Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-03 00:00:00

У березні 2010 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], у розмірі 2000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. 25 червня 2010р. доповнила первинний позов вимогою про стягнення з відповідача аліменти на своє утримання до досягнення дитиною трирічного віку в сумі 1000 грн. щомісячно до 3 травня 2012р.; крім того, просила стягнути з нього витрати на посилене харчування дитини, а також витрати на придбання медичних препаратів на суму 115 грн. У судовому засіданні позивачка заявлені вимоги підтримала у повному обсязі та пояснила, що перебувала з відповідачем у незареєстрованому шлюбі, від якого має дочку [PERSON], [INFO], яка мешкає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач з березня 2010р. пішов з родини та матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, за виключенням разових поштових переводів. За її думкою [PERSON] має неофіційний дохід, у звязку з чим повинен сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі як на дитину, так і на неї, [PERSON], яка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до 3 років. З цієї причини просила стягнути з нього на її користь аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі заяви та до досягненням дитиною повноліття, а також витрати на посилене харчування, яке необхідно дитині у зв*язку з хворобою в розмірі 500 грн. щомісячно, а також одноразову сплату ліків за чеком в сумі 115 грн. На своє утримання, як непрацездатної дружини, просила тверду грошову суму 1000 грн. на місяць до досягненням дитиною 3 років. Відповідач [PERSON] позов визнав частково. Той факт, що є батьком дочки позивачки, яка мешкає з останньою, не заперечував та погодився сплачувати аліменти на дитину у розмірі ? частки заробітку, а на непрацездатну дружину в розмірі 1/5 частки заробітку. Стверджував, що має місце постійної роботи, яка є єдиним джерелом його доходів. Ніякого іншого нелегального доходу, який зазначає позивачка, в нього не має, тому сплачувати аліменти в тих розмірах та сумах, які просить [PERSON], в нього не має можливості. Просив суд також прийняти до уваги, що з нього стягнуті аліменти на користь дружини на утримання дітей від першого шлюбу, які сплачуються по домовленості зі стягувачкою. Третя особа [PERSON] позов не визнала. Той факт, що відповідач зобов*язаний до сплати аліментів на її користь та продовжує сплачувати аліменти в узгодженому батьками розмірі на неповнолітню дитину, не заперечувала. Вимоги позивачки в частині стягнення аліментів на її користь в твердій грошовій сумі вважала необґрунтованими. Суд, вислухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги в тому вигляді, як вони сформульовані та підтримані позивачкою в судовому засіданні, є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають, з наступних підстав. Відповідно до положень ст.ст. 10 та 11 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, а суд розглядає цивільну справу не інакше як за зверненням фізичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлений той факт та він не заперечується сторонами, що батьком дочки позивачки є відповідач, з яким дитина не мешкає, т.я. знаходиться в родині матері. Відповідно до ст. 180 СК України батькі зобов*язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а відповідно до ст. 185 СК України брати участь в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами, у тому числі хворобою. Згідно ст. 181 СК України способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Якщо такої домовленості не має, за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються в долі від доходу її матері. Розмір аліментів може бути визначений також в твердій грошовій сумі за умовами, встановленими ст. 184 СК України. Згідно положень ст.ст. 84, 91 СК України дружина має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягненням дитиною 3 років. Як зазначено в ст. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров*я, матеріальне становище дитини та платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків та інщі обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що відповідач працює та має постійний заробіток, з якого проводить відрахування на утримання дитини від першого шлюбу. Даний факт підтверджений довідкою з його місця роботи. За таких обставин вимоги позивачки у тому вигляді, як вони сформульовані в позовних заявах та підтримані в судовому засіданні (в твердій грошовій сумі як на користь дитини, так і на утримання матері у відповідних розмірах) з урахуванням положень ст. 11 ЦПК України задоволені бути не можуть. Інші вимоги, а саме стягнення грошової суми на посилене харчування, суд вважає не підтвердженими достатними доказами, а саме медичним висновком про потребу в такому харчуванні, а вимога стягнення суми 115 грн. за чеком за конкретну дату суд не задовольняє, як таку, що не основана на нормах закону. Оскільки при подачі позову [PERSON] була звільнена від судових витрат та суд їй відмовляє, то їх слід віднести на рахунок державного бюджету.

Outcome: dismissed