Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-24 00:00:00

14.04.2010 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, в якому просив визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови у перерахунку його щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком з 22 травня 2008 року, передбаченої ст.51 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з врахуванням ч.3 ст.67 вказаного Закону та ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Також просив суд зобовязати відповідача здійснити перерахунок розміру його додаткової пенсії відповідно до ст.51 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком з 22 травня 2008 року врахуванням ч.3 ст.67 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Також просив стягнути з відповідача на його користь суму всіх судових витрат. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що є учасником лiквiдацiї aвapiї на ЧАЕС 1 категорії. В даний час є інвалідом 2 групи, i перебуває на облiку в ГУПФУ в Полтавській області. На даний час відповідачем додаткова пенсiя йому виплачується в розмiрi, який не вiдповiдає нормам дiючого законодавства України. У вiдповiдностi iз Законом України "Про статус та соцiальний захист громадян, якi постраждали внаслiдок Чорнобильської катастрофи" пенсiї особам, вiднесеним до категорії 1-4, встановлюються у виглядi державної пенсiї i додаткової пенсiї за шкоду, спричинену здоров'ю, яка визначається пiсля виникнення права на державну пенсiю. При цьому, розмiр додаткової пенсiї по другій групі інвалідності встановлюється у розмірі 30% мiнiмальної пенсiї за віком. Він звернувся до ГУПФУ в Полтавській області 08.04.2010 рокуiз заявою про перерахунок призначеної йому пенсії. Листом від 05.05.2010 року за вих. №208/І-03, відповідач безпідставно та незаконно відмовив йому у перерахунку додаткової пенсії. Вважає дiї відповідача неправомірними з тих підстав, що рішенням Конституційного Суду №10-рп/2008 вiд 22 травня 2008 року визнані такими, що не вiдповiдають Конституції України, положення пунктiв Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змiн до деяких законодавчих aктiв України" від 28.12.2007р., згідно з яким були внесені зміни до Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслiдок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991р. Але відповідачем і на даний час йому виплачується пенсія в розмірах, які не відповідають нормам діючого законодавства України. Позивач та його представник у судове засідання не зявивлись, надавши до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. Представник відповідача в судове засідання також не зявився, але надав заяву з проханням справу розглянути за його відсутності та письмові заперечення, в яких проти позовних вимог заперечував та просив відмовити в їх задоволенні. Посилався на те, що додаткова пенсiя позивачу нарахована та виплачується в повній відповідності до вимог чинного законодавства, у визначених законом розмірах. Вважає безпідставним посилання позивача на частину 3 статтi 28 Закон України "Про загальнообов'язкове державне пенсiйне страхvвання", оскільки з вказаної норми випливає, що мiнiмальний розмiр пенсiї за віком, встановлений абзацом першим частини першої цiєї статтi, застосовується виключно для визначення розмiрiв пенсiй, призначених згiдно з цим Законом. З 01.01.08 року Законом Укрaїни "Про державний бюджет на 2008 piк" були внесені зміни до Закону України "Про статус i соцiальний захист громадян, якi постраждали внаслiдок Чорнобильської катастрофи", якими ч.1 ст. 51 викладена наступним чином - особам, віднесеним до категорії 2, щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, призначається в розмірі 15 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Згідно ч.4 ст.51 Закону у вказаній редакції розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначається на момент виплати додаткової пенсії згідно із законом про Державний бюджет України і не може коригуватися іншими нормативно-правовими актами. Рiшенням Конституцiйного Суду України від 22.05.08р. №10-рп/2008 визнано такими, що не відповідають Конституцiї України (є неконституцiйними), положення пункту 28 роздiлу ІІ «Внесення змiн до деяких законодавчих aктiв Укрaїни» Закону Укрaїни "Про Державний бюджет Укрaїни на 2008 piк та про внесення змiн до деяких законодавчих актів Укрaїни". Таким чином, до 22.05.08р. управління діяло на підставі діючої ст.51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Пiсля винесення рiшення Конституцiйним Судом Укрaїни вiд 22.05.08 управлiння керувалося дiючими Постановами Кабiнету Miнicтpiв, що регулювали питання призначення та виплати пенсiї особам, постраждалим внаслiдок Чорнобильської катастрофи. Суд, дослідивши докази у справі, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що позивач має статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 2 категорії, що підтверджується посвідченням серії А №099345 від 07.07.1993 року (а.с.6). Згідно довідки серії МСЕ №0374244 від 30.03.2010 року позивачу було встановлено 2 групу інвалідності, причиною якої є захворювання, яке повязано з виконанням обовязків в/служби з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (а.с.6). Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області та отримує додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю, як учасник ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в період проходження військової служби (2 категорія) (а.с.14). Статтею 49 Закону України «Про статус i соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсія особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюється у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію. Відповідно до пп.15 п.28 II розд. Закону України „Про Державний бюджет на 2008 рік ч.1 ст. 51 викладена наступним чином - особам, віднесеним до категорії 2, щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, призначається в розмірі 15 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Згідно ч.4 ст.51 Закону у вказаній редакції розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначається на момент виплати додаткової пенсії згідно із законом про Державний бюджет України і не може коригуватися іншими нормативно-правовими актами. Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року №10-рп/2008, визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) положення пп.15,12 п.28 ІІ розділу Закону України «Про Державний бюджет на 2008 рік», яким внесені зміни до Закону України «Про статус i соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Таким чином, з 22.05.2008р. ст. 51 Закону України «Про статус i соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» дії редакції, яку вона мала до внесення в неї змін в неї Законом України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України". Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами при розрахунку додаткової пенсії, передбаченої статтею 51 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, застосуванню підлягає мінімальний розмір пенсії за віком, який визначається згідно зі ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Іншого нормативно-правового акта, який визначав би цей або встановлював інший розмір немає. Відповідно до ст. 51 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи особам, віднесеним до категорії 2, призначається пенсія за шкоду заподіяну здоров'ю, у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. Виплата додаткової пенсії відповідно до ст.53 зазначеного Закону здійснюється повністю незалежного від заробітку, пенсії чи іншого доходу. Таким чином, вихідним критерієм обрахунку додаткової пенсії виступає мінімальна пенсія за віком, яка згідно зі ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму, визначеного законом для осіб, які втратили працездатність. Відповідно до вимог ч.3 ст. 46 Конституції України пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом. Правові засади формування та застосування державних соціальних стандартів i нормативів, спрямованих на реалізацію закріплених Конституцією та законами України основних соціальних гарантій, визначаються Законом України „Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії. За змістом абзацу третього статті 1 цього Закону державні соціальні гарантії - встановлені законами мінімальні розміри оплати праці, доходів громадян, пенсійного забезпечення, соціальної допомоги, розміри інших видів соціальних виплат, встановлені законами та іншими нормативно-правовими актами, які забезпечують рівень життя не нижчий від прожиткового мінімуму. Відповідно до вимог Закону України «Про прожитковий мінімум» прожитковий мінімум вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних i культурних потреб особистості. Прожитковий мінімум застосовується для встановлення розмірів мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком, визначення розмірів соціальної допомоги, допомоги сімям з дітьми, допомоги по безробіттю, а також стипендії та інших соціальних виплат виходячи з вимог Конституції України та законів України. Прожитковий мінімум встановлюється Кабінетом Міністрів України i щороку затверджується Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України на відповідний рік. Також суд враховує вимоги ст.71 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», якою доповнено Закон України від 05.10.2006 року №231-У про те, що дія положень цього закону не може призупинятися іншими законами, крім законів про внесення змін до цього Закону. Згідно ч.3 ст. 67 Закону України «Про статус i соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у разі збільшення визначеного законом розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, підвищується розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, розмір щомісячної компенсації сімям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму. Визначений ст. 28 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування мінімальний розмір пенсії за віком, для визначення якого застосовується прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, визначений Законом України „Про державний бюджет України на відповідний рік, є певним стандартом, в порівнянні з яким визначаються розміри інших видів соціальних виплат та допомоги. Таким чином, новий мінімальний розмір пенсії за віком залежить від нового прожиткового мінімуму. Оскільки позивачеві слід визначити пенсію, виходячи з мінімальної пенсії за віком, яка встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, то в разі збільшення розміру цього прожиткового мінімуму перерахунок пенсії позивачу повинен проводитись, виходячи з нового розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність задоволення вимог позивача в частині визнання дій відповідача про відмову в перерахунку розміру пенсії позивача у відповідності з діючим законодавством України неправомірними та зобовязання відповідача у відповідності зі ст.51 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» провести призначення, перерахунок та виплату йому з 22 травня 2008 року додаткової пенсії у розмірі 30 процентів мінімальної пенсії за віком, передбаченої статтею 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Разом з тим, суд вважає, що відсутні підстави для зобовязання відповідача здійснювати перерахунок додаткової пенсії позивача, виходячи з вимог ч.3 ст.67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». При цьому суд виходить з положень ч.1 ст.3 ЦПК України, згідно якої особа може звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів. Частиною 3 ст.67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що в разі збільшення прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до статті 54 Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, особам, віднесеним до 1, 2, 3, 4 категорій та розмір щомісячної компенсації сімям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового прожиткового мінімуму. Оскільки відповідач не відмовляв позивачу в перерахунку його пенсії у звязку зі збільшенням прожиткового мінімуму, в цій частині його право не порушувалось. З цих підстав суд не може зобовязати відповідача здійснювати такий перерахунок пенсії позивача в майбутньому. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки судом позов [PERSON] задоволено частково на 90%, позивачу мають бути відшкодовані пропорційно до задоволених вимог понесені судові витрати в сумі 33 грн. 30 коп. Тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 33 грн. 30 коп. на відшкодування судових витрат, понесених позивачем при зверненні з позовом до суду. На пiдставi вищевикладеного,

Outcome: partial