Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-17 00:00:00

У грудні 2009 року [PERSON] звернулася із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНФІНІТІ» про відшкодування матеріальної і моральної шкоди. Свої позовні вимоги мотивувала тим, що 20 листопада 2007 року між нею та відповідачем було укладено попередній договір про резервування № 241-Ір, на підставі якого відповідач зобовязався зарезервувати за нею квартиру загальною площею 107,7 м.кв. за адресою: с. Крюківщина «Місто Сонця»[ADDRESS]. Згідно п. 3.4. Договору резервування запланований термін введення в експлуатацію обєкта квітень 2008 року. Згідно п. 2.1. позивачка зобовязувалася належним чином виконувати обовязки, передбачені Договором резервування. Одним із таких обовязків, передбачений п. п. 3.6., 9.1. Договору резервування, було зобовязання придбати у власність іменні безпроцентні дисконтні облігації в бездокументарній формі, емітовані ТОВ «ІНФІНІТІ» (копія свідоцтва ДКЦПФР про реєстрацію випуску облігацій) загальною кількістю 5385 (пять тисяч триста вісімдесят пять) штук за ціною 179,78 грн. за штуку в порядку визначеному п. 9.2 Договору резервування: а саме: 32,2 % облігацій до 07.12.2007 року, 17,8 % облігацій до 07.12.2008 року, 50 % облігацій не пізніше одного місяця від дати укладання договору купівлі-продажу обєкта нерухомості. На виконання взятих на себе зобовязань за Договором резервування, вона придбала у власність іменні безпроцентні дисконтні облігації в бездокументарній формі, емітовані ТОВ «ІНФІНІТІ» у кількості 2855 штук на загальну суму 513271,90, що становить 53 % всіх облігацій. Даний факт підтверджується Договором купівлі-продажу цінних паперів № Б-16/2007 від 06 грудня 2007 року, договором купівлі продажу цінних паперів № Б-24/2007 від 28 грудня 2007 року, Договором купівлі-продажу цінних паперів № Б-9/2008 від 07 лютого 2008 року, Договором купівлі-продажу цінних паперів № Б-17/2008 від 06 березня 2008 року, Договором купівлі-продажу цінних паперів № Б-33/2008, від 07 квітня 2008 року, випискою про стан рахунку в цінних паперах № 200083 виданою ВАТ «КБ «Актив-банк» станом на 27.06.2008 р. Таким чином вона виконала взяті на себе зобовязання за попереднім договором купівлі-продажу. Згідно п. 5.1.2. Договору резервування відповідач зобовязувався забезпечити виконання будівельних робіт, а також введення обєкту нерухомості в експлуатацію в терміни передбачені Договором резервування (тобто до квітня 2008 року). Протягом 90 (девяносто) днів від дати введення в експлуатацію обєкта нерухомості сторони зобовязувалися укласти основний договір купівлі-продажу вказаного обєкту нерухомості, за рахунок вказаних облігацій. Вказані зобовязання відповідачем не виконано. Відповідно до п. 7.2 Договору про резервування відповідач у разі перевищення терміну введення в експлуатацію обєкта понад три місяці, зобовязаний сплатити неустойку у розмірі 0,5 % вартості належних позивачу на праві власності облігацій за кожний місяць прострочення. Всупереч умовам договору резервування відповідач не завершив будівництво обєкту нерухомості та відповідно не уклав основний договір купівлі продажу, чим істотно порушив вимоги ч. 2 ст. 635 ЦК України та умови Договору резервування. Враховуючи викладене, [PERSON] просила стягнути з ТОВ «ІНФІНІТІ» на її користь компенсацію матеріальних збитків, що були завдані витратами на придбання облігацій на суму 513\~271, 90 грн., неустойку у сумі 48760,84 грн., компенсацію витрат на правову допомогу у сумі 6120 грн., 50 000 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди, понесені в розмірі 1820 грн. судові витрати. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити. У судовому засіданні представник відповідача позов не визнала та заперечувала проти його задоволення. Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 20 листопада 2007 року між позивачем та відповідачем було укладено попередній договір про резервування № 241-Ір на підставі якого відповідач зобовязався зарезервувати за позивачем квартиру загальною площею 107,7 м.кв. за адресою: с. Крюківщина «Місто Сонця»[ADDRESS]. У відповідності до п. 3.6 та п. 9.1 договору позивачка в свою чергу зобовязувалася придбати у власність іменні безпроцентні дисконтні облігації в бездокументарній формі емітовані ТОВ «ІНФІНІТІ» загальною кількістю 5385 (пять тисяч триста вісімдесят пять) штук за ціною 179,78 грн. за штуку в порядку визначеному п. 9.2 Договору резервування: а саме: 32,2 % облігацій до 07.12.2007 року, 17,8 % облігацій до 07.12.2008 року, 50 % облігацій не пізніше одного місяця від дати укладання договору купівлі-продажу обєкта нерухомості. Термін введення обєкту в експлуатацію було встановлено квітень 2008 року. Позивач повністю виконала свої зобовязання за договором, проте всупереч умовам договору відповідач не завершив будівництво обєкту та відповідно не уклав основний договір купівлі-продажу. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Положеннями ст. 635 ЦК України передбачено, що попереднім є договір, сторони якого зобовязуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Сторона, яка ухиляється від укладення основного договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодовувати другій стороні завдані збитки. Отже, витрати в розмірі 513271 грн. 90 коп., понесені позивачем на придбання облігацій є прямими збитками, які підлягають стягненню з відповідача з наведених вище підстав. Згідно вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 цього кодексу. Вимоги позивача щодо стягнення неустойки у сумі 48760, 84 грн. не підлягають задоволенню як не обґрунтовані. Враховуючи вимоги позивача щодо відшкодування моральної шкоди суд дійшов висновку про відсутність підстав для їх задоволення, оскільки дана шкода заподіяна не була. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. З врахуванням вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати в розмірі 1360 грн. по сплаті судового збору та 96 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. У відповідності до вимог ст. 84 ЦПК України задоволенню підлягають вимоги позивача щодо стягнення з відповідача правової допомоги в розмірі 6120 грн.

Outcome: partial