overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-10 00:00:00

КТП "Комуненергія" РМР звернулось до Рівненського міського суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за використану теплову енергію в сумі 5125 грн. 83 коп. В своїй позовній заяві КТП «Комуненергія» РМР зазначає, що позивачем здійснюється відпуск теплової енергії для опалення та гарячого водопостачання житлового приміщення за адресою: [ADDRESS], квартиронаймачем (власником) якого є відповідач [PERSON], а членом його сім'ї є співвідповідач [PERSON] (особовий рахунок і номер договору 13236). Однак, внаслідок порушення відповідачами взятих на себе зобов'язань, станом на 01.06.2009 року перед позивачем утворилась заборгованість за використану теплову енергію в розмірі 5125 грн. 83 коп. В судовому засіданні представник позивача, зменшивши позовні вимоги, просить суд стягнути з відповідачів на користь позивача заборгованість за використану теплову енергію, в межах строку позовної давності, яка становить 3592 грн. 47 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі ЗО грн. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, не заперечив проти його задоволення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась. Про дату та час розгляду справи повідомлялась заздалегідь та у встановленому законом порядку. Про причини неявки суд не повідомлено, заяв про розгляд справи у її відсутності до суду не надходило. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу у відстуності відповідача [PERSON] Суд, заслухавши представника позивача, відповідача [PERSON], дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення. В судовому засіданні було встановлено, що відповідачі в порушення вимог ст. 68 ЖК України, своєчасно не вносять плату за використану теплову енергію, яку зобов'язані вносити своєчасно, в зв'язку з чим, станом на 11 червня 2010 року, у нього утворилася заборгованість перед позивачем за використану теплову енергію в сумі 3592 грн. 47 коп., яку слід стягнути з відповідачів на користь позивача. У відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а отже з відповідача підлягають до стягнення на користь позивача понесені ним витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Згідно з ч. З ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної частини вимог, а відтак з відповідача необхідно стягнути 51 грн. судового збору в прибуток держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-10 00:00:00

[PERSON] в березні 2010 року звернувсь з позовом до Губчанської сільської ради Старокостянтинівського району про продовження строку прийняття спадщини, посилаючись на те, що 21.12.2007р. померла його матір [PERSON]. Він є спадкоємцем за заповітом, однак пропустив строк прийняття спадщини з причин, оскільки не знав про такий строк, тому цей строк слід поновити. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю, просить позов задовольнити з вищенаведених підстав. Представник відповідача подав до суду заяву про те, що позов визнає, не заперечує проти його задоволення, просить справу слухати у його відсутності. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як встановлено в судовому засіданні 21.12.2007р. померла матір позивача [PERSON] (свідоцтво про смерть серії 1-БВ №079650 від 22.12.2007р.). Позивач є спадкоємцем за заповітом, однак не встиг в шестимісячний строк подати заяву про прийняття спадщини до Старокостянтинівської державної нотаріальної контори. За таких обставин, суд прийшов до висновку, що перешкод для визначення додаткового строку, достатнього для подання позивачем заяви про прийняття спадщини, не встановлено, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-10 00:00:00

КП «Управління будинками №2» м.Городка 02.04.2010р. звернулось в суд з позовом, в якому просить стягнути з відповідачки, що проживає в [INFO] заборгованості за квартирну плату та плату за централізоване опалення за період з лютого 2008р. по січень 2010р. В обґрунтування позову покликалось про те, що відповідачка отримала квартиру [ADDRESS] на підставі ордеру №75 від 24.10.2002р. Внаслідок систематичної несплати квартиронаймачем за надані послуги утворилась заборгованість, яку остання добровільно не погашає. В судовому засіданні представник позивача позов уточнила, просить про стягнення з відповідачки заборгованості за квартирну плату та плату за централізоване опалення за період з лютого 2008 р. по 01.04.2010р. в сумі 1935 грн. 78 коп. та судових витрат по справі. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала, утворення заборгованості мотивує важким матеріальним станом. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов слід задоволити. Відповідно до положень ст.ст. 64, 66-68 ЖК України плата за користування житлом обчислюється виходячи із загальної площі квартири. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами. Плата за користування житлом та надані комунальні послуги вноситься щомісячно за встановленими нормами і тарифами. Споживач (наймач) зобов'язаний своєчасно оплачувати надані послуги. Заборгованість за надані послуги може бути стягнена із споживача у встановленому законом порядку. Так, із довідки КП "Управління будинками №2" м.Городка №1169 від 23.03.2010р. (а.с.З) вбачається, що відповідачка є наймачем квартири [ADDRESS]. Наявність по квартирі [ADDRESS] на 01.04.2010р. заборгованості, з лютого 2008р. по 01.04.2010р., з них - 1548 грн. 62 коп. по оплаті за опалення та 387 грн. 16 коп. за квартплату, а всього на 1935 грн. 78 коп., підтверджується розрахунком долученим до матеріалів справи та повідомленням (а.с.22-23, 7). Відповідачка заборгованість добровільно не погашає, а тому така підлягає стягненню з неї в судовому порядку. В порядку ст.88 ЦПК України з відповідачки підлягає стягненню в користь місцевого бюджету м. Городок 51 грн. судового збору та в користь КП Управління будинками № 2 ЗО грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини доньки [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову позивачка посилається на те, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі, який зареєстровано 26.07.2002 року Половинкинською сільською радою Старобільського району Луганської області за актовим записом № 6. Від шлюбу мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO], яка перебуває на її утриманні. Матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надає. У попередньому судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у попередньому судовому засіданні позов про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини визнав у повному обсязі. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, визнання відповідачами предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи, чи інтереси інших осіб. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: У відповідності зі ст. 180 Сімейного кодексу України, - батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. У свідоцтві про народження дитини відповідач записаний її батьком (а.с. 3). Розмір стягнення аліментів суд визначає виходячи з вимог ст. ст. 182-183 Сімейного кодексу України, а також з того, що у відповідності зі ст. 70 Закону України "Про виконавче провадження" забороняється утримання з зарплати і доходів громадян при стягненні аліментів більш 50%. При визначенні розміру аліментів суд також враховує, що у відповідності зі ст. 51 Конституції України кожний з подружжя має рівні права й обов'язки, а також батьки зобов'язані утримувати дітей до повноліття. Суд у відповідності зі ст. 88 ЦПК України стягує з відповідача держмито в доход держави. Відповідач не додав суду відомостей, котрі дають право суду звільнити його від сплати держмита. Рішення в частині стягнення аліментів у межах платежу за 1 місяць підлягає негайному виконанню на підставі п. 1 ст. 367 ЦПК України. На підставі ст. ст. 180, 182-183 Сімейного кодексу України, ст. 70 Закону України "Про виконавче провадження",

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей доньки [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову позивачка посилається на те, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі, який зареєстровано 27.10.2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Старобільського районного управління юстиції Луганської області за актовим записом № 246. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей доньку [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], які перебувають на її утриманні. Матеріальної допомоги на утримання дітей відповідач не надає. У попередньому судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у попередньому судовому засіданні позов про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей визнав у повному обсязі. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, визнання відповідачами предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи, чи інтереси інших осіб. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: У відповідності зі ст. 180 Сімейного кодексу України, - батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. У свідоцтві про народження дітей відповідач записаний їх батьком (а.с. 2,3). Розмір стягнення аліментів суд визначає виходячи з вимог ст. ст. 182-183 Сімейного кодексу України, а також з того, що у відповідності зі ст. 70 Закону України "Про виконавче провадження" забороняється утримання з зарплати і доходів громадян при стягненні аліментів більш 50%. При визначенні розміру аліментів суд також враховує, що у відповідності зі ст. 51 Конституції України кожний з подружжя має рівні права й обов'язки, а також батьки зобов'язані утримувати дітей до повноліття. Суд у відповідності зі ст. 88 ЦПК України стягує з відповідача держмито в доход держави. Відповідач не додав суду відомостей, котрі дають право суду звільнити його від сплати держмита. Рішення в частині стягнення аліментів у межах платежу за 1 місяць підлягає негайному виконанню на підставі п. 1 ст. 367 ЦПК України. На підставі ст. ст. 180, 182-183 Сімейного кодексу України, ст. 70 Закону України "Про виконавче провадження",

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-10 00:00:00

позивач звернувся до відповідачів з позовом про стягнення заборгованості в розмірі 5367,46грн. В обґрунтування позовних вимог покликався на те, що відповідачі, які проживають за адресою: [INFO], згідно вимог ст.ст.67,68 ЖК України зобов'язані своєчасно щомісячно вносити плату за комунальні послуги по встановлених тарифах. Однак, відповідачі не проводили оплату за надані їм послуги по тепловому постачанню житла, внаслідок чого станом на 01.05.2010р. заборгували позивачу 5367,46грн. Добровільно погасити цю заборгованість відповідачі відмовляються. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, покликаючись на викладені в позовній заяві обставини. Відповідачі будучи належним чином повідомлені про місце і час розгляду справи, в судове засідання не з'явилися, про причину неявки не повідомили, заяви про розгляд справи у їх відсутності не надіслали. Суд, заслухавши думку представника позивача, який не заперечував проти розгляду справи у відсутності відповідачів, розглянув справу у їх відсутності на підставі наявних у справі доказів та ухвалив заочне рішення. Заслухавши представника позивача, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки відповідно до вимог ст.ст.67,68 ЖК України відповідачі зобов'язані своєчасно вносити плату за комунальні послуги (водопостачання, газ, електричну та теплову енергію). Відповідачі не виконували взяті на себе зобов'язання щодо своєчасної плати за надану їм теплову енергію, у зв'язку з чим заборгували позивачу станом на 01.05.2010р. 5 367,46 грн .згідно представленої останнім довідки. Тому суд вважає, що дана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-10 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов'язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає на необхід\-не проголосити його вступну та резулятивну частини.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-10 00:00:00

В липні 2009 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив ухвалитирішення, яким стягнути з відповідача заборгованість за теплопостачання в сумі 4 157 грн. 47 коп. В обґрунтуванні своїх вимог позивач вказавна те, що у квартиру [ADDRESS] підприємство «Теплоенерго» Дніпропетровської міської ради надають теплову енергію. Відповідач є відповідальним квартиронаймачем, повинен був сплачувати послуги щомісячно, але він систематично порушував зобовязання, у звязку з чим утворилася заборгованість, яка станом на травень 2009 року складає 4 157 грн. 47 коп. Добровільно сплатити заборгованість відповідач не бажає, а тому позивач вимушений звернутися до суду. У судове засідання представник позивача не зявився, але надав суду заяву в якій позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити та справу розглядати без його участі, в разі неявки відповідача не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 20 Закону України від 24.06.2004 року № 1875-ІV «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. У судовому засіданні встановлено, що відповідач є відповідальним квартиронаймачем квартири [ADDRESS]. Відповідачеві було відкрито особовий рахунок № 802428, за яким він повинен був сплачувати комунальні послуги щомісячно. Відповідач систематично порушував зобовязання, внаслідок чого утворилася заборгованість станом на травень 2009 року, яка складає 4 157 грн. 47 коп. Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за надання теплової енергії в сумі 4\~157 грн. 47 коп. Відповідно до ст. 81, ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір сплачений за подачу позову в сумі 51 грн. 00 коп., а також витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-10 00:00:00

02.06.2010 року позивач звернувся в суд з вищезазначеним позовом, в якому просить визнати його батьком дитини [PERSON], виключити відомості про батька [PERSON] з актового запису № 337 від 06.08.2008 року по відділу реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області про народження [PERSON], а також записати його батьком дитини у Книзі реєстрації народжень відділу реєстрації актів цивільного стану. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що вважає себе батьком [PERSON], [INFO], який народився у шлюбі між [PERSON] та [PERSON], оскільки з травня 2007 року між ним та [PERSON] були довготривалі стосунки, які продовжувались і після народження сина. На час зачаття дитини мати дитини [PERSON] деякий час не проживала з відповідачем. Крім того, згідно висновку експертизи [PERSON] не є батьком дитини [PERSON] Позивач надав до суду письмову заяву, в якій на позові наполягає, просить його задовольнити та розглянути справу в його відсутність. Відповідач надав до суду заяву, в якій не заперечує проти задоволення даного позову та просить розглянути справу в його відсутність. Третя особа в своїй письмовій заяві не заперечує проти даного позову та просить справу розглянути без її участі. Суд, дослідивши матеріали справи, вражає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 07.05.2008 року народився [PERSON], якого позивач вважає своїм сином. Батьком дитини записано [PERSON], оскільки мати дитини [PERSON] перебувала на той час з останнім в зареєстрованому шлюбі. 21 жовтня 2009 року шлюб між [PERSON] Вікторовичаем та [PERSON] розірвано. Згідно висновку генетичного дослідження від 23.05.2009 року біологічне батьківство [PERSON] по відношенню до дитини [PERSON] виключається. Крім того, відповідач своєю письмовою заявою, завіреною приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] визнав, що батьком дитини в дійсності є громадянин [PERSON], [INFO], у звязку з чим він дає згоду на внесення змін до актового запису про народження дитини [PERSON], [INFO], даних про батька та запис батьком дитини позивача. Відповідно до ч. 2 та 3 ст. 128 Сімейного кодексу України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільно-процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути предявлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Таким чином у відповідності зі ст. 128 СК України [PERSON] необхідно визнати батьком дитини [PERSON], народженого 07 травня 2008 року [PERSON]. На підставі ст. 128 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-10 00:00:00

КП «Управління будинками №2» м.Городка 13.05.2010р. звернулось в суд з позовом, в якому просить стягнути з відповідачки, що проживає в [INFO] заборгованості за квартирну плату та плату за централізоване опалення у період з вересня 2009р. по квітень 2010р. В обґрунтування позову покликалось про те, що відповідачка користується як власник квартирою № 19 в будинку №55 по вул. Авіаційна в м. Городку. Внаслідок систематичної несплати власником квартири за надані послуги утворилась заборгованість, яку остання добровільно не погашає. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, просить про стягнення з відповідачки заборгованості за квартирну плату та плату за централізоване опалення у період з вересня 2009 по 01.04.2010р. в сумі 1935 грн. 74 коп. та судових витрат по справі. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала, утворення заборгованості мотивує важким матеріальним станом. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідачку дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов слід задоволити. Відповідно до вимог ст. 509 ЦК України, ст. 10 ЗУ "Про приватизацію державного житлового фонду", ст.ст. 64, 66-68, 162 ЖК України на власників квартир покладено обов'язок по оплаті витрат пов"язаних з утриманням будинку та за комунальні послуги. Плата за користування житлом та надані комунальні послуги вноситься щомісячно за встановленими нормами і тарифами. Споживач зобов'язаний своєчасно оплачувати надані послуги. Заборгованість за надані послуги може бути стягнена із споживача у встановленому законом порядку. Із копії договору купівлі-продажу квартири від 14.07.2009р. ( а.с.5) убачається, що квартира [ADDRESS] належить на праві власності відповідачці [PERSON] Наявність по квартирі [ADDRESS] на 01.04.2010р. заборгованості, з вересня 2009р. й далі, з них - 1548 грн. 59 коп. по оплаті за опалення та 387 грн. 15 коп. за квартплату, а всього на 1935 грн. 74 коп., підтверджується розрахунком долученим до матеріалів справи та повідомленнями (а.с.9, 10-11). Відповідачка заборгованість добровільно не погашає, а тому така підлягає стягненню з неї в судовому порядку. В порядку СТ.88 ЦПК України, з відповідачки підлягає стягненню в користь місцевого бюджету м. Городок 51 грн. судового збору та в користь КП Управління будинками №2 ЗО грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-10 00:00:00

Сторони уклали о шлюб 30.12.2007 року, від шлюбу мають неповнолітню дитину. Позивач поставив питання про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що спільне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів, шлюбні відносини припинені з 01.03.2009 року, спільне господарство не ведеться. Відповідач позов визнає повністю. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд знаходить необхідним позов задовольнити з наступних підстав. Між сторонами склалися відносини, що перешкоджають подальшому спільному прживанню. З-за різних поглядів на сімейне життя та обовязки подружжя сторони перестали розуміти і поважати одне одного, в сімї постійно виникали сварки, що призвело до фактичного розпаду сімї. Нездорова обстановка в сімї негативно впливає на виховання дитини. Шлюбні відносини між сторонами припинені з 01.03.2009 року, зараз сторони проживають окремо, спільне господарство не ведеться.. Сторони заперечують проти надання строку на примирення, вважаючи, що примирення між ними неможливе. За таких обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання сторін і збереження сімї неможливі, шлюб між сторонами існує формально і зберігати його на майбутнє недоцільно, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам їх дитини. Приймаючи до уваги матеріальне становище сторін і прохання позивача, суд вважає, що витрати по оформленню розірвання шлюбу слід покласти на позивача. Визначаючи розмір цих витрат, суд приймає до уваги, що сторони перебувають у шлюбі вперше. На підставі наведеного,

Outcome: approved