Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-07 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення коштів. В адміністративному позові зазначив, що [PERSON] 22.12.2005 року було надано статус безробітного. Під час перебування на обліку у Полтавському міському центрі зайнятості відповідач в період з 25 квітня по 11 травня 2006 року пройшла курси професійного навчання за програмою «Основи підприємницької діяльності» Після розгляду комісією бізнес-плану відповідача наказом Полтавського міського центру зайнятості від 17.05.2006 року №47 відповідно до п.1 ст7, п.7 ст.22, п.7 ст.23 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» їй здійснено одноразову виплату допомоги для організації підприємницької діяльності. Відповідачем було надано копію свідоцтва про реєстрацію її як фізичної особи-підприємця від 22.05.2006 року, на підставі якого кошти в сумі 1861 грн. 16 коп. було перераховано до установи банку 13.06.2006 року. Але в подальшому відповідачем податкова звітність до ДПІ м.Полтави не подавалась, що свідчить про не проведення нею підприємницької діяльності. У звязку з цим виплачені [PERSON] кошти підлягають поверненню. В добровільному порядку відповідач кошти не повернула. У звязку з цим позивач просив стягнути з відповідача на його користь грошові кошти в сумі 1861 грн. 16 коп. та судові витрати. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, пославшись на викладені в ньому обставинами, просив позов задовольнити, судові витрати покласти на відповідача. Відповідач в судове засідання без поважних причин не з?явився, будучи у порядку встановленому законом повідомленим про час та місце розгляду справи, про причини неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не подавав. Тому суд, враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та взаємовідносини сторін, приймаючи до уваги відсутність підстав, передбачених ст. 169 ЦПК України для можливого відкладення розгляду справи, вважає за можливе відповідно до вимог ч. 4 ст. 169 ЦПК України розглянути справу без участі відповідача з постановленням заочного рішення. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази у справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] була зареєстрована в Полтавському міському центрі зайнятості як така, що потребує працевлаштування, у період з 22.12.2005 року по 26052006 року. У вказаний період відповідач мала статус безробітного та одержувала допомогу по безробіттю (а.с.16-17). Згідно заяви відповідача від 25.04.2006 року (а.с.18) між сторонами по справі 25.04.2006 року укладено договір №165006042000355 про підготовку за навчальною програмою „Основи підприємницької діяльності (а.с.20). На виконання договору в цей же день відповідач була направлена в Полтавську державну аграрну академію для проходження навчання на період з 25 квітня по 11 травня 2006 року (а.с.19). По закінченні навчання згідно заяви відповідача позивачем їй одноразово виплачена сума допомоги в розмірі 1861 грн. 16 коп. для організації підприємницької діяльності (а.с.23,25). Згідно довідки ДПІ м.Полтави від 12.04.2007 року № 6147/09/17-172 [PERSON] податкової звітності до ДПІ м.Полтави за ІІ ІУ квартали 2006 року не подавала, відповідно підприємницької діяльності не здійснювала (а.с.27-29). Відповідно до ч.3 ст.36 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обовязків та зловживання ними стягується з неї з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. На підставі даної норми Закону комісією Полтавського міського центру зайнятості від 03.05.2007 року прийнято рішення про повернення виплачених [PERSON] коштів, про що 07.05.2007 року видано наказ №38. Копія зазначеного наказу та лист з вимогою про повернення коштів відповідачем одержані 16.05.2007 року, але на час розгляду справи кошти нею не повернуті (а.с.30-31). На час розгляду справи судом від жодної із сторін заяв про застосування давності при вирішення спору не надходило. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача кошти в сумі 1861 грн. 16 коп. та 120 грн. на відшкодування понесених судових витрат, всього стягнути 1981 грн. 16 коп. Крім того, з відповідача необхідно стягнути на користь держави державне мито в розмірі 51 грн.

Outcome: approved