Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-11 00:00:00

В квітні 2010 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до управління исійного фонду України в Лозівському районі Харківської області про зобов'язання відповідача ахувати і здійснити виплати недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги «дітям війни», маючись на те, що він відноситься до категорії «Діти війни» та відповідно до ст. 6 Закону України ро соціальний захист дітей війни» від 18.11.2004 року № 2195-1V /далі - Закон № 2195-1V/ має право отримання соціальної допомоги у розмірі 30 % від мінімальної пенсії за віком з 01 січня 2008 року по грудня 2009 року, яка йому в порушення вимог закону в зазначеному розмірі відповідачем не начувалася. I Відповідач в письмовій заяві до суду, просив в задоволенні позову відмовити, посилаючись на що органи Пенсійного фонду мають використовувати кошти тільки на виплати, вичерпаний перелік їх визначений діючим законодавством. Вказав, що мінімальний розмір пенсії за віком, який іначається Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» у розмірі житкового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, у випадку підвищення до пенсії повідно до ст. 6 Закону № 2195-ІУ застосовуватися не може. Також надав суду довідку про фактично пачені позивачу суми щомісячного підвищення до пенсії згідно Закону № 2195-ІУ /у 2008 році: з 01 ня по 31 березня - у розмірі 47.00 гри., з 01 квітня по 30 червня - у розмірі 48.10 гри., з 01 липня по вересня - у розмірі 48.20 грн., з 01 жовтня по 31 грудня - у розмірі 49,80 грн; у 2009 році: з 01 січня 31 грудня - у розмірі 49,80 грн. на місяць/ В судове засідання позивач та відповідач не з'явилися, про місце, день і час слухання справи |ідомлені своєчасно та належним чином, надали до суду заяви про розгляд справи без їх участі. Суд вирішив можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних у справі «азів. Дослідивши наведені доводи сторін та перевіривши матеріали справи, суд знаходить позов шм, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 6 Закону № 2195-ІУ дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове зимання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 % «імальної пенсії за віком. Судом достовірно встановлено, що [PERSON] народився в 1938 році і в розумінні ст. 1 Закону 2195-ІУ набув статусу «Дитина війни», що відповідно до ст. 6 цього ж Закону надає йому право на ржавну соціальну підтримку у вигляді підвищення до пенсії в розмірі 30 % від мінімальної пенсії за ЇОМ. Вимоги позивача в частині зобов'язання відповідача виплачувати в 2008 році щомісячну дбавку до пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком суд вважає частково обґрунтованими. За даними довідки управління Пенсійного фонду України в Лозівському районі Харківської ласті позивачу у 2008 році було виплачено підвищення до пенсії як «Дитині війни» в наступних чмірах: з січня по березень - у розмірі 47.00 грн.. з квітня по червень - у розмірі 48.10 грн.. з липня по ресень - у розмірі 48.20 грн., з жовтня по грудень - у розмірі 49,80 грн. на місяць. Відповідно до п.п.41 розділу 2 Закону України «Про Державний бюджет на 2008 рік та про ня змін до деяких законодавчих актів України» текст статті 6 Закону № 2195-1V викладено в ній редакції. Дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус !Ів війни, гарантії їх соціального захисту») до пенсії або щомісячного довічного грошового ння чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується іення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Ветеранам війни, які мають право на пня підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної іної допомоги, що виплачується замість пенсії, відповідно до цього Закону та Закону України ггатус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» дане підвищення провадиться за їх м згідно з одним із законів. Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 №10-рп\\2008 року визнано таким, що не дає Конституції України (є неконституційним) положення п.п.41 розділу 2 Закону України «Про іний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», її Рішення Конституційного суду є обов'язковим для виконання на території України, остаточним і іе бути оскарженим, і таким, що має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при І ііі ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей «них законів, що визнані неконституційними. Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі їння, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом і м рішення про їх неконституційність. ІЗ огляду на зазначені норми законодавства, до 22.05.2008 року, тобто до ухвалення рішення «уційним Судом України, відповідач, здійснюючи позивачу доплати, передбачені ст.6 Закону № V в редакції від 01.01.2008 року, з урахуванням п.п.41 розділу 2 Закону України «Про Державний и на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», діяв на підставі та у іідності з діючою нормою цих законів, а тому позовні вимоги щодо стягнення доплати до пенсії у !І30°/о мінімальної пенсії за віком з 01 січня по 21 травня 2008 року задоволенню не підлягають. ! Між тим, з 22 травня 2008 року відповідач повинен був нараховувати та сплачувати позивачу іу до пенсії, передбачену ст.6 Закону № 2195-ІУ в редакції, яка діяла до 01.01.2008 року, оскільки генту ухвалення рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 №10-рп\\2008 року норма розділу 2 Закону України «Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких давчих актів України» втратила чинність та не підлягала застосуванню. Тому відповідач з 22 .по 31 грудня 2008 року мав діяти у відповідності з приписами діючої норми ст.6 Закону № 2195- ! заховувати та здійснювати позивачу доплату до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. | і Статтею 58 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін «сих законодавчих актів України» затверджено на 2008 рік прожитковий мінімум на одну особу та К, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, зокрема, для осіб, які пи працездатність: з 1 січня - 470 гривень, з 1 квітня - 481 гривня, з 1 липня - 482 гривні, зі я- 498 гривень. Вимоги позивача в частині зобов'язання відповідача виплачувати в 2009 році щомісячну іку до пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком суд вважає обґрунтованими. За даними довідки управління Пенсійного фонду України в Лозівському районі Харківської гі позивачу у 2009 році було виплачено підвищення до пенсії як «Дитині війни» в розмірі по 49,80 а місяць. Законом України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» дія статті 6 Закону № 2195-ІУ іа зупинена і, відповідно, у 2009 році продовжує діяти норма, згідно якої дітям війни пенсії або ячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, дуються на 30 % мінімальної пенсії за віком. ] Статтею 54 Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» від 26 грудня 2008 V» 835-УІ, що набрав чинності з 1 січня 2009 року прожитковий мінімум на одну особу та для тих, (зноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, встановлений в розмірах, що у грудні 2008 року - тобто 498 гривень. За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, баченими ст.28 Закону України «Про загатьнообов'язкове державне пенсійне страхування», іншого ітивно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає. Доводи відповідача щодо застосування положень статті 28 Законом України «Про шообов'язкове державне пенсійне страхування», з якої випливає, що мінімальний розмір пенсії за м, встановлений абзацом 1 частини 1 цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів :ії, призначених згідно з цим Законом, суд вважає необгрунтованими, оскільки наявність такої норми іідсутність іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації івачем конституційної гарантії права на соціальний захист, права на отримання доплати до пенсії, едбаченої ст.6 Закону № 2195-ІУ. Також не впливають на висновок суду доводи відповідача про відсутність бюджетного інсування передбачених Законом № 2195-ІУ доплат до пенсії і не можуть бути причиною иконання покладених на управління Пенсійного фонду України зобов'язань, оскільки реалізація ивачем права на підвищення пенсії, яке базується на Законі України, не може бути поставлено у жність від бюджетних асигнувань. Пенсійний фонд України діє у відповідності Положення «Про Пенсійний фонд України» і снює свої повноваження на підставі п. 15 цього положення через створені в установленому порядку в територіальні управління. Відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне сійне страхування» рішення про призначення та перерахунок пенсій приймаються районними івліннями Пенсійного фонду України за місцем проживання пенсіонерів. Таким чином, обов'язок по нарахуванню та виплаті доплати до пенсії позивача, передбаченої | Закону № 2195-ІУ покладено на управління Пенсійного фонду України в Лозівському районі рківської області, за місцем проживання позивача. Згідно вимог ст. 6 Закону № 2195-ІУ відповідач повинен нарахувати позивачу підвищення до ії у розмірі ЗО % мінімальної пенсії за віком, а при виплаті такого нарахування врахувати вже ачену суму та провести виплату недоплаченої суми підвищення до пенсії Судові витрати по справі підлягають розподілу у відповідності до ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: partial