overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про звільнення від сплати аліментів та звільнення від сплати заборгованості по аліментам. В обґрунтовування позову позивач посилається на те, що він перебував у шлюбі з [PERSON] Від шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO]. На підставі постанови Старобільського районного суду Луганської області від 26 березня 2001 року, позивач повинен виплачувати на користь [PERSON] аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно та до його повноліття. Позивач сплачував аліменти, але не регулярно, оскільки не було постійної роботи. Таким чином, виникла заборгованість за період з 1 січня 2009 року по 1 червня 2010 року в сумі 4374 грн. 04 коп. Крім того, що він не мав постійного заробітку, його син періодично мешкав з ним і позивач повністю його забезпечував матеріально, але і за цей період часу йому нараховували аліменти. Так, з січня 2008 року по грудень 2008 року, його син [PERSON] мешкав у нього і навчався в ЗОШ № 4 м. Старобільска Луганської області. Також, його син зараз мешкає з позивачем з 1 квітня 2010 року, але йому нарахували заборгованість в сумі 683 грн. 24 коп. Позивач [PERSON] у судовому засіданні повністю підтримав свої позовні вимоги та просив звільнити його від сплати аліментів, стягуючих з нього, на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] у розмірі ? частини з усіх видів заробітку щомісячно до повноліття сина, за період з 1 квітня 2010 року по 31 травня 2010 року в сумі 683 грн. 24 коп. та звільнити його від сплати заборгованості по аліментам у розмірі 683 грн. 24 коп. за період з 1 квітня 2010 року по 31 травня 2010 року. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні позов визнала у повному обсязі, не заперечувала проти його задоволення. Вислухавши позивача, відповідачку та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав: Відповідно до ч. 2 ст.197 СК України, за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у звязку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Як було встановлено в судовому засіданні, позивач [PERSON] сплачував аліменти, але не регулярно, оскільки не було постійної роботи. Таким чином, виникла заборгованість за період з 1 січня 2009 року по 1 червня 2010 року в сумі 4374 грн. 04 коп. Крім того, що [PERSON] не мав постійного заробітку, його син [PERSON], [INFO], періодично мешкав з ним і повністю його забезпечував матеріально, але і за цей період часу йому нараховували аліменти. Також, з 1 квітня 2010 року, син [PERSON], на даний час мешкає з позивачем, але йому нарахували заборгованість в сумі 683 грн. 24 коп. Таким чином, суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про звільнення від сплати аліментів та звільнення від сплати заборгованості по аліментам, підлягає повному задоволенню. На підставі викладеного, ст. 197 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-12 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за надання послуг по теплопостачанню станом на 01.05.2010 року в сумі 3718 грн. 46 коп. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, посилалась на викладені в позовній заяві обставини. Просила задовольнити вимоги. Відповідачі в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не подавали, про причини неявки не повідомили. Суд, враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів права та правовідносини сторін, а також відсутність підстав, передбачених ст. 169 ЦПК України для відкладення розгляду справи, вважає за можливе відповідно до вимог ч. 4 ст. 169 ЦПК України розглянути справу без участі відповідачів із постановленням заочного рішення по справі . Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено судом, відповідачі за адресою [ADDRESS] отримали послуги з теплопостачання, однак за надані послуги не розрахувалися. Станом на 01.05.2010 року мають заборгованість за спожиту теплову енергію перед позивачем в розмірі 3718 грн. 46 коп. Тому, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача 3718 грн. 46 коп. заборгованості за спожиту теплову енергію, а також 30 грн. витрат на інформаційнотехнічне забезпечення, сплаченого позивачем при подачі позовної заяви до суду, а всього 3748 грн. 46 коп. Крім того, з відповідачів підлягає стягненню на користь держави 51 грн. сума державного мита, від сплати якого звільнений позивач.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-12 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за надання послуг по теплопостачанню станом на 01.05.2010 року в сумі 1941 грн. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, посилалась на викладені в позовній заяві обставини. Просила задовольнити вимоги. Відповідачі в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не подавали, про причини неявки не повідомили. Суд, враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів права та правовідносини сторін, а також відсутність підстав, передбачених ст. 169 ЦПК України для відкладення розгляду справи, вважає за можливе відповідно до вимог ч. 4 ст. 169 ЦПК України розглянути справу без участі відповідачів із постановленням заочного рішення по справі . Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено судом, відповідачі за адресою [ADDRESS] отримали послуги з теплопостачання, однак за надані послуги не розрахувалися. Станом на 01.05.2010 року мають заборгованість за спожиту теплову енергію перед позивачем в розмірі 1941 грн. Тому, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача 1941 грн. заборгованості за спожиту теплову енергію, а також 30 грн. витрат на інформаційнотехнічне забезпечення, сплаченого позивачем при подачі позовної заяви до суду, а всього 1971 грн. Крім того, з відповідачів підлягає стягненню на користь держави 51 грн. сума державного мита, від сплати якого звільнений позивач.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-12 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за надання послуг по теплопостачанню станом на 01.05.2010 року в сумі 6312 грн. 40 коп. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, посилалась на викладені в позовній заяві обставини. Просила задовольнити вимоги. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомленим належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило, про причини неявки не повідомлено. Суд, враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів права та правовідносини сторін, а також відсутність підстав, передбачених ст. 169 ЦПК України для відкладення розгляду справи, вважає за можливе відповідно до вимог ч. 4 ст. 169 ЦПК України розглянути справу без участі відповідача із постановленням заочного рішення по справі . Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено судом, відповідач за адресою [ADDRESS] отримав послуги з теплопостачання, однак за надані послуги не розрахувався. Станом на 01.05.2010 року має заборгованість за спожиту теплову енергію перед позивачем в розмірі 6312 грн. 40 коп. Тому, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 6312 грн. 40 коп. заборгованості за спожиту теплову енергію, а також 30 грн. витрат на інформаційнотехнічне забезпечення, сплаченого позивачем при подачі позовної заяви до суду, а всього 6342 грн. 40 коп. Крім того, з відповідача підлягає стягненню на користь держави 51 грн. сума державного мита, від сплати якого звільнений позивач.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-12 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за надання послуг по теплопостачанню станом на 01.05.2010 року в сумі 3873 грн. 43 коп. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, посилалась на викладені в позовній заяві обставини. Просила задовольнити вимоги. Відповідачі в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не подавали, про причини неявки не повідомили. Суд, враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів права та правовідносини сторін, а також відсутність підстав, передбачених ст. 169 ЦПК України для відкладення розгляду справи, вважає за можливе відповідно до вимог ч. 4 ст. 169 ЦПК України розглянути справу без участі відповідачів із постановленням заочного рішення по справі . Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено судом, відповідачі за адресою [ADDRESS] отримали послуги з теплопостачання, однак за надані послуги не розрахувалися. Станом на 01.05.2010 року мають заборгованість за спожиту теплову енергію перед позивачем в розмірі 3873 грн. 43 коп. Тому, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача 3873 грн. 43 коп. заборгованості за спожиту теплову енергію, а також 30 грн. витрат на інформаційнотехнічне забезпечення, сплаченого позивачем при подачі позовної заяви до суду, а всього 3903 грн. 43 коп. Крім того, з відповідачів підлягає стягненню на користь держави 51 грн. сума державного мита, від сплати якого звільнений позивач.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-12 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за надання послуг по теплопостачанню станом на 01.05.2010 року в сумі 2083 грн. 93 коп. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, посилалась на викладені в позовній заяві обставини. Просила задовольнити вимоги. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомленим належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило, про причини неявки не повідомлено. Суд, враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів права та правовідносини сторін, а також відсутність підстав, передбачених ст. 169 ЦПК України для відкладення розгляду справи, вважає за можливе відповідно до вимог ч. 4 ст. 169 ЦПК України розглянути справу без участі відповідача із постановленням заочного рішення по справі . Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено судом, відповідач за адресою [ADDRESS] отримав послуги з теплопостачання, однак за надані послуги не розрахувався. Станом на 01.05.2010 року має заборгованість за спожиту теплову енергію перед позивачем в розмірі 2083 грн. 93 коп. Тому, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 2083 грн. 93 коп. заборгованості за спожиту теплову енергію, а також 30 грн. витрат на інформаційнотехнічне забезпечення, сплаченого позивачем при подачі позовної заяви до суду, а всього 2113 грн. 93 коп. Крім того, з відповідача підлягає стягненню на користь держави 51 грн. сума державного мита, від сплати якого звільнений позивач.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-12 00:00:00

Громадянка [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання неповнолітніх [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], в розмірі 1/3 частини від всіх видів доходу, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця до досягнення ними повноліття. Зазначила, що з відповідачем знаходиться у зареєстрованому шлюбі з 23.09.2003 року. Діти знаходяться на утриманні матері та мешкають також з нею. Відповідач працює у ДП "Добропіллявугілля" ВП "Шахта "Алмазна", однак матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Стягнень на користь інших осіб з відповідача не провадиться. У судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач позовні вимоги визнав та згоден на стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.174 ч.4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод , інтересів інших осіб. Вислухавши пояснення позивача, вивчив матеріали справи, ураховуючи матеріальний стан сторін, суд вважає можливим стягнути щомісяця з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO] в розмірі 1/3 частини від всіх видів доходу, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця до досягнення ними повноліття. На підставі ст.ст. 180, 181, 182, 183, 191 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи позов припиненням подружніх відносин з відповідачем, який перебуває у фактичних шлюбних відносинах з іншою жінкою, з 01.06.2009 року. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала повністю і пояснила, що проживає окремо від чоловіка та не підтримує подружніх відносин з ним з 1 червня 2009 року. На примирення з метою зберегти сімю категорично не погоджується у звязку з перебуванням відповідача у фактичних шлюбних відносинах з іншою жінкою. Бажання підтримувати подружні відносини з відповідачем не має, оскільки сама також підтримує подружні відносини з іншим чоловіком, з яким проживає спільно з квітня 2010 року. Спору про спільне сумісне майно подружжя, утримання та місце проживання дитини не має. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином (а.с.21,22), про причини неявки суд не повідомив, заперечень проти позову до суду не надав. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивачки, приходить до переконання, що позов слід задовольнити повністю з таких підстав. 27 жовтня 2007 року сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Миргороду Миргородського міськрайонного управління юстиції за №415, що підтверджується світлокопією свідоцтва про шлюб серії 1-КЕ №037058, видане 27.10.2007 року. Дошлюбне прізвище позивачки - Дяченко (а.с.4). Сторони у шлюбі мають одну малолітню дитину сина [PERSON], [INFO] (а.с.5). Як встановлено в судовому засіданні, позивачка не підтримує подружніх відносин з відповідачем, проживає окремо з 01 червня 2009 року, не бажає примиритися і зберегти сімю, перебуває у фактичних шлюбних відносинах з іншим чоловіком, у звязку з чим суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Спору про спільне сумісне майно подружжя, утримання та місце проживання дитини сторони не мають. Сплату державного мита при реєстрації розірвання шлюбу в органах реєстрації актів цивільного стану слід покласти на сторони порівну. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки слід стягти судові витрати по сплаті судового збору, витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи (а.с. 1, 2). На підставі ст.ст.10, 11, 60, 61, ч.1 ст.88, ст.212, 218, 224-226 ЦПК України, ст.ст.104, 105, 110-112 Сімейного кодексу України, п.п. „б п.5 ст.3 Декрету Кабінету Міністрів України „Про державне мито,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-12 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою в обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-12 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що сторони перебували в шлюбі не даний час шлюб між ними розірвано, від даного шлюбу мають неповнолітню дитину, яка залишилася проживати з позивачкою, відповідач не надає жодної матеріальної допомоги. В судовому засіданні позивачка вимоги підтримала, навівши пояснення, аналогічно викладеним у позовній заяві. Відповідач позовні вимоги визнав в повному обсязі. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачами позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що визнання відповідачами позову не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позов підлягає задоволенню повністю. Відповідно до ст.180 ЦК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними нас повноліття. В звязку з повним визнанням позову відповідачами та на підставі п. 24 ПП ВСУ «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 року, суд вважає за можливе обмежитись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову, ' без зясування і дослідження інших обставин справи. При визначенні розміру аліментів суд враховую ту обставину, що на утриманні позивачки перебуває неповнолітня дитина та ту обставину, що позивачка має малий дохід.. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-12 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] (дошлюбне Андрюшина) Д.О. про розірвання шлюбу, зареєстрованого 07.08.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 396, мотивуючи тим, що з 16 березня 2010 року вони не проживають разом та спільне господарство не ведуть з тих підстав, що одруження виявилось невдалим, вони втратили взаємну повагу та любов один до одного, мають різні погляди на життя, між ним постійно виникають непорозуміння. Вважає примирення неможливим. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі та наполягала на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був сповіщений належним чином, про причину неявки суд не повідомив, заперечень на позов не надав, тому суд відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів у звязку з відсутністю заперечень проти такого вирішення справи позивачки. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі з 07.08.2007 року, шлюб у позивачки третій, у відповідача перший, від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Сторони з 16 березня 2010 року не проживають разом та спільне господарство не ведуть з тих підстав, що одруження виявилось невдалим, вони втратили взаємну повагу та любов один до одного, мають різні погляди на життя, між ним постійно виникають непорозуміння. Спору щодо розподілу спільного майна немає. Син [PERSON] залишається проживати з матірю, питання щодо стягнення аліментів на його утримання буде вирішуватись окремо. Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Оскільки сторони однією сімєю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивачки, суд вважає за можливе шлюб розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив визнати за ним право власності на броньовані вхідні двері, міжкімнатні двері, металопластикові вікна, змуровану піч в будинку відповідача в с.Глажева Костопільського району та стягнути з відповідача борг по розписці в сумі 15000 грн., а також судові витрати по справі. В обґрунтування своїх позовних вимог поозивач покликається на те, що з 2008 року проживав однією сім'єю з [PERSON] в її будинку в с. Глажева, вели спільне господарство, зробили ремонт будинку. В листопаді 2009 року розлучилися і відповідач обіцяла сплатити йому гроші за ремонт її будинку в сумі 15000 грн., про що написала розписку. Однак, свої зобов'язання за розпискою вона не виконує, на прохання повернути борг не реагує та уникає зустрічей з ним. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала лише в частині стягнення боргу по розписці. Просить позов задоволити та стягнути з відповідача на користь позивача 15000 грн. боргу і судові витрати. Відповідач в судове засідання не зявилася, про місце та час розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення. Свідок [PERSON] показав, що після знайомства з [PERSON] позивач став проживати з нею в її будинку в с.Глажева. Зробив ремонт будинку відповідача, а саме купив вхідні та міжкімнатні двері, вікна. Особисто він допомагав встановлювати міжкімнатні двері. За згодою представника позивача відповідно до ст.224 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухавши пояснення представника позивача та свідка, зясувавши обставини та дослідивши представлені у справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення. Як встановлено судом, між сторонами було укладено договір позики, що стверджується представленою позивачем розпискою відповідача. Згідно вказаного договору [PERSON] зобовязувалася сплатити [PERSON] за ремонт власного будинку суму в розмірі п'ятнадцяти тисяч гривень. Згідно ст.525, 526, ч.І ст.530 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином у встановлені строки, а одностороння відмова від виконання зобов'я¬зання не допускається. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню сума боргу в розмірі 15000 грн. У відповідності до ст.88 ЦПК України підлягають також стягненню з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати на оплату державного мита в сумі 150 грн., витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн., які підтверджені документально. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Харкова, в якому просить суд зобовязати відповідача нарахувати та стягнути з відповідача на користь позивача, як дитині війни недоплачену щомісячну державну соціальну допомогу за період з 01.01.2006 р. по 31.12.2009 р. з підвищенням її до 30% мінімальної пенсії за віком за вказаний період в сумі 5065 гр. 10 коп.. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка посилалася на те, що належить до соціальної категорії «Дитина війни». Всупереч діючого законодавства відповідачем протягом 2006-2009 років не виплачувалася доплата до пенсії у розмірі 30 відсотків від мінімальної пенсії за віком. В судове засідання сторони не зявилися. Вони звернулися до суду письмово з проханням слухати справу за їх відсутністю. Приймаючи до уваги, що сторони звернулися до суду із заявами з проханням слухати справу за їх відсутністю, суд

Outcome: partial