Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-10 00:00:00

У квітні 2010р. [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач добровільно не приймає участі у матеріальному утриманні дітей, чим порушує їх права на достатній рівень життя. В позовній заяві позивач зазначила, що вона проживала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 09.02.2002р. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON]. [INFO]. З відповідачем проживають разом, але матеріальної допомоги на утримання дітей він не надає. Тому вона потребує допомоги від відповідача. Просила суд, стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до повноліття дітей. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до повноліття дітей. Відповідач у судове засідання не з»явився. про час та день слухання справи належно повідомлений, про що свідчить поштове повідомлення. Відповідно до вимог ст. 224 ЩІК України, у випадку неявки до судового засідання відповідача, належним чином повідомленого та такого, що не повідомив про причини неявки, суд може прийняти заочне рішення на підставі доказів, що маються в справі, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ст.76 ЦПК України, якщо місце перебування відповідача невідоме, суд розглядає справу після надходження до суду відомостей відносно його виклику до суду. Позивач проти прийняття заочного рішення по справі не заперечувала та просила суд розглянути справу без участі відповідача, прийнявши заочне рішення по справі. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позовних вимог (ст. 11 ЦПК України), установив наступне. Аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 09.02.2002р..що підтверджено свідоцтвом про шлюб І-НО № 142789, виданим виконкомом Миколаївської сільської ради Красноармійської о району Донецької області. Згідно свідоцтва про народження І-НО № 306100, виданого виданим виконкомом Миколаївської сільської ради Красноармійського району Донецької області. 21.01.2003р. у них народився син [PERSON]. Згідно свідоцтва про народження 1-НО № 216937, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Селидівського міського управління юстиції Донецької області, 03.07.2008р. у них народилась донька [PERSON] Згідно довідки ОСББ «К.Маркса.З», [PERSON] проживає за адресою: [INFO]. Згідно довідки № 04-22/1336 від 02.04.2010р.. [PERSON] працює на ВИ «шахта Росія». Згідно довідок Селидівського УПСЗН, [PERSON] перебуває на обліку в Селидівському УПСЗН і отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні першої дитини. Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХІІ) дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість, вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження. Обов'язок батьків по утриманню дітей до досягнення ними повноліття, закріплений в ч. 2 ст. 51 Конституції України і в ст. 180 Сімейного кодексу України. У випадку ухилення батьків від виконання цього обов'язку, за рішенням суду кошти на утримання дитини (шііменти) присуджуються в частині від доходу його матері, батька й (або) у твердій грошовій сумі (ст. 181 СК України). На утриманні відповідача інші неповнолітні діти й непрацездатні члени родини (утриманці) не перебувають. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальний стан як дитини, так і платника аліментів, та інші обставини, що мають істотне значення. Передбачених законом підстав для звільнення [PERSON] від обов'язку утримання неповнолітніх дітей судом не встановлено. Домовленості між батьками щодо способу утримання дітей не досягнуто. Оцінивши надані по справі докази, суд дійшов висновку, що [PERSON] не виконує у відношенні своїх неповнолітніх дітей передбачені сімейним законодавством обов'язки з їх утримання, чим порушує право дітей на достатній рівень життя. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Суд вважає, що слід стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у частковому співвідношенні до його заробітку у розмірі 1/3 частини всіх видів доходів. При вирішенні питань щодо судових витрат суд керується нормами ст.79.81.88 ІДПК України. Згідно зі ст.79 ЩІК України до судових витрат належать судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Згідно зі сг.81 ч.З п.З ЦПК України не підлягають оплаті при зверненні до суду і покладаються на сторони після розгляду справи судом витрати на інформаційно-технічне забезпечення у справах про стягнення аліментів. Згідно зі ст. 88 ч.З ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі ст.ст. 180. 181, 182. 183, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved