Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-31 00:00:00

Позивач звернулася до Кілійського районного суду з позовом до [PERSON] в якому просять встановити факт належності квартири та визнати право власності, пояснюючи, що 12.09.2005 року [PERSON] звернулася до Кілійського Управління праці та соціального захисту населення з заявою щодо догляду, оскільки вона є жінкою похилого віку. З жовтня 2005 року позивачка почала її доглядати, а з початку 2006 року переїхала жити до [PERSON], оскільки остання тяжко хворіла і їй було трудно пересуватися. Без сторонньої допомоги вона обійтись не могла. 13.04.2006 року [PERSON]П, яка постійно проживала в Кілійському районі м. Кілія, вул. Суворова, 22/2 - померла. За своє життя [PERSON] залишила заповіт на ім'я позивачки, посвідчений приватним нотаріусом Кілійського районного нотаріального округу - [PERSON] 11 січня 2005 року за реєстром № 99. На день смерті [PERSON]П залишилося спадкове майно: 16/25частки житлового будинку з відповідною частиною надвірних господарчих споруд та земельну ділянку, на якій розташовано зазначене нерухоме майно, що знаходиться в Одеській області м. Кілія, по вулиці Суворова, № 22/2. Спадщину, яка залишилася після смерті [PERSON], позивачка прийняла на підставі заяви про прийняття спадщини, яку було подано до Кілійської районної державної нотаріальної контори, однак в видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено, так як відносно вказаної квартири в єдиному державному реєстрі нерухомого майна не було зроблено запис про право власності [PERSON] В 2009 році в Комунальному підприємстві „Районне бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості" зробили технічний паспорт на житловий будинок, але в зв'язку з відсутністю правовстановлювальних документів на житловий будинок, та у разі смерті власника нерухомого майна, реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлювальний документ на це майно відсутній, питання визначення належності цього майна померлій [PERSON], а також наступного власника, яким є позивачка, спадкоємець за заповітом, повинно вирішуватися у судовому порядку. Інших спадкоємців, що претендують на спадщину, а також спадкоємців, передбачених ст. 1241 ЦК України, дружини не має. В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явилася, однак надала заяву в якій вказано, що заявлені позовні вимоги Вона визнає, заперечень не має, просить розглядати справу за її відсутності. Заслухавши пояснення, дослідивши надані письмові докази та розглянувши справу в межах позовних вимог, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: 13.04.2006 року померла - [PERSON], про що в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис № 131, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії І-ЖД № 051778, виданим Відділом РАЦС Кілійського РУЮ Одеської області. Згідно заповіту, посвідченого приватним нотаріусом Кілійського районного нотаріального округу - [PERSON] 11 січня 2005 року за реєстром № 99, [PERSON] заповідала 16/25частки житлового будинку з відповідною частиною надвірних господарчих споруд та земельну ділянку, на якій розташовано зазначене нерухоме майно, що знаходиться в Одеській області м. Кілія, по вулиці Суворова, № 22/2 позивачці - [PERSON]. 11.07.2007 року позивачка - [PERSON] уклала шлюб з [PERSON], ,про що Книзі реєстрації шлюбів 11 липня 2007 року зроблено відповідний актовий запис № 63, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії 1-ЖД № 048107, виданим Відділом РАЦС Кілійського РУЮ Одеської області. Як вказано в заяві, [PERSON] відмовляється від прийняття спадщини після смерті своєї матері - [PERSON] на користь [PERSON]. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ст. ст. 1268-1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 256 ЦПК України, встановлення фактів, що мають юридичне значенні віднесено до компетенції суду. Таким чином з досліджених доказів судом достовірно встановлено, що спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] є позивач - [PERSON], яка відповідно до вимог діючого законодавство не має можливості в позасудовому порядку оформити право власності на спадщину, в зв'язку з чим позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved