overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-20 00:00:00

У березні 2010 року комунальне підприємство "Броваритеплоенергомережа"' звернулось до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення боргу, в якому вказує, що позивач надає послуги теплопостачання (централізоване опалення та підігрів води) в кв.№45 буд. №36 по вул.Кірова в м.Бровари. Відповідачі є власникам вищевказаної квартири в рівних долях. Згідно довідки форми №3 про склад сім"ї у вищевказаній квартирі зареєстровані та проживають три особи. Послуги теплопостачання надаються відповідно до "Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення", затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630. Відповідно до п.18 зазначених Правил плата за послуги з теплопостачання повинна вноситись щомісячно, не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим. У зв'язку з тим, що позивачем надаються послуги з теплопостачання в зазначене житлове приміщення, відповідачі від них не відмовлялися, користувалися та продовжують ними користуватись, КП "Броваритеплоенергомережа" проводить відповідачам щомісячні нарахування відповідно до тарифів. У зв'язку з тим, що відповідачами своєчасно не проводиться оплата за спожиті послуги, виник борг за період з 01.10.2008 р. по 01.03.2010 р. в сумі 2254 грн. 08 коп. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав і просив стягнути з відповідачів заборгованість за використану теплову енергію в сумі 2254 грн. 08 коп. за період з 01.10.2008 р. по 01.03.2010 р., а також стягнути на користь позивача витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином. Заслухавши представника позивача, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до довідки КП Броварської міської ради «Броварське БТІ» від 18.03.2010 р. відповідачі є власниками квартири [ADDRESS] в рівних долях (а.с.4). Відповідно до довідки форми №3 КП Броварської міської ради "Служба замовника'" №632 від 20.02.2010 p. у вищевказаній квартирі зареєстровані і проживають три особи: [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.5). Борг відповідачів за використану теплову енергію підтверджується розрахунком боргу (а.с.6). Відповідно до ст.ст. 66. 67, 68, 162 ЖК України відповідачі порушують строки сплати послуг з теплопостачання, в зв'язку з чим виникла заборгованість, яка згідно розрахунку становить 2254 грн. 08 коп. за період 01.10.2008 р. по 01.03.2010 p., а тому як власники повинні нести витрати по оплаті вищезазначених послуг. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-20 00:00:00

12 лютого 2009 року до суду звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про усунення перешкод в здійсненні права власності. В поданій до суду позовній заяві посилався на те, що є власником будинку по вул. Челябінській, 17 в м. Полтаві. Відповідач [PERSON] та її неповнолітні діти [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в будинку зареєстровані, але не проживають. Просив суд зобовязати усунути перешкоди в здійсненні права власності, зобовязавши виселитися та знятися з реєстраційного обліку за адресою: м. Полтава, вул. Челябінська, 17. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 21 травня 2010 року у звязку зі смертю позивача [PERSON] залучено до участі в справі правонаступника [PERSON]. В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги в частині усунення перешкод в здійсненні права власності та зняття з реєстраційного обліку, посилаючись на викладені в заяві обставини. Позовні вимоги про виселення просили суд залишити без розгляду. Інші особи в судове засідання не зявилися, будучи повідомлені судом про час та місце розгляду справи належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомили, клопотань до суду не подавали. За таких обставин суд, враховуючи згоду позивача, вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Суд, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, дослідивши зібрані в справі докази, приходить наступних до висновків. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 01 березня 2010 року позивач [PERSON] є власником будинку № 17 по вулиці Челябінська в місті Полтаві. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON], [INFO], зареєстровані за адресою [INFO], але з 2008 року за даною адресою не проживають, житлом не користуються, за послуги не сплачують. Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад 1 рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідачі не проживають в будинку по вулиці Челябінська, 17 в м. Полтаві без поважних на те причин, наявність реєстрації відповідачів в будинку, що належить позивачу на праві власності, порушує його права на вільне володіння та користування приватною власністю. З цих підстав порушене право підлягає захисту. Обираючи спосіб захисту порушеного права, суд виходить з того, що порушення прав позивача не повязане з позбавленням власності, тому вважає за можливе визначити спосіб захисту порушеного права шляхом визнання відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням та зобовязання зняти їх з реєстрації.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-20 00:00:00

У позовній заяві вказується, що 08.08.2008 року між ВАТ [PERSON] Аваль та [PERSON] було укладено кредитний договір №014/0229/82/0005328, згідно якого останньою було отримано кредитні кошти у сумі 16413,62 гривень, строком на 72 місяці зі сплатою 29,5% річних та зобовязанням здійснювати повернення кредиту щомісячними платежами в розмірі згідно з графіком повернення кредиту. У зв'язку з порушенням вказаного зобовязання станом на 21.06.2010 року в відповідача утворилась заборгованість в сумі 24228,96 грн., з яких 13963,24 грн. - залишок заборгованості по основній сумі кредиту ,1291,07 грн. - заборгованість по відсотках, 8974,65 грн. - заборгованість по пені. Відповідач на розгляд справи до суду повторно не зявилась, про поважність причин своєї неявки суд не повідомила. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 08.08.2008 року між ВАТ [PERSON] Аваль та [PERSON] було укладено кредитний договір №014/0229/82/0005328, згідно якого останньою було отримано кредитні кошти з сумі 6413,62 гривень, строком на 72 місяці зі сплатою 29,5% річних та зобовязанням здійснювати повернення кредиту щомісячними платежами в розмірі згідно з графіком повернення кредиту. Судом безспірно встановлено, що з дня видачі кредиту за кредитним договором відповідачем вказане зобов'язання належним чином не виконувалось. У зв'язку з порушенням вказаного зобов'язання станом на 21.06.2010 року в відповідача утворилась заборгованість в сумі 24228,96 грн., з яких 13963,24 грн. - залишок заборгованості по основній сумі кредиту, 1291,07 грн. - заборгованість по відсотках, 8974,65 грн. - заборгованість по пені. Факт невиконання в порушення вимог ст. 526. ст. 1050, ст. 1054 ЦК України вказаного зобовязання за кредитним договором підтверджується дослідженим судом розрахунком заборгованості, згідно з яким розмір заборгованості відповідача становить 24228,96 грн., а тому на підставі викладеного та на підставі положень п. 8.1. п. 14.3, заявлені позивачем позовні вимоги про дострокове стягнення з відповідача заборгованості підлягають задоволенню повністю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-20 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дітей. Позов мотивує тим, що з 31.10.1992 року вони перебувають в зареєстрованому шлюбі від якого мають дітей: доньку Світлану, [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось, тому вони перестали вести спільне господарство і проживати однією сім»єю з грудня 2009 року. Примирення вважає не можливим, спори вирішеними, просить суд розірвати шлюб та стягнути з відповідача аліменти до повноліття дітей. В попередньому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач в попередньому засіданні позов визнав, не заперечує проти його задоволення. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обгрунтовані та підлягають задоволенню. В попередньому засіданні встановлено, що дійсно 31.10.1992 року між сторонами укладений шлюб. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: доньку Світлану, [INFO] та сина [PERSON], [INFO], які проживають з позивчкою. Враховуючи те, що подружжя тривалий час проживає окремо, шлюбні відносини припинені, намірів зберегти сімю у сторін не має, спору про розподіл майна та місце проживання дитини між сторонами не має, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню, так як подальше проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них. Відповідно до ч. 2 ст.112 СК України суд постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст.181 Сімейного Кодексу України закріплено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч.1 ст.183 Сімейного Кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Таким чином, позовні вимоги в частині розірвання шлюбу та стягнення аліментів є доведеними та обгрунтованими, базуються на чинному законодавстві і підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-20 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до його повноліття. Позов мотивує тим, що з відповідачем перебувала у фактичних шлюбних відносинах з 2004 року, від яких мають сина, батьком якого згідно свідоцтва про народження, є відповідач. Зазначила, що на даний час шлюбні відносини з відповідачем припинено, відповідач добровільно допомоги матеріальної не надає, тому просила задовольнити позов і стягнути аліменти на утримання сина в розмірі 1/3 частини заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до повноліття сина. В попередньому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач в попередньому засіданні позов визнав повністю. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В попередньому засіданні встановлено, що сторони з 2004 року перебували у фактичних шлюбних відносинах, які на даний час припинено. Від фактичного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач, що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського обласного управління юстиції, актовий запис № 2047 від 27.10.2004 року та який проживає і знаходиться на утриманні матері. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч.1 ст.183 Сімейного Кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. За таких підстав суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-20 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки Дар»ї, [INFO], щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до її повноліття. Позов мотивує тим, що з відповідачем перебувала у шлюбі з 26.08.2000 року. Від шлюбу мають доньку, батьком якої згідно свідоцтва про народження, є відповідач. Зазначила, що в червні 2006 року шлюб з відповідачем було розірвано, відповідач добровільно допомоги матеріальної не надає, тому просила задовольнити позов і стягнути аліменти на утримання доньки в розмірі 1\\4 частині заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до її повноліття. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з»явився, про час та місце слухання справи повідомлений, надав суду заяву, в якій не заперечує проти задоволення позовних вимог. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що сторони з 26.08.2000 року перебували в шлюбі, який рішенням суду 20.06.2006 року розірвано. Від шлюбу мають неповнолітню доньку Дар»ю, [INFO], батьком якої є відповідач, що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Центральним відділом реєстрації актів громадянського стану Кіровоградського обласного управління юстиції, актовий запис № 662 від 22.04.2003 року та яка проживає і знаходиться на утриманні матері. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч.1 ст.183 Сімейного Кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. За таких підстав суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-20 00:00:00

Позивач ВАТ [PERSON] Аваль звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, яка складається з простроченої заборгованості за кредитом, пені за порушення строків внесення планового платежу, нарахованих процентів в розмірі 10189 грн. 93 коп. згідно кредитного договору № 010/82/5915/103626 від 9.04.2008 року. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав повністю, просив стягнути з відповідача борг за кредитом в сумі 10189 грн. 93 коп., а також судові витрати. Відповідач в судове засідання не з»явився, будучи належно повідомленим про день і час слухання справи, суд про причини неявки не повідомив. Враховуючи клопотання представника позивача, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності відповідача з винесенням заочного рішення в порядку ст.224,225 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Як встановлено судом, відповідач [PERSON] згідно кредитного договору № 010/82/5915/103626 від 9.04.2008 року отримав кредит в розмірі 9000 грн. з терміном користування кредитними коштами по 9 квітня 2010 року з процентною ставкою за користування кредитом 29,9 % річних. Зобовязання по поверненню кредиту [PERSON] не виконує, в результаті чого станом на 26.04.2010р. утворилася заборгованість в сумі 10189 грн. 93 коп., з яких прострочена заборгованість за кредитом 9857,87 грн., пеня за порушення строків внесення планового платежу 80 грн., нараховані проценти 252,06 грн. Відповідно до договору, боржник повинен кожного місяця здійснювати погашення кредиту до повного погашення заборгованості. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Тому, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь ВАТ [PERSON] Аваль заборгованість по сплаті кредиту в сумі 10189 грн. 93 коп., а також 101 грн. 90 коп. державного мита та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, сплаченого позивачем при подачі позовної заяви до суду, а всього 10411 грн. 83 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-20 00:00:00

Позивач звернулася в суду з позовом про визнання права власності на самовільно проведену добудову до гаражу № 15 за адресою: м. Полтава, вул. Жовтнева,76-Г, посилаючись на те, що їй на праві приватної власності належить гараж № 15 по вул. Жовтневій, 76- Г в м. Полтаві. Просить визнати за нею право власності на самовільно проведену добудову площею 5,6 кв.м. до гаражу № 15 за адресою м. Полтава, вул. Жовтнева,76-Г та зобовязати Полтавське бюро технічної інвентаризації „Інвентаризатор зареєструвати за ними право власності на зазначене майно. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала , просить їх задовольнити, послалася на підстави викладені в позовній заяві. Представники відповідачів в судове засідання не зявились, надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність. Враховуючи, що в матеріалах справи є достатньо даних про права та обовязки сторін, суд приходить до висновку про можливість розгляду даної справи у відсутність представників відповідачів. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно Свідоцтва № 247 про право власності , гараж № 15 по вул. Жовтневій, 76-Г в м. Полтаві належить на праві приватної власності [PERSON] З метою покращення умов експлуатації гаражу вона самовільно без належного проекту провела добудову пл.5,6 кв.м. до належного їй гаражу. Встановлено, що ЖЕП «Будівельник» погодив добудову до гаражу № 15 , що належить [PERSON], розташованому на прибудинковій території житлового будинку по вул. Жовтневій,76. Відповідно до висновку №67 експертного будівельного-технічного дослідження гаражу встановлено, що технічний стан добудованого гаражу № 15 по вул. Жовтневій, 76-Г в м. Полтаві є задовільним та не вплинула на надійність конструкції гаражу, гараж є об»єктом завершеного будівництва та придатний для подальшої експлуатації. Власники сусідніх гаражів надали заяви, в яких не заперечують проти добудови до гаражу № 15 по вул. Жовтневій, 76-Г. Згідно ст. 376 ЦК України судом може бути визнано право власності на самочинно збудоване нерухоме майно, за особою, яка здійснила самочинне будівництво, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-20 00:00:00

Позивач ВАТ [PERSON] Аваль звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, яка складається з поточної заборгованості за кредитом, пені за порушення строків внесення планового платежу, нарахованих відсотків, простроченої заборгованості за процентами, простроченої заборгованості за кредитом , всього в розмірі 13716 грн. 07 коп. згідно кредитного договору № 014/5915/82/108510 від 19.06.2008 року. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав повністю, просив стягнути з відповідача борг за кредитом в сумі 13716 грн. 07 коп., а також судові витрати. Відповідач в судове засідання не з»явилась, будучи належно повідомленою про день і час слухання справи, суд про причини неявки не повідомила. Враховуючи клопотання представника позивача, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності відповідача з винесенням заочного рішення в порядку ст.224,225 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Як встановлено судом, відповідач [PERSON] згідно кредитного договору № 014/5915/82/108510 від 19.06.2008 року отримала кредит в розмірі 13900 грн. з терміном користування кредитними коштами по 19 червня 2014 року з процентною ставкою за користування кредитом 27 % річних. Зобовязання по поверненню кредиту [PERSON] не виконує, в результаті чого станом на 27.04.2010р. утворилася заборгованість в сумі 13716 грн. 07 коп., з яких поточна заборгованість за кредитом 11678,27 грн, нараховані відсоткі 260,54 грн., прострочена заборгованість за процентами 1101,36 грн., пеня за порушення строків повернення кредитних коштів та сплати процентів 410,54 грн., прострочена заборгованість за кредитом 365,36 грн. Відповідно до договору, боржник повинен кожного місяця здійснювати погашення кредиту до повного погашення заборгованості. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Тому, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь ВАТ [PERSON] Аваль заборгованість по сплаті кредиту в сумі 13716 грн. 07 коп., а також 137 грн. 16 коп. державного мита та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, сплаченого позивачем при подачі позовної заяви до суду, а всього 13973грн. 23 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-20 00:00:00

Позивач ВАТ [PERSON] Аваль звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, яка складається з поточної заборгованості за кредитом, пені за порушення строків внесення планового платежу, нарахованих відсотків, простроченої заборгованості за процентами, простроченої заборгованості за кредитом , всього в розмірі 17608 грн. 96 коп. згідно кредитного договору № 014/0914/82/0001648 від 28.07.2008 року. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав повністю, просив стягнути з відповідача борг за кредитом в сумі 17608 грн. 96 коп., а також судові витрати. Відповідач в судове засідання не з»явилась, будучи належно повідомленою про день і час слухання справи, суд про причини неявки не повідомила. Враховуючи клопотання представника позивача, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності відповідача з винесенням заочного рішення в порядку ст.224,225 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Як встановлено судом, відповідач [PERSON] згідно кредитного договору №014/0914/82/0001648 від 28.07.2008 року отримала кредит в розмірі 16000 грн. з терміном користування кредитними коштами по 28 липня 2014 року з процентною ставкою за користування кредитом 29,5 % річних. Зобовязання по поверненню кредиту [PERSON] не виконує, в результаті чого станом на 27.04.2010р. утворилася заборгованість в сумі 17608 грн. 96 коп., з яких поточна заборгованість за кредитом 13887,90 грн, нараховані відсоткі 357,28 грн., прострочена заборгованість за процентами 1421,28 грн., пеня за порушення строків повернення кредитних коштів та сплати процентів 1544,68 грн., прострочена заборгованість за кредитом 397,84 грн. Відповідно до договору, боржник повинен кожного місяця здійснювати погашення кредиту до повного погашення заборгованості. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Тому, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь ВАТ [PERSON] Аваль заборгованість по сплаті кредиту в сумі 17608 грн. 96 коп., а також 176 грн. 09 коп. державного мита та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, сплаченого позивачем при подачі позовної заяви до суду, а всього 17905грн. 05коп.

Outcome: approved