Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Відкритого акціонерного товариства "Центральний гірничозбагачувальний комбінат" про відшкодування збитків, моральної шкоди мотивуючи тим, що згідно рішення виконавчого комітету Криворізької міської ради народних депутатів № 88 від 30.03.1989 року Криворізькому підприємству 11234 відведено в постійне користування земельну ділянку під організацію колективних садиб в розмірі 3,0 га. На підставі цього рішення на вказаній земельній ділянці було створено Садівниче товариство "Автомобіліст-2". [PERSON] є членом цього товариства і йому належить садова ділянка № 19 , що підтверджується членською книжкою СТ "Автомобіліст-2". Площа садової ділянки складає 0,098 кв. метри. На межі відведеної йому садової ділянки знаходиться водоймище , яке є часткою гідрозахистних споруд кар'єру № 10 ВАТ "ЦГЗК" та рівень води в ньому контролюють служби цього підприємства. 01 травня 2002 року з вини ВАТ "ЦГЗК" відведену позивачеві садову ділянку було затоплено з вини відповідача у зв'язку з відсутністю контролю з його боку за рівнем води. Внаслідок затоплення садової ділянки позивачеві спричинено збитки. Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 24.06.2004 року з ВАТ "ЦГЗК" на користь позивача було стягнуто матеріальну та моральну шкоду за шкоду, заподіяну за період з травня 2002 року по травень 2003 р. Оскільки відведення води з садової ділянки позивача було зроблено відповідачем лише у вересні 2003 р., [PERSON] вважає, що йому також спричинено збитки у зв'язку з неможливістю користування садовою ділянкою в період весна - осінь 2003 р. і тому відтворилася втрачена вигода. [PERSON] просить суд стягнути з ВАТ "ЦГЗК" на його користь майнову шкоду у вигляді втраченої вигоди в розмірі 3 072 грн. виходячи із наданого розрахунку а також моральну шкоду у розмірі 3 000 грн, мотивуючи тим, що зазнав моральних страждань внаслідок перешкод у користуванні ділянкою та відсутністю можливості збирати врожай. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав посилаючись на ті ж обставини, просив суд їх задовольнити. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що дійсно мало місце затоплення земельної ділянки, відведеної для розміщення садівничого кооперативу в 2002 році та в період з весни до осені 2003 року незручності не були усунуті у зв'язку з чим садівники не мали можливості повноцінно користуватися відведеними ним земельними ділянками за призначенням. Відповідач (його представник) у судове засідання не з'явився, про дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. У судовому засіданні встановлено, що відповідно рішення виконавчого комітету Криворізького районної ради народних депутатів Дніпропетровської області № 88 від 03.03.1989 р. Криворізькому підприємству 11234 було відведено для постійного користування земельні ділянки під організацію колективних садів . [PERSON] є членом садівничого товариства "Автомобіліст -II ", що підтверджується відповідною членською книжкою, у якій зазначено, що йому відведено садівничу ділянку № 19 площею 0,098 м2. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача суд приходить до висновку, що позов [PERSON] має бути задоволений частково у зв'язку із наступним .Позивач [PERSON] не надав до суду належних доказів того, що на відведеній йому земельній ділянці можливе вирощування зазначених в позові овочів та фруктів саме у тій кількості, яку зазначено , а також безпідставно визначено їх вартість. Також позивачем не надано довідки відповідної організації щодо погодних умов, сприятливих або несприятливих для вирощування вказаних овочів та фруктів тому суд вважає, що в цій частині позову [PERSON] має бути відмовлено . Стосовно спричинення моральної шкоди судом встановлено, що дійсно мав місце факт затоплення садівничої ділянки , відведеної в користування [PERSON] з вини працівників відповідача ВАТ "ЦГЗК" в 2002 році, що було встановлено раніше рішенням суду від 24.06.2004 р. і з приводу цього не надходило заперечень з боку ВАТ "ЦГЗК". Позивач неодноразово звертався з відповідними листами до відповідача про добровільне відшкодування завданих збитків, але останній жодного разу добровільно не виконувало його вимогу з метою вирішення питання в досудовому порядку. Суд, враховуючи вік позивача , те, що він досяг пенсійного віку та є особою похилого віку вважає, що відповідачем дійсно було спричинено йому моральну шкоду, тому що вирощування овочів та фруктів на садівничій ділянці на протязі останніх років було для нього способом життя , джерелом економії сімейного бюджету у зв'язку з невеликим розміром отримуваної пенсії що негативно вплинуло на його емоційний стан. У зв'язку з цим, суд вважає можливим задовольнити його вимоги стосовно відшкодування моральної шкоди. На підставі вищевикладеного, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню частково.

Outcome: partial