overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-28 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою 18.03.2010 року. Позивачка в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі, відповідач , наполягала на задоволенні позовних вимог, розмір аліментів на своє утримання просила визначити судом з урахуванням тих обставин, що вона студентка денної форми навчання , отримує невелику стипендію та просила до досягнення дитиною трирічного віку . Відповідач позовні вимоги щодо стягнення аліментів не визнав в повному обсязі, з позовними вимогами не погодився, пояснивши суду, що він є державним службовцем, отримує заробітну плату в розмірі 1085,00 гривень ,в іншому складі суду розглядається позов про стягнення аліментів на утримання сина, він сплачує банку кредитні зобов»язання . Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін , суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими ,що підлягають задоволенню частково з наступних підстав: Позивачка і відповідач перебувають в шлюбних відносинах 08.11.2008 року , належним чином шлюбні відносини не припинені, шлюб не розірвано, але сторони сумісно не мешкають, суспільне господарство вели до припинення відносин до жовтня 2009 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується актовим записом про реєстрацію народження № 1064 від 10.06.2009 року, який виконано міським відділом реєстрації актів цивільного стану Подольського районного управління юстиції м. Києва . Відповідач по справі працює в Державному Комітеті по земельним ресурсам України , про що повідомив в судовому засіданні. Згідно вимог ст..191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. На підставі ст 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує : 1)стан здоров'я та матеріальне становище дитини 2)стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів 3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, чоловіка, батьків, дочки, сина. 4)Інші обставини, які мають істотне значення На підставі вимог ст.80 СК України аліменти на утримання одному з подружжя можуть бути присуджені судом у частці від заробітної плати другого з подружжя, або в твердій грошовій сумі. На підставі вимог ч.2ст.84 Сімейного Кодексу України «дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка, до досягнення дитиною трьох років. Судом роз»яснені сторонам вимоги ст.ст. 10,11,60 ЦПК України в тій частині, що докази в судовому процесі подаються тільки сторонами ,а судом тільки оцінються. Суд вважає, що відповідач не довів суду ті обставини ,на які посилався в судовому засіданні, а саме не підтвердив розмір заробітної плати, яку отримує та сплату за кредитними зобов»язаннями банку. Дослідивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає позовні вимоги частково обґрунтованими та такими ,що підлягають частковому задоволенню. Також, на підставі вимог ст.ст.81,88 ЦПК України руд вважає за необхідне покласти на відповідача обов»язки по сплаті державного мита та витрати за інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-28 00:00:00

18 березня 2010 року позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем по справі 10 жовтня 2003 року . Свої вимоги мотивує тим, що сімейне життя не склалося через різні погляди та інтереси, на дійсний час шлюбно-сімейні відносини припинено, проживають окремо з кінця 2004 року, спільне господарство не ведуть . У судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги, просила їх задовольнити та пояснила, що останнім часом шлюб має лише формальний характер, з кінця 2004 року припинено шлюбно-сімейні відносини, проживають окремо, наміру поновити шлюбні відносини вона не має, тому що остаточно переконана, що перспектив спільного проживання з відповідачем та перебування з ним у шлюбі не існує. Відповідач у судовому засіданні визнав позовні вимоги позивача та не заперечував проти їх задоволення. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги позивача законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню. Згідно з вимогами ст.. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Судовим розглядом справи встановлено, що сторони уклали шлюб 10 жовтня 2003 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося через різні погляди на життя, втраті нормальних відносин. Шлюбно-сімейні відносини сторони не підтримують з 2004 року. Сторони впевнені, що подальше спільне життя та збереження родини не можливо та не доцільно. Наведене свідчить , що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. Фактичні взаємини подружжя та дійсні причини звернення позивача до суду вказують на те, що підстав для примирення сторін не вбачається. На цей час позивач не має вільної згоди на перебування у шлюбі з відповідачем. Відповідно до вимог ст.. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені та документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-28 00:00:00

Кредитна спілка „Альянс України в особі Рівненського відділення звернулась до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] посилаючись на те, що 12 червня 2007 року між сторонами було укладено кредитний договір та договір поруки № 12-06/07 КС, згідно яких відповідачем [PERSON] було отримано кредит в сумі 5000 грн., а [PERSON] прийняла зобовязання поручителя. Через неналежне виконання відповідачами договірних зобовязань виникла заборгованість в розмірі 12769 грн. 60 коп., яку позивач просив стягнути з відповідачів в солідарному порядку. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги зменшила до суми 10623 грн. 66 коп., пояснивши, що зменшили відповідачам суму заборгованості на частину нарахованої пені. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] позов визнали в повному обсязі. Згідно ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Беручи до уваги, що визнання відповідачами позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд за наявності для того законних підстав приходить до висновку про можливість задоволення позову в повному обсязі. На підставі викладеного, ст.ст. 526, 554, 611, 612, 625, 1050 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-28 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за позикою у розмірі 33 тис. гривень, посилаючись на те, що 20 травня 2009 року позичив відповідачу 50 тис. гривень із зобовязанням останнього повернути борг до 20 липня 2009 року. Відповідач часткового погасив заборгованість, однак всієї суми боргу не повернув по даний час. У судовому засіданні позивач зменшив позовні вимоги, просив стягнути з відповідача 30 тис. грн. заборгованості за договором позики. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав в повному обсязі. Згідно ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Беручи до уваги, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд за наявності для того законних підстав приходить до висновку про можливість задоволення позову в повному обсязі. Враховуючи на часткове На підставі викладеного, ст. 1049 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-28 00:00:00

Позивач звернувся у червні 2010 року до суду з позовом до [PERSON] про визнання такою, що втратила право користування жилим приміщенням. В судове засідання позивач не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи в його відсутність через похилий вік, на позовних вимогах наполягає. Позивач мотивує тим, що в спірному жилому приміщенні будинку № 2 по вулиці Шмідта м. Олександрії Кіровоградської області, власником якого вона є, зареєстрований відповідач, але не поживає з вересня 2009 року, його особистих речей у житловому будинку немає, участі в оплаті комунальних послуг він не приймає, реєстрація відповідача в будинку, який належить позивачу порушує його право вільно володіти, користуватися, розпоряджатися ним як власника, тому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив, на підставі цього, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 379 ЦК України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира та інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них. Згідно ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Підстав для продовження терміну зберігання за відповідачем право користування спірним жилим приміщенням, передбачених ст. 71 ЖК України, немає. На підставі ст. ст. 379, 383 ЦК України, ст. 71 ЖК України ч. 3 п. 5 ст. 20 Закону України Про житлово-комунальні послуги від 24.06.2004 року,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-28 00:00:00

У березні 2009 року КП «Калитянський» звернулося до суду із позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість по оплаті наданих житлово-комунальних послуг за період з 01 січня 2007 року по 01 березня 2010 року в сумі 2 818 грн. 23 коп. В обгрунтування позову зазначається про те, що протягом вказаного періоду відповідач не сплачує кошти за надані послуги. Представник позивача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала й пояснила, що відповідач попереджена про суму заборгованості, яку вона має перед позивачем й про необхідність її погашення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки до суду не повідомила, а тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній матеріалів. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, суд дійшов до висновку про необхідність позов задовольнити. Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу від 19 вересня 2004 року квартира [ADDRESS] в селищі міського типу Калиті Броварського району Київської області належить [PERSON] - на 1/5 частину та [PERSON], [INFO] - на 4/5 частину. Як вбачається з розрахунку заборгованості (а.с. 4-5) відповідач має заборгованість по оплаті послуг за житлово-комунальні послуги за період з 01 січня 2007 року по 01 березня 2010 року в сумі 2 818 грн. 23 коп. Відповідно до ст.67 Житлового кодексу України (далі - ЖК України) плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно із ст.68 ЖК України наймач зобовязаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В порушення наведених вище положень нормативно-правових актів відповідач своєчасно плату за комунальні послуги не вносить. Статтею 88 ЦПК України визначено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-28 00:00:00

У грудні 2009 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] , в якому прохала стягнути з нього аліменти на утримання неповнолітньої дитини , посилаючись на те, що з 08 травня 1992 року по 31 липня 1997 року вони перебували у шлюбі. В заяві позивачка зазначила, що від спільного шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO], який проживає з нею і знаходиться на її утриманні, відповідач ухиляється від добровільних витрат повязаних з їх утриманням і не надає ніякої матеріальної допомоги, хоча він здоровий, працездатний та має постійний і регулярний дохід. Відповідач проти задоволення позову не заперечує. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстави ухвалює рішення про задоволення позову . Відповідно до ч.6 п.11 Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Таким, чином визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, то суд рахує прийняти його.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-28 00:00:00

У травні 2010 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] , в якому прохала стягнути з нього аліменти на утримання їх неповнолітніх дітей та її самої, посилаючись на те, що 23 липня 2004 року вона зареєструвала шлюб із відповідачем, 12 травня 2010 року цей шлюб було розірвано. В заяві позивачка зазначила, що від спільного шлюбу мають двох неповнолітніх синів [PERSON] , [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають з нею і знаходяться на її утриманні, відповідач ухиляється від добровільних витрат повязаних з їх утриманням і не надає ніякої матеріальної допомоги, хоча він здоровий, працездатний та має постійний і регулярний дохід. Також він зобовязаний сплачувати аліменти їй до досягнення їх сина [PERSON] 3 років. В судовому засіданні позивачка [PERSON] зменшила свої позовні вимоги та прохала стягнути з відповідача тільки аліменти на утримання неповнолітніх синів в розмірі 1/3 частки доходу відповідача, від аліментів на її утримання вона відмовляється. Відповідач проти задоволення позову не заперечує. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстави ухвалює рішення про задоволення позову . Відповідно до ч.6 п.11 Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, то суд рахує прийняти його.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-28 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, у якому зазначає, що з відповідачем в народився син [PERSON], [INFO]. З січня 2010 року відповідач допомоги на утримання дитини не надає, в наслідок чого у неї склалося тяжке . . тановище. Просить стягувати з відповідач аліменти на утримання сина у розмірі V\\ зндів його заробітків щомісячно, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму на ж відповідного віку. У судове засідання позивач не з'явилася, просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує, про що повідомила суд письмово. Відповідач просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнає, про що повідомив суд письмово. - Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання Відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи і інтереси інших осіб, відповідає інтересам дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за і централізоване опалення в сумі 3978 грн. 38 коп. та 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду. В обґрунтування позову вказує, що з відповідачем, який мешкає у квартирі [ADDRESS], 16.02.2007р. був укладений договір про надання послуг з централізованого опалення за №409 за яким останній отримує послуги з централізованого опалення, однак в порушення вимог чинного законодавства він своєчасно не розраховується за надані послуги, незважаючи на неодноразові нагадування, внаслідок чого за період з 15.10.2007 року по 15.04.2010 року утворилась заборгованість в сумі 3978, 26 грн., тому виникла необхідність її погашення в примусовому порядку. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, просила його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю. Вислухавши пояснення представника позивача,відповідача, дослідивши письмові докази по справі та давши їм належну оцінку, суд задовольняє позов з таких підстав. Встановлено, що між сторонами існують договірні зобов'язання, за якими позивач надає відповідачу послуги централізованого опалення, а останній зобов'язаний сплачувати вартість цих послуг за встановленими тарифами, що підтверджується копією договору про надання населенню послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води №409 від 16.02.2007 року, укладений між [PERSON] та Орендним підприємством теплових мереж «Новоград-Волинськтеплоенерго», правонаступником якого є Комунальне підприємство Новоград-Волинської міської ради «Новоград-Волинськтеплокомуненерго» (а.с. 6). Статтею 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ч.6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання», пп.1 п.30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води та водовідведення, затверджених постановою Кабінету міністрів України від 21.07.2005р. №630, п.7 Правил користування приміщенням житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24.01.2006 року № 45, умовами Договору №409 від 16.02.2007р., передбачений обов'язок споживача своєчасно, у встановлений договором термін (оплачувати отримані послуги з централізованого опалення. Однак в порушення норм законодавства, незважаючи на неодноразові попередження позивача(а.с. 7,8), відповідач не розраховувався за надані послуги, в наслідок чого утворилась заборгованість в сумі 3978,38 грн. станом на 07.05.2010 року, що підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості (а.с. 5). Крім того, обовязок відповідача по відшкодуванню шкоди, заподіяної внаслідок несвоєчасної оплати за надані послуги випливає зі ст.ст.525, 526 ЦК України щодо необхідності виконання сторонами договірних зобов'язань. Суд також стягує з відповідача судовий збір в сумі 51 грн. в дохід держави та на користь позивача 30 грн. витрат з інформаційно-технічного забезпечення судового розгляду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення юридичного факту родин\-них відносин, мотивуючи тим, що 30 липня 2008 року померла її рідна мати [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина на земельний пай розміром 3,6289 га, що розташо\-ваний на території Лучинецької сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької обла\-сті. Заявник є єдиною спадкоємицею за законом після померлої матері. На даний час вона бажає отримати свідоцтво про право на спадщину , але не може цього зробити, оскільки в свідоцтві про смерть матері та записана як «Семенюк Парасковія Іванівна», а в свідоцтві про народження заяв\-ника мати записана як «Симонюк Параскева Іванівна». Просить встановити факт, що [PERSON], яка померла 30 липня 2008 року, являлася її рідною матерю. У судовому засіданні [PERSON] підтримала заяву і просить її задовольнити, суду по\-яснила, що встановлення даного юридичного факту необхідне їй для оформлення спадщини. Представник зацікавленої особи - Лучинецької сільської ради Мурованокуриловецького району в судове засідання не з'явився, відповідно до листа сільського голови той просить розгля\-нути справу у відсутність представника, проти задоволення заяви [PERSON] не заперечує. Свідки [PERSON] та [PERSON] суду показали, що раніше проживали в [INFO] і добре знають родину заявника. Мати звали [PERSON] Па\-раска Іванівна, вона померла у липні 2008 року. Свідки підтвердили, що іншої жінки на ім'я [PERSON] в селі немає і ніколи не було. Суд, вислухавши пояснення заявника, показання свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно з свідоцтвом про смерть 1-АМ № 112437 [PERSON] померла 30 липня 2008 року (а.с.6). З свідоцтва про народження ЯЛ № 168798 [PERSON] вбачається, що її матерю є [PERSON] (а.с.5). Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб 17.10.1975 року було зареєстровано шлюб [PERSON] та [PERSON] (а.с.8). Відповідно до довідки виконкому Лучинецької сільської ради Мурованокуриловецького ра\-йону № 196 від 08.06.2010р. єдиним спадкоємцем за законом після смерті [PERSON], яка померла 30 липня 2008 року, являлася її дочка [PERSON] (а.с. 10). З державного акту на право приватної власності на землю серії ВН -ХШ-1146 вбачається, що [PERSON] належать земельна ділянка площею 3,6289 га, що розташована на території Лу\-чинецької сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області (а.с.7). Таким чином, суд вважає, що в судовому засіданні достовірно доведено факт, що [PERSON], яка померла 30 липня 2008 року, являлася рідною матерю [PERSON]. Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення. На підставі ст.ст. 256, 257 ЦПК України,

Outcome: approved