Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-10 00:00:00

В липні 2008 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом . Вона зазначила, що 12.03.2008 року біля 10 год приїхали з сином та невісткою до Бердичівського міськрайонного суду , вона залишилася в автомобілі, а син пішов з невісткою в судове засідання як потерпілий по справі, оскільки його побив син відповідача. Крім того, у неї було погане самопочуття після перенесеної важкої операції. В цей час до неї підійшов відповідач,став обзивати нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, не давав закрити двері автомобіля, хватав та тряс її за руки. їй стало недобре, була на грані втрати свідомості, а вранці наступного дня потрапила в лікарню, в психоневрологічне відділення , де лікувалася до 26.04.2008 року. За вчинення хуліганських дій відносно неї постановою Бердичівського міськрайонного суду відповідач [PERSON] був притягнутий до адміністративної відповідальності та на нього накладено стягнення в виді арешту на сім діб. Своїми протиправними діями відповідач причинив її матеріальну та моральну шкоду. Моральна шкода полягає в тому, що від протиправних дії відповідача вона була на грані втрати свідомості, отримала важку душевну травму, внаслідок чого потрапила в психоневрологічний диспансер на лікування . Також від погроз вбивством боялася за своє життя та життя сина, що порушило її душевну рівновагу, спокій. Моральну шкоду оцінює в 15000 грн. Крім того неправомірними діями відповідача її завдана і матеріальна шкода, яка полягає в витратах по приїзду в лікарню транспортними засобами і яка складає 1175 грн 90 коп. На юридичну допомогу вона також витратила 500 грн. А тому просить стягнути з відповідача на її користь завдану їй моральну шкоду в розмірі 15000 грн, матеріальну шкоду в розмірі 1175 грн 90 коп, понесені судові витрати на юридичну допомогу в сумі 500 грн та інші судові витрати. В судовому засіданні вона та її представник позов підтримали з підстав, викладених в ньому. Відповідач позов не визнав, суду пояснив, що ніяких хуліганських дій відносно позивачки 12.03.2008 року біля Бердичівського міськрайонного суду не скоював, навпаки, вона сама його ображала. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що постановою Бердичівського міськрайонного суду від 03.04.2008 року відповідач [PERSON] визнаний винним в скоєнні правопорушення передбаченого ст. 173 КпАП України та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді арешту на 7 діб. Правопорушення, скоєне відповідачем полягає в тому, що 12.03.2008 року , після 10 ї години він, біля приміщення Бердичівського міськрайонного суду по вул. Леніна в м. Бердичеві порушив громадський порядок, тобто нецензурно лаявся в адрес [PERSON], позивачки по справі, погрожував фізичною розправою, кричав, показував непристойні жести /а.с.9/ Наведене ствердили свідки [PERSON], [PERSON]. Свідок [PERSON] суду пояснила, ща бачила, як сторони сварилися біля суду. Свідок [PERSON] та [PERSON], суду пояснили, що бачили відповідача на протилежній стороні вулиці на проти суду. Отже судом достовірно встановлено, що з вини відповідача, його протиправними діями позивачці завдана моральна шкода, що відповідає вимогам ст. 1167 ЦК України. Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода також полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв»язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім»ї та близьких родичів. Позивачка має право на відшкодування моральної шкоди, завданої їй протиправною поведінкою відповідача щодо неї, членів її сім»ї, яку просить відшкодувати в розмірі 15000 грн і суд вважає позов в частині стягнення моральної шкоди підставним і таким, що підлягає задоволенню. Однак суд визначає розмір грошового відшкодування моральної шкоди залежно від характеру правопорушення , скоєного відповідачем, ступеню його вини, глибини фізичних та душевних страждань позивачки, яка була хвора після перенесеної операції, а також з урахуванням вимоги розумності і справедливості і визначає розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки в сумі 2000 грн. Позивачка також просить стягнути з відповідача на її користь 1175 грн 90 коп з-авданої їй матеріальної шкоди, які вона затратила на лікування після протиправних дій відповідача відносно неї. Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи , а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Суд вважає позов в частині стягнення матеріальної шкоди безпідставним і таким, що задоволенню не підлягає, оскільки позивачкою не надано доказів про те, що внаслідок протиправних дій відповідача відносно неї їй завдана матеріальна шкода в вказаній сумі, яку вона понесла на лікування , транспортні витрати на поїздки до лікарні. Так, і до скоєння правопорушення відповідачем відносно неї вона була хвора, перенесла операцію, що саме ствердила та ствердила свідок [PERSON] Крім того, з поданих нею суду копій чеків на придбання ліків та транспортні витрати взагалі неможливо підрахувати розмір понесених витрат /а.с.11-13/. суд також не вбачає причинного зв»язку між протиправними діями відповідача та понесеними витратами. Не підлягають задоволенню і понесені витрати позивачки на юридичну допомогу в сумі 500 грн, оскільки доказі впро те, що позивачка понесла такі витрати, суду вона не надала. Згідно ст.ст. 79, 81, 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивачки понесені нею судові витрати по оплаті держмита в сумі 51 грн та 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи /а.с.1/

Outcome: dismissed