Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-18 00:00:00

Позивач звернувся до Токмацького районного суду з позовом, в якому просить визнати неправомірною відмову УПСЗН Токмацької міської ради у виплаті йому, як особі, яка має статус постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії (інваліду ІІІ групи), недоплачених сум одноразової допомоги на оздоровлення у 2009 році та стягнути з відповідача недоотриману одноразову допомогу на оздоровлення в сумі 2330 гривень. Свій позов позивач обґрунтовує тим, що він є особою, яка має статус постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, є інвалідом ІІІ групи та перебуває на обліку в УПСЗН Токмацької міської ради. Позивач зазначає, що згідно з ст. 48 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» він має право на отримання щорічної допомоги на оздоровлення в розмірі 4-х мінімальних заробітних плат. За підрахунками позивача він має право на отримання допомоги на оздоровлення у 2009 році в сумі 2330 гривень (605 гривень х 4 = 2420), але фактично він отримав в квітні 2009 року допомогу на оздоровлення в сумі 90 гривень. Таким чином, позивач вважає, що сума недоотриманої щорічної допомоги на оздоровлення у 2009 році складає 2330 гривень (2420 90 = 2330), яку просить стягнути з відповідача. Позивач в судове засідання не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності, наполягає на задоволенні позову. Представник відповідача в судове засідання також не зявився, надіславши до суду заяву з проханням слухати справу за його відсутності та просить відмовити позивачу у задоволенні позову у повному обсязі. Згідно наданих відповідачем заперечень на позов, УПСЗН позовні вимоги не визнає, посилаючись на те, що позивач, як ліквідатор аварії на ЧАЕС 1 категорії отримав щорічну допомогу на оздоровлення у 2009 році в розмірі встановленому Кабінетом Міністрів України. Крім того, відповідач вказує, що виплати одноразової компенсації ліквідаторам аварії на ЧАЕС проводиться з бюджетних коштів, а УПСЗН є розпорядником бюджетних коштів 3 ступеня і не має повноважень до встановлення розміру допомоги, його збільшення або зменшення. Враховуючи це, УПСЗН вважає, що вимоги позивача є необґрунтованими, безпідставними, а тому не підлягають задоволенню. Суд, дослідивши заперечення відповідача та письмові докази по справі, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні судом встановлено, що позивач має статус постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи 1-ї категорії та є інвалідом ІІІ групи. У звязку з цим він перебуває на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення Токмацької міської ради Запорізької області. В звязку з цим позивачу згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.05 № 562 щорічно виплачується як інваліду ІІІ групи Чорнобильської катастрофи допомога на оздоровлення. Зокрема в квітні 2009 року позивач отримав щорічну допомогу на оздоровлення за 2009 рік в розмірі 90 гривень. Зазначені факти визнані сторонами, а тому відповідно до ст. 174 ЦПК України не підлягають доказуванню. Також судом встановлено, що позивач у грудні 2009 року звертався до відповідача із заявою щодо виплати йому щорічної грошової допомоги на оздоровлення за 2009 рік в розмірі, встановленому відповідно до ст. 48 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», однак відповідач своїм листом від 25.12.2009 р. № 3395/02-37 (а.с.9) відмовив йому у виплаті такої допомоги, посилаючись на те, що при виплаті позивачу суми щорічної допомоги на оздоровлення, УПСЗН керувалося вимогами Постанов Кабінету Міністрів України від 26.07.1996 року №836 та від 12.07.2005 року № 562, згідно з якими розмір допомоги на оздоровлення учасникам ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії, інвалідам ІІІ групи склав 90,00 грн. за 2009 рік. Спірні правовідносини регулюються ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», згідно якої щорічна допомога на оздоровлення інвалідам ІІІ групи виплачується в розмірі 4-х мінімальних заробітних плат. Відповідно ч.7 цієї статті розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати допомоги на оздоровлення. Відповідно до ч.5 ст. 48 ЗУ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи щорічна допомога на оздоровлення виплачується громадянам за місцем їх проживання органами соціального захисту населення . Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України. Відповідно до п.6 ч.1 ст. 92 Конституції України, виключно законами визначаються, зокрема основи соціального захисту, а ст.. 75 Конституції України встановлено, що єдиним органом законодавчої влади в Україні є парламент Верховна Рада України. Посилання відповідача на відсутність бюджетного фінансування передбачених Законом України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи розмірів щорічної грошової допомоги на оздоровлення, як на причину невиконання покладених на нього зобовязань до уваги не приймаються, оскільки реалізація особою права, що повязане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань (рішення Європейського суду з прав людини у справі Кечко проти України). Таким чином, наведене свідчить, що позивач має право на отримання щорічної допомоги на оздоровлення за 2009 рік у встановленому законом розмірі 4-х мінімальних заробітних плат, а тому виплата відповідачем щорічної допомоги на оздоровлення в квітні 2009 року у фіксованому розмірі 90,00 грн., тобто меншому ніж встановлено законом, порушує права позивача і зазначені дії суд вважає протиправними, як такі, що суперечать вимогам ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». В звязку з цим суд зобовязує відповідача здійснити позивачу перерахунок та виплату щорічної соціальної допомоги на оздоровлення за 2009 р., у розмірі, встановленому для осіб, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, які є інвалідами ІІІ групи, та передбаченому ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Нарахування суми допомоги, яка повинна бути виплачена позивачу, не відноситься до компетенції суду, тому вимога позивача про стягнення конкретної суми не підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: partial