overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-11 00:00:00

19.04.2010 року ТОВ «Краматорськтеплоенерго» звернулося до суду з позовом до відповідачів про стягнення боргу за опалення та підігрів води, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з 01.01.2007 по 01.02.2010 роки ТОВ Краматорськтеплоенерго здійснювало поставку теплової енергії та гарячого водопостачання відповідачем, який є наймачем квартири [ADDRESS]. Відповідачі в порушення Правил надання населенню послуг з водо-, теплопостачання та водовідводів не вносять плату за теплову енергію та гаряче водопостачання з 01.01.2007 року і станом на 01.02.2010 року у них утворилася заборгованість по оплаті в розмірі 6438,50грн. До теперішнього часу заборгованість відповідачами не погашена, тому просить її стягнути на користь позивача. Крім того просить стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в сумі 94,39грн. Відповідач у судове засідання не зявився, але надав суду заяву, в якій просить справи слухати в його відсутність, позов визнав з урахуванням строку позовної давності. В судове засідання представник позивача не зявися, але надав суду заяву, в якій просить справу слухати в його відсутність, позов підтримує в повному обсязі. Проаналізувавши зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідачі проживають в [INFO], та згідно п.18 Правил надання населенню послуг водотеплозабезпечення та водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.1997 року за №1497, зобовязані вчасно вносити плату за користування комунальними послугами по затвердженим у встановленому порядку тарифам. Як вбачається з довідки по особовому рахунку відповідачів, заборгованість за період з 01.01.2007 року по 01.02.2010 року перед ТОВ «Краматорськтеплоенерго» складає 6438грн. 50коп. У судовому засіданні встановлено, що відповідач є наймачем квартири [ADDRESS]. Таким чином, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню вся сума боргу за період з 01 січня 2007 року по 01.02.2010 року в розмірі 6438,50грн. Крім того, у відповідності зі ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та судовий збір в сумі 94,39грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-11 00:00:00

[PERSON] є мамою малолітніх [PERSON] [INFO] та [PERSON] Володимирів\-ни, [INFO]. Рішенням Рівненського міського су\-ду від 29 січня 2009 року мати дітей позбавлена батьківських прав. При розгляді справи було стягнуто аліменти на утримання дітей опіку\-ну [PERSON], яка 09 березня 2009 року померла. Відповідно до розпорядження міського голови від 19 лютого 2010 року за №161-р ді\-тям надано статус дітей, позбавлених батьківського піклування і пе\-редано під опіку [PERSON], яка проживає у [INFO] 8 кв.2. Представник позивача, виступаючи в інтересах малолітніх, в су\-довому засіданні позов підтримав і просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дітей. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена завчасно та належним чином. Причин неявки суду не повідомила, заперечень на позов не подала. За таких обставин та за згодою представника позивача, суд вважає за мо\-жливе справу слухати у відсутності відповідача з винесенням заочного рішення. Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, рахує що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.180 СК України - батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, і якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального за\-кладу охорони здоров'я, навчального або іншого закладу, аліменти на дитину можуть бути стягнуті з них на загальних підставах. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-11 00:00:00

[PERSON]. звернувся до суду із позовом, в якому просить визнати шлюб, укладений між ним і [PERSON], зареєстрований 04 березня 2008 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Балаклійського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 35, недійсним з моменту його укладення. Як підставу своїх вимог зазначив, що шлюб з відповідачкою є фіктивним. Вони ніколи не мешкали разом, не вели спільного господарства. Весь час протягом шлюбу [PERSON] мешкав з іншою жінкою. В попередньому судовому засіданні позивач підтримав вимоги і наполягав на визнанні шлюбу недійсним. Відповідач в особі свого представника позов визнала і не заперечувала проти його задоволення. Представник відповідачки пояснила, що укладаючи з позивачем шлюб [PERSON] мала щирі наміри створити сім*ю. Але після реєстрації шлюбу, а тим паче після укладення відповідачкою договору поруки в забезпечення зобов*язань [PERSON] за кредитним договором з банком «Надра», відносини між сторонами змінилися, відповідач став уникати позивачку. В теперішній час [PERSON] переконана про відсутність з боку позивача під час укладення шлюбу мети створити сім*ю. Виходячи з викладеного, суд вважає можливим постановити рішення при проведенні попереднього судового засідання, оскільки представник відповідачки визнала позов. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судовим розглядом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії 1-ВЛ № 089150, видане відділом реєстрації актів цивільного стану Балаклійського районного управління юстиції Харківської області сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 04 березня 2008 року. Із пояснень сторін вбачається, що позивач, укладаючи з відповідачкою шлюб, не мав на меті створити сім*ю. Такі обставини найшли своє відображення також у постанові про відмову у порушенні кримінальної справи від 28 лютого 2010 року. Частиною 2 ст. 40 СК України передбачено, що шлюб визнається недійсним за рішенням суду у разі його фіктивності. Шлюб є фіктивним, якщо його укладено жінкою та чоловіком або одним із них без наміру створення сім*ї та набуття прав та обов*язків подружжя. Згідно статті 44 СК України у випадках, передбачених статтями 39-41 цього Кодексу, шлюб є недійсним від дня його державної реєстрації. Таким чином визнання представником відповідачки позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності їй правовстановлюючого документу. В обґрунтування заяви [PERSON] посилається на те, що 08 червня 1974 року вона уклала шлюбу з гр. [PERSON] з присвоєнням їй прізвища [PERSON]. На підставі свідоцтва про одруження їй помилково записали в трудову книжку прізвище як «Калганова», хоча дійсно її прізвище «Колганова», що підтверджується копіями свідоцтва про одруження, паспорта. В теперішній час їй необхідно оформити пенсію, однак в звязку з помилкою в трудовій книжці управлінням пенсійного фонду України в Старобільському районі Луганської області їй було відмовлено. Тому просить суд, встановити факт належності правовстановлюючого документу, а саме, що трудова книжка, яка видана 09 липня 1973 року Робкооп совгоспу «Технікум» Старобільського району на імя «Калганова» належить [PERSON], [INFO]. У судовому засіданні заявник [PERSON] свої вимоги підтримала у повному обсязі. Представник заінтересованої особи управління пенсійного фонду України в Старобільському районі Луганської області [PERSON], у судовому засіданні надала свою згоду на задоволення заяви [PERSON] Дослідивши докази по справі, вислухавши сторони, свідків, суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що знає заявницю з 1980 року, проживають по сусідству. Прізвище заявниці [PERSON], але з якоїсь причини її прізвище помилково записане в трудовій книжці як [PERSON]. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що є чоловіком заявниці [PERSON] В 1974 році вона побралися і заявниця взяла його прізвище яке правильно як [PERSON]. Згідно свідоцтва про одруження, виданого 08.06.1974 року Лиманським с/ЗАЦС Старобільського району Ворошиловградської області, прізвище дружини вказане як [PERSON] (а.с. 6). Згідно з трудової книжки, яка видана 09 липня 1973 року Робкооп совгоспу «Технікум» Старобільського району, прізвище заявниці вказане як [PERSON] (а.с.5). Згідно паспорту заявниці її призвіще, імя та по-батькові вказане як [PERSON] (а.с.4). Таким чином, в судовому засіданні встановлено факт, що трудова книжка, яка видана 09 липня 1973 року Робкооп совгоспу «Технікум» Старобільського району на імя «Калганова» належить [PERSON], [INFO]. Встановлення вказаного факту має для заявниці юридичне значення, оскільки це необхідне їй для реалізації свого права на належне оформлення пенсії за віком. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] (дошлюбне Щербіна) І.В. про розірвання шлюбу, зареєстрованого 11.10.1969 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту [PERSON] міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 594, мотивуючи тим, що вони хоча і проживають в одній квартирі, однак фактично сімя розпалась декілька років тому з тих підстав, що у них немає спільних інтересів, вони окремо проводять вільний час, фактично ведуть окреме один від одного життя, втратили почуття любові один до одного. Вважає примирення неможливим. Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 29.03.2010 року за клопотанням відповідачки сторонам надавався строк на примирення, однак після закінчення строку сторони не примирились. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі та наполягав на їх задоволенні. Відповідачка [PERSON] позовні вимоги та обставини позову визнала, не заперечує проти задоволення позову. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вислухавши сторін, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі з 11.10.1969 року. Сторони хоча і проживають в одній квартирі, однак фактично сімя розпалась декілька років тому з тих підстав, що у них немає спільних інтересів, вони окремо проводять вільний час, фактично ведуть окреме один від одного життя, втратили почуття любові один до одного. Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 29.03.2010 року сторонам, відповідно до ст.111 СК України, було надано строк для примирення, однак після закінчення строку стосунки в сімї не налагодились та сторони не примирились. Спір щодо розподілу спільного майна буде вирішуватись окремо. Неповнолітніх дітей не має. Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Оскільки сторони однією сімєю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, а також відповідачка позов визнала, наслідки визнання позову відповідачці розяснено відповідно до вимог ч.2 ст.174 ЦПК України, суд вважає за можливе шлюб розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-11 00:00:00

[PERSON] (дошлюбне Ющенко) Л.В. звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 26.04.2001 року відділом реєстрації актів громадянського стану Ізмаїльського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 10, мотивуючи тим, що вони хоча і проживають в одному будинку, однак з осені 2007 року не підтримують шлюбно-сімейні стосунки та з січня 2010 року спільне господарство не ведуть з тих підстав, що вони мають несумісні характери та між ними немає взаєморозуміння, вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Вважає примирення неможливим. Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 20.04.2010 року за клопотанням відповідача сторонам надавався строк на примирення, однак після закінчення строку сторони не примирились. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі та наполягала на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] позовні вимоги та обставини позову визнав. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вислухавши сторін, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі з 26.04.2001 року, шлюб у позивача повторний, від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Сторони хоча і проживають в одному будинку, однак з осені 2007 року не підтримують шлюбно-сімейні стосунки та з січня 2010 року спільне господарство не ведуть з тих підстав, що вони мають несумісні характери та між ними немає взаєморозуміння, вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 20.04.2010 року за клопотанням відповідача сторонам надавався строк на примирення, однак після закінчення строку стосунки в сімї не налагодились та сторони не примирились. Спір щодо розподілу спільного майна буде вирішуватись окремо. Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Оскільки сторони однією сімєю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивачки, а також відповідач позов визнав, суд вважає за можливе шлюб розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-11 00:00:00

Позивачка являється спадкоємцем першої черги за законом на спадкове майно померлої 07 липня 2004 року її матері - [PERSON], яка проживала в [INFO]. ^ Спадкове майно померлої матері позивачки складається з земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,77 га., вартістю 42361,86 гривень, що розташована на території Великобузівської сільської ради Шишацького району Полтавської області і належить померлій на підставі державного акта на право приватної власності на землю, серія Р1 № 5041 14, виданого Великобузівською сільською радою 28 жовтня 2001 рокуза№331. Для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно померлої матері позивачка звернулася в Шишацьку державну нотаріальну контору, але державний нотаріус відмовив їй у видачі даного свідоцтва, так як втрачений оригінал державного акту на право приватної власності на спадкову земельну ділянку, тому позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом на захист своїх майнових прав. В судовому засіданні позивачка підтримала свій позов, просила суд задовольнити її позовні вимоги. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, просив суд прийняти визнання ним позову і винести рішення у попередньому судовому засіданні, яким задовольнити позовні вимоги позивачки. Визнання позову відповідачем не суперечить вимогам закону, не порушує прав, свобод і інтересів інших осіб, підстав для неприйняття судом визнання позову відповідачем не має. Заслухавши пояснення сторін, ознайомившись з матеріалами справи, перевіривши та оцінивши наявні докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивачки обгрунтовані і підлягають задоволенню.. На підставі ст.ст. 328,346,392,1216-1218,1220-1223, 1225, 1261,1268-1270, 1274,1296-1299 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-11 00:00:00

08 червня 2010 року [PERSON] звернувся до Добропільського міськрайонного суду з позовом до Закритого сільськогосподарського акціонерного товариства ім. Т.Г.Шевченко с.Юріївка Шилівської сільської ради Добропільського району про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В судовому засіданні [PERSON] в обґрунтування своїх вимог вказав, що 22 листопада 2005 року померла його мати [PERSON], яка проживала у [INFO]. Його мати [PERSON] була акціонером Закритого сільськогосподарського акціонерного товариства ім. Т.Г.Шевченко с. Юріївка Шилівської сільської ради Добропільського району. Він не має можливості отримати сертифікат акцій, бо не оформив належним чином спадкові права, посилаючись на той факт, що тяжко переніс поховання матері, також не було коштів для оформлення спадщини, тому пропустив строк на прийняття спадщини. Просить призначити додатковий строк, який достатній для подачі заяви про прийняття спадщини, визнавши причину пропуску поважною. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовних вимог [PERSON], просить винести рішення згідно чинного законодавства. Вислухавши думку сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. У судовому засіданні встановлено, що 22 листопада 2005 року померла [PERSON] у віці 85 років (свідоцтво про смерть 1-КГ № 015026 від 22 листопада 2005 року). Згідно свідоцтва про народження, [PERSON] народився 17 грудня 1950 року, його батьками записані: мати [PERSON], зареєстровано Юріївською сільською радою Добропільського району Сталінської області (серія ЯЮ № 568065). Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається з майна у вигляді акцій Закритого сільськогосподарського акціонерного товариства ім.Т.Г.Шевченка. За статтею 1261 ЦК України позивач є спадкоємцем першої черги за законом. Відповідно до ст. 1272 ч. 3 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини, тому позивач [PERSON], який своєчасно не звернувся в нотаріальну контору для оформлення спадку і пропустив строк, звернувся до суду з позовом про поновлення свого права про продовження строку на прийняття спадщини. З огляду на викладене, суд вважає, що строк для прийняття спадщини пропущено з поважної причини, представник відповідача не заперечує проти задоволення позовних вимог [PERSON], також сукупність досліджених у судовому засіданні доказів дає суду підставу зробити висновок про те, що вимоги [PERSON] до Закритого сільськогосподарського акціонерного товариства ім. Т.Г.Шевченко с. Юріївка Шилівської сільської ради Добропільського району про продовження строку для подання заяви про прийняття спадщини обґрунтовані і підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-11 00:00:00

Громадянка [PERSON] 15.10.2009 року звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання неповнолітнього [PERSON] 06.007.2008 р.н. в розмірі 1/2 частини від всіх видів доходу, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця до досягнення ним повноліття. У судовому засіданні встановлено, що рішенням Добропільського міськрайсуду Донецької області від 11.12.2009 р. з відповідача було стягнуто аліменти на користь позивачки в розмірі 1/2 частини доходу [PERSON] Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 18.05.2010 р. рішення Добропільського міськрайсуду було скасовано та направлено на новий розгляд. Відповідач працює м. Києві КП "Київдорсервіс", матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. На теперішній час шлюб між сторонами розірвано, дитина проживає разом з матір'ю. Позивачка на судовому засіданні .'змінила свої позовні вимоги і просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/4 частини від всіх видів доходу. Відповідач позовні вимоги визнав та згоден на стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітнього сина. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.174 ч.4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод , інтересів інших осіб. Вислухавши пояснення позивача, вивчив матеріали справи, ураховуючи матеріальний стан сторін, суд вважає можливим стягнути щомісяця з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання [PERSON] 06.007.2008 р.н. в розмірі 1/4 частини від всіх видів доходу, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця до досягнення ним повноліття. На підставі ст.ст. 180. 181, 182, 183, 191 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 21 грудня 2007 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, через рукоприкладство відповідача. Сторони припинили спільне проживання. Шлюбні відносини припинені з червня 2010 року. Спільне господарство не ведеться. Спору про поділ майна не має. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу не можливі. Просила шлюб мЬк нею та відповідачем розірвати. Позивачка в судовому засідання на позові наполягала, з підстав викладених у позовній заяві. Судові витрати просила покласти на неї. Відповідач у судовому засіданні позов визнав в повному обсязі. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони вступили в шлюб 21 грудня 2007 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 5). Від шлюбу мають неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 6). Подружнього життя не склалося, спільне проживання припинено. Сім'я розпалась, шлюб існує формально. Дитина проживає і знаходиться на утриманні матері. Тому в силу ст.ст. 110, 112 СК України шлюб підлягає розірванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-11 00:00:00

В квітні 2010 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. ;ого е зарки. го ми Тому Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 11 квітня 2003 року. Шлюб зареєстровано відділом РАГС Арбузинського районного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис 7. Позивач в позовній заяві просить розірвати шлюб, оскільки сімя їх розпалася, разом не проживають, шлюбні відносини фактично носять формальний характер. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, пояснивши суду, що з відповідачем за час сумісного проживання постійно виникали сварки, шлюбні стосунки фактично носять формальний характер, а тому просила суд шлюб, зареєстрований з [PERSON] розірвати. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, та просив шлюб зареєстрований з позивачем розірвати. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що сімя розпалася, примирення та подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому, що це суперечить інтересам позивача. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Судові витрати підлягають розподілу згідно з ст. 88 ЦГЖ України. При таких встановлених судом обставинах, згідно ст. 104, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України, позов слід задовольнити.

Outcome: approved