліття. В судовому засіданні позивачка підтримала свій позов. Відповідач визнав позов у повному обсязі, проти його задоволення не заперечив. Дослідивши докази по справі, суд вважає,, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 02 липня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Іллічівського міського управління юстиції Одеської області, актовий запис № 222(а.с.4). Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с.5), який проживає разом з матір`ю (а.с.6). Стан здоровя й матеріальне становище дитини та відповідача задовільні. У відповідності зі ст.ст.180,183 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, у разі спору розмір аліментів визначається судом. У відповідності зі ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище й стан здоров'я дитини та платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних батьків, дружини. При таких обставинах позовні вимоги є обґрунтованими. Враховуючи те,\~що матеріальне\~становище платника\~аліментів та\~стан здоров`я\~дитини задовільні,\~суд вважає,\~що на\~користь позивачки з відповідача слід стягнути аліменти в розмірі 700 грн.\~щомісяця на утримання їхнього неповнолітнього сина до досягнення ним повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-28 00:00:00

Рішенням Смілянського міськвиконкому №213 від 14 квітня 1977 року [PERSON] надано дозвіл на будівництво індивідуального гаража в житловому кварталі обмежень [ADDRESS] . [INFO] померла мати позивача [PERSON] . [PERSON] звернувся із заявою про його прийняття в члени автокооперативу замість померлої. Після прийняття його в члени автокооперативу він надав відповідну довідку в Смілянський відділок ЧООБТІ і отримав реєстраційне посвідчення про право особистої власності на гараж. На даний час він має намір розпорядитися своїм майном, але не має для цього можливості, оскільки реєстраційне посвідчення не є правовстановлюючим документом. Посилаючись на ці обставини, позивач звернувся в суд із позовом до відповідача про визнання за ним права власності на самочинно збудоване нерухоме майно. Представник відповідача позов визнав повністю. Суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Згідно ст..376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво. З висновку управління архітектури, регулювання забудови та земельних відносин міста\~ виконавчого комітету Смілянської міської ради №376 від 7 серпня 2009 року вбачається, що при здійсненні позивачем самочинного будівництва гаража порушень державних будівельних нори та правил ДБН-360-92** «Містобудування, планування та забудова сільських і міських поселень» не виявлено. За таких обставин суд вважає за можливе визнати за [PERSON] право власності на нерухоме майно.\~ На підставі наведеного, ст. 376\~ ЦК України, ст.ст. 10, 130, 213, 215\~ ЦПК України, суд, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-28 00:00:00

Позивач наполягав на визнанні дійсним договору позики та на стягненні з відповідача 2070 грн. за цим договором, відсотків за порушення виконання грошового зобов`язання 15 грн. 40 коп., 5000 грн. у відшкодування моральної шкоди, та 72 грн. по сплаті державного мита та 120 грн. по сплаті ІТЗ, а всього 7277 грн. 40 коп.. Позивач позов підтримав у повному обсязі, підтвердив обставини викладені у позовній заяві. Відповідач позов визнав у повному обсязі, не заперечував проти його задоволення, пояснивши заборгованість відсутністю роботи та доходів. Вислухавши сторони, дослідивши представлені докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що 20 серпня 2008 року за умовами цивільної угоди сторони уклали між собою правочин позики. Згідно цього позивач позичив відповідачу 2070 грн., які останній зобов`язався віддати до 15 січня 2010 року. При цьому, сторони дотрималися письмової форми угоди. Про це свідчить розписка з власним підписом відповідача. Але, зобов`язань своїх за договором відповідач не виконав та гроші не віддав. Згідно договору позики (ст.. 1046 ЦК України) одна сторона надає іншій стороні у власність кошти або інші речі, а остання у обумовлений термін повинна повернути іншій ту ж саму суму коштів або рівну кількість речей того ж роду та якості. Взявши на себе зобов`язання повернути кошти до 15 січня 2010 року, відповідач не виконав їх. За таких підстав ці кошти повинні бути стягнуті з нього на користь позивача у примусовому порядку (2070 грн.). Крім цього, згідно положень п. 2 ст. 625 ЦК України відповідач, як особа що не виконала грошового зобов`язання у визначений термін, за вимогою позивача, повинна сплатити суму боргу з 3 відсотка річних від суми, яку потрібно було своєчасно сплатити, якщо інше не встановлено правочином або законом, яка становить 15 грн. 40 коп. (за 16 днів прострочки (2070:365х3%х16). Що стосується стягнення з відповідача 5000 грн. у відшкодування моральної шкоди, то в цій частині позову слід відмовити, бо самим договором позики це не встановлено. Задовольняючи позов у повному обсязі, суд повинен керуватися положеннями ст. 88 ЦПК України і стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у межах задоволеної суми. Таким чином, загальна сума стягнення з відповідача на користь позивача з викладених вище підстав складає 2256 грн. 40 коп. (2070 грн. 00 коп. + 15 грн. 40 коп. + 51 грн. державне мито + 120 грн. ІТЗ).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-28 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] вступили в зареєстрований шлюб 29 січня 1994 року. Від цього шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . [PERSON] звернулась в травні 2010 року до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, стверджуючи, що спільне життя з відповідачкою не склалось із-за різних характерів та поглядів на життя. Тому збереження шлюбу й подальше спільне проживання неможливо. Відповідач в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин хоча про місце, час та дату слухання справи була повідомлена належним чином. Вислухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що причини, які спонукають [PERSON] наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, подальше спільне життя чоловіка й жінки, збереження родини стали неможливими. Після розірвання шлюбу син [PERSON] , [INFO] , залишиться проживати з позивачкою. У відповідності зі ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу за позовом одного із подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й жінки, збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них або інтересам дитини. Тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-28 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] вступили в зареєстрований шлюб 21 лютого 2009 року. Від цього шлюбу дітей не мають. [PERSON] звернувся в червні 2010 року до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачкою, стверджуючи, що спільне життя з відповідачкою не склалось оскільки у них різні характери та погляди на життя, в результаті чого вони перестали розуміти та поважати один одного. Крім того відповідачка має невживчивий характер, в результаті чого виникали постійні сварки. Тому збереження шлюбу й подальше спільне проживання неможливо. Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] визнала та погодилась на розірвання шлюбу. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що причини, які спонукають [PERSON] наполягати на розірванні шлюбу, є обгрунтованими, подальше спільне життя чоловіка й жінки, збереження родини стали неможливими. У відповідності зі ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу за позовом одного із подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й жінки, збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них або інтересам дитини. Тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-28 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] вступили в зареєстрований шлюб 31 травня 2007 року. [PERSON] звернулась травні 2010 року до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, стверджуючи, що спільне життя з відповідачем не склалось, хоч і шлюб між сторонами був повторний, однак відповідач на протязі тривалого часу зловживав спиртними напоями, влаштовував дебош, сварки, лупцював позивачку. Тому збереження шлюбу й подальше спільне проживання неможливо. Відповідач в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин хоча про місце, час та дату слухання справи була повідомлена належним чином. Вислухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що причини, які спонукають [PERSON] наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, подальше спільне життя чоловіка й жінки, збереження родини стали неможливими. У відповідності зі ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу за позовом одного із подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й жінки, збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них або інтересам дитини. Тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-28 00:00:00

14 травня 2010 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В судовому засіданні позивач вимоги підтримала повністю. Пояснила, що 17 серпня 1991 року Пиріжківською сільською радою Малинського району було зареєстровано шлюб між нею та відповідачем. Від шлюбу мається дитина - [PERSON] [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося. Відповідач зловживає спиртними напоями, у нетверезому стані поводить себе агресивно, влаштовує сварки, бійки. На даний час [PERSON] ніде не працює, пошуками роботи не займається . Просить дитину залишити на її утриманні та вихованні. Відповідач позов визнав повністю, просить шлюб розірвати . Суд, вислухавши сторони, дослідивши надані докази в межах заявлених вимог, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до статті 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Копією свідоцтва про укладення шлюбу № [NUMBER] підтверджується те, що сторони перебувають у шлюбі. ( арк.с. 4 ) Відповідно до частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Під час розгляду справи встановлено, що сторони перебувають в стійких неприязних стосунках і майже не спілкуються, до примирення не прагнуть, а тому суд вважає, що сім`я розпалася остаточно. Сторони від сплати державного мита при реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦСу звільнені на підставі статті 4 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито» як потерпілі внаслідок аварії на ЧАЄС. З відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 30 грн.

Outcome: approved