Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 березня 2009 року [PERSON] визнано недієздатним і призначено його опікунами позивача по справі [PERSON] та [PERSON]. 08 грудня 1979 року відповідач [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] 02 серпня 1980 року у шлюбі народився позивач по справі [PERSON] У 1996 році батько позивача [PERSON] тяжко захворів, а мати позивача відповідачка по справі скориставшись цими обставинами залишила хворого чоловіка та неповнолітнього сина без догляду та матеріальної допомоги та пішла жити в інше місце. Неповнолітнього онука виховувала бабуся, тобто мати хворого [PERSON], яка також турбувалася про хворого сина, а відповідачка при цьому шлюб з хворим чоловіком не розривала і з належного матері чоловіка будинку не виписувалася. Інколи приходила додому з іншим чоловіком, але про сина та хворого чоловіка не турбувалася. Чоловік відповідачки на даний час є недієздатним, отримує невеличку пенсію, інших доходів для існування не має, тому позивач вважає, що відповідачка повинна надавати матеріальну допомогу на утримання чоловіка і має таку можливість. Просить суд стягнути з відповідачки на користь [PERSON] аліменти на його утримання в розмірі 1/3 частини всіх видів її заробітку (доходу) щомісячно. В подальшому позивач зменшив розмір позовних вимог і просить стягнути з відповідачки на його користь аліменти на утримання [PERSON] в розмірі ? частини всіх видів її заробітку (доходу) щомісячно. В останнє судове засідання позивач не зявився, але завчасно надав письмову заяву, якою просить розглянути справу без його участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідачка в останнє судове засідання також не зявилася, але завчасно надали письмову заяву, якою просить розглянути справу без її участі. Проти задоволення позовних вимог не заперечує. Під час попередніх судових засідань позивач та його представник підтримували позовні вимоги і просили їх задовольнити. Відповідачка та її представник позовні вимоги не визнавали. Позивачка пояснювала, що не вважає себе зобовязаною матеріально утримувати чоловіка у звязку з тим, що у нього є опікуни, які і повинні це робити. Також зазначала, що під час спільного проживання з [PERSON] останній зловживав спиртними напоями, негідно поводився в сімї, зловживання спиртним і призвело його до недієздатності. Вона періодично навідує чоловіка у лікарні, приносить йому їжу. Допитані зі сторони позивача свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] пояснили, що відповідачка не цікавиться долею чоловіка, як не цікавилася і в перод спільного життя, не навідує його у лікарні, погано поводилася з ним, зраджувала чоловіку, внаслідок чого останній і почав пити. Вважають, що відповідачка зобовязана матеріально підтримувати чоловіка. Допитані зі сторони відповідачки свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] пояснили, що під час спільного проживання відповідачки з [PERSON], останній негідно поводився в сімї, зловживав спиртними напоями, хоча свого часу отримав вищу освіту і подавав надії. В подальшому відповідачка позовні вимоги визнала у повному обсязі, про що зазначила у письмовій заяві. Таким чином, суд, заслухавши пояснення сторін, показання свідків та вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Факт перебування [PERSON] з [PERSON] в сімейних правовідносинах підтверджується копією свідоцтва про шлюб. З копії рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 березня 2009 року вбачається, що [PERSON] був визнаний недієздатним, над ним встановлено опіку та призначено опікунами [PERSON] та [PERSON]. У відповідності до ст.75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом 1, 2, чи 3 групи. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Права на утримання не має той із подружжя, хто негідно поводився у шлюбних відносинах, а також той, хто став непрацездатним у звязку із вчиненням ним умисного злочину, якщо це встановлено судом. З копії вищезазначеного рішення суду, а також з копії пенсійного посвідчення [PERSON] вбачається, що він є інвалідом 2 групи, тобто є непрацездатним. З наданої довідки Пенсійного фонду України вбачається, що розмір отриманої [PERSON] пенсії по інвалідності складає 558,20 грн., який є нижчим, ніж встановлений законом прожитковий мінімум доходів громадян. Отже, судом встановлено, що [PERSON] є непрацездатним та потребує матеріальної допомоги. [PERSON] є працездатною та працює і її заробіток складає більше ніж 2000,00 грн., тобто вона має можливість надавати матеріальну допомогу чоловікові. Факт негідної поведінки [PERSON] під час спільного проживання з [PERSON] належним чином не доведений, тому рішення суду не може ґрунтуватися лише на припущеннях. Крім того, позивачка позовні вимоги визнала у повному обсязі, тому суд вважає наявність фактів, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, встановленою. Судові витрати підлягають стягненню з відповідачки на підставі ст.88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved