overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів, посилаючись на те, що зареєструвала з відповідачем шлюб 20.04.1996 р., від якого народилися дочка - Людмила [INFO] та дочка - Вікторія, [INFO] Доньки проживають з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Відповідач в даний час проживає окремо від них. Її з неповнолітніми доньками залишив без грошей. Діти ходять до школи, потребують одягу та нормальних харчів. Позивачка є інвалідом третьої групи. Працює в ЗОШ № 5 на 0,5 ставки викладачем хімії. Відповідач також працює електромонтером на ЦЕЗ № 5 і одержує зарплату у розмірі 1400 гривень в місяць. Він спроможний матеріально допомагати неповнолітнім дітям. Просить стягнути аліменти в розмірі 1/3 усіх видів заробітку щомісячно до повноліття дітей. Позивачка позовні вимоги підтримала в повній мірі, про що подала заяву. Відповідач позов визнав, про що також надав суду письмову заяву. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що сторони уклали шлюб 20.04.1996 р./а.с.2 /. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO] /а.с.4/ дочку - Вікторію - [INFO] /а.с. З/. Про те, що діти проживають з матір"ю свідчить довідка КП „ЖЕО №4" від 30.06.2010 р. /а.с.7/. Позивачка працює в ЗОШ № 5, однак її доходи менші, ніж у відповідача /а.с.5/. У відповідності до вимог ст 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дітей (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідач працює електромонтером в ЦЕЗ №5 і має стабільний заробіток та більшу зарплату, ніж позивачка /а.с.5/. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. У відповідності до ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача судові витрати. Оскільки в матеріалах справи відсутні підтверджуючі документи про оплату юридичних послуг, то позивачці слід відмовити у стягненні з відповідача на її користь 150 грн. за надання правової допомоги.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-27 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування збитків в сумі 866,03 грн. посилаючись на те, що відповідач не являється абонентом Іванівського РЕМ. Власником особового рахунку є колишній власник будинку - [PERSON], після купівлі будинку рахунок № 5258/1 не переоформлювався. В порушення п.п. 42, 48, 53 Правил користування електроенергією для населення від 26.07.1999 року за № 1357, відповідач користувався електроенергією поза приладу обліку, про що свідчать акти № 0069102, і 0069168, яки були складені працівниками Іванівського РЕМ під час чергових перевірок 13.12.2009 року та 27.02.2010 року. Збитки заподіяні Іванівському РЕМ протиправними діями відповідача складають загальну суму за двома актами 866,03 грн., котрі не сплачено й досі, не дивлячись на попередження. В судове засідання зявився представник позивача на позовних вимогах наполягав. Просив справу слухати заочно. Відповідач у судове засідання не зявився, про причини неявки не повідомив, хоча повідомлений був належним чином, про що свідчать розписки про виклик до суду. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно з ч.2 п.1 ст.27 Закону України «Про електроенергетику» правопорушенням в електроенергетиці є розкрадання електричної енергії, в тому числі споживання електроенергії при самовільному підключенні до електромереж і споживання електричної енергії без приладів обліку. Нормою ч.1 ст.26 Закону України «Про електроенергетику» передбачається, що споживання електроенергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Суд, вислухавши позивача по справі, дослідивши матеріали справи перевіривши обставини справи доказами, які прилучені до матеріалів справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні , на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладено суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача з відповідача відшкодування судових витрат у вигляді витрат судового збору при звернені до суду з позовною заявою у розмірі 51 грн.00 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення у розмірі 30 гривень. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-27 00:00:00

Сторони перебувають в шлюбі з 14 березня 2002 року. Від шлюбу спільних дітей не маємо. Позивач просить шлюб розірвати посилаючись на те, що відносини в сім'ї склались неприязні, сварки і скандали привели до втрати взаємопочуттів. Подружніх стосунків не підтримують, не ведуть спільне господарство, проживають окремо. Позивач свої позовні вимоги підтримав із викладених у ньому підстав та просив розірвати шлюб. Відповідач в судове засідання не з"явився , про слухання справи повідомлявся належним чином. Відповідно до ст.224 ЦПК України, суд постановляє заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони на протязі тривалого часу не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільне господарство. Сім'я розпалась остаточно. Згідно ст.112 СК України, суд розриває шлюб, якщо сім'я розпалась остаточно. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-27 00:00:00

25.06.2010 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення на її користь аліментів на сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду до досягнення дитиною повноліття. Відповідач письмових заперечень проти позову не подав. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги змінила. Пояснила, що перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі,який 27.09.2001 року розірвано. Від спільного подружнього життя мають сина [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу відповідач сином,який залишений проживати з нею, не цікавиться, матеріальної допомоги на його утримання не надає. Покликаючись на викладені обставини, просить позов задовольнити,стягувати з відповідача на її користь на утримання сина по 300 грн. 00 коп., щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду до досягнення дитиною повноліття. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився,подав заяву про визнання позову. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, тому позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] - сторони по справі, перебували у зареєстрованому шлюбі, від подружнього життя мають сина [PERSON],[INFO](свідоцтво про народження серії І-ГЮ №049683). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як вбачається з пояснень позивачки, чого відповідачем не заперечувалось, дитина перебуває на її утриманні, відповідач участі у його вихованні не приймає, не цікавиться, матеріальної допомоги на утримання не надає. Відповідно до ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи викладене, а також те, що відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання сина не надає, згідний надавати таку допомогу в подальшому, підстави для стягнення з нього аліментів наявні. На підставі ст.ст.155,180-182,184,191 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-27 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на своє утримання, пославшись на те, що в шлюбі з відповідачем вона 30 квітня 2010р. народила сина і в даний час знаходиться на лікарняному листку в звязку з вагітністю і пологами. Потім вона має намір піти у відпустку до досягнення дитиною трирічного віку. Так як вона потребує коштів для свого існування, вона просить стягувати з відповідача весь цей час аліменти на її утримання у розмірі ? ч. заробітку. В суді позивачка позов підтримала і пояснила, що в шлюбі з відповідачем вона перебуває з 2007р. 30 квітня 2010р. вона народила сина. З відповідачем в даний час вони живуть окремо. На сина він платить їй аліменти у розмірі ? ч. заробітку. До 19 серпня 2010р. вона перебуватиме на лікарняному в звязку з вагітністю та пологами, а далі має намір піти у відпустку по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х років. Так як вона і сама потребує коштів для існування, вона просить на весь цей час стягнути з відповідача на її утримання аліменти у розмірі ? ч. заробітку. Відповідач і його представник адвокат [PERSON] в суді позову не визнали і пояснили, що відповідач має мінімальну заробітну плату, з якої платить позивачці аліменти на сина у розмірі ? ч. заробітку. Живе він на приватній квартирі, і в нього не залишається грошей для свого нормального існування. В позові позивачці вони просили відмовити. Суд, проаналізувавши матеріали справи, вислухавши сторони і адвоката, вважає встановленим, що позивачка 30 квітня 2010р. народила в шлюбі з відповідачем сина, батьком якого є відповідач. [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про народження. Не заперечували цього в суді і сторони. Згідно з копією листка непрацездатності позивачка звільнена від роботи в звязку з вагітністю та пологами до 19 серпня 2010р. Вона має право звертатись до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на своє утримання. Проте, згідно зі ст. 84 СК України таке право у дружини може виникнути лише у разі достатнього матеріального забезпечення чоловіка. В даному випадку в суді встановлено, що позивачка за час знаходження на лікарняному отримала більше 4\~000 гр. [PERSON] вона сама підтвердила в суді. Отримує вона і аліменти з відповідача на сина у розмірі ? ч. заробітку. Відповідач же, згідно з наданими ним трудовим договором отримує зарплату у розмірі 884 гр. [PERSON] вирахуванням ? ч. заробітку в рахунок аліментів, на думку суду, в нього недостатньо коштів для свого існування, отже, його матеріальне забезпечення не дає йому можливості платити кошти ще й на утримання позивачки. Таким чином, суд вважає, що в позові позивачці слід відмовити. Крім того, підставою у відмовленні в позові про стягнення аліментів за час, що позивачка буде у відпустці до досягнення дитиною 3-річного віку, є ще й те, що ці правовідносини ще не настали. Сама позивачка пояснила, що наказу про відпустку ще немає, вона має лише намір піти у відпустку. Ніяких доказів тому, що відповідач має змогу платити їй аліменти на її утримання в даний час, позивачка не надала. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-27 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до суду 09.07.2010 року та просила постановити рішення, згідно якого стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання сина - [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн., щомісяця, до досягнення сином повноліття. Свої вимоги мотивувала тим, що вона перебувала в шлюбі з відповідачем з 28.10.2007 року. Від даного шлюбу народився син - [PERSON], [INFO], який на теперішній час проживає з позивачкою. Зараз вона не працює, доглядає за дитиною та знаходиться у важкому матеріальному становищі. Відповідач не надає матеріальної допомоги. Позивач у попередньому судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі, зазначивши, що її коштів недостатньо для забезпечення життєвого рівня сім'ї та утримання дитини. Відповідач у судове засідання зявився, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Суд, заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про можливість задоволення позову, виходячи з наступного. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, за згодою сторін, вважає, що рішення по справі можливо ухвалити у попередньому судовому засіданні, відповідно до ст. 130 ЦПК України, так як визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який 08 липня 2010 року було розірвано. Від вказаного шлюбу, 15.02.2009 року народився син [PERSON], який проживає з матір`ю та знаходиться на її утриманні, згідно довідки Яськівської сільської ради Біляївського району Одеської області № 815 від 14.06.2010 року (а.с.7). Згідно до свідоцтва про народження виданого Яськівською сільською радою Біляївського району Одеської області, [PERSON] є батьком [PERSON]. Відповідно до ст. 180 СК України батьки несуть рівний обов'язок по змісту дитини до досягнення їм повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст.182 СК України. Згідно ч.3 ст. 181 ЦК України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір стягується з відповідача на користь держави у разі ухвалення на користь позивача, звільненого від судового збору рішення. Судовий збір підлягає стягненню у розмірі 51 гривні.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-27 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до суду 09.07.2010 року та просила постановити рішення, згідно якого стягнути з [PERSON] аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі у розмірі 350 грн., щомісяця, до досягнення сином [PERSON], 15.02.2009 р. н. трирічного віку. Свої вимоги мотивувала тим, що вона перебувала в шлюбі з відповідачем з 28.10.2007 року. Від даного шлюбу народився син - [PERSON], [INFO], який на теперішній час проживає з позивачкою. Зараз вона не працює, доглядає за дитиною та знаходиться у важкому матеріальному становищі. Відповідач не надає матеріальної допомоги. Позивач у попередньому судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі, зазначивши, що її коштів недостатньо для забезпечення життєвого рівня сім'ї та утримання дитини. Відповідач у судове засідання зявився, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Суд, заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про можливість задоволення позову, виходячи з наступного. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, за згодою сторін, вважає, що рішення по справі можливо ухвалити у попередньому судовому засіданні, відповідно до ст. 130 ЦПК України, так як визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який 08 липня 2010 року було розірвано. Від вказаного шлюбу, 15.02.2009 року народився син [PERSON], який проживає з матір`ю та знаходиться на її утриманні, згідно довідки Яськівської сільської ради Біляївського району Одеської області № 948 від 02.07.2010 року (а.с.7). Згідно до довідки, виданою управлінням праці та соціального захисту населення Біляївської районної державної адміністрації від 14.06.2010 р. № 436, [PERSON] перебуває на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення Біляївського району з 19.05.2009 р. по 16.02.2012 р. та отримає допомогу по догляду за дитиною до 3-х років у розмірі 130 грн. ( а.с. 6). Згідно ч.2 ст.84 Сімейного Кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч. 4 вказаної статті право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно з частиною 6 зазначеної статті право на утримання має дружина, з якою проживає дитина, і в разі розірвання шлюбу. На підставі викладеного й

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-27 00:00:00

В обгрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що рішенням Красилівського районного суду від 19.10.2009 року з нього було стягнуто на утримання дітей: дочки Тетяни-14.02.1994 року народження та сина [PERSON] - 20.0^.2002 року народження аліменти в розмірі 600 гривень в місяць до досягнення старшою дитиною повноліття. В даний час в нього змінився матеріальний стан, з 13 травня 2010 року, він працює, просить змінити йому розмір стягуваних аліментів з твердої грошової суми в розмірі 600 гривень на 1/3 частину всіх видів його доходів щомісячно до досягнення дітьми повноліття. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просить їх задоволити. Відповідачка позов визнала. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд находить позов підлягаючим задоволенню. Судом обєктивно встановлено, що згідно виконавчого листа № 2-969/09р. від 14.02 1994 року з позивача стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] [INFO] та сина [PERSON] - [INFO] в розмірі 600 гривень щомісяця до досягнення старшою дитиною повноліття. Відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них. В судовому засіданні встановлено, що матеріальне положення позивача змінилось, він працює, в звязку з чим, суд приходить до висновку, про необхідність змінити розмір стягуваних з позивача аліментів на 1/3 частину всіх видів його доходів щомісячно до досягнення дітьми повноліття. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-27 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду , пов"язаного з потребою в обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час , суд вважає за необхідне оголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-27 00:00:00

КС "Світовид" звернулася до суду із позовом до відповідачів про дострокове розірвання кредитного договору №18/М08 від 12.08.2008року із стягнення у солідарному порядку суми заборгованості за кредитом і процентам за користування кредитом в загальному розмірі 25957грн.08коп. У судовому засіданні представник позивача вимоги підтримав. Відповідачі до судового засідання не з'явилися, про дату слухання справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Ухвалою суду справа розглянута за їх відсутністю у порядку заочного розгляду, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи, 12.08.2008року між КС "Світовид" і [PERSON] був укладений кредитний договір №18/М08, за яким спілка надала відповідачеві суму кредиту в розмірі 17000грн.00коп. строком до 12.08.2011 року з розрахунку 50,00% річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. За умовами договору відповідач зобов'язана погашати суму кредиту щомісячними платежами згідно погодженого графіку. В той же день, 12.08.2008року, між КС "Світовид" і [PERSON], [PERSON] та [PERSON] були укладені договори поруки, за якими відповідачі взяли на себе зобов'язання нести солідарну відповідальність по усім зобов'язанням сумісно з позичальником [PERSON] на підставі кредитного договору №18/М08. Відповідно до наданих довідок та проведеного позивачем розрахунку, за умовами кредитного договору, позичальник [PERSON] здійснила на протязі 2008-2010р.р. у порушення встановлених строків тільки сім платежів у загальному розмірі 3750грн.00коп. Тому відповідачі як поручителі та позичальник не виконали свої зобов'язання за вищезазначеними договорами належним чином, у зв'язку з чим суму простроченого кредиту в розмірі 16791грн.00коп. та прострочені проценти за користування кредитом у сумі - 9165грн.29коп. не погасили. Загальна сума заборгованості за договором кредиту становить 25957грн.08коп. На підставі викладеного, у відповідності зі ст.ст. 509, 526, 610, 553, 554, 572, 589-590, 611, 1054-1055 ЦК України, суд дійшов висновку, що відповідачі не виконали зобов'язань, узятих на себе за кредитним договором і договорами поруки, у зв'язку із чим позовні вимоги, які предявлені до них є обгрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. Згідно до ст.ст. 81, 88 ЦПК України з відповідачів підлягають стягненню на користь позивача судові витрати в розмірі по 97грн.02коп. з кожного

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-27 00:00:00

АТ "ЕрстеБанк" звернувся до суду із позовом до відповідача про стягненням суми заборгованості за кредитом, процентами та пенею в загальному розмірі 33059,22долараСША, що еквівалентно 263891грн.93коп.. У судовому засіданні представник позивача вимоги позову підтримав. Відповідач до судового засідання не з'явився, про дату слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Ухвалою суду справа розглянута за його відсутністю у порядку заочного розгляду, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи, 16.11.2007року між ВАТ "ЕрстеБанк", правонаступником якого є АТ "ЕрстеБанк" і [PERSON] був укладений кредитний договір №014/2292/73/06680, зa яким банк надав відповідачу кредит в розмірі 28194,00дол.США на придбання автомобіля, строком до 15.11.2014року з розрахунку процентної ставки 10,99% річних. За умовами договорувідповідач зобовязаний погашати суму кредиту щомісячнимиплатежами згідно погодженого графіку. Пунктами 6.5, 9.1 передбачено, що у випадку порушення умов договору кредиту, банк має право достроково розірвати кредитний договір та вимагати дострокового виконання зобов'язань, та на стягнення пені в розмірі 0,1% від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу. Відповідно до наданих довідок, відповідач своїх зобов'язань за договором у повному обсязі і належним чином не виконав, суму боргу за кредитом в розмірі 26017,21дол.США, в тому числі суму простроченої заборгованості за кредитом в розмірі 4497,41дол.США, заборгованість по процентам у розмірі 4580,40дол.США не погасив, у зв'язку з чим банком нарахована сума пені за прострочку кредиту в розмірі 1257,08дол.США та сума пені за прострочку процентів в розмірі 1204,53дол.США. Загальна сума заборгованості за договором складає 33059,22долараСША, що станом на 11.03.2010року у гривневому еквіваленті становить 263891грн.93коп. На підставі викладеного, у відповідності до ст. ст. cт.ст. 509, 526, 610, 611, 1054-1055 ЦК України, суд дійшов висновку, що відповідач не виконав узятих на себе за договором зобов'язань у зв'язку iз чим позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст.ст. 81. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати на користь позивача в розмірі 1820грн.00коп.

Outcome: approved