Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-25 00:00:00

В Малиновський районний суд м.Одеси 14.04.2009 року звернулася [PERSON] Яшайєвна з позовом до Одеської міської ради про визнання права власності (а.с. 3). Заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 12.05.2009 року (головуючий суддя Демченко О.М.), позовні вимоги [PERSON] Яшайєвни до Одеської міської ради про визнання права власності задоволені. Визнано за [PERSON] Яшайєвною право власності на квартиру [ADDRESS], загальною площею 404.7 кв.м. (а.с. 52 53). Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 28.01.2010 року, апеляційну скаргу Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради задоволено, рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 12.05.2009 року (головуючий суддя Демченко О.М.) скасовано, справу направлено на новий розгляд (а.с. 101 102). Ухвалою судді Малиновського районного суду м. Одеси Целуха А.П. від 22.02.2010 року справу прийнято до провадження, розгляд справи призначено на 15.04.2010 р. ( а.с. 105). У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, вказуючи наступні обставини. У 1997 році трапилася пожежа в результаті якої згоріли квартири №20, 21. 22 в зупинку №8 по вул. Люстдорфська дорога в м. Одесі. Площа яку займали ці квартири зазначена на плані наданому КГІ „ОМБТІ та РОН зак. 2973 фон. Згідно з актом від 16.05.2001 року, складеного комісією в складі начальника ЖЕУ7, старшого майстра та майстра, на місці квартир, і по згоріли, виникло стихійне звалише сміття, яке час від часу вивозилося ЖЕУ7, однак це не запобігало постійному виникненню звалища згодом. На зазначену земельну ділянку ніхто не претендував, що також підтверджується вказаним актом. [PERSON] з метою поліпшення своїх житлових умов збудувала на місці квартир нову квартиру [ADDRESS], загальною площею 404,7 кв.м. При цьому в процесі будівництва позивачка права третіх осіб не порушувала, будівництво було здійснене нею з дотриманням будівельних норм та правил, про що нею був одержаний технічний висновок „Про можливість введення в експлуатацію квартири [ADDRESS], виготовлений ПП „Відкриття. Вказуючи на те, що позивачка має право на визнання за нею права власності на квартиру [ADDRESS], загальною площею 404.7 кв.м.. представник позивача просив визнати за нею право власності на цю квартиру. Представник Одеської міської ради та Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради в судове засідання не з'явилися, про час та місце судового засідання повідомлялися належним чином, причин своєї неявки суду не повідомили, клопотань щодо розгляду справи у їх відсутності або про відкладення судового засідання не подавали. Заперечень на позов не надходило. Суд, у звязку з неявкою представника відповідачів та неповідомлення про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 169 ЦПК України, зі згоди позивачки, ухвалює заочне рішення по справі, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як було встановлено, у 1997 році мала місце пожежа, в результаті якої згоріли квартири №20. 21, 22 в будинку №8 по вул. Люстдорфська дорога в м. Одесі. 16.05.2001 року комісією в складі начальника ЖЕУ 7, старшого майстра та майстра, був складений акт про те, що на місці квартир №20, 21, 22 в будинку №8 по вул. Люстдорфська дорога в м. Одесі, шо згоріли, виникло стихійне звалище сміття, яке час від часу вивозилося ЖЕУ 7, однак це не запобігало постійному виникненню звалища згодом. На зазначену земельну ділянку ніхто не претендував, що також підтверджується вказаним актом (а.с. 4). Позивачка [PERSON] з метою поліпшення своїх житлових умов збудувала на місці квартир нову квартиру [ADDRESS], загальною площею 404,7 кв.м. При цьому в процесі будівництва позивачка права третіх осіб не порушувала. будівництво було здійснене нею з дотриманням будівельних норм та правил, про що нею був одержаний технічний висновок „Про можливість введення в експлуатацію квартири №20 по вул. Люстдорфська дорога. 8, виготовлений ПП „Відкриття, наявний в матеріалах справи (а.с. 12). Цим же висновком було встановлено, що технічний стан основних несучих та огороджуючих конструктивних елементів квартири [ADDRESS], загальною площею 404.7 кв.м., жилою площею 182,5 кв.м. - задовільне, конструктивні та планувальні рішення відповідають вимогам ДВН В.2.2-15-2005 ..Житлові будівлі. Загальні положення". ДБН В. 1.1-7. СНІП 2.01.01. СНІП 2.01.07. СНІП 2.02.01. СНІП 2.03.01. СНІП 2.03.01. СНІП П-22, СНІП П-23. СНІП П-25. Вказане домоволодіння маг можливість бути введеним в експлуатацію з присвоєнням окремої потової адреси (а.с. 12). Згідно зі ст. 376 ч. 5 ЦК України на вимогу користувача земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Відповідно зі ст. 392 ЦК України власник може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо не право оспорюється або не визнається іншою особою. З таких підстав, а також враховуючи те, що при проведенні позивачкою будівництва квартири права інших осіб порушені не були, технічний стан квартири відповідає діючим нормам та вимогам, суд вважає можливим позовні вимоги позивачки задовольнити та визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS], загальною площею 404.7 кв.м. Задовольняючи позов, суд виходить з того, що згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання права, а також те, що загальними засадами цивільного законодавства згідно зі ст. 3 ЦК України є, зокрема, неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність.

Outcome: approved