Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-20 00:00:00

У червні 2010 року [PERSON], звернулася до суду з позовом, в якому зазначила, що 11 листопада 2009 року помер її чоловік [PERSON], після смерті якого залишилось спадкове майно у вигляді - земельної ділянки, площею 0,0612 га., розташованої на території м. Ізмаїл Одеська область, садівничого кооперативу «Молодіжний», земельна ділянка № 175, що належала померлому відповідно до державного акту серії I-ОД №026598, виданого 15.10.1996 року на підставі рішення [PERSON] міської ради № 86-ХХІІ від 17.09.1996т року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю за №186 від 15.10.1996 р.. Після смерті чоловіка позивачка звернулася до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті її чоловіка, але нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину, мотивуючи це тим, що немає витягу з Державного реєстру земель, необхідного для оформлення спадщини. З наведених підстав позивачка просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] на зазначене вище спадкове майно. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала. Відповідач [PERSON] міська рада у судове засідання не зявилася, але надала суду заяву, в якій зазначає, що з позовом згодна та просить суд розглянути справу без участі її представника. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. [PERSON], помер 11 листопада 2009 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ізмаїл, Ізмаїльського МУЮ Одеської області від 12.11.2009 року, серія І-ЖД № 199897. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Позивачка була дружиною [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про одруження від 02 жовтня 1967 року, серія II-ГЩ №201033, актовий запис №1170, тобто являється спадкоємцем за законом першої черги. Інших спадкоємців немає. На час відкриття спадщини проживала разом з померлим, у встановлений законом строк подала заяву про прийняття спадщини, отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на частину спадкового майна, але отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкову земельну ділянку не має можливості через ту обставину, що відсутній витяг з Державного реєстру земель, який необхідний для її оформлення в нотаріальному порядку. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до п. 10 Постави Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (із збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Право власності спадкодавця на земельну ділянку підтверджується державним актом про право власності на землю серії I-ОД №026598, виданого 15.10.1996 року на підставі рішення [PERSON] міської ради № 86-ХХІІ від 17.09.1996т року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю за №186 від 15.10.1996 року. З наведених підстав суд приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню.

Outcome: approved