Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-30 00:00:00

Позивачами, [PERSON] та [PERSON]»ю Семенівною, подано до Семенівського районного суду Чернігівської області позов до відповідача, [PERSON], у якому позивачі просять «визначити для них [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], додатковий строк тривалістю в два місяці для подання до державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті їхнього батька, [PERSON], що помер 06 січня 2002 року». В обґрунтування своїх позовних вимог позивачі [PERSON] та [PERSON] послалися на те, що «06 січня 2002 року помер їхній батько. За своє життя, як їм стало відомо [PERSON] мав на праві власності майновий пай в майновому фонді КСП «Рассвет», що був реорганізований в СТОВ «Агрофірма «Світанок». Також [PERSON] був власником земельних паїв, що розташовані на території Жадівської сільської ради Семенівського району Чернігівської області. На момент смерті їхнього батька [PERSON] вони з ним зареєстровані не були і у встановлений законом шестимісячний строк до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини із заявою про прийняття спадщини не звертались, а тому пропустили встановлений законодавством строк для подачі заяви про прийняття спадщини. Відповідачі стверджують, що пропущення ними строку для подачі заяви про прийняття спадщини сталося з поважної причини їхньої непоінформованості про наявність спадкового майна та правової необізнаності з порядком прийняття спадщини. Із спадкоємців за законом першої черги спадщини, що відкрилась після смерті їхнього батька [PERSON] окрім позивачів є їхня рідна сестра [PERSON]. Як вбачається з листа Семенівської районної державної нотаріальної контори за № 26/01-14 від 27 січня 2010 року, саме на її ім»я було видано свідоцтво про право на спадщину після смерті [PERSON], а тому вона має бути відповідачем по даній справі за їхньою позовною заявою. Крім цього, як стверджують позивачі відповідач навмисно приховала від державного нотаріуса факт їхньої наявності, тобто існування інших спадкоємців першої черги за законом, а тому їх і не було проінформовано нотаріусом про наявність спадщини, прийняття її відповідачем та не запропоновано прийняти її разом з нею. У судовому засіданні позивачі [PERSON] та [PERSON] повністю підтримали позовні вимоги та пояснили, що вони просять задовольнити позов повністю за обставин, викладених ними у позовній заяві. Позивачі пояснили, що їм було відомо про наявність спадкового майна одразу після смерті їхнього батька [PERSON] Проте, як стверджують позивачі, їм не було відомо про наявність у їх батька майнового та земельного паїв колишнього КСП «Рассвет». Однак, їм було відомо про те, що їх батько [PERSON] працював на вказаному підприємстві. У судове засідання відповідач [PERSON] не з»явилася, доручила представляти її інтереси в суді [PERSON]. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні позов не визнав повністю, просить суд повністю відмовити у його задоволенні та дав пояснення, яке вказує на те, що позов [PERSON] та [PERSON] до [PERSON] задоволенню не підлягає. Представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Семенівської районної державної нотаріальної контори [PERSON] в судове засідання не зявилась, будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, надіслала до суду письмове пояснення, у якому зазначила, що підстав для продовження терміну для прийняття спадщини немає, просить суд розглянути справу без участі представника Семенівської районної державної нотаріальної контори, позовні вимоги не підтримує повністю. Суд, вислухавши пояснення позивачів, представника відповідача, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає за необхідне у задоволенні позову відмовити повністю за наступних обставин. Відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (2003 року) положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов»язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Постановою Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що у разі відкриття спадщини до 01.01.2004 року застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 01 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Враховуючи вищезазначені положення та те, що спірні правовідносини виникли до набуття ЦК України чинності, необхідно користуватись положеннями ЦК УРСР (1963 р.). Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР 1963 р. для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємці її прийняли. Для прийняття спадщини необхідно волевиявлення спадкоємця і здійснення певних дій. Спадкоємець повинен з'явитися до нотаріуса за місцем відкриття спадщини або надіслати заяву про бажання або не бажання прийняти спадщину. Згідно ст. 549 ЦК УРСР 1963 р. визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володінні спадковим майном; якщо він подав до відповідної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Ці дії повинні бути здійснені протягом 6-ти місяців з дня відкриття спадщини. Для здійснення свого права на спадкування недостатньо відкриття спадщини і призвання спадкоємців до спадкування, необхідно бажання спадкоємця прийняти цю спадщину. Для того, щоб набути спадщину, спадкоємець повинен здійснити відповідні дії, засвідчуючи про прийняття ним спадщини. Відповідно ст. 553 ЦК УРСР 1963 р. вважається таким, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не здійснив жодної дії, яка б свідчила про прийняття спадщини. Відмова від спадщини є одностороннім правочином, який припиняє право на спадщину спадкоємця який відмовився. Неприйняття спадкоємцем спадщини може бути виявлено фактично, коли спадкоємець протягом строку, встановленого для прийняття спадщини, не здійснює дій, які б свідчили про наміри прийняти спадщину, або подає заяву при відмову від прийняття спадщини. Після сплину 6-ти місячного терміну для прийняття спадщини, нотаріус за місцем відкриття спадщини видає свідоцтво про право на спадщину, тим спадкоємцям, які протягом встановленого терміну заявили про свої права на спадщину або тим спадкоємцям які фактично прийняли спадщину і бажають отримати вищевказане свідоцтво. Виходячи з спадкової справи №209, яка була заведена до майна померлого 06 січеня 2002 року [PERSON], жодних дій, які б були спрямовані позивачами на прийняття спадщини в спадковій справі, не зафіксовано - немає заяви про прийняття спадщини та жодних документів, які б підтверджували фактичне прийняття спадщини спадкоємцем. Отже, вважаєтся відмовившимся спадкоємцем, такий, що не здійснив жодної дії, засвідчуючої про прийняття спадщини та таким, що пропустив термін для прийняття спадщини. Свідоцтво про право на спадщину за законом видане на ім'я [PERSON] згідно з вимогами законодавства. Згідно ст. 550 ЦК УРСР строк для прийняття спадщини може бути продовжений судом, якщо він був пропущений за поважної причини, в цьому разі спадкоємцю передається тільки те із майна, яке збереглось в натурі або кошти від реалізації такого майна, крім того продовжуючи термін за поважної причини суд повинен вирішити питання про визнання за позивачем права на належну йому частину майна. Виходячи з позовних вимог жодної підстави для продовження терміну для прийняття спадщини немає. Таким чином, позов задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed