Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що відповідач є власником квартири [ADDRESS]. У вказаній квартирі відповідач зареєстрована та проживає і зобовязана своєчасно сплачувати квартирну плату, проте вказані платежі своєчасно та в повному обсязі не сплачує, внаслідок чого заборгованість з 01 січня 1996 року по 01 вересня 2009 року складає 977 грн. 22 коп. Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила стягнути заборгованість. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнала, однак просила застосувати строк позовної давності. Вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно довідки (Форма № 3) № 46 від 02 лютого 2010 року, виданого Житлово ремонтно-експлуатаційною організацією № 413, у квартирі [ADDRESS] зареєстрована та проживає відповідач [PERSON] (а. с. 4). Відповідно до ст. 162 Житлового кодексу України плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначається угодою сторін. Наймач зобовязаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Згідно ст. 179 Житлового кодексу України користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обовязковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 7 «Правил користування житлових будинків і гуртожитків», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року № 572, власник та наймач (орендар) квартири, житлового приміщення у гуртожитку зобов'язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Доводи представника відповідача про те, що позивач може звернутись до суду за захистом своїх законних прав та інтересів лише в межах строку позовної давності, суд вважає обґрунтованими, оскільки відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Суду не надано доказів щодо поважності пропуску строку позовної давності, тому суд вважає можливим стягнути суму заборгованості з відповідача лише в межах строку позовної давності. Як встановлено в судовому засіданні сума боргу по комунальним послугам станомна 02 червня 2010 року становить 189,40 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Згідно рішення Дніпровської районної у місті Києві ради № 417 від 22 грудня 2009 року Комунальне підприємство «Дирекція з управління та обслуговування житлового та нежитлового фонду» Дніпровської районної у м. Києві ради звільняється від сплати державного мита за подання позовних заяв до Дніпровського районного суду м. Києва у справа про стягнення із населення заборгованості по оплаті комунальних послуг. Враховуючи наведене та

Outcome: partial