Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-12 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, посилаючись на наступне. [PERSON] являючись матірю [PERSON] [INFO] свій батьківський обовязок не виконує: матеріально дитину не утримує та не приймає участі у його вихованні. Службою у справах дітей районної державної адміністрації 01.02.2010 року направлено малолітнього [PERSON] [INFO] до притулку для дітей служби у справах дітей Чернівецької ОДА. Позивач просить позбавити [PERSON] батьківських прав та стягувати з неї на утримання сина аліменти в розмірі 233 гривні. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що вона доглядає за сином, відвідує його в притулку, а те що у дитини воші, то вони є у всіх дітей. Судом встановлено, що матірю [PERSON] [INFO] є відповідач, що підтверджується копіями Свідоцтва про народження дитини сері І-МИ №033907 виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Сторожинецького районного управління юстиції Чернівецької області. Згідно висновку комісії з питань захисту прав дитини при Сторожинецькій районній державній адміністрації №10-03/2010 від 12.02.2010 р. неповнолітній [PERSON] [INFO] перебуває у притулку для дітей служби у справах дітей Чернівецької ОДА. Беручи до уваги надані докази і пояснення, сторін та свідків у судовому засіданні, суд переконався, що відповідач, являючись матірю малолітнього [PERSON] [INFO] ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків. Так згідно статті 150 С.К. України, батьки зобовязані, виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сімї та родини, зобовязані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток та зобовязані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно висновку органу опіки та піклування вбачається, що малолітній [PERSON] перебуває на обліку з 12.02.2009 року як дитина, яка опинилася в складних життєвих обставинах. Мати дитини, відповідачка по справі не займається вихованням сина, пиячить, допускає жебракування дитини. В судовому засіданні вказані обставини знайшли своє підтвердження. Даючи пояснення в суді з приводу позовних вимог [PERSON] не заперечувала проживання дитини в антисанітарних умовах та наявність у сина педикульозу, вважаючи це нормальним явищем. Оскільки відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України матір може бути позбавлена судом батьківських прав, якщо вона ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків по вихованню дитини, суд знаходить, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Крім того, на думку суду, задоволення позовних вимог буде сприяти захисту прав та охоронюваних інтересів малолітнього [PERSON] та відповідати його інтересам. Відповідно до положень ч.2 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обовязку щодо утримання дитини, виховання з чого суд знаходить вимогу позивача щодо стягнення із відповідача аліментів обгрунтованою. Вирішуючи питання про розмір аліментів, що будуть стягуватись з відповідача, суд виходить з того, що згідно вимог ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків передбачених ст.184 цього Кодексу, а згідно ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідач працює по найму і її заробіток є мінливим і не постійним, а тому аліменти необхідно визначати у твердій грошовій сумі, яка на думку суду може складати запрошену позивачем суму, виходячи із зазначених обставин. Судові витрати суд покладає на відповідача, зважаючи на те, що її бездіяльність призвела до звернення позивача до суду.

Outcome: approved