Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-07 00:00:00

В січні 2010 року до Рівненського міського суду надійшла на розгляд позовна заява Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Рівнегаз" до [PERSON] про стягнення боргу за надані послуги з газопостачання в сумі 756,12 грн. Свої позовні вимоги ВАТ по газопостачанню та газифікації "Рівнегаз" обґрунтовує тим, що між ВАТ „Рівнегаз" та споживачем [PERSON] укладений договір про надання послуг з газопостачання № 5214 від 24 січня 2002 року. Всупереч до умов договору відповідач вчасно не сплачував платежі за спожитий природний газ, внаслідок чого утворилась заборгованість на суму 756,12 грн. станом на 01.12.2009 року. Згідно письмових заперечень відповідача на позовну заяву, [PERSON] не визнає позовні вимоги, покликаючись на те, що борг в сумі 756,12 грн. утворився при слідуючих обставинах: оплата проводилась по лічильнику, а інспектор Гаргонова Р. проводила розрахунок по квадратним метрам на чоловіка (З чоловіка) - в результаті виникла різниця боргу. В листопаді 2006 року лічильник зняли на повірку, за яку було заплачено близько 400,00 грн. Оскільки, згідно квитанцій, відповідач проводить оплату по лічильнику вчасно, є інвалідом II групи і постійно потребує медичної допомоги, то в травні 2009 року була подана заява до Рівнегазу про скасування боргу за попередні роки в сумі 740,08 грн. Представник позивача в судовому засіданні підтримала позов повністю, уточнивши суму заборгованості станом на червень 2010 року в сумі 813,58 грн., і просить задовольнити та стягнути на їх користь з [PERSON] 756,12 грн. - заборгованість за спожитий природний газ та судові витрати в сумі 81,00 грн. Представник відповідача частково визнала позовні вимоги в суді, заперечила розрахунок заборгованості на суму 756,12 грн. Пояснила, що заборгованість за попередні роки в сумі 740,08 грн., а це різниця нарахування за лічильником та нарахування за квадратний метр на чоловіка, не визнають за пропуском строку позовної давності. Згідна на задоволення позовних вимог за рішенням суду в межах строку позовної давності, в решті просить відмовити. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи і оцінивши встановлені обставини та докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з слідуючих підстав. Судом встановлено, що відповідно до законодавства та договору ВАТ „Рівнегаз" надає послуги з газопостачання в будинок № 11 по вул. Новодвірська в м.Рівне, де мешкає [PERSON] З оглянутої в судовому засіданні роздруківки особового рахунку № 5214 по будинку № 11 по вул.Новодвірська в м.Рівне вбачається, що станом на грудень 2009 року борг за газопостачання становить 756,12 грн. Відповідно до ст.526 ЦК України, умов договору, інших актів цивільного законодавства зобов'язання має виконуватись належним чином. Згідно зі ст. ст. 67, 68 ЖК України плата за комунальні послуги стягується щомісячно в строки, встановлені Кабінетом Міністрів України. Крім того, відповідно до п. п. 17, 29 «Правил надання населенню послуг з газопостачання», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.1999р. за № 2246 споживач зобов'язаний своєчасно не пізніше 10 числа наступного місяця вносити плату за надані послуги з газопостачання, а в разі несплати наданих послуг, газопостачальна організація має право відключити споживача від газопостачання, що не звільняє його від обов'язку оплатити заборгованість за фактично отримані послуги з газопостачання. З оглянутого в судовому засіданні реєстру на рекомендовані листи за травень 2009 року вбачається, що [PERSON] за місцем проживання направлялося письмове попередження про наявність заборгованості за спожитий природний газ з пропозицією добровільно оплатити надані послуги з газопостачання. Встановлено, що заборгованість до грудня 2006 року в сумі 740,08 грн. утворилась внаслідок різниці нарахувань за лічильником та нарахувань за квадратний метр на чоловіка. В межах встановленого ст.257 ЦК України трьохрічного строку позовної давності сума заборгованості становить 16,04 грн. та, з урахуванням відсутності передбачених ст.267 ч.5 ЦК України підстав для поновлення такого строку, підлягає до стягнення за рішенням суду на користь позивача. Підстав для звільнення відповідача від вказаних платежів судом не встановлено. За таких обставин, у відповідності до положень чинного законодавства, позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними доказами в справі. Відповідно до ст.88 ЦПК України, витрати, понесені позивачем підлягають до стягнення з відповідача на його користь. На підставі викладеного, ст. 526 ЦК України,

Outcome: partial