overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-13 00:00:00

Головне державне управління охорони, використання і відтворення водних живих ресурсів та регулювання рибальства у Миколаївській області звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення збитків в розмірі 56 грн. 10 коп., заподіяних рибним запасам в результаті незаконного вилову 10.04.2009 року риби у вигляді 7 штук карасів та 2 штук тарані у ріці Інгул. У судове засідання представник позивача не зявилася, надала суду заяву про розгляд заяви за її відсутності в порядку заочного провадження, вимоги позову підтримала. Відповідач у судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надав. Ухвалою суду справу розглянуто за відсутності представника позивача та відповідача в порядку заочного провадження, оскільки у справі достатньо доказів про право та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову, дослідивши письмові докази, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи, відповідач 10.04.2009 року о 01.00 годин в районі Аляудського мосту на річці Інгул у м. Миколаєві заподіяв шкоду рибним запасам р. Інгул, незаконним виловом молоди риби, забороненим знаряддям ловлі - павуком із лисини, в період нересту риби (заборони). Незаконно виловив 7 штук молоді карасів та 2 штуки молоді тарані. Своїми діями відповідач завдав шкоди рибним ресурсам України на загальну суму 56 грн. 10 коп. За даним фактом 10.04.2009 року у відношенні відповідача було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 85 КУпАП. Постановою Центрального районного суду м. Миколаєва від 07.05.2009 року відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 340 грн. з конфіскацією незаконного знаряддя лову - павук із лисини. На підставі викладеного, відповідно до ст. 440 ЦК України, 3.14, 3.15, 4.11 «Правил рибальства», затверджених наказом Держкомрибгосподарстом України 15.02.1999 року № 19 з наступними змінами і доповненнями, «Порядку проведення любительського і спортивного рибальства», затвердженого Постановою КМУ від 18.07.98р. №1126, «Такс для обчислення розміру відшкодування збитку, заподіяного незаконним виловом чи знищенням коштовних видів риб...», затверджених Постановою КМУ від 19.01.98р., суд вважає, що відповідач своїми діями заподіяв рибним ресурсам України збитки в розмірі 56 грн. 10 коп., які підлягають стягненню з нього на користь позивача. Таким чином, позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. У відповідності до ст.ст. 81, 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 51 грн., на користь ГУ ДКУ в Миколаївській області слід стягнути витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн..

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-13 00:00:00

ВАТ «Сведбанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по кредитному договору у розмірі 6 054 грн. 37 коп. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги, наполягала на їх задоволенні. Відповідач в судове засідання не зявилася, про дату слухання справи повідомлялася належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Між тим, про причини неявки суд не повідомила, клопотання про розгляд справи за його відсутності, заперечення проти заочного розгляду справи до суду не направила. Ухвалою суду справа слухалася у відсутність відповідача в порядку заочного провадження, оскільки в матеріалах справи достатньо даних про права та відносини сторін. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд встановив. 06.01.2006 року між ВАТ «Сведбанк» в особі Миколаївського відділення ВАТ «Сведбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 17.07.01/71, за яким відповідно до п.п. 1.1, 1.3 позивач зобовязався надати відповідачу кредит у розмірі 7 034 грн. 00 коп. на строк з 06.01.2006 р. по 06.10.2007 р. включно, на умовах, передбачених кредитним договором, а відповідач зобовязався повернути кредит, сплатити проценти за користування ним та виконати зобовязання у повному обсязі в порядку та строки, передбачені кредитним договором. Свої зобовязання за кредитним договором [PERSON] виконувала неналежним чином. В погашення кредитної заборгованості було сплачено всього 5 551 грн. 10 коп. за період з 27.11.2006 р. по 18.05.2007 р. Після чого виконання боргових зобовязань припинилось. Відповідно до п. 8.1 кредитного договору передбачена відповідальність сторін за неналежне виконання взятих на себе зобовязань. Станом на 05.02.2009 р. заборгованість по кредиту за кредитним договором становить 6 054 грн. 37 коп., що складається з заборгованості по кредиту в розмірі 1 587 грн. 01 коп., заборгованості по несплаченим процентам за користування кредитом в розмірі 00 грн. 91 коп., заборгованості по несплаченій щомісячній комісії в розмірі 2 392 грн. 00 коп., пені за несвоєчасну сплату кредиту та відсотків в розмірі 2 074 грн. 45 коп. Позивач повідомляв [PERSON] про вимогу виконати своє зобовязання за кредитним договором, але відповідач свої зобовязання не виконала, на повідомлення про необхідність погашення кредиту та відсотків не відреагувала, до банку для погашення кінцевого розрахунку не зявилася. Приймаючи до уваги, що у встановлений кредитним договором строк відповідач зобовязання по договору не виконала, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача є обґрунтованими і на підставі ст.ст. 526, 530 ЦК України підлягають задоволенню в повному обсязі, стягнувши з відповідача на користь ВАТ «Сведбанк» заборгованість по кредиту в розмірі 6 054 грн. 37 коп. В силу ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача стягнути судові витрати у розмірі 252 грн. 68 коп. (судовий збір в розмірі 60 грн. 54 коп., витрати на інформаційно- технічне забезпечення в розмірі 30 грн. 00 коп., витрати по оплаті оголошення в газеті в розмірі 162 грн. 14 коп.)

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини: неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів відповідача, щомісячно, до повноліття дитини. Позивачка у судовому засіданні надала заяву про уточнення позовних вимог про стягнення аліментів з відповідача у твердій грошовій сумі 800 гри. щомісячно, до повноліття дитини, вимоги уточненого позову підтримала. Відповідач у судовому засіданні уточнений позов визнав. Вислухавши пояснення позивачки, відповідача, вивчивши доводи позову, дослідивши письмові докази, судом встановлено наступне. Як вбачається із матеріалів справи, сторони знаходяться у шлюбних відносинах з 22.04.2005 року, від яких мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], батьком якої вказаний відповідач. Дитина в даний час проживає з позивачкою, знаходиться на її утриманні і вихованні. Відповідач матеріальну допомогу в достатній і будь-якій встановленій офіційній формі на утримання дитини не надає. Оцінюючи зібрані докази у справі, суд приходить до висновку, що відповідач як батько неповнолітнього [PERSON], [INFO], зобов'язаний утримувати дитину, проте матеріальної допомоги достатньої для задоволення її розумних потреб, добровільно не надає. Якої-небудь взаємної угоди про оплату відповідачем аліментів в добровільному порядку між позивачем і відповідачем досягнуто не було. На підставі вищевикладеного, у відповідності до ст. ст. 180, 181, 182, 183 СК України, суд приходить до висновку, що вимоги позову є обґрунтованими та підлягають задоволенню, у звязку з чим з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 800 грн. щомісячно, починаючи з часу пред'явлення вимог 25.05.2010 року, до її повноліття. В силу ст.ст. 81, 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 51 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-13 00:00:00

ВАТ КБ "Надра" звернувся до суду із позовом до відповідачів про стягнення суми заборгованості за кредитом та процентам в загальному розмірі 9837грн.33коп. У судовому засіданні представник позивача вимоги позову підтримав. Відповідачі до судового засідання не з'явилися, про дату слухання справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Ухвалою суду справа розглянута за їх відсутністю у порядку заочного розгляду, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вислухав пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи, 27.09.2007року між ВАТ КБ "Надра" і [PERSON] С.М. був укладений кредитний договорі №1/ЕМК/19/2007-980, за яким банк надав відповідачу кредит в розмірі 12000грн.00коп. строком до 26.09.2008року з розрахунку процентної ставки 30.00% річних. Пунктом 8.1 зазначеного договору передбачено, що у випадку порушення відповідачем умов договору кредиту, банк має право на стягнення пені в розмірі подвійної облікової ставки від суми заборгованості за кожен день прострочення платежу. В той же день, 27.09.2007року між ВАТ КБ "Надра" і [PERSON] за участю основного боржника був укладений договір поруки, за якими відповідач [PERSON] брала на себе зобов'язання нести солідарну відповідальність по усім зобов'язанням сумісно з позичальником на підставі кредитного договору №1/ЕМК/19/2007-980. Відповідно до наданих довідок, відповідачі своїх зобов'язань за договорами кредиту і поруки у повному обсязі і належним чином не виконали, суму боргу за кредитом в розмірі 5345грн.67коп., прострочених процентів у розмірі 2458грн. 13коп. не погасили, у зв'язку з чим банком нарахована пеня в розмірі 2033грн.53коп. Загальна сума заборгованості за договором становить 9837грн.33коп. На підставі викладеного, у відповідності до ст. ст. ст. ст. 509, 526, 553-555, 610, 611, 1054-\-1055 ЦК України, суд дійшов висновку , що відповідачі не виконали узятих на себе за кредитним договором і договором поруки зобов'язань, у зв'язку із чим позовні вимоги є обгрунтованими, але виходячи із обставин справи підлягають задоволенню частково зі зменшенням суми пені відповідно до ч.З ст.551 ЦК України до розміру 1000грн.00коп. Таким чином, з відповідачів на користь позивача слід стягнути за договорами 8803грн.80коп. Відповідно до ст.ст.81, 88 ЦПК України з відповідачів підлягають стягненню судові витрати на користь позивача в розмірі по 104грн.02коп.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-13 00:00:00

17.03.2010р. ВАТ ЕК «Миколаївобленерго» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту електроенергію, яка була відпущена відповідачу на підставі особистого рахунку № 708098 у кількості 4098 квт/год. на загальну суму 402,09 грн, яку відповідач частково сплатив у сумі 3,21 грн, тому позивач просить стягнути залишок заборгованості у сумі 398,88 грн. у судовому порядку. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав в повному обсязі, пояснив, що відповідач порушив п.22 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Кабінетом Міністрів України від 26.07.1999року № 1357 та повинен нести матеріальну відповідальність. Згідно відпущеної електроенергії за період з 01.11.1997 року по 01.02.2010 року у обсязі 4098 квт/год на загальну суму 402,09 грн, з яких відповідач частково сплатив 3,21 грн., тому представник позивача просить стягнути з відповідача заборгованість у сумі 398,88 грн. Відповідач [PERSON] двічі в судове засідання не зявився, судом належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив. Суд вважає можливим згідно ч.4 ст.169 ЦПК України слухати справу у відсутність відповідача та відповідно до ст.224 ч.1 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Представник позивача проти такого вирішення справи не заперечує. Дослідивши письмові матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, суд встановив, що відповідач є споживачем електроенергії, яку йому поставляє філія ВАТ ЕК „Миколаівобленерго Вознесенського району, особовий рахунок № 708089, відкритий 01.01.1980р. (а.с.6-7). За період з 01.11.1997 року по 01.02.2010року [PERSON] відпущена електроенергія у кількості 4098 квт/год. на загальну суму 402,09 грн., яку частково відповідач сплатив на суму 3,21 грн., тому залишок заборгованості становить 398,88 грн.(а.с.4-5) Правилами користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету міністрів України від 26.07.1999 року за № 1357 передбачено, що розрахунки населення за спожиту електроенергію здійснюється за діючими тарифами ( цінами) для населення на підставі фактичних показань приладу обліку. Знімання показань приладу обліку проводиться споживачем щомісяця. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду ( яким є календарний місяць) електроенергію вноситься не пізніше 10-го числа наступного місяця. Обовязок споживача є своєчасно сплачувати спожиту електроенергію. Оскільки відповідач ці обовязки не виконує, то позивач обгрунтовано вимагає стягнення заборгованості по оплаті наданих комунальних послуг, тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача підлягають стягненню судовий збір у сумі 51 гривні та витрати на інформаційно-технічне забезпечення у розмірі 30 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з заявою, в якій просить поновити строк звернення до суду, визнати договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] дійсним, визнати за нею право власності на зазначене нерухоме майно. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав. Зазначив,що дійсно 17 листопада 1998 року між ним та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу квартири на товарній біржі. Квартиру він передав та гроші за неї отримав. Претензій до позивача не має. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Згідно з п. 4 Розділу Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного Кодексу України, суд застосовує норми Цивільного Кодексу УРСР, діючого на момент виникнення правовідносин. У відповідності до ст.224 ЦК УРСР (1963 рік) за договором купівлі-продажу продавець зобов'язується передати майно у власність покупцю, а покупець зобов'язується прийняти майно та сплатити за нього певну грошову суму. Згідно ст.227 ЦК УРСР (1963 рік) договір купівлі-продажу житлового будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Статтею 15 Закону України „Про товарну біржу" угоди, зареєстровані на товарній біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Згідно ст.48 Закону України «Про власність» власник може вимагати усунення усяких порушень його права, хоча б ці порушення і не були пов'язані з позбавленням володіння. Захист права власності здійснюється судом. Відповідно до норм ст.ст. 11,13 Закони України «Про власність» суб'єктами права власності є громадяни України, об'єктом права власності є житлові будинки, квартири. Відповідно до договору купівлі-продажу нерухомості від 17.11.1998 року, укладеного і зареєстрованого на Бердянській регіональній товарній біржі «Нерухомість Приазов'я», [PERSON] продав, а [PERSON] купила квартиру [ADDRESS]. Згідно реєстраційного посвідчення Бердянського КПТІ зазначена квартира зареєстрована в Бердянському комунальному підприємстві по технічній інвентаризації за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, зареєстрованого на Бердянській регіональній товарній біржі «Нерухомість Приазов'я» 17.11.1998 року № 792. Позивач виконав зобов'язання по угоді та вважав договір купівлі-продажу, укладений на біржі, дійсним. Відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення угоди. Враховуючи викладене, суд вважає можливим поновити строк звернення до суду, визнати угоду дійсною та визнати за позивачем право власності на зазначений об'єкт нерухомості.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-13 00:00:00

Позивач [PERSON], (до шлюбу прізвище Петухова) звернулася до суду з позовом в якому просить суд, в зв'язку з неможливістю збереження сім'ї, розірвати шлюб Кміж нею та відповідачем [PERSON], зареєстрований 05 вересня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Ширяївського районного управління Нрофиції Одеської області, актовий запис № 49. Позивач та відповідач до судового засідання не з'явилися, надали письмові заяви з ж,клопотанням справу розглянути за їх відсутності, позивач позов підтримала в повному обсязі, відповідач позовні вимоги визнав. Позовні вимоги підтверджуються : свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-ЖД № Ж. 108143 виданого 05 вересня 2009 року (а.с.4); копією паспортів (а.с.5). На підставі ст. ст. 105, 112 Сімейного кодексу України позов підлягає НЩзадоволенню .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-13 00:00:00

Позивач 03.03.2010 року звернувся до суду з вищевказаним позовом про розлучення, посилаючись на те, що життя з відповідачем не складається через непорозуміння і поваги друг до друга, сім'я значиться лише формально, тому позивач просить розірвати шлюб між ним та відповідачем. У судовому засіданні позивач 14.06.2010 року на задоволенні позовних вимог наполягав. Відповідач у судовому засіданні з позовними вимогами позивача погодився і не заперечував проти розірвання шлюбу. Суд, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Шлюб між [PERSON] і [PERSON] був зареєстрований 11.11.1971 року в місті Харкові в «Палаці одружень» актова запис № 1806, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюб. Від спільного шлюбу сторони мають повнолітнього сина який в даний час проживає окремо. Спільне життя сторін не склалося через відсутність непорозуміння і неповаги друг до друга, як стверджує позивач, спільно вони з відповідачем проживають лише в квартирі, більше нічого спільного в них немає подальше спільне сімейне життя з відповідачем та збереження шлюбу не можливе, так як сімя числиться лише формально. Суд вважає, що позовна заява про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, так як подальше життя подружжя у шлюбі буде суперечити інтересам як позивача, так і відповідача, тому суд відповідно до ст. 112 СК України позовні вимоги позивача задовольняє в повному обсязі. Судові витрати при отриманні свідоцтва про розірвання шлюбу необхідно покласти на позивача по справі, так як він ініціатор розлучення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-13 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов'язаного з потребою у обгрунтовуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає на необхідне проголосити його вступну та резолютивну частии.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-13 00:00:00

У травні 2010 року, [PERSON] звернулась з позовною заявою до суду про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дитини. У судове засідання позивач не з'явилась, надала до суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутністю. На задоволенні позовних вимог наполягала і в разі неявки відповідача у судові засідання не заперечувала проти винесення заочного рішення (а.с.). Відповідач у судове засідання не з'явився, належно сповіщений про день та час слухання справи у встановленому законом порядку, (а.с. ). Позов підлягає задоволенню. Згідно матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON] розірвали шлюб 15.07.2009 року (а.с.).Згідно свідоцтва про народження, [PERSON] народилась в родині [PERSON] та [PERSON] [INFO] року (а.с.). Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу, [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON]. Подружжю присвоєно прізвище [PERSON] (а.с.). Відповідач не приймає участі в утриманні та вихованні дитини, ухиляється від її матеріального забезпечення. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. ст. 181, 182, 183 СК України кошти на утримання дитини присуджуються в частці від доходу батька або у твердій грошовій сумі, при цьому суд визначає частку заробітку (доходу), яка буде стягуватись як аліменти на дитину. Оголосивши матеріали справи, суд вважає, що стягненню з відповідача у вигляді аліментів підлягає 1/4 частини доходів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-13 00:00:00

ВАТ "Кредитпромбанк" звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення суми заборгованості за кредитом та процентам в загальному розмірі 29184грн.27коп. У судовому засіданні представник позивача вимоги позову підтримав. Відповідач до судового засідання не з'явилася, про дату слухання справи була повідомлена належним чином за останнім відомим місцем мешкання, про причини неявки суду не повідомив. Ухвалою суду справа розглянута за її відсутністю у порядку заочного розгляду, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вислухав пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи, 19.05.2008року між ВАТ "Кредитпромбанк" і [PERSON] був укладений кредитний договір №03.1/095/08-Z, за яким банк надав відповідачу кредит в розмірі 25000грн.00коп. строком до 18.05.2013року з розрахунку процентної ставки 23,00% річних. Пунктами 3.8, 3.13, 3.17, 4.2-4.3, зазначеного договору передбачено, що у випадку порушення відповідачем умов договору кредиту, банк має право вимагати дострокового виконання зобов'язань і застосувати штрафні санкції у вигляді пені в розмірі подвійної облікової ставки від суми заборгованості за кожен день прострочення платежу та на стягнення штрафу в розмірі 3% від суми отриманого кредиту, у випадку ненадання банку будь-яких документів, надання яких передбачено п. 3.6. Відповідно до наданих довідок, розрахунку та повідомлення, відповідач своїх зобов'язань за договором у повному обсязі і належним чином не виконала, суму поточної заборгованості за кредитом в розмірі 17916грн.61коп., суму простроченої заборгованості за кредитом в розмірі 4583грн.39коп., суму заборгованості по процентам у розмірі 4138грн.00коп. не погасила, у зв'язку з чим банком нарахована пеня в розмірі 1796грн.27коп.. Також у зв'язку з невиконанням відповідачем як позичальником зобов'язань, передбачених п. 3.6 договору, а саме ненадання документу на підтвердження внесення страхової премії за страхування транспортного засобу, банком нарахована сума штрафу згідно до п. 3.13 договору в розмірі 750грн.00коп.. Загальна сума заборгованості за договором становить 29184грн.27коп. На підставі викладеного, у відповідності до ст.ст. 509, 526, 610, 611, 1054-1055 ЦК України, суд дійшов висновку, що відповідач не виконала узятих на себе за кредитним договором зобов'язань, у зв'язку із чим позовні вимоги є обґрунтованими, але виходячи із обставин справи, що мають істотне значення для вирішення спору по суті, підлягають задоволенню частково зі зменшенням суми пені відповідно до ч.3 ст.551 ЦК України до розміру в 1000грн.00коп. Таким чином, з відповідача слід стягнути на користь позивача загальну суму заборгованості за договором в розмірі 28388грн.00коп. Відповідно до ст.ст.81, 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати на користь позивача в розмірі 403грн.88коп..

Outcome: partial