Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому, посилаючись на те, що відповідач добровільно коштів на утримання їхньої неповнолітньої дитини не надає, просила суд стягнути з нього аліменти в розмірі 1\\4 всіх видів доходу (заробітку), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, та по 200 грн. щомісячно на своє утримання, так як вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до 3-х річного віку. В суді позивачка свої позовні вимоги підтримала, пояснивши, що на данний час не має змоги працювати, оскільки здійснює догляд за малолітнім сином, а відповідач коштів на утримання ні сина, ні її не надає. Вважає, що відповідач має змогу сплачувати аліменти на утримання дитини та на її утримання, оскільки є молодим працездавтним чоловіком і має неофіційні заробітки. Відповідач в суді позовні вимоги щодо стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини визнав, пояснивши, що на данний час його син проживає з позивачкою і знаходиться на її утриманні, а він вже майже пів року коштів на утримання дитини не надає, оскільки не має роботи. Позовні вимоги щодо сплати коштів на утримання дружини відповідач не визнав, пояснивши, що на данний час не може сплачувати нічого на її утримання, так як не має роботи. В пошуках роботи до центру зайнятості не звертався, шукає робот у самостійно і на данний час допомогає батькам вести підсобне господарство. Суд, вислухавши пояснення сторін, оглянувши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає повному задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до ст.180, п.З ст.181, п.2 ст. 182 Сімейного Кодексу України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а аліменти на утримання дитини можуть присуджуються у твердій грошовій сумі, або в частці від доходу(заробітку). З свідоцтва про народження серії І-ТП №109387, виданого 15.09.2009р. Малочернявською сільською радою Ружинського району Житомирської області , вбачається, що сторони є батьками [PERSON], [INFO]. Враховуючи те, що відповідач повністю визнав позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, суд задовільняє вказані вимоги щодо стягнення з нього на користь позивачки коштів на утримання неповнолітньої дитини, визначених у частці від доходу (заробітку) відповідача. В цьому випадку відповідно до ст.182 СК України розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим ніж ЗО відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Відповідно до ст.84 Сімейного Кодексу України право на утримання від чоловіка- батька дитини має дружина, з якою проживає дитина до досягнення нею трьох років. Вказане право вона має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Судом встановлено, що малолітній син [PERSON], 02.09.2009року народження, проживає разом з матір"ю. Вказане не заперечується відповідачем та підтверджується довідкою Чорнорудської сільської ради Ружинського району від 30.07.2010р. № 179. Оскільки відповідач є працездатним, займається веденням підсобного господарства, не має на утриманні інших осіб крім свого малолітнього сина [PERSON], тому суд вважає ці обставини такими, які дають підстави вважати, що він має змогу утримувати свою дружину до досягнення їхньою дитиною 3-х річного віку, виплачуючи на її утримання по 200 грн. щомісячно. Відповідно до ч.І ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають до стягнення судові витрати по справі. Суд відмовляє позивачці у відшкодуванні витрат на правову допомогу , оскільки вказані витрати нею документально не підтверджені.

Outcome: approved