Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи тим, що [PERSON] проживаючи в квартирі користується комунальними послугами, які він надає, але плату за них не проводить і має заборгованість в сумі 315 грн. 12 коп., яку просив стягнути. Представник позивача [PERSON] позов підтримала, пояснивши, що в період з 01.08.2008 року по 01.08.2010 року підприємство надавало відповідачці послуги з утримання будинків та прибудинкової території і вивозу сміття, але остання не проводить їх оплати в повній мірі, та відмовилася укласти з ними відповідний договір. Вони неодноразово пропонували відповідачці добровільно погасити заборгованість, але до цього часу вона своїх зобов'язань не виконала. Просила позов задовольнити. Відповідачка про розгляд справи повідомлена належним чином, в судове засідання не явилася повторно по невідомій причині, клопотання про відкладення розгляду справи не надала. За згодою представника позивача, суд, відповідно до ст.224 ЦПК України, ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши обставини справи, представлені докази та давши їм оцінку, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що відповідачка проживає в квартирі №16, що розташована в будинку №10 по вулиці Новоселівській в м. Буринь Сумської області, який знаходячись на балансі позивача, і в період з 01.08.2008 року по 01.03.2010 року користувалася послугами з утримання будинків, внутрішньо будинкових мереж та прибудинкової території і вивозу сміття, які надає позивач, але оплату за надані послуги здійснювала частково, в результаті чого в період з 01.08.2008 року по 01.03.2010 року утворилась заборгованість, яка складає 315 грн. 12 коп.. та яка до теперішнього часу не сплачена, що підтверджується показами представника позивача, рішеннями виконавчого комітету Буринської міської ради про затвердження тарифів, затвердженим переліком робіт з утримання будинків та прибудинкової території, довідкою з особового рахунку про заборгованість, зведеним розрахунком середньомісячних витрат по будинку. Відповідно до ст. 179 ЖК України, користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов'язковим додержанням вимог «Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями», які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ч.2 ст. 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціни/тарифи на комунальні послуги та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій формуються і затверджуються органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень, визначених законом, а згідно ст. 32 цього Закону, плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно: розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку; розмір плати за утримання будинків і споруд та прибудинкових територій встановлюється залежно від капітальності. рівня облаштування та благоустрою. Пунктом 5 частини 3 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. У відповідності до ст. 509 ЦК України, зобов'язання є правовідношення. в яких одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу..., тощо) або утриматися від певної дії. а кредитор має право вимагати від боржника виконання його зобовязання, а згідно до ст. 526 цього ж Закону, зобовязання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Та обставина, що між позивачем (надавачем послуг) і відповідачкою не було укладено договору про надання вказаних послуг, не є підставою для звільнення останньої від оплати спожитих послуг, так як факт користування такими послугами свідчить про виникнення між сторонами певних прав та обов'язків, у тому числі і обов'язку відповідача оплачувати спожиті послуги, на чому наголошується і у ст.11 ЦК України. Таким чином, здійснивши системний аналіз норм, що застосовуються до вказаних вище правовідносин, суд вважає позов доведеним. З огляду на те, що позов підлягає задоволенню, відповідно до ст.88 ЦПК України, з відповідачки на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 51 грн. та користь позивача сплачена сума витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 30 грн.

Outcome: approved