Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, яка згодом була доповнена та уточнена, посилаючись на те, що 9 вересня 2007 року о 1.10 год. на перехресті вулиць Жмаченка - Будівельників сталася дорожньо-транспортна пригода. [PERSON], керуючи автомобілем «Skoda», державний номер [NUMBER], не виконав вимогу дорожнього знаку «Уступи дорогу», в результаті чого здійснив зіткнення з його автомобілем «Peugeot», державний номер [NUMBER]. Вина водія [PERSON] доведена постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 12.10.2007 року та нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Власником автомобіля, яким керував [PERSON] на підставі довіреності від 8 червня 2007 року, є [PERSON] Відповідно до законодавства цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у ОДО «Міжнародна страхова компанія», обов»язковий ліміт якої становить 25\~500 грн. без врахування франшизи. Для встановлення розміру матеріальних збитків він звернувся до спеціаліста, який, згідно з висновком автотоварознавчого дослідження № 145 від 22.01.2008 року, визначив суму шкоди в розмірі 24\~595,17 грн. За дане дослідження він сплатив 700 грн. Відразу після ДТП він поставив свій автомобіль на зберігання на автостоянку ГБК «Райдужний». Відповідно до доповнень та уточнень від 25.03.2010 року, спричинена йому матеріальна шкода складається з: матеріальний збиток, заподіяний пошкодженням його автомобіля 45\~767,94 грн., судовий збір 210 грн., франшиза 510 грн. вартість проведення автотоварознавчого дослідження 700 грн., оплата за стоянку автомобіля 2\~013 грн., поштові витрати за виклики учасників процесу 35,60 грн., витрати на банківське обслуговування 6,02 грн. В період розгляду справи страхова компанія перерахувала на його особистий рахунок 20\~694,45 грн., що є менше розміру встановленого ліміту -25\~000 грн. Тобто, страхова компанія не доплатила йому 4\~315, 55 грн. Крім матеріальної шкоди, йому було завдано і моральної шкоди, оскільки скоєна відповідачем [PERSON] ДТП сталася незалежно від його волевиявлення, позбавила можливості тривалий час користуватися автомобілем, який є одним з головних засобів пересування за станом здоров»я та побутовою діяльністю, призвела до проблематизації його життя, причинила шкоду власності, погіршила гармонійні адаптовані умови життєдіяльності. Виникла необхідність нераціональних витрат часу, що вимагає залучання душевних та матеріальних зусиль на розв»язання проблем. Він змушений шукати кошти, потрапляючи у боргову залежність від кредиторів, що постійно тримає в нервовому напруженні, значно ускладнює вирішення багатьох побутових проблем родини. Неодноразові походи до міліції, суду, експертної установи, звертання за юридичною допомогою, нагадування кредиторів про борг негативно відображуються на мікрокліматі в сім»ї, на психологічному стані всіх членів його родини. З»явилися негативні психоемоційні почуття самозвинувачення та зниження самооцінки для родини, погіршення душевної рівноваги, необхідність психологічної перебудови, незручності та обмеження в можливостях як своїх, так і всієї родини, з необхідністю пристосування до умов життєдіяльності. Моральну шкоду оцінив в 5\~000 грн. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали доповнені та уточнені позовні вимоги, додатково уточнили вимоги стосовно страхової компанії, а саме, просили передати залишки автомобіля співвідповідачу. Представник позивача додатково пояснив, що страхова компанія вже в період розгляду справи, 22.12.2009 року сплатила частину суми, чому було виплачено не в межах ліміту, пояснити не змогли. Просили стягнути з страхової компанії матеріальну шкоду в розмірі 4\~315,55 грн., судовий збір в сумі 154 грн. та ІТЗ, а всього 4\~469,55 грн. та передати залишки автомобіля даній страховій компанії. З відповідача [PERSON] стягнути матеріальну шкоду в розмірі 20\~767,94 грн., франшизу в сумі 510 грн., судовий збір в сумі 154 грн. та ІТЗ, кошти за проведення автотоварознавчого дослідження в сумі 700 грн., кошти за зберігання автомобіля на стоянці в сумі 2\~013 грн., поштові витрати на суму 35,60 грн., банківські послуги в сумі 6,02 грн., всього 24\~184,56 грн. Крім матеріальної шкоди, просили стягнути з [PERSON] і моральну шкоду в розмірі 5\~000 грн. Відповідачі в судове засідання не з»явилися, про причини неявки суд не повідомляли, про день та час розгляду справи сповіщалися належним чином. Третя особа в судове засідання не з»явилася, про причини неявки суд не повідомляла, про день та час розгляду справи сповіщалася належним чином. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, адміністративний матеріал № 3-18887-1/2007р., суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково. В суді встановлено, що 9 вересня 2007 року о 1.10 год. на перехресті вулиць Жмаченка - Будівельників сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів «Skoda», державний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] (право керування надано відповідно до довіреності від 08.06.2007 року), який належить третій особі [PERSON] на праві приватної власності; автомобіля «Peugeot», державний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] Відповідно до постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 12 жовтня 2007 року, винним у даній ДТП було визнано [PERSON] та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу. Відповідно до висновку судової автотоварознавчої експертизи, проведеної згідно ухвали суду за клопотанням представника співвідповідача, № 11656, складеного 15 травня 2009 року, матеріальний збиток завданий позивачу станом на 15.05.2009 рік складає 45\~767,94 грн. Відповідно до ст. 16 Закону України «Про страхування» автомобіль «Skoda», державний номер [NUMBER] було застраховано страховою компанією ТДВ «Міжнародна страхова компанія» за типом договору № 1. Полісом № ВА № 9868129 передбачена відповідальність у розмірі 25\~500 грн. Крім різниці матеріальної шкоди, позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] матеріальні збитки за зберігання пошкодженого автомобіля на стоянці на суму 2\~013 грн. З наданих позивачем копій квитанцій до прибуткового ордеру (а.с. 131), перевірено та встановлено, що позивачем було сплачено за зберігання автомобіля 1 414 грн., тому саме ця сума підлягає відшкодуванню. Відповідно до ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1187 ЦК України, діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів є джерелом підвищеної небезпеки. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. З урахуванням обставин справи суд може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди, життю, здоров»ю, майну третьої особи. Відповідно до ст.ст. 12.1, 29 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. 27 Закону України «Про страхування», ст. 1191 ЦК України співвідповідач ТДВ "Міжнародна страхова компанія" має відшкодувати позивачу матеріальних збитків, спричинених позивачу за вирахуванням безумовної франшизи, а саме 24 990 грн. В період знаходження справи в суді співвідповідачем, страховою компанією, як слідує з платіжного доручення № 381 від 18.12.2009 року (а.с. 156), було перераховано на рахунок позивача страхове відшкодування в розмірі 20\~943,48 грн. Відповідно до письмових заперечень представника страхової компанії, страхове відшкодування ними не було сплачено в межах ліміту, оскільки вони посилаються на ст. 30 Закону України "Про обов"язкове страхування цивільноправової відповідальності власників наземних транспортних засобів", відповідно до якого, якщо вартість відновлювального ремонту автомобіля власника перевищує його ринкову вартість, то даний автомобіль зі згоди власника може бути визнано фактично знищеним, в разі не згоди власника з визнанням транспортного засобу фактично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до і після ДТП. В разі якщо транспортний засіб визнано фактично знищеним, відшкодовується шкода в розмірі, яка відповідає вартості транспортного засобу до ДТП і витрати на евакуацію з місця ДТП. Право на залишки транспортного засобу має страхувальник. Оскільки, позивач в судовому засіданні 28.05.2010 року усно уточнив свої позовні вимоги до страхової компанії в частині передачі залишків свого транспортного засобу останнім, то вимога про стягнення зі співвідповідача суми 4 315,55 грн. підлягає частковому задоволенню. Як встановлено з платіжного доручення № 381, на позивачу було перераховано страхове відшкодування в саме в розмірі 20 943,48 грн., а не 24 085,17 грн., тому сума, яка підлягає стягненню становить 4 086,52 грн. з передачею страхувальнику залишків знищеного автомобіля. Умовами полісу передбачена франшиза у розмірі 510 грн. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про страхування», франшиза це частина збитків, що не відшкодовується страховиком. Таким чином, вона сплачується за рахунок [PERSON] Відповідно до ст. 1194 Цивільного кодексу України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Згідно з висновком судової автотоварознавчої експертизи матеріальний збиток завданий позивачу в наслідок пошкодження його транспортного засобу, становить 45 767,94 грн., за вирахуванням суми відшкодування страховою компанією, та з урахування франшизи в розмірі 510 грн., [PERSON] має сплатити позивачу 20 737,94 грн. матеріальної шкоди та збитки, понесені позивачем в наслідок ДТП, а саме, з нього має бути стягнута сума, сплачена позивачем за зберігання пошкодженого автомобіля в розмірі 1 414 грн. Стосовно позовної вимоги щодо відшкодування моральної шкоди встановлено, що позивач в результаті ДТП зазнав моральних страждань, переживань; було пошкоджене його особисте майно автомобіль, що порушує його права, як власника, і що теж завдає моральної шкоди. Приймаються до уваги як доказ і пояснення позивача стосовно того, що [PERSON] добровільно не відшкодував йому спричинену шкоду, що змусило його багаторазово звертатися до органів ДАІ, суду, за юридичною допомогою, що позначилося на житті позивача, породило для його багато проблем. Крім того, дана справа перебувала на розгляді в суді дуже тривалий час. На думку суду, розмір моральної шкоди має становити 3\~000 грн. Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Оскільки, винною особою в ДПТ є [PERSON], то моральна шкода має бути стягнута саме з нього. Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, в яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. По даній справі позивачем було оплачено згідно платіжних доручень судовий збір у розмірі 300,50 грн. та витрати за інформаційно-технічне забезпечення 30 грн. Відповідно до принципу пропорційності щодо задоволених вимог, з відповідача [PERSON] має бути стягнено на користь позивача судовий збір в розмірі 230,02 грн., витрати на ІТЗ у розмірі 27,32 грн., а з співвідповідача ТДВ «Міжнародна страхова компанія» на користь позивача судовий збір у розмірі 51 грн., витрати на ІТЗ у розмірі 2,68 грн. Крім того, до позивача відносяться, і витрати понесені у звязку з проведенням дослідження в розмірі 700 грн., кошти за банківське обслуговування в розмірі 6,01 грн. (а.с. 132,133), поштові витрати в розмірі 35,60 грн. (а.с. 129, 130) дані суми підлягає відшкодуванню стороною відповідача [PERSON] На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial