Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-04 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення невиплаченої щомісячної соціальної допомоги відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та поновлення пропущеного строку для звернення до суду, в якому просить стягнути з відповідача на її користь недоплачену щомісячну державну соціальну допомогу за 2006-2010 роки. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивачка посилається на те, що вона належить до соціальної категорії «Дитина війни» і відповідно до ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни має право на отримання соціальної допомоги в розмірі 30% від мінімального розміру пенсії за віком. Однак зазначена допомога нараховувалася і виплачувалася їй у заниженому розмірі, тому вважає такі дії протиправними. Позивачка у судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує повністю. Представник відповідача в суд не з'явився, надав заяву, в якій просить розглядати справу у його відсутність, однак, надав до справи письмове заперечення у якому зазначено, що дійсно позивач має статус дитини війни та згідно ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» має отримувати підвищену пенсію на 30 % мінімальної пенсії за віком, однак цією нормою Закону не передбачено, яким саме органом, за рахунок коштів і джерел та в якому процедурному порядку здійснюється призначення і виплата підвищення пенсії. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», який передбачає механізм цих виплат, фінансове забезпечення державних соціальних гарантій здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Законом України «Про Державний бюджет на 2007 рік» такі виплати також не передбачені, та відповідно до листа Міністерства юстиції України від 31.08.2007 року питання щодо такого підвищення у зазначеному порядку не урегульоване в управлінні Пенсійного фонду немає будь-яких підстав проводити такі виплати. Крім того, п. 4.1 розділу 2 Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України» внесено зміни до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», згідно якого дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») до пенсії, або щомісячного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни» - 10% прожиткового мінімуму осіб, які втратили працездатність. Дана доплата позивачеві виплачується у повному обсязі. Після прийняття відповідного рішення Конституційним судом України № 10-рп, яким було визнано не конституційними вищенаведені положення Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України». 28.05.2008 року Кабінет міністрів України прийняв постанову № 530, якою було визначено розміри щомісячного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується «дітям війни» також у розмірі 10% від прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність. Наполягає, що управління Пенсійного фонду в м. Охтирка діяло у межах повноважень, у порядок та у спосіб, що визначені чинним законодавством України. Суд, проаналізував матеріали справи, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню зі слідуючих підстав. Судом встановлено, що позивач є дитиною війни в розумінні ст. 1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», що також підтверджується пенсійним посвідченням, і має право на отримання соціальної допомоги в розмірі 30% від мінімального розміру пенсії за віком відповідно до ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни». Згідно ст. 7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» фінансове забезпечення державних гарантій, передбачених цим законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Законом України «Про державний бюджет на 2006 рік» від 20.12.2005 року дію ст. 6 зазначеного Закону на 2006 рік було зупинено. Відповідно до Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік» від 19 січня 2006 року до статті 110 Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік» було внесено зміни, якими установлено, що пільги дітям війни, передбачені абзацом сьомим статті 5 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» запроваджується з 01 січня 2006 року, а статтею 6, - у 2006 році поетапно, за результатами виконання бюджету у першому півріччі, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України за погодженням з Комітетом Верховної Ради України з питань бюджету. Проте, у 2006 році пільги, встановлені ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» запроваджені не були. Закони України «Державний бюджет України на 2006 рік» від 20.12.2005 року та «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік» від 19.01.2006 року неконституційними не визнані та діяли протягом 2006 року. Виходячи з викладеного, суд не знаходить підстав для задоволення позовних вимог позивача, які стосуються доплат до пенсії за 2006 рік. Відповідно до ст. 71 п. 12 «Про Державний бюджет на 2007 рік», дію статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», з урахуванням ст. 11 цього Закону, було зупинено. Рішенням Конституційного суду України від 09.07.2007 року у справі за поданням 46 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статей 29, 36, частини другої статті 56, частини другої статті 62, частини першої статті 66, пунктів 7, 9, 12, 13, 14, 23, 29, 30, 39, 41, 43, 44, 45, 46 статті 71, статей 98, 101, 103, 111 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» (справа про соціальні гарантії громадян), визнано таким, що не відповідає Конституції України (є не конституційним) положення пункту 12 статті 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», яким зупинено дію статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», з урахуванням статті 111 цього Закону. Рішення Конституційного Суду України в цій справі має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у звязку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначеного закону, що визнані неконституційними. Рішення Конституційного Суду України є обовязковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене. Відповідно до п. 4.1 розділу 2 Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України» внесено зміни до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», згідно якого дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») до пенсії, або щомісячного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни» - 10% прожиткового мінімуму осіб, які втратили працездатність. Дане підвищення у вищенаведеному розмірі позивачу виплачується щомісячно починаючи із січня 2008 року. Рішенням Конституційного суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008 року, було визнано не конституційними вищенаведені положення Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України». Відповідно до ст. 152 ч. 2 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність. Законом України «Про Державний бюджет на 2009 рік» дію ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» не зупинено. Відповідно до ч. 2 ст. 54 Закону України «Про Державний бюджет на 2009 рік» розміри державних соціальних гарантій на 2009 рік, що визначаються залежно від прожиткового мінімуму, встановлюються відповідними законами України, цим Законом, та нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України. Відповідно до ст. 52 Закону України «Про Державний бюджет на 2010 рік», розміри державних соціальних гарантій, що визначаються залежно від прожиткового мінімуму, встановлюються відповідними законами України, цим Законом, та нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України. Відповідним Законом, який встановлює доплату до пенсії дітям війни є Закон України «Про соціальний захист дітей війни». Таким чином, виходячи із пріоритетності законів над підзаконними актами, при визначенні розміру щомісячної державної соціальної допомоги за період з 01.01.2009 року територіальні органи Пенсійного фонду України у 2009 році повинні діяти у відповідності з приписами діючої норми ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», згідно з якою розмір соціальної допомоги складає 30% від мінімального розміру пенсії за віком, а не відповідно до постанови КМУ за № 530 від 28.05.2008 року. За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», іншого нормативно правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає. Суд не може погодитися з доводами відповідача щодо неможливості застосування положень ч. 3 ст. 28 зазначеного Закону, з якої випливає, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини першої цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсії, призначених згідно з цим Законом, оскільки, наявність такої норми та відсутність іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії, встановленої ст. 46 Конституції України та права на отримання доплати до пенсії, передбаченої ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Таким чином, відповідно до ст. 62 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» позивачу в 2007 році підлягають виплаті: липень (4,06+406) х 30 % = 410,06 х 30 %= 123,02 гривень; серпень (4,06+406 ) х 30 % = 410,06 х 30 %= 123,02 гривень; вересень (4,06+406 х 30 % = 410,06 х 30 %= 123,02 гривень; жовтень (4,11+411) х 30 % =415,11 х 30 % = 124,53 гривень; листопад (4,11+411) х 30 % =415,11 х 30 % = 124,53 гривень; грудень (4,11+411) х 30 % =415,11 х 30 % = 124,53 гривень;всього за 2007 рік: 742,65 гривень. Згідно ст. 58 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік» в 2008 році виплаті підлягають такі суми доплати до пенсії: травень 481х 30 % = 144,3 гривень; червень 481х 30 % = 144,3 гривень; липень 482 х 30 % = 144,6 гривень; серпень 482 х 30 % = 144,6 гривень; вересень 482 х 30 % = 144,6 гривень; жовтень 498 х 30 % = 149,4 гривень; листопад 498 х 30 % = 149,4 гривень; грудень 498 х 30 % = 149,4 гривень; всього 1170,60 гривень. Згідно статті 54 Закону України «Про державний бюджет України на 2009 рік» в 2009 році позивачу підлягає виплаті сума у розмірі: 498 х 30 % = 149,40 гривень щомісячно з 01.01.2009 року по 01.11.2009 року; 573 х 30% = 171,90 гривень щомісячно з 01.11.2009 року по 31.12.2009 року. Згідно ст. 52 Закону України «Про державний бюджет України на 2010 рік» з 01.01.2010 року по день винесення рішення суду позивачу підлягає виплаті: січень 695 х 30% = 208,50 гривень; лютий 695 х 30% = 208,50 гривень; березень 695 х 30% = 208,50 гривень: квітень 706 х 30% = 211,80 гривень; травень 706 х 30% = 211,80 гривень; червень 706 х 30% = 211,80 гривень; липень 709 х 30% = 212,70 гривень; з 01.08.2010 року по 05.08.2010 року включно (709/31) х 5 х 30% = 34,30 гривень. Статтею 64 Конституції України встановлено, що конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Суд не може погодитися з доводами відповідача щодо не визначеності на законодавчому рівні питання відносно органу, на який покладено обов'язок здійснення виплат підвищення до пенсії особам, які мають статус дитини війни. Пенсійний фонд України діє у відповідності Положення «Про Пенсійний фонд України» і здійснює свої повноваження на підставі п. 15 зазначеного положення через створені в установленому порядку його територіальні управління. Відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» рішення про призначення та перерахунок пенсій приймаються районним управлінням Пенсійного фонду України за місцем проживання пенсіонерів. Таким чином, суд дійшов висновку, що обов'язок по нарахуванню та виплаті доплати до пенсії позивача, передбаченої ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» покладено на управління Пенсійного фонду України в м. Охтирка Сумської області, за місцем проживання позивача. Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про порушення права позивача на отримання законодавчо визначеного підвищення до пенсій, яке підлягає захисту. Позивачкою заявлена вимога про поновлення строку для звернення до суду з зазначеним позовом. Однак нею не надані докази в підтвердження поважності причин пропуску строку для звернення до суду з позовом, оскільки нормативні акти, що регулюють питання щодо нарахування та виплати соціальної допомоги відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни», були опубліковані в офіційних друкованих засобах масової інформації і є загальнодоступними. В звязку з викладеним, суд дійшов висновку про задоволення вимог позивача в межах загального трирічного строку позовної давності, встановленого ст. 257 ЦК України. Враховуючи наявність підстав для часткового задоволення позову, з відповідача на користь позивача підлягають відшкодуванню судові витрати у частині задоволених вимог, відповідно до положень ст. 88 ЦПК України в розмірі 45,50 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: partial