Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом до відповідачів, мотивуючи свої вимоги тим, що згідно з кредитним договором № 898/701448 від 23.04.2008 року, укладеним між АТ «Індустріально-експортний банк» в особі керуючого відділенням філії «Сумська дирекція» АТ «Індустріально-експортний банк» [PERSON] та [PERSON], останньому було надано кредит на придбання автомобіля марки ВАЗ, модель 211440, тип-легковий комбі-В, номер шасі ХТА 21144084581877, колір синій, 2008 року випуску, д.н. [NUMBER] та відповідно договору застави від 24.04.2008р., в забезпечення виконання зобовязання позичальник передав у заставу вищевказаний автомобіль. Вказаний договір застави дає право кредитору в разі порушення боржником забезпеченого обтяженням зобовязання або договору, на підставі якого виникло забезпечувальне обтяження, одержати задоволення своєї вимоги за рахунок предмета обтяження. Дане обтяження зареєстроване в установленому законом порядку, тому має пріоритет перед іншими, зареєстрованими пізніше обтяженнями і забезпечує першочергове право заявника на задоволення своїх вимог за рахунок предмета обтяження. 07.11.2009 року Лебединським районним судом Сумської області винесено ухвалу в справі № 2-964/09 за клопотанням ВАТ «Ощадбанк України» про забезпечення позову ВАТ «Державний ощадний банк України» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості, шляхом накладення арешту на майно боржника у межах суми позову. 17.12.2009 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та накладено арешт на автомобіль марки ВАЗ, модель 211440, тип-легковий комбі-В, номер шасі ХТА 21144084581877, колір синій, 2008 року випуску, д.н. [NUMBER], який є предметом забезпечувального обтяження за зобовязанням [PERSON] перед позивачем. В звязку з тим, що накладення арешту на вищевказаний автомобіль, який належить [PERSON] позбавляє позивача, закріпленого діючим законодавством права на першочергове задоволення свої вимог за рахунок вищевказаного майна, яке є предметом забезпечувального обтяження, він просить суд звільнити спірний автомобіль з-під арешту. В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі та пояснив, що відповідачем не повідомлено про накладення арешту на користь третіх осіб на майно, яке перебуває у їх заставі, про вищевказаний факт вони дізналися лише 16.03.2010 року в результаті звернення до МРЕВ для зняття вищевказаного автомобіля з обліку для подальшого продажу з метою першочергового задоволення своїх вимог, як заставодержателя, що і спричинило пропуск встановленого законом строку на оскарження дій державного виконавця, тому просить його поновити. Відповідачі проти задоволення позову не заперечують. Представник Лебединського відділу ДВС у судовому засіданні проти задоволення позову не заперечив. З копії кредитного договору № 898/701448 від 23.04.2008 року (а.с.6-8), досліджених в судовому засіданні, вбачається, що між заявником та [PERSON] укладений вищевказаний кредитний договір на суму 48\~540 грн. строком до 22.04.2012 рок на придбання в ПП «Слобожанщина» автомобілю марки ВАЗ 211440для споживчих потреб. З копії договору застави ВКО 106820 від 24.04.2008 року (а.с.11) вбачається, що заставодавець [PERSON] в забезпечення виконання зобовязань по поверненню кредиту в сумі 48\~450 грн., передає у заставу належне йому майно: автомобіль марки ВАЗ, модель 211440, тип-легковий комбі-В, номер шасі ХТА 21144084581877, колір синій, 2008 року випуску, д.н. [NUMBER]. З копії ухвали про забезпечення позову № 2-964/09 від 07.12.2009 року (а.с.12) виданої Лебединським районним судом Сумської області вбачається, що на майно [PERSON] , який зареєстрований за адресою [INFO] накладено арешт на майно в розмірах необхідних для забезпечення позову. З копії постанови про відкриття виконавчого провадження від 17.12.2009 року (а.с.13) вбачається, що державним виконавцем ДВС у Лебединському районі [PERSON] було отримано ухвалу № 2-964/09 про накладення арешту на майно, на підставі якої відкрито виконавче провадження, в розмірах необхідних для забезпечення позову, і здійснюється його примусове виконання. Вислухавши сторони, представника відділу ДВС та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява обґрунтована і підлягає до задоволення, так як в судовому засіданні було встановлено, що державний виконавець не повідомив заставодержателя не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно, про стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, що арештоване майно боржника знаходиться у заставі та не розяснив право на звернення до суду з позовом про звільнення заставленого майна з-під арешту. Відповідач не повідомив заявника про накладення арешту на користь третіх осіб на майно, яке перебуває у заставі заявника. Вказані обставини стверджуються поясненнями представників та матеріалами справи виконавчого провадження. Згідно ст.59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і звільнення майна з-під арешту. Відповідно ч. 1 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача заставодержателя. За постановою державного виконавця у виконавчому провадженні про звернення стягнення на заставлене майно, стягнення звертається на вільне від застави майно боржника. Про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателя не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або тоді, коли йому стало відомо, що арештоване майно боржника знаходиться у заставі та не розяснює право на звернення до суду з позовом про звільнення заставленого майна з-під арешту. Приймаючи до уваги вище наведене, суд вважає, що строк звернення до суду порушений з поважних причин, тому підлягає поновленню, а позовні вимоги задоволенню. Судові витрати підлягають стягненню з відповідачів в силу ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved