Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-07 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовною заявою до Коноплянської сільської ради Іванівського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно , так як 05 червня 2009 року помер [PERSON] . Останнім місцем проживання [PERSON] та місцем відкриття спадщини є с.Конопляне Іванівського району Одеської області. Після його смерті залишилось спадкове майно , яке складається з земельної ділянки площею 5.80 гектарів в межах згідно з планом , розташованої на території Коноплянської сільської ради Іванівського району Одеської області , яка належала померлому на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії III- ОД № 003622 . Позивачка у судовому засідання позовні вимоги підтримала, просила визнати за нею право власності у порядку спадкування на вказане майно . Представник відповідача проти позову не заперечував та визнав його в повному обсязі. Судом встановлено , що 05 червня 2009 року помер чоловік позивачки [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть та свідоцтва про укладення шлюбу, останнім місцем проживання та місцем відкриття спадщини є с.Конопляне Іванівського району Одеської області , що підтверджується довідкою Коноплянської сільської ради Іванівського району Одеської області № 286 від 05.03.2010 року. Позивачка являється дружиною померлого, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу та є єдиною спадкоємицею першої черги за законом на спадкове майно, яке залишилось після смерті чоловіка. Даний факт підтверджується матеріалами зі спадкової справи витребуваної з Іванівської державної нотарівальної контори , згідно яких вбачається що позивачка прийняла частину спадщини, отримала на частину майна свідоцтво про право на спадщину, інших спадкоємців немає , заяв про прийняття спадщини не надходило. Позивачка прийняла спадщину , оскільки проживала разом із спадкодавцем до дня її смерті і впродовж строку встановленого ст.1270 ЦК України про відмову від спадщини не заявляла. Позивачка фактично прийняла спадщину , але не оформила право власності в установленому законом порядку. Згідно зі ст.1297 ЦК України якщо спадкоємець , який прийняв спадщину , у складі якої є нерухоме майно , зобов»язаний звернутися до нотаріальної контори за видачею йому свідоцтва про право на спадщину не нерухоме майно. Позивачка звернулася до нотаріальної контори за видачею їй свідоцтва про право на спадщину, але їй було відмовлено, оскільки Одеська регіональна філія Центру ДЗК по обєктивним причинам не може видати витяг з державного реєстру на вказану земельну ділянку. Це повязано з тим, що ведення автоматизованої системи державного земельного кадастру здійснюється згідно Тимчасового порядку ведення державного реєстру земель, затвердженого Наказом Держкомзему України» № 174 від 02.07.2003 року, в звязку з чим земельним ділянкам на які виготовлені державні акти на право приватної власності на землю в період до 01.09.2003 року кадастрові номери не присвоювалися, інформація по земельним ділянкам до АС ДЗК не вносилась. Крім того позивачка в судовому засіданні просить встановити факт належності державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД № 003622 виданого Коноплянською сільською ради Іванівського району Одеської області 04 червня 2002 року на імя «Герасімова Миколи Івановича» її чоловіку [PERSON], оскільки при видачі вказаного документа була допущена орфографічна помилка, отримати новий державний акт не можливо та внести зміни також , оскільки власник помер, та цивільна правоздатність фізичної особи припиняється в момент її смерті . Відповідно до п.23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 р. у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Суд, заслухавши пояснення сторін , дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню ,оскільки відповідно до норм Цивільного законодавства України спадкоємством є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ст.1221 ЦК України). У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261). спадкоємець, який постійно проживає разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного терміну він не заявив про відмову від неї (ст. 1268) та згідно п.6 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті. Факт, про вставлення якого просить заявниця має для неї юридичне значення, оскільки від його встановлення залежить виникнення громадянських прав заявниці. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що рішення по справі можливо постановити при проведені попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку , встановленому ст.174 ЦПК України .Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, Таким чином, суд приходить до висновку, що обставини, на які посилалася позивачка , обґрунтовуючи свої вимоги, доведені в судовому засіданні належними та допустимими доказами у відповідності до ст.ст. 10, 60 ЦПК України. За таких обставин, враховуючи вищезазначене, суд вважає, що вимоги позивачки підлягають задоволенню в повному обсязі .

Outcome: approved