Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-19 00:00:00

Позивач звернувся до Новопсковського районного суду з позовом, у якому просить визнати за ним право в порядку спадкування за заповітом на майно, яке залишилося після смерті [PERSON], померлої 15.08.2009 року, а саме на земельну ділянку, площею 1165 кв. м., вартістю 30682,22 грн., згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛГ № 127907, виданого на імя [PERSON], яка розташована по вул. К.Маркса, 140 смт. Новопсков Новопсковського району. Позивач на вимогах викладених в заяві наполягав, просив позов задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача та представник третьої особи в судове засідання не зявилися, надали заяви про розгляд справи без їх участі, з позовними вимогами згодні. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини . Матеріалами справи встановлено, що 15.08.2009 року померла [PERSON], яка була бабусею позивача. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді будинку № 140 по вул. К.Маркса, смт. Новопсков Новопсковського району Луганської області, та земельної ділянки, площею 1165 кв.м., розташованої по вул. К.Маркса, 140 смт. Новопсков. За життя [PERSON] залишила заповіт, згідно якого все своє майно заповідала позивачу, що підтверджується заповітом від 30.12.2003 року, який посвідчений секретарем Осинівської сільської ради, та зареєстрований в реєстрі за № 687. Спадкоємців за законом та осіб, які мають обовязкову частку спадщині - немає. Судом встановлено, що позивач фактично прийняв спадщину яка залишилася після смерті [PERSON], що підтверджується довідкою нотаріуса Новопсковського районного нотаріального округу, та на частину спадщини - будинок № 140 по вул. К.Маркса, смт. Новопсков Новопсковського району Луганської області, отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом, що підтверджується відповідним свідоцтвом від 09.03.2010 року. 09.03.2010 року приватним нотаріусом Новопсковського районного нотаріального округу [PERSON] позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, розташовану по вул. К.Маркса смт. Новопсков Новопсковського району, 140, оскільки позивачем не були подані необхідні для вчинення нотаріальної дії документи. Так, згідно витягу з технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельні ділянки № 01-07/1-566 від 26.03.2010 року, виданого відділом Держкомзему у Новопсковському районі Луганської області, [PERSON], згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛГ № 127907, належить земельна ділянка, площею 0,1165 га надана для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, який вона не отримала у звязку зі смертю. Даний Державний акт знаходиться у відділі земельних ресурсів Новопсковського району. Згідно ч.І ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має Праго прийняти спадщину або не прийняти її. У чинність ст.ст. 1216-1218, 1235 ЦК України, до позивача, як до спадкоємця за заповітом переходить право власності на спадщину, до складу якої відноситься зазначена земельна ділянка. Згідно ч.5 ст. 1268 ЦК України, спадщина належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, тобто за нормою ч.2 ст. 1220 ЦК України з 15.08.2009 р. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] про визнання права на спадщину в порядку спадкування за заповітом є обґрунтовані та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved