Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-26 00:00:00

В квітні 2010 року позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом в порядку цивільного судочинства до Управління праці та соціального захисту населення Київської районної в місті Полтаві ради, Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат в Полтавській області про визнання дії неправомірними та зобовязання здійснити нарахування допомоги. В поданій до суду позовній заяві посилався на те, що є учасником ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС 2 категорії та відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» має право на одержання щорічної допомоги на оздоровлення в розмірі пяти мінімальних заробітних плат. Протягом 2007-2009 років таку допомогу було виплачено в розмірі 100 грн. Вважає, що своїми діями відповідачі порушили його права. В позовній заяві просив суд визнати дії Управління праці та соціального захисту населення Київської районної в місті Полтаві ради та Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат в Полтавській області по нарахування та здійсненню соціальних виплат в Полтавській області неправомірними та зобовязати Управління праці та соціального захисту населення виконкому Київської районної в м. Полтаві ради здійснити йому нарахування щорічної допомоги на оздоровлення за 2007 рік, 2008 рік, 2009 рік, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії, відповідно до ч. 4 ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у розмірі пяти мінімальних заробітних плат з врахуванням виплачених коштів. Просив також стягнути з Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат в Полтавській області недоплачені кошти щорічної допомоги на оздоровлення за 207-2009 роки в сумі 8345 грн. Також просив стягнути на його користь понесені судові витрати. В судовому засіданні позивач повністю підтримав позовні вимоги, посилаючись на викладені в заявах обставини. Відповідачі в судове засідання 27 липня 2007 року не зявилися, будучи належним чином повідомлені судом про час та місце розгляду справи. Суд, заслухавши пояснення позивача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії. Зазначена обставина визнавалася відповідачами по справі. Частиною 1 статті 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" визначені основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров'я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення. Як встановлено судом, позивачу [PERSON], як учаснику ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС 2 категорії, було призначено та виплачено щорічну допомогу на оздоровлення у розмірах: за 2007 рік 100 грн. згідно розпорядження від 12.09.2007 року; за 2008 рік 100 грн. згідно розпорядження від 13.03.2008 року; за 2009 рік згідно рішення від 25.08.2009 року. Відповідно до ч. 4 ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у редакції \~Закону України від 06.06.96 р. N 230/96-ВР, щорічна допомога на оздоровлення виплачується в таких розмірах: учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії - п'ять мінімальних заробітних плат. Дію абзацу четвертого частини четвертої статті 48 зупинено на 2006 рік в частині виплати компенсацій і допомог у розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати згідно із Законом України від 20.12.2005 р. N 3235-IV та зупинено на 2007 рік в частині виплати компенсацій і допомог у розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати згідно із Законом України від 19.12.2006 р. N 489-V. Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 р. N 6-рп/2007 зупинення дії абзацу четвертого частини четвертої статті 48, передбачене пунктом 30 статті 71 Закону України від 19.12.2006 р. N 489-V, визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним). Згідно ст. 73 Закону України «Про Конституційний Суд України» у разі якщо акти або їх окремі положення визнаються такими, що не відповідають Конституції України (неконституційними), вони оголошуються нечинними і втрачають чинність від дня прийняття Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність. Таким чином, з 09.07.2007 року зупинення дії абзацу четвертого частини четвертої статті 48, передбачене пунктом 30 статті 71 Закону України від 19.12.2006 р. N 489-V, є таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), тому не підлягало застосуванню відповідачами. За таких обставин суд приходить до висновку, що призначення та виплата позивачу [PERSON] згідно розпорядження від 12.09.2007 року як учаснику ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС 2 категорії щорічної допомоги на оздоровлення за 2007 рік в сумі 100 грн. є таким, що здійснене з порушенням вимог ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в частині не виплати такої допомоги в розмірі виходячи з пяти мінімальних заробітних плат. Відповідно до ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", в редакції Закону України \~від 28.12.2007 р. N 107-VI одноразова компенсація учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, та сім'ям, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та смерть яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою, щорічна допомога на оздоровлення виплачується в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України. Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 р. N 10-рп/2008, такі зміни, внесені підпунктом 11 пункту 28 розділу II Закону України від 28.12.2007 р. N 107-VI, визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними). Тому суд приходить до висновку, що з 22.05.2008 року (часу ухвалення рішення Конституційного суду України) відповідачі мали застосовувати норми ч. 4 ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у редакції \~Закону України від 06.06.96 р. N 230/96-ВР, щодо виплати щорічна допомога на оздоровлення учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії в розмірі п'яти мінімальних заробітних плат. Разом з тим судом встановлено, що таку допомогу за 2008 рік позивач [PERSON] отримав 13.03.2008 року, тобто до ухвалення рішення Конституційним Судом України. За таких обставин, оскільки рішення Конституційного Суду України не має зворотної дії в часі, на час виплати позивачу 13.03.2008 року допомоги Управління праці та соціального захисту населення виконкому Київської районної в місті Полтаві ради діяв в межах норм чинного законодавства, тому суд приходить до висновку, що вимоги позивача [PERSON] щодо зобовязання нарахувати та виплатити допомогу за 2008 рік задоволенню не підлягають. На час виплати позивачу [PERSON] щорічної допомоги на оздоровлення за 2009 рік 25 серпня 2009 року діяла норма ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у редакції \~Закону України від 06.06.96 р. N 230/96-ВР, тому відповідач мав нарахувати та виплатити позивачу щорічну допомогу у розмірі пяти мінімальних заробітних плат, але здійснив виплату в сумі 100 грн. всупереч норм Закону. За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність зобовязання Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Київської районної в місті Полтаві ради провести нарахування та виплату [PERSON] суму щорічної допомоги на оздоровлення за 2007 рік та за 2009 рік відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з пяти мінімальних заробітних плат, з урахуванням проведених виплат. Тому позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню. Щодо позовних вимог про стягнення недоплаченої суми допомоги, суд виходить з того, що нарахування такої допомоги здійснюється відповідними Управліннями праці та соціального захисту населення суд не може перебирати на себе функцію здійснення такого нарахування, а може зобовязати лише здійснити дії щодо вчинення таких дій для захисту порушеного права позивача. З огляду на викладене, позовні вимоги щодо стягнення конкретно визначеної суми задоволенню не підлягають. Також з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати в розмірі 120 грн.

Outcome: partial