Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-28 00:00:00

У травні 2010 року [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом, який в подальшому уточнили та зазначили, що 20 березня 2004 року померла їх дружина та мати [PERSON], після смерті якої залишилось спадкове майно у вигляді - незакінченого будівництвом житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Пролетарська, 24. Позивачі звернулися до нотаріальної контори з заявами про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON], але нотаріус відмовив їм у видачі свідоцтва про право на спадщину, мотивуючи це тим, що право власності за життя спадкодавця на вищезазначене майно не було в установленому законом порядку оформлено та зареєстровано. З наведених підстав позивач [PERSON] просив визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] на 3/4 частини незакінченого будівництвом житлового будинку з надвірними спорудами, та за [PERSON] на 1/4 частину незакінченого будівництвом житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Пролетарська, 24. Представник позивачів в судовому засіданні позов підтримали. Відповідач [PERSON] міська рада у судове засідання не зявилася, але надала суду заяву, в якій зазначає, що з позовом згодна та просить суд розглянути справу без участі її представника. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, належним чином була повідомлена причина неявки не відома. Третя особа КП «[PERSON] МБТІ» в судове засідання не зявилося, але надало суду заяву, в якій зазначає, що проти задоволення позову не заперечує та просить суд розглянути справу без участі його представника.. Вислухавши пояснення представника позивачів, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. [PERSON] померла 20 березня 2004 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ізмаїл, Ізмаїльського МУЮ Одеської області від 22.03.2004 року, серія І-ЖД № 375738. Позивач [PERSON] був чоловіком померлої, що підтверджується свідоцтвом про одруження від 27.04.2010 р., серія І-ЖД № 123022, позивачка [PERSON] була донькою [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження від 12 листопада 1966 року, серія VІІ-УР №1001617, яка відповідно до свідоцтва про одруження серії ІІ-ЖД № 383762, актовий запис № 609 змінила прізвище на «Лисенко», тобто позивачі являються спадкоємцями за законом першої черги. Також спадкоємцем першої черги є донька померлої [PERSON], відповідач по справі, яка спадщину не прийняла, до того ж місце її проживання не відоме. Інших спадкоємців немає. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Позивачі [PERSON] та [PERSON] постійно проживали однією сімєю із спадкодавцем на час відкриття спадщини і відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України вважаються такими, що прийняли спадщину. Отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальному порядку позивачі позбавлена можливості через ту обставину, що спадковий житловий будинок не було в установленому законом порядку оформлено та зареєстровано. З наведених підстав суд приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню.

Outcome: approved