Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-10 00:00:00

21.04.2010 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Новозаводському районі м. Чернігова про визнання дій відповідача протиправними; зобовязання здійснити перерахунок та виплату основної та додаткової пенсій у розмірах, встановлених ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 01.06.2008 року по 01.04.2010 року та продовжувати виплачувати пенсію у відповідному розмірі. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії та інвалідом 3 групи за наслідками Чорнобильської катастрофи. Відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» йому повинна бути призначена пенсія розміром, не нижчим ніж 6 мінімальних пенсій за віком та надбавка до пенсії (ст. 50 Закону) в розмірі 50 %. Однак, всупереч діючому закону позивачу нараховується пенсія згідно з постановами Кабінету Міністрів України, що значно менше, ніж передбачено в Законі України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Невиплата пенсії є протиправною, оскільки згідно ст.ст. 19 ч.2, 22 ч.3 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, до суду надав письмові заперечення, в яких просить справу розглянути без його участі та відмовити в задоволенні позову позивачу (а.с.29). Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність представника відповідача на підставі наявних в справі матеріалів. Заслухавши пояснення позивача та його представника, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] має статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, є інвалідом 3 групи, за захворюванням повязаним з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Новозаводському районі м. Чернігова (а.с.12, 15, 16). З 01.01.2006 року отримував пенсію по 3 групі інвалідності в розмірі фактичних збитків. З 01.01.2008 року і по теперішній час отримує пенсію за віком. Відповідно до ст. 50 Конституції України кожен має право на безпечне для життя і здоровя довкілля та на відшкодування завданої порушенням цього права шкоди. Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, зокрема, соціальний захист потерпілого населення, визначені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Розділ 8 даного Закону передбачає правила призначення та виплати пенсій і компенсацій особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4. Стаття 49 цього розділу визначає пенсії особам, віднесеним до вказаних категорій у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію. Стаття 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачає, що особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, у відповідних розмірах, зокрема, інвалідам 3 групи 50% мінімальної пенсії за віком. Виплата зазначеної пенсії відповідно до ст. 53 даного Закону здійснюється повністю незалежно від заробітку, пенсії чи іншого доходу. Нормами ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначені підстави та умови призначення державних пенсій особам, віднесеним до 1 категорії та у звязку з втратою годувальника. Зазначені норми розповсюджуються на позивача як віднесеного до категорії 1. Частина 4 ст. 54 цього Закону передбачає, що в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими по 3 групі 6 мінімальних пенсій за віком. Пунктом 28 розділу ІІ Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2007 року внесено зміни до ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Відповідно до п. 2 Рішення Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) положення, зокрема, пункту 28 розділу ІІ «Внесення змін до деяких законодавчих актів України» ЗУ «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2007 року. Положення статей, які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення - тобто з 22.05.2008 року. Вищезгадана пенсія за інвалідністю (основна та додаткова) в 2009 році виплачувалася в розмірах, встановлених Постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» від 28.05.2008 № 530. Законом України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» не вносились зміни до ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». На час постановлення рішення Закон України «Про Державний бюджет України на 2010 рік» набрав чинності і положення ст. 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» є чинними. Оскільки, починаючи з 01.01.2008 року позивач отримує пенсію за віком, обчислену згідно Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» із заробітку, отримує додаткову пенсію відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 530 від 28.05.2008 року «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», що підтверджується листом Управління (а.с.31), тому, починаючи з 01.01.2008 року не має права на перерахунок пенсії згідно ст. 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Тому, суд приходить до висновку про наявність у позивача права на перерахунок надбавки до пенсії згідно ст. 50 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 01.06.2008 року по 01.04.2010 року . Згідно ч. 3 ст. 67 спеціального Закону у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4, розмір щомісячної компенсації сімям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму. Визначення прожиткового мінімуму, закладення правової основи для його встановлення, затвердження та врахування при реалізації державою конституційної гарантії громадян на достатній життєвий рівень, дає Закон України «Про прожитковий мінімум» від 15 липня 1999 року № 996-14, а також Закон України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» від 5 жовтня 2000 року № 2017-ІІІ, згідно статті 1 якого прожитковий мінімум використовується для визначення, у тому числі мінімального розміру пенсії за віком, який відповідно до ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. Частиною 3 статті 4 даного Закону передбачено, що прожитковий мінімум на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення щороку затверджується Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України на відповідний рік. Прожитковий мінімум публікується в офіційних виданнях загальнодержавної сфери розповсюдження. Таким чином, для позивача як інваліда 3 групи, особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи І категорії, нижчий розмір додаткової пенсії повинен розраховуватися, виходячи із прожиткових мінімумів на одну особу, яка втратила працездатність, затверджених законами України про Державний бюджет України на відповідні роки. Щодо вимог позивача про зобовязання відповідача в подальшому виплачувати пенсію у відповідному розмірі, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 15 ЦК України особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Крім того, суду не надано доказів про можливе порушення, невизнання або оспорювання відповідачем права позивача в майбутньому щодо вказаний пенсій, а отже в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково: необхідно визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Новозаводському районі м. Чернігова щодо відмови від проведення перерахунку та виплати додаткової пенсії [PERSON] за період з 01.06.2008 року по 01.04.2010 року; зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Новозаводському районі м. Чернігова здійснити перерахунок та виплату додаткової пенсії [PERSON] за період з 01.06.2008 року по 01.04.2010 року відповідно до ст. 50 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із розрахунку 50% мінімальної пенсії за віком, що розраховується з розміру прожиткового мінімуму, встановленого для відповідної категорії населення. Відповідно до п. 34 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито» відповідач звільнений від сплати судового збору. У відповідності до приписів ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені документально підтверджені витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 37 грн. (а.с.1).

Outcome: partial