Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-21 00:00:00

16 червня 2010 року позивач звернувся з вказаним позовом до суду. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він має статус «дитини війни» у зв'язку з чим, відповідності до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», виплачувана йому пенсія повинна підвищуватись на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Відповідач у 2006 та 2007 роках пенсію йому не підвищив, а у 2008 році та 2009 роках підвищив у неповному обсязі. Просив зобов'язати відповідача нарахувати йому неотриману допомогу за період з 01 січня 2007 року по 31 грудня 2009 оку включно. Позивач в судове засідання не з'явився просив суд розглянути справу за його відсутності. Представник відповідача просив суд відмовити у задоволенні позову. Заслухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що позивач має правовий статус дитини війни, що підтверджується свідченням Л«0С85625 ( а.с. 7) та ксерокопією паспорту позивача ( а.с. 6) . Відповідно до статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18 листопада 2004 юку № 2195-4, що набрав чинності 01 січня 2006 року, дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 10 відсотків мінімальної пенсії за віком. Законом України «Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2006 рік» були внесені зміни до Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік», відповідно до яких пункт 17 статті 77, а саме «З метою приведення окремих норм законів у відповідність із цим законом зупинити на 2006 рік дію абзацу сьомого ст. 5 та ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» було виключено, статтю 110 викладено у такій редакції «Установити, що пільги дітям війни, передбачені абзацом 7 статті 5 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", впроваджуються з 1 січня 2006 року, а статтею 6, у 2006 році поетапно, за результатами виконання бюджету у першому півріччі, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України за погодженням з Комітетом Верховної Ради України з питань бюджету». Порядок надання пільг, передбачених статтею 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», Кабінетом Міністрів України у 2006 році розроблено не було. Статтею 71 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» дія статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» зупинена. Рішенням Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року № 6-рп/2007 положення статті 71 Закону України «Про державний бюджет на 2007 рік», якими була зупинена дія статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», визнані такими, що не відповідають Конституції України. Статтею 152 Конституції України передбачено, що закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність. Таким чином, положення статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» стосовно того, що дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком були чинними липня 2007 року (день ухвалення рішення Конституційним Судом України) до 31 грудня 2007 року. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги про визнання дій відповідача \незаконними та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії та виплатити підвищення у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком як дитині війни підлягають задоволенню за період з 9 липня 2007 р. до 31 грудня 2007 р.. Законом України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких "Законодавчих актів України» від 28 грудня 2007 року внесено зміни до Закону України «Про соціальний захист дітей війни», зокрема статтею 6 вказаного Закону після внесення змін передбачалось, що дітям війни до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Саме у вказаному розмірі підвищено пенсію позивача з 1 січня 2008 року, що підтверджується довідкою відповідача. Рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року положення пункту 28 розділу П «Внесення змін до деяких законодавчих актів України» Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2007 року щодо внесення змін до Закону України «Про соціальний захист дітей війни» визнані такими, що не відповідають Конституції України. Таким чином, вимоги позивача щодо стягнення підвищення до пенсії дитині війни у 2008 році підлягає задоволенню лише з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року. Статтею 71 Закону України « Про Державний бюджет України на 2009 рік» Кабінету Міністрів України надано право у 2009 році встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах в межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами. Названа норма передбачає встановлення в абсолютних сумах розмірів лише тих виплат, вихідним критерієм розрахунку яких є розмір мінімальної заробітної плати. Відповідно її дія не поширюється на спірні відносини, оскільки розмір зазначених соціальних виплат згідно із Законом України «Про соціальний захист дітей війни» залежить від розміру мінімальної пенсії за віком. Отже, нарахування та виплата у 2009 році дітям війни підвищення до пенсії або щомісячного грошового довічного утримання чи державної допомоги, що виплачується замість пенсії, повинні здійснюватися відповідно до норм Закону України «Про соціальний захист дітей війни», згідно статті 6 якого дітям війни пенсії підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Суд вважає задовольнити вимоги позивача про зобов'язання відповідача нараховувати соціальну допомогу дитині війни з 1 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у сумі 45,50 грн.

Outcome: partial