Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-14 00:00:00

15березня 2010 року [PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому просить визнати за нею право власності на самочинно збудоване нею нежитлове приміщення - магазин, загальною площею 46,7 кв.м. який розташований в м. Балаклія Харківської області по вулиці Новоселівка, 13. В обгрунтування своїх вимог посилалася на те, що на підставі договору дарування їй належить житловий будинок № 13 по вул.. Новоселівка в м. Балаклія, який рішенням Балаклійської міської ради було дозволено знести і побудувати новий. Рішенням виконкому від 25 грудня 2009 року їй було надано дозвіл на виготовлення технічної документації на раніше надані земельні ділянки для будівництва і обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд і ведення особистого селянського господарства площею о, 0715 га. Не маючи відповідного дозволу, вона самочинно збудувала нежитлове приміщення, яке бажає використати як магазин. Технічний стан будівельних конструкцій не мають ушкоджень і дефектів, будівля відповідає містобудівним, санітарним та протипожежним нормам і не порушує архітектурного вигляду вулиці та не суперечить загальній концепції забудови кварталу. В судовому засіданні позивачка та її представник підтримали позов та просили його задовольнити. Представник відповідача заперечував проти задовлення позову, посилаючись на відсутність підстав для визнання права власності, оскільки власником земельної ділянки, на якій позивачкою побудовано нежитлове приміщення, на теперішній час є територіальна громада, згоди на збереження об»єкту нерухомості вона не надавала, про що свідчить рішення Балаклійської міської ради. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень Судовим розглядом з»ясовано, що на підставі договору дарування, посвідченого 03 жовтня 2009 року державним нотаріусом Балаклійської державної нотаріальної контори Харківської області [PERSON], реєстровий № 2-3430, [PERSON] на праві приватної власності належав житловий будинок № 13 по вулиці Новоселівка в м. Балаклія Харківської області. Право власності було зареєстровано за Ємельяно Балаклійським БТІ 26 жовтня 2009 року ( а.с.5-6). Рішенням виконавчого комітету Балаклійської міської ради від 19 листоп року № 468 [PERSON] було надано дозвіл на будівництво нового ж будинку, розміром 6,00х9,60м+2,00х2,00м+2,00х6,60 м на присадибній ділянці, знаходиться старий житловий будинок по вул. НовоселівкаЛ 3 в м. Батаклія. Зазначеним рішенням зобов»язано [PERSON] до прийняття житлового в експлуатацію знести старий житловий будинок, оформити необхідну документацію на будівництво та попереджено про виконання будівельних рос одержання дозволу в інспекції ДАБК у Харківській області та з суворим дотрі затвердженого проекту, будівельних норм і правил. ( а.с.9). Рішенням Балаклійської міської ради ЬХУ сесії V скликання від 25 грудня 2 № 538-У [PERSON] по вул. Новоселівка в м. Балаклія надано дозвіл на вигот технічної документації на земельну ділянку, площею 0,0715 га, для будівни обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд ( а.с.8). Ігноруючи зазначені вище рішення виконавчого комітету від 19 листопада 20 та рішення сесії Балаклійської міської ради від 25 грудня 2009 року, [PERSON] земельній ділянці, розташованій по вул.. Новоселівка № 13 в м. Балаклія. індивідуальної забудови орієнтовно в 2009 році самовільно збудувала нежитлову б розміром 5,85x9,45, загальною площею 46,7 кв. м. Відповідно до висновку про технічний стан конструкцій нежитлової І розташованої по вул.. Новоселівка в м. БалакліяЛЗ, виготовленого ДГІ «Украї інженерно-технічний будівельний центр», несучі конструкції и конструктивні ел нежитлового приміщення не мають пошкоджень і дефектів, які впливають на здатність та стійкість нежитлової будівлі в цілому. Подальша експлуатація нежі будівлі як магазин після усунення недоліків можлива. ( а.с. 14-19). Загальні засади здійснення будівництва об»єктів нерухомості визначені статті ЦК України. Відповідно до змісту ст.. 375 ЦК України забудова земельних ділянок . що над. для містобудівних потреб, здійснюється після виникнення права власності чи користування земельною ділянкою в порядку, передбаченому законом, та отри дозволу на виконання будівельних робіт ( ст.. 22 Закону України «Про с містобудування»). Право на забудову (будівництво) виникає щодо земельних ді. визначених для містобудівних потреб містобудівною документацією, місцевими прав забудови. При цьому під правом на забудову )будівництво) розуміється можі власника, користувача земельної ділянки здійснювати на ній у порядку, встановлю законом, будівництво об»єктів містобудування, перебудову або знесення будинків, спор Недотримання особами, що здійснюють будівництво, вимог, передбачених ст 375 ЦК України, є підставою для визнання такого будівництва самочинним. В силу ч.І ст. 376 ЦК України самочинним будівництвом вважається будівні житлового будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна на земельній ділянці, і була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого пре або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Отже [PERSON] здійснила самочинне будівництво нежитлової будівлі мала намір використати як магазин, оскільки воно було здійснено на земельній ділянц не була відведена для цієї мети, без належного дозволу та без проекту. Право власності виникає на підставах, не заборонених законом. Серед зазначається така підстава, як набутгя права власності на новостворене майно. Відповідно до ч.2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене неру. майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівни (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого м до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття в експлуатацію. Самочинно збудований об»єкт не може бути у встановленому законом порядку введений в експлуатацію та відповідно зареєстрований. Тому у особи, яка його побудувала, не може виникнути права власності на нього. Суть самочинного будівництва обумовлює презумпцію неможливості виникнення права власності на неправомірно збудований об»єкт. Це означає, що особа, яка здійснила самочинне будівництво, не набуває право власності на нього, оскільки будівництво було здійснене без передбаченого законом порядку його здійснення. Тому і не може бути законною підставою для виникнення права власності на такий об»єкт. Частина 3 статті 376 ЦК України передбачає можливість визнання за особою, яка здійснила самочинне будівництво об»єкта нерухомості на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, в судовому порядку права власності на такий об»єкт. Зазначена норма застосовується лише в тому випадку, коли особа, яка здійснила самочинне будівництво, отримає у встановленому порядку земельну ділянку саме під збудований нерухомий об»єкт, тобто для призначеної мети. Зазначена норма спрямована на захист прав та інтересів особи-забудовника, самочинність будівництва якої полягає саме в будівництві нерухомого майна на земельній ділянці, що не призначена для цієї мети, але з дотриманням всіх будівельних, санітарних, пожежних та інших норм. Право на зведення житлових та інших будівель і споруд реалізується особами на землях громадської та житлової забудови з дотриманням будівельних та інших норм, стандартів і правил. В тому випадку, коли будівництво здійснене на земельних ділянках іншого цільового призначення (за винятком тих, на яких дозволяється зводити об»єкти, необхідні для використання земель за їх цільовим призначенням) воно вважається самочинним. Отже, в тих випадках коли особі було відведено у встановленому порядку земельну ділянку певного цільового призначення і ця особа збудувала на цій ділянці будинок, що не передбачається земельним законодавством, вона має звернутися до органів місцевого самоврядування чи іншого уповноваженого органу, до компетенції якого входить вирішення питання надання земельних ділянок у власність, із заявою про надання раніше відведеної їй земельної ділянки для мети будівництва та обслуговування житлового будинку. І в тому випадку, коли заява особи буде задоволена, після отримання державного акту про право власності на зазначену земельну ділянку особа має право звернутися до суду із заявою про визнання права власності на збудований на ній нерухомий об»єкт. Право власності на забудову здійснюється за умови використання земельної ділянки, на якій розташований об»єкт, за її цільовим призначенням. Викладене свідчить про відсутність підстав для визнання за [PERSON] права власності на нерухоме майно, іке вона має намір використати як магазин, оскільки земельна ділянка по вулиці Іовоселівка, 13 в м. Балаклія їй була відведена для будівництва та обслуговування китлового будинку, господарських будівель і споруд. Намір використання нежитлової іудівлі як магазину, тобто для здійснення комерційної діяльності, свідчить і про комерційне ;икористання землі. Відповідно до українського класифікатора цільового використання землі ( УКЦВЗ), атвердженого листом Держкомзему України від 24 квітня 1998 року № 14-1-7/1205, цільове икористання землі поділяється на землі населених пунктів, для індивідуального житлового, аражного і дачного будівництва, комерційного використання ( п. 1.11.3 роздрібна торгівля і комерційні послуги). Крім того, відповідно до ч.2 ст.. 23 Закону України «Про планування і забудову фиторій» містобудівні умови і обмеження забудови земельних ділянок, у тому числі гредбачених для продажу на земельних торгах, встановлюються рішенням відповідного л ану виконавчої влади або органу місцевого самоврядування на підставі містобудівного ^ґрунтування, яке підлягає громадському обговоренню. Згідно ст.. 24 цього Закону право на забудову земельної ділянки реалізується її асником або користувачем за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням та відповідно до містобудівних умов і обмежень забудови з-еме встановлених згідно з вимогами цього Закону. Містобудівне обгрунтування погоджується з відповідними органами - та архітектури, земельних ресурсів, охорони культурної спадщини, природ санітарно-епідеміологічним органом. Як вбачається із матеріалів справи, містобудівного обгр>нт; [PERSON] земельної ділянки, яке підлягало громадському ^ ? здійснювалося, що свідчить про недодержання нею процедури забудови тергт Посилання представника позивача про фактичне перебування якій збудоване спірне майно, у приватній власності [PERSON], які 5а . може розпоряджатися нею, суд не бере до уваги, оскільки воно не ґрунту єтьс; Суд критично ставиться до пояснень позивачки та її преаг першочергового вирішення питання про визнання права власності на нер> чергу вирішення питання щодо цільового використання земельної ДІЛЇНЕ суперечить діючому законодавству, так як в силу п. г' ст.. 141 ЗК Укре припинення права користування земельною ділянкою є використання :г . = за цільовим призначенням. Оцінюючи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку г задоволенні позову. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed