Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-14 00:00:00

Позивачка просить ухвалити рішення, яким збільшити розмір аліментів, стягнених з відповідача на її, позивачки, користь на утримання трьох неповнолітніх дітей, тобто дочок [PERSON], [PERSON] і Любові, [INFO], з 450 гривень до 810 грн.90 копійок щомісячно до досягнення ними повноліття, тобто до 26 листопада 2014 року, посилаючись на те, що відповідач сплачує аліменти на утримання названих дітей в твердій грошовій сумі, котра становить менше 30 % від прожиткового мінімуму на дітей віком від 14 до 18 років. Відповідач позов не визнав, посилаючись на те, що рішенням колегії суддів судової палати про цивільним справам апеляційного суду Одеської області від 10 квітня 2008 року з нього на користь позивачки були стягненні аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 600 гривень щомісячно на утримання чотирьох дітей, а саме дочки [PERSON], [INFO], а також дочок [PERSON], [PERSON] і Любові, [INFO], починаючи з дня вступу названого рішення суду в законну силу, тобто з 10.04.2008 року і до зміни його, відповідача, матеріального стану, що його матеріальний стан не покращився, а навпаки погіршився, оскільки він на підставі рішення Белградського районного суду він сплачує аліменти на утримання дочки [PERSON] на період її навчання у вищому учбовому закладі, а також половину витрат на її навчання в сумі 2033 грн. і в сумі 2064 грн., що в нього на утриманні знаходиться неповнолітній син, який хворіє і потребує витрат на лікування, а також на те, що його щорічний дохід від зайняття підприємницькою діяльність не змінився, що позивачка одержує державну допомогу на доплату їй різниці між виплачуваними ним аліментами і 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. ГІозов задоволенню не підлягає. На підставі рішення колегії суддів судової палати по цивільним справам апеляційного суду Одеської області від 10.04.2008 року з відповідача на користь позивачки стягнення аліменти в твердій грошовій сумі на утримання дітей, а саме: дочки [PERSON], [INFO], і дочок [PERSON], [PERSON] та [PERSON], [INFO], в розмірі 600 гривень щомісячно починаючи з 10.04.2008 року і до зміни матеріального стану відповідача. В названому рішенні суду вказано на те, що у відповідача є валовий дохід, наявність у його власності автомобіля та двох тракторів, будинку, 3 гектарів землі від оренди якої він отримує дохід. Разом з тим про розгляді цієї справи судом встановлено, що рішенням Болградського районного суду від 14. 11. 2008 року № 2-Ц-1640 / 2008 з відповідача на користь позивачки стягнено аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], в сумі 200 гривень на період її навчання у вищому учбовому закладі, а також витрати за ЇЇ навчання у цьому закладі, що становить 1948.10 гривень за один рік навчання. Із наданих відповідачем довідок видно, що його валовий дохід за 2008 рік становить 6920 грн. тобто по 576,66 грн. в місяць.; за 2009 рік 8150 грн., тобто по 679.16 грн. в місяць.; за 1 квартал 2010 року - 2650 грн., тобто по 833 грн.33 коп. в місяць. Таким чином матеріальний стан відповідача в сторону покращення, яке було б підставою для збільшення розміру аліментів, стягнених рішенням колегії суддів судової палати апеляційного суду Одеської області від 10.04.2008 року, не змінився. Крім цього судом встановлено, що позивачка одержує від держави відповідну доплату до стягнених судом аліментів, як різницю між стягненими аліментами в твердій грошовій сумі і 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Наведене підтверджується довідкою УПСЗН Белградської РДА, з якої видно, що позивачці нарахована та виплачена різниця між одержаними нею аліментами і 30% прожиткового мінімуму за січень 2010 року в сумі 485,91 грн., в лютому 2010 року в сумі 485,91 грн., в березні 2010 року в сумі 485,91 грн. в квітні 2010 року в сумі 500,31 грн. і в травні 2010 року в сумі 500,31 грн. Свідок [PERSON] також пояснила суду, що позивачці державою щомісячно нараховується та виплачується різниця між одержуваними нею аліментами та 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що названа доплата становить вищеназвані суми. Крім цього позивачка одержує інші виплати від держави. Оскільки матеріальний стан відповідача не покращився, суд вважає, що вимога позивачки задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed