Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що 28 квітня 2007 року між ним та ЗАТ «СК «Континент» ( тепер назва - ЗАТ « СК «Атлант - Н») був укладений договір добровільного страхування наземного транспорту №141-278/Б/0407 ТВ 1 - автомобіля [NUMBER]. Строк дії договору страхування до 27 квітня 2008 року. Страхова сума за договором становить 42300 гривень. Страховий платіж за договором становить 2005,02 гривень, який позивачем сплачено повністю. Застрахований транспортний засіб виступав забезпеченням повернення отриманого кредиту згідно з кредитним договором № 12-256/06-А, укладеним між позивачем та ЦРУ ВАТ Банк «Фінанси та кредит». Транспортний засіб було застраховано без врахування коефіцієнту фізичного зносу. 29 лютого 2008 року в м. Одесі за участю застрахованого транспортного засобу з вини страхувальника [PERSON] сталася дорожньо-транспортна пригода ( далі - ДТП), в результаті якої застрахований транспортний засіб отримав механічні пошкодження, що підпунктом 4.1.1. пункту 4.1. загальної частини договору страхування визначається страховою подією, на підтвердження якої страхувальником було подано страховикові всі необхідні документи. Повний комплект необхідних документів на підтвердження настання страхової події та розміру завданих збитків страхувальником було подано відповідачеві 13 січня 2009 року. Того ж дня вигодонабувачем ЦРУ ВАТ Банк «Фінанси та кредит» було надано відповідачеві останній документ - розрахунок заборгованості за кредитним договором, проте страхове відшкодування і досі не сплачене, незважаючи навіть на те, що кредит станом на 01 липня 2009 року вже повернуто позичальником в повному обсязі. Відповідно до п. 10.1 загальної частини договору страхування рішення про виплату або відмову у виплаті страхового відшкодування приймається у строк 10 дня з моменту отримання страховиком всіх необхідних документів. Станом на 01 липня 2009 року страхове відшкодування так і не сплачено, прострочення становить 148 днів. В результаті ДТП страхувальникові було завдано шкоду в розмірі 14664,38 гривень, що підтверджується калькуляцією Києво -Святошинської філії ПП «Анна-7» від 04.03.2008 року. Вказана калькуляція була узгоджена і прийнята страховиком, що підтверджується листом страховика до вигодонабувача КРУ ВАТ Банк «Фінанси та кредит» за № 933 від 01 липня 2007 року про надання письмової згоди на виплату страхового відшкодування у вказаному розмірі. Сума, що підлягає виплаті, за вирахуванням франшизи становить 14452,88 гривень. Інфляція за період з 03 лютого 2009 року по 30 червня 2009 року включно становить 631,59 гривень. Пеня за прострочення виплати страхового відшкодування за період з 03.02.2009 року по 30.06.2009 року склала 2138,60 гривень. Крім того, позивачеві завдано моральної шкоди, яку він обґрунтовує тим, що в зв»язку з невиплатою страхового відшкодування він зазнав душевних хвилювань та нервових навантажень В період фінансової кризи у позивача не було коштів на відновлення пошкодження транспортного засобу, фактично було порушено його нормальний життєвий уклад позивача, оскільки він не міг належним чином виконувати трудові обов»язки, які передбачають постійне використання власного транспортного засобу. Моральну шкоду позивач оцінює в 10000 гривень. 30 червня 2009 року позивачем на адресу відповідача з метою досудового врегулювання спору направлено претензію про добровільну сплату страхового відшкодування, проте відповідач і досі не реагує на вимоги позивача. Позивач просить стягнути з відповідача на його користь суму страхового відшкодування 14452,88 гривень, 631,59 гривень - інфляційні витрати. 2138,60 гривень - пеню, а всього 17223,07 гривень, стягнути моральну шкоду в сумі 10000 гривень та судові витрати. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги за тих же підстав, просив позов задовольнити, постановивши заочне рішення. Представник відповідача в судове засідання не з»явився, про день та час розгляду справи повідомлений, про причини неявки суду не повідомив, тому суд вважав за можливе розглядати справу у відсутність представника відповідача і постановити заочне рішення. Суд, вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково, за таких підстав. Як встановлено в судовому засіданні, 28.04.2007 року між [PERSON] та ЗАТ «СК «Континент» ( тепер назва - ЗАТ «СК «Атлант - Н») був укладений договір добровільного страхування наземного транспорту №141-278/6/0407 ТВ 1 (а.с. 13-17). Об'єктом страхування є автомобіль «ВАЗ 21114» 2006 року випуску, д.н. [NUMBER], що належить позивачу на праві власності (а. с. 8з - копія свідоцтва про реєстрацію"транспортного засобу). За умовами договору відповідач зобов язався в разі настання страхового випадку сплатити страхове відшкодування, а позивач мав сплатити страховий платіж в сумі 2005 гривень 02 копійки. Рішення про виплату або відмову у виплаті страхового відшкодування приймається у строк 10 днів з моменту отримання страховиком всіх необхідних документів, зазначених в розділі 9 загальної частини договору та оформлюється страховим актом (п. 10.1 договору страхування). Відповідно до договору страхування страхова сума становить 42300 гривень. Страховий платіж в сумі 2005,02 гривень позивач сплатив 28 квітня 2007 року. Вигодонабувачем за договором страхування зазначено ТОВ Банк « Фінанси та кредит». 29 лютого 2008 року в м. Одесі за участю застрахованого автомобіля під керуванням [PERSON] сталася дорожньо-транспортна пригода ( а. с. 11 -копії довідок ВДАІ), Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03.04.2008 року [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП за подію ДТП 29 02.2008 року (а. с. 12 - копія постанови). За умовами договору дорожньо - транспортна пригода є страховим випадком. [PERSON] своєчасно повідомив страхову компанію про подію, що може вважатися страховим випадком, та в подальшому подав до ЗАТ «СК «Континент» всі необхідні для виплати страхового відшкодування документи. Доказів протилежного відповідач суду не надав. Вартість майнової шкоди, спричиненої власнику автомобіля «ВАЗ 21114» д.н. АІ /4У./ лк в результаті його пошкодження в ДТП, становить 9377 гривень 44 копійки ( а. с. 75 - копія звіту про оцінку вартості майнової шкоди, заподіяної пошкодженням транспортного засобу № 25/08/08 від 07.08.2008 року відповідачеві з проханням обґрунтувати підставі затримки у виплаті страхового відшкодування. Крім того, 30.06.2009 року представник позивача направив відповідачу претензію з вимогою вжити термінових заходів по належному виконанню свого зобов»язання за договором. Однак страхове відшкодування позивачу не виплачено й досі. Оскільки страхове відшкодування позивачу не виплачено, його сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача за рішенням суду. Доказів на підтвердження неможливості виплатити страхове відшкодування відповідач суду не надав. Стягненню з відповідача на користь позивача підлягає саме сума в розмірі 9377 гривень 44 копійки. Ксерокопії калькуляції, в якій зазначена вартість ремонту автомобіля в сумі 14664, 38 гривень (а. с. 18 - 20), суд не може прийняти до уваги, оскільки вона є не повною, частково прочитати її неможливо. З довідки ( а. с. 47) АТ Банк «Фінанси та кредит» вбачається, що заборгованість за кредитом [PERSON] погашена. Що стосується позовних вимог про стягнення з відповідача моральної шкоди та інфляційних витрат, то ці вимоги, на думку суду, задоволенню не підлягають, оскільки не грунтуються на чинному законодавстві та умовах договору. Позовні вимоги про стягнення пені за несвоєчасну виплату страхового відшкодування підлягають задоволенню, оскільки передбачені умовами договору страхування. Відповідно до п. 14.2 договору страхування страховик несе майнову відповідальність а несвоєчасну виплату страхового відшкодування шляхом сплати пені у розмірі 0,1% від суми простроченого платежу за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Позивач стверджує, що всі необхідні документи були ним надані 13 січня 2009 року, а останній день сплати відшкодування відповідно до умов договору страхування є 02 лютого 2009 рок. Відповідач доказів протилежного суду не надав. Отже, пеня за період з 03.02.2009 року по 30.06.2009 року (148 днів) становить 1387,66 гривень (9377,44 гривень х 0,1% х 148 = 1387.86 гривень). Оскільки розмір пені за умовами договору страхування обмежується подвійною обліковою ставкою Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, то розмір пені має становити за цей період 912 гривень 57 копійок ( 9377,44 гривень х 24% / подвійна облікова ставка НБУ/: 365 днів х 148 днів = 912,57 гривень). Отже, загальна сума, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 10290 гривень 01 копійка ( 9377,44 гривень + 912,57 гривень = 10290 гривень 01 копійка). Враховуючи наведене, суд вважає, що позов в судовому засіданні доведений частково, а тому підлягає задоволенню частково. Стягненню з відповідача підлягають також судові витрати. На підставі наведеного, ст. ст. 22, 23, 626, 629, 979, 988, 992 ЦК України, ст. 20 Закону України "Про страхування",

Outcome: partial