Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-16 00:00:00

У травні 2010 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому зазначила, що 12 липня 2009 року помер її чоловік [PERSON], після смерті якого залишилось спадкове майно у вигляді: земельної ділянки, площею 0,0322 умовних кадастрових гектарів, розташованої на території м. Ізмаїл Одеська область, садового товариства №12, ділянка № 301, відповідно до державного акту серії II-ОД-28 №072740, виданого 30.09.1998 року на підставі рішення Ізмаїльської міської Ради народних депутатів від 20.01.1998 року № 105. Спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] є вона, та її син [PERSON] відповідач по справі. Але вона, вважає себе такою, що прийняла спадщину, адже на час відкриття спадщини проживала разом зі спадкодавцем. В цей час позивачка звернулася до Ізмаїльської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищезазначену земельну ділянку, у звязку з тим, що у державному акті на право власності на земельну ділянку, що видавалася її померлому чоловіку було зроблено виправлення в частині площі земельної ділянки. З цих підстав позивачка просила визнати право власності на вищезазначене спадкове майно. В судовому засіданні позивачка позов підтримала. Відповідач [PERSON] позов визнав. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого ст. 1270 цього Кодексу він не заявив про відмову від неї. [PERSON] помер 12 липня 2009 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Ізмаїл Ізмаїльського МУЮ 15 липня 2009 року, серія І-ЖД № 187855. Позивачка [PERSON] є дружиною спадкодавця, що підтверджується свідоцтвом про шлюб виданого 06.05.1977 року, серія І-ЖД № 390649, на час відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем, що підтверджується витягом з будинкової книги. Відповідно до п. 10 Постави Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (із збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Право власності [PERSON] на земельну ділянку площею 0,0322 гектарів, розташованої на території м. Ізмаїл Одеська область, садового товариства №12, ділянка № 301, підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії II-ОД-28 №072740, виданого 30.09.1998 року на підставі рішення Ізмаїльської міської Ради народних депутатів від 20.01.1998 року № 105. З наведених підстав суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, а тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved