Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим. що 05.04.2006 року внаслідок недотримання відповідачем [PERSON] встановлених норм і правил з належного утримання водопровідних мереж та, зокрема через несправність сантехнічного обладнання ванної кімнати квартири [ADDRESS], яка розташована поверхом вище та належить відповідачу, відбулось залиття його квартири та пошкодження майна, яке в ній перебувало. Згідно з накладними та товарними чеками вартість зіпсованого майна та матеріалів становить 13305 грн. 61 коп. Відповідач відмовився задовольнити його вимоги щодо проведення відповідних відновлювальних робіт, тому він змушений був сам провести ремонт та заміну шпалер у коридорі та кімнаті, гіпсокартонних конструкцій та стелі коридору та кімнати, ламінарного покриття підлоги. Загальна вартість ремонту квартири та оздоблювальних робіт склала 10712 грн. 90 коп. у відповідності до кошторису складеного ТОВ «Артдизайн». Загальна сума заподіяної шкоди становить 24018 грн. 51 коп. Просив стягнути з відповідача матеріальну шкоду в сумі 24018 грн. 51 коп. та моральну шкоду в сумі 5000 грн., а також судові витрати. В ході розгляду справи позивач просив притягнути до участі в справі в якості співвідповідача ТОВ «Екобуд» та просив стягнути з [PERSON] та ТОВ «Екобуд» матеріальну та моральну шкоду, солідарно. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, з тих же підстав просили позов задовольнити. Відповідач [PERSON] та його представник в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, пояснили, що свідоцтво про право власності на вказану квартиру [ADDRESS] відповідач отримав 25.04.2006 року, ключі від квартири- 06.05.2006 року, тому позовні вимоги про начебто залиття квартири позивача 05.04.2006 року є безпідставними та надуманими. В задоволенні позову просили відмовити та стягнути судові витрати згідно вимог діючого законодавства. Представник співвідповідача - ТОВ «Екобуд» у судовому засіданні позовні вимоги позивача також не визнав та задоволенні позову просив відмовити. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні позивач та його неповнолітня донька є співвласниками двокімнатної квартири [ADDRESS] в рівних долях на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого відділом приватизації житла Подільської райдержадміністрації від 18.01.005 року ( а.с.26 -27). 05 квітня 2006 року відбулось залиття вищевказаної квартири з квартири [ADDRESS]. Згідно акту, затвердженого начальником ЖЕК-705 [PERSON] від 14.04.2006 року на момент обстеження квартири [ADDRESS] на предмет залиття холодною водою з квартири 64 було виявлено залиття стін та стелі в коридорі, площею 9 кв.м та в кімнаті, площею 20,2 кв.м, внаслідок чого в коридорі пошкодився ламінат на підлозі та гіпсокартонні конструкції, які вмонтовані в стелю, відшарувались шпалери. В кімнаті на стінах, які поклеєні шпалерами утворились руді плями від залиття, на стелі пошкодились гіпсокартонні конструкції, на підлозі- ламінат. В кладовій також пошкодився ламінат на підлозі. Причина залиття-тріснув корпус вентиля на трубопроводі ДВП в кв. 64.Вентиль був встановлений ТОВ «Екобуд». Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Позивач просить солідарно стягнути з відповідачів - [PERSON] та ТОВ «Екобуд» завдану йому матеріальну шкоду в сумі 24 018 грн. 51 коп. та моральну шкоду в сумі 5000 грн.. Відповідно до ст.. 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу вимог і заперечень. В підтвердження своїх позовних вимог позивач посилається на кошторис ( а.с.29), однак цей доказ не може бути прийнятий судом, оскільки цей документ не мітить в собі номера та дати його складання, ніким не затверджений. Цей кошторис складений на виконання оздоблювальних робіт [ADDRESS], а не на ремонт квартири внаслідок її залиття. Також в підтвердження суми матеріальної шкоди позивач надає накладні та товарні чеки на придбання тих, чи інших товарів за період листопад 2005- лютий 2006 p.p. ( а.с.6-22), з яких вбачається, що позивачем купувались, серед будівельних матеріалів, також граблі, змішувач для кухні, ключі гаєчні, ножиці, електротовари, замки та інші речі, які не пов»язані з залиттям, крім того, всі вказані в чеках матеріали купувались до залиття квартири позивача. Будь- яких інших доказів, які б підтверджували розмір матеріальної шкоди, завданої позивачу внаслідок залиття його квартири останній суду не надав. В заперечення проти позовних вимог відповідач [PERSON] зазначає, що винним себе у залитті квартири не вважає, оскільки в період залиття в квартирі [ADDRESS] не проживав. Так, відповідно до свідоцтва про право власності, виданого Головним Управлінням житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради 12. квітня 2006 року, квартира 64, яка розташована в м. Києві по вул.. Осиповського,9 належить [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах на праві приватної власності. Дане свідоцтво видано на підставі наказу Головного управління житлового забезпечення від 05 квітня 2006 року № 643-С/КІ (а.с.40). 06 травня 2006 року відповідач [PERSON] отримав ключі від даної квартири , про що свідчить акт приймання - передачі будівельних робіт ( а.с.42). Таким чином, на час залиття - 05.04.2006 року відповідач не був власником квартири 64 та не може нести відповідальність за завдання матеріальної та моральної шкоди позивачу. Що стосується відповідача ТОВ «Екобуд», то на думку суду, позивач не довів вину останнього в заподіянні йому матеріальної шкоди. Так, ТОВ «Екобуд» згідно Інвестиційного- підрядного контракту № 175 від 12 серпня 2002 року ( а.с. 136-140) виступало генпідрядником по будівництву об»єкту в якому знаходиться квартира позивача, тобто виступало організацією, яка безпосередньо будувала та зокрема встановлювала сан- технічне обладнання в квартирах об»єкту. Відповідно до п. 10.1 Договору ТОВ «Екобуд» гарантує можливість безперервної і нормальної експлуатації об»єкгу протягом року з моменту підписання акту здачі об»акта в експлуатацію. Відповідач ТОВ «Екобуд» не мав відношення до придбання сантехнічного обладнання, а лише виконував роботи по його встановленню та відповідно до Договору, несе гарантійні зобов»язання лише відносно виконаних робіт на протязі одного року з моменту введення об»єкту в експлуатацію. Згідно акту № 481 будинок по вул.. Осиповського, 9 в м.Києві було здано в експлуатацію в грудні 2003 року ( а.с.143- 145). Суд вважає, що позивачем також не доведено через які фактори тріснув корпус вентиля, чи то через неправильне встановлення об»єкту, чи то через його дефект, чи то через інші фактори. Враховуючи наведене суд і прийшов до висновку про необхідність відмови в задоволенні позовних вимог про відшкодування матеріальної, а відповідно і моральної шкоди. Відповідно до ст.. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Відповідно до ст.. 79 ЦПК України до витрат, пов»язаних з розглядом судової справи належать витрати на правову допомогу. Відповідач [PERSON] та його представник просили в разі відмови позивачу в позові відшкодувати відповідачу понесені ним витрати на правову допомогу у зв»язку із заявленим до нього позовом. В судовому засіданні встановлено, що відповідачу [PERSON] надавалася правова допомога, про що свідчить договір щодо надання правової допомоги від 16 березня 2009 року ( а.с.56), акт наданих послуг ( виконаних робіт) з правової допомоги за договором від 16.03.2009 року від 30.06.2009 року ( а.с.80), меморіальний ордер від 17.08.2009 року ( а.с.81), договір про надання правової допомоги від 05 липня 2009 року ( а.с.83), акт наданих послуг ( виконаних робіт) з правової допомоги за Договором про надання правової допомоги від 05.07.2009 року від 09.11.2009 року ( а.с.119), квитанції про оплату послуг ( а.с.124). Однак, суд вважає, що не всі зазначені у договорах та актах виконаних робіт дії, що були вчинені суб»єктами надання правової допомоги, були необхідними для її надання, а також сума визначена за надання правової допомоги не відповідає критеріям розумності та справедливості. Так, в акті наданих послуг від 30.06.2009 року, які надавав адвокат [PERSON] зазначено, що останній витратив на вивчення матеріалів справи, розроблення правової позиції та визначення перспектив участі у справі Замовника як сторони процесу - 4,5 год., на участь у складанні документів правового характеру - 6 годин, на консультативну підготовку Замовника та представника Замовника до участі у справі 1,5 години, участь у судовому розгляді 29.05.2009 року - 3 години. Однак, як вбачається з журналу судового засідання від 29.05.2009 року судове засідання тривало менше 1 години, крім того, в договорі про надання правової допомоги від 16.03.2009 року не зазначена консультативна підготовка представника Замовника, про яку йде мова в акті виконаних робіт. Що стосується витрати адвокатом такої кількості часу, яка зазначена в акті, для виконання інших дій, то вона не є обґрунтованою. Це ж саме стосується і кількості часу, затраченого адвокатом [PERSON] для складання та подання адвокатського запиту до Головного управління житлового забезпечення КМДА- 1 година, складання та подання адвокатського запиту до Комунального підприємства «Галицьке»- 1,5 години, складання письмового нормативного обгрунтування правової позиції відповідача у справі - 7,5 год. Витрата такої кількості часу на виконання вищевказаних дій є необгрунтованою, враховуючи всі обставини справи та правову позицію відповідача. Суд також враховує, що при розгляді справи в судових засіданнях інтереси відповідача [PERSON] представляла його представник- Панченко Г.В. З урахуванням наведеного суд дійшов висновку про необхідність стягнення з позивача на користь відповідача [PERSON] судових витрат, а саме витрат на правову допомогу, в сумі 1150 грн.. На підставі викладеного, ст. ст.. 1166, 1167 ЦК України,

Outcome: dismissed