Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-24 00:00:00

31.03.2010 року позивачка звернулася в суд з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 27.07.2008 року помер її чоловік [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок з надвірними спорудами в м. Бориспіль по пров. Щорса, 3, Київської області. Для оформлення спадщини вона в установлений законодавством термін зверталася до нотаріальної контори, але отримала відмову, оскільки відсутні правовстановчі документ на надвірні споруди, які були переобладнанні спадкодавцем. Інших спадкоємців по справі не має. У звязку з тим, що реєстрація права власності на померлу людину не може бути здійснена, просила суд визнати за нею право власності на будинок та обєкти самочинного будівництва, що розташовані за вищевказаною адресою, а саме: на прибудову „а розміром 3,68 х 6,45 м, сарай „В розміром 7,49 х 4,57 м.; погріб „Б. В судове засідання представник позивачки зявився, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, обставини вказані в позовній заяві підтвердив. Відповідач та третя особа в судове засідання не зявилися, проте надали заяви в яких позов визнали, просили розгляд справи провести у відсутності їх представників та при вирішені даного питання повністю покладаються на думку суду. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав та інтересів інших осіб. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав для часткового задоволення позовних вимог [PERSON] Судом встановлено, що 27.07.2008 року помер [PERSON], про що свідчить свідоцтво про смерть, видане 30.07.2008 року відділом РАЦС Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області та про що зроблений запис в Книзі реєстрації смертей за №429 (а.с.8). Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок з надвірними будівлями в м. Бориспіль по пров. Щорса, 3, Київської області, що підтверджується довідкою технічним паспортом. До складу домоволодіння, згідно технічного паспорту, входить житловий будинок, погріб з шийкою, прибудова, літня кухня-сарай, убиральня, ганок, колодязь питний, колонка питна, хвіртка, ворота, огорожа, вимощення, які оцінені Бориспільським міським БТІ на загальну суму 90205 грн. Заповіт спадкодавцем не складався. По справі інших спадкоємців немає. Родинні стосунки між спадкодавцем та [PERSON] підтверджуються свідоцтвом про одруження серії ЯУ №983583 від 13.01.1953 року, в якому остання записана дружиною [PERSON] Позивачка у встановлений законодавством строк звернулася до державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але отримала відмову, через відсутність правовстановлювальних документів на надвірні споруди на імя спадкодавця, [PERSON], у звязку з чим вона не може успадкувати надвірні споруди в . Бориспіль по пров. Щорса, 3, Київської області, й отримати свідоцтво про право на спадкування за законом. Ці обставини суд встановив на підставі належних в справі документів, а саме: копії свідоцтва про смерть, технічного паспорту, копії свідоцтва про одруження. Зазначений житловий будинок, разом з самочинно зведеними надвірними спорудами, які входять до складу домоволодіння, знаходиться на неприватизованій земельній ділянці, у звязку з чим має статус садиби відповідно до ч.1 ст. 381 ЦК України. Питання щодо земельної ділянки даним позовом не вирішувалось. Судом також враховано, що технічний паспорт на спадкове нерухоме майно складено Бориспільським районним бюро технічної інвентаризації 06.03.2009 року тобто після смерті [PERSON] З цього приводу представник позивачки в судовому засіданні зазначила, що за допомогою оформленого технічного паспорту її довірена особа намагалася отримати правовстановлювальні документи на будинок та надвірні споруди, однак, як їй повідомили, це не є підставою для оформлення спадщини та визнання за нею права власності, оскільки цього не достатньо. У звязку з цим вони звернулися з позовом до суду, оскільки однією з підстав для реєстрації права власності на нерухоме майно, відповідно до пункту 2.1. та пункту 10 додатку №1 Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 року №7/5, - є рішення суду про визнання права власності. Право власності на нерухоме майно, яке є обєктом спадщини, в даному випадку житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, підлягає державній реєстрації, у звязку з цим, відповідно до ст. 182 та ч. 2 ст. 331 ЦК України, - воно виникає з моменту такої реєстрації. Для цього є необхідність визнати за позивачкою право власності на нерухоме майно, що є обєктом спадщини, оскільки відсутність правовстановлювальних документів позбавляють спадкоємицю можливості здійснити реєстрацію власності й прийняти спадщину за законом. Вказані обставини свідчать про наявність підстав для задоволення позовних вимог, у звязку з тим, що права позивачки щодо володіння, користування та розпорядження спадковим майном порушуються, а тому підлягають захисту відповідно до ст. 392 ЦК України, оскільки не визнаються органом, який здійснює державну реєстрацію нерухомого майна. Крім того, згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У цьому звязку судом встановлено, що спадкодавець займався належним оформленням житлового будинку та надвірних споруд до моменту своєї смерті, про що свідчить технічний паспорт на такий будинок, виготовлений 06.03.2009 року Бориспільським міським бюро технічної інвентаризації, і яким правомірно скористалася позивачка, підтверджуючи своє право власності. При цьому суд враховує, що відповідно до відповіді на запит управління містобудування та архітектури від 18.12.2009 року №2702/1-09 (а.с.17) на вищевказаній земельній ділянці спадкодавцем було побудовано будинок "А-І", самочинно зведено прибудову „а розміром 3,68 х 6,45 м, сарай „В розміром 7,49 х 4,57 м.; погріб „Б та убиральню. Вищевказані обєкти (окрім убиральні, яка зведена з порушенням санітарних норм) зведені із дотриманням встановлених містобудівних, санітарно-гігієнічних та протипожежних норм. Зважаючи, що позовні вимоги, що до визнання за позивачкою права власності на убиральню не ставились, то дане питання в судовому засідання не вирішувалось. Беручи до уваги, що позивачка, як спадкоємиця за законом, має право на набуття права власності на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, після смерті [PERSON], а також те, що вона має право на отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, однак не змогла його отримати з незалежних від неї причин, - позовні вимоги слід задовольнити в повному обсязі. Враховуючи наведене, відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України слід визнати право власності позивачки в порядку спадкування на будинок "А-І", прибудову „а розміром 3,68 х 6,45 м, сарай „В розміром 7,49 х 4,57 м.; погріб „Б, що розташовані за адресою: пров. Щорса, 3, в м. Бориспіль, Київської області, на загальну суму 38039 грн., оскільки остання їх прийняла відповідно до ст. 1297 ЦК України. Згідно ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину. Оскільки таке свідоцтво видано не було, з незалежних від позивача причин, суд вважає за можливе ухвалити відповідне рішення визнавши спадкоємицю власницею зазначеного нерухомого майна. Судові витрати в справі слід покласти на позивачку, оскільки рішення ухвалено в її інтересах. На підставі ст.ст. 392, 1218, 1268, 1297 ЦК України,

Outcome: approved