Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо- транспортної пригоди, а саме просить суд, стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 4592 (чотири тисячі пятсот девяносто дві) гривні та моральної шкоди у сумі 20000 (двадцять тисяч) гривень. Позивач та його представник у судовому засіданні підтримали свої позовні вимоги, та просили їх задовольнити. Відповідач та його представник у судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог у повному обсязі, та пояснили, що вони згодні з відшкодуванням матеріальної шкоди у сумі 4089 гривень. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, вислухавши сторони, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 08.09.2007 року біля 09 годині 00 хвилин по вулиці Приморській у м. Білгород-Дністровському Одеської області сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті, якої на автомобіль «ЗАЗ-Таврія» державний номер 35521ОВ під керуванням позивача [PERSON] був здійснений наїзд автомобілем [NUMBER] під керуванням відповідача [PERSON] Згідно постанови Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 03 жовтня2007 року по справі № 3-17483 було піддано [PERSON] адміністративному стягненню у вигляді адміністративного штрафу у сумі 17 гривень на користь держави. Згідно постанови Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 31 січня2008 року по справі № 3-18888 провадження в справі про адміністративне правопорушення про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності 0 закрити, через відсутність складу адміністративного правопорушення. Постановою апеляційного суду Одеської області від 25 травня 2010 року скарга [PERSON] була залишена без задоволення, а постанову суду Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 31 січня 2008 року Згідно висновку № 136 експертного, автотоварознавчого дослідження по визначенню матеріальної шкоди, спричиненому власнику транспортного засобу «ЗАЗ-1 10557» державний номер 35521ОВ, сума матеріальної шкоди, завданої неправомірними діями фізичної особи в повному обсязі складає 4591 (чотири тисячі пятьсот девяносто дві) гривень. Крім матеріальної шкоди позивам [PERSON] зазначає, що йому було завданотакож моральну шкоду, яку він оцінює в розмірі 20000 (двадцять тисяч) гривень. Моральна шкода спричинена, у звязку з тим, що позивач є інвалідом другої групи і тривалий час не міг користуватися автомобілем, та полягає у душевних стражданях заподіяних незаконними діяви інших осіб. Згідно п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до ст. 137 ЩІК у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Однак враховуючи положень п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», ч. З ст. 23 ЦК України характер та обсяг моральних страждань, які зазнав позивач у звязку з протиправними діями відповідача, а також виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості суд вважає, що розмір моральної шкоди слід зменшити до 2000 (пять тисяч) гривень. Згідно ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до вимог п. З ч. 2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із знищенням чи пошкодженням її майна. Згідно із вимогами ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. , Згідно ст. 1187 ЦК України - джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, повязана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове майно) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоду було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 1188, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. На підставі викладеного та

Outcome: partial