Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-11 00:00:00

В березні 2010 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до управління Пенсійного фонду України в Старокостянтинівському районі про стягнення недоплаченої надбавки до пенсії, як дитині війни, за 2008 рік в сумі 920 грн. 48 коп. В обґрунтування заявлених позовних вимог посилається на те, що вона є дитиною війни відповідно до Закону України "Про соціальний захист дітей війни", а тому в силу ст.6 вищезазначеного Закону має право на щомісячну доплату до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, яку відповідач в добровільному порядку їй не виплачує. Позивачка в судове засідання не з»явилася, розгляд справи просить проводити у її відсутності. Відповідач, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, в судове засідання свого представника не направив, натомість подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.1 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", дитина війни - це особа, яка є громадянином України та якій на час закінчення (02 вересня 1945 року) Другої світової війни було менше 18 років. Судом встановлено, що позивачка, [INFO], є громадянкою України та станом на 02.09.1945 року їй було менше 18 років. Зазначені обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи паспортними даними позивачки та відповідною відміткою у пенсійному посвідченні. В силу ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Законом України від 28 грудня 2007 року „Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України,, було внесено зміни до Закону України „Про соціальний захист дітей війни,, та статтю 6 цього Закону викладено в такій редакції: „Дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту,,) до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни.. .„ Зазначені зміни набрали чинності з 01 січня 2008 року. Згідно Рішення Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року (справа щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет) зміни щодо розміру пенсії дітям війни визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними). Такими чином, з 01 січня 2008 року по 22 травня 2008 року застосуванню до спірних правовідносин підлягали приписи Закону України „Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України,,. Враховуючи положення Конституції України щодо дії нормативно-правових актів у часі, положення статті 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни,, в редакції цього Закону від 18 листопада 2004 року, поновили свою дію з 22 травня 2008 року. Отже, саме з 22 травня 2008 року позивачка має право на отримання надбавки до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, а тому управління Пенсійного фонду України у Старокостянтинівському районі зобовязано провести їй перерахунок пенсії за період з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року включно з врахуванням зазначеної надбавки. Разом з тим, відповідно до ст.4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України. Згідно з ч.2 ст.1 ЦК України до майнових відносин, заснованих на адміністративному або іншому владному підпорядкуванні однієї сторони другій стороні, цивільне законодавство не застосовується, якщо інше не встановлено законом. Враховуючи наведене та виходячи з положень Закону України "Про соціальний захист дітей війни", суд вважає за можливе здійснити захист порушених прав позивачки шляхом зобов»язання відповідача здійснити їй перерахунок та виплату пенсії відповідно до ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни», а не шляхом стягнення конкретної суми. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із положень ст. 88 ЦПК України та п.34 ч.І ст.4 Декрету Кабінету Міністрів України «Про Державне мито», і стягує на користь позивачки лише суму витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Outcome: approved