Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-20 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до ТзОВ «Редакція газети «Джерела Трускавця», головного редактора ТзОВ «Редакція газети «Джерела Трускавця» [PERSON] про визнання незаконним наказу про дисциплінарне стягнення та про відшкодування моральної шкоди. В підтвердження позовних вимог, посилається на те, що вона працювала кореспондентом в товаристві з обмеженою відповідальністю «Редакція газети «Джерела Трускавця» з 1 лютого 2009 року. 2 липня 2009 року позивачка отримала від [PERSON] редакційне завдання у письмовій формі, яке полягало в тому, щоб до 14 години цього ж дня здати головному редактору збірку інформації обсягом 100 рядків друкованого тексту, до 17 години доопрацювати раніше підготовлену статтю обсягом 150 рядків друкованого тексту. Планові завдання на 2 липня 2009 року вона виконала до 15 години, набравши матеріал на домашньому комп'ютері, надіслала його електронною поштою на електронну адресу редакції. Приблизно з 15 год. до 17 год. позивачка була в приміщенні редакції, але ще на початку цього робочого дня звернулася до [PERSON] із заявою про надання їй відпустки без збереження заробітної плати за сімейних обставин тривалістю 15 календарних днів з 3 липня 2009 року. [PERSON] спочатку відповіла, що розгляне заяву тоді, коли матиме на це час. Приблизно о 16 годині 50 хвилин цього ж дня [PERSON] зробила нову спробу. Спочатку головний редактор знов не погоджувалася, а потім, реагуючи на її намагання, відповіла, що в редакції немає кому працювати, тому вона пропонує напрацювати для газети декілька матеріалів, щоб редакція мала запас для газетних публікацій. Позивачка зауважила, що редакція готує її наступне вивільнення 27 липня цього року, як зайвого працівника, і це суперечить нинішнім словам керівника редакції. У відповідь на це [PERSON] запропонувала їй знайти в Інтернеті афоризми, що пасували б до чергового номеру газети. Така пропозиція головного редактора не підлягала виконанню, оскільки раніше [PERSON] ніколи не займалася підбором афоризмів до газетних номерів. Виходячи з того, що своє редакційне завдання позивачка виконала, причин для того, щоб приймати на себе нові турботи, у неї не було, тому вона розцінила нове завдання головного редактора як спосіб припинити небажану для неї розмову про відпустку без збереження заробітної плати, а за таких умов [PERSON] не вважала за потрібне виконувати нові завдання в свій особистий позаробочий час. Крім того, керівництво ТзОВ «Редакція газети «Джерела Трускавця» не встановило позивачці, як працівнику редакції, що працює за посадою кореспондента, посадових обов'язків. В редакції немає ні Правил внутрішнього трудового розпорядку, ні Колективного Договору, немає також будь-якого нормативного акту локального регулювання, в якому визначені обов'язки кореспондента ,хоча би у вигляді звичайного переліку трудових прав та обов'язків. Тому в своїй роботі вона керувалась загальними стандартами журналістської діяльності відповідно до кваліфікації, здобутої за час навчання у Львівському національному університеті імені [PERSON], вимог Закону України «Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні» та Кодексу законів про працю України. З наведеного випливає, що ні відмова виконати прохання головного редактора взагалі або конкретне прохання підбирати афоризми не є невиконанням позивачкою без поважних причин своїх трудових Функцій, не є порушенням трудової дисципліни. Заявою від 19 травня 2009 року [PERSON] звернулася до керівника редакції з пропозицією урегулювати ті прогалини, які виникли в трудових правовідносинах редакції зі нею через правову непроінформованість керівництва редакції і зафіксувати в наказі їх усну домовленість з приводу використання її власного персонального комп'ютера. Її пропозиція залишилася без реагування. Оскільки [PERSON] не реагує на засоби мого самозахисту від ЇЇ неправомірних рішень, не виправляє скоєних помилок у своєму правозастосуванні законодавства, в першу чергу, в тій частині, що стосується моїх трудових прав, а це призвело врешті до незаконного притягнення мене до дисциплінарної відповідальності, я вимушена звернутися за захистом свого порушеного права до суду. Стосовно відповідальності за незаконний наказ, то [PERSON] вбачає в наказі № 17 від 2 липня 2009 року, виданому щодо неї головним редактором ТзОВ «Редакція газети «Джерела Трускавця» [PERSON], підстави її відповідальності за завдану моральну шкоду, оскільки [PERSON] спричинила своїм неправомірним рішенням щодо, прийнятим нею свідомо, з розумінням наслідків. Позивачка зазнала від [PERSON] моральну шкоду у вигляді душевних страждань через її протиправну поведінку щодо неї. Беззаперечно, вона зазнала душевних страждань від того, що головний редактор оголосила їй догану, навіть не зажадавши пояснень з приводу начебто вчиненого порушення трудової дисципліни, адже [PERSON] добре знає про необхідність отримання пояснень від працівника і вже не раз вимагала в неї таких пояснень з інших приводів. Безпідставне і показове у своїй правовій невідповідності притягнення позивачки до дисциплінарної відповідальності, тобто неправомірні вчинки щодо неї з боку головного редактора [PERSON] травмують її, як вільну людину. Стверджує, що зазнала моральної травми внаслідок незаконного притягнення її [PERSON] до дисциплінарної відповідальності, це відбилося на моєму душевному здоров'ї, погіршує самопочуття, а також пригнічує душевно, тому спонукує її вимагати відшкодування спричиненої незаконними діями керівника ТзОВ «Редакція газети «Джерела Трускавця» моральної шкоди. В судовому засіданні позивачка збільшила позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди, просить стягнути із [PERSON] 5100 грн. моральної шкоди. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, пояснивши аналогічне поданій заяві, щодо стягнення моральної шкоди покладається на думку суду. Відповідачі в судовому засіданні позов визнали частково. Не заперечують щодо скасування наказу. Однак заперечили щодо моральної шкоди так, як вважають, що своїми діями такої не було спричинено. Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, відповідачів, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно розпорядження головного редактора [PERSON] від 2 липня 2009 року кореспонденту [PERSON] доручено до 14 год. цього ж дня здати інформаційний матеріал на 100 рядків та до 17 год. доопрацювати статтю «Давайте ламати стереотипи» - 150 рядків. Крім цього, наказом № 17 від 2 липня 2009 року головним редактором ТзОВ «Редакція газети «Джерела Трускавця» [PERSON] винесено догану [PERSON] В матеріалах справи знаходяться роздруківка електронної пошти редакції газети «Джерела Трускавця» стосовно отримання з приватної електронної пошти [PERSON] матеріалу під назвою «Коротко» станом на 12 годину 21 хвилин 2 липня 2009 року, роздруківка електронної пошти редакції газети «Джерела Трускавця» стосовно отримання з приватної електронної пошти [PERSON] матеріалу під назвою «Культурна афіша» станом на 14 годину 28 хвилин 2 липня 2009 року, звернення [PERSON] до головного редактора ТзОВ «Редакція газети «Джерела Трускавця» від 19 травня 2009 року, пояснення [PERSON] головному редактору ТзОВ «Редакція газети «Джерела Трускавця» від 25 травня 2009 року, звернення до головного редактора ТзОВ «Редакція газети «Джерела Трускавця» від 26 травня 2009 року, пояснення [PERSON], головному редактору ТзОВ «Редакція газети «Джерела Трускавця» від 27 травня 2009 року, звернення [PERSON] до головного редактора ТзОВ «Редакція газети «Джерела Трускавця» від 27 травня 2009 року, заява [PERSON] до головного редактора ТзОВ «Редакція газети «Джерела Трускавця» від 28 травня 2009 року, пояснення [PERSON] головному редактору ТзОВ «Редакція газети «Джерела Трускавця» від 28 травня 2009 року, звернення [PERSON] до головного редактора ТзОВ «Редакція газети «Джерела Трускавця» від 29 травня 2009 року, заява [PERSON] до головного редактора ТзОВ «Редакції газети «Джерела Трускавця» від 2 липня 2009 року, заява [PERSON] до головного головного редактора ТзОВ «Редакція газети «Джерела Трускавця» від 3 липня 2009 року. Згідно ст. 139 КЗпП України працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір». Згідно ст. 141 КЗпП України власник або уповноважений ним орган повинен правильно організувати працю працівників, створювати умови для зростання продуктивності праці, забезпечувати трудову і виробничу дисципліну, неухильно додержувати законодавства про працю і правил охорони праці, уважно ставитися до потреб і запитів працівників, поліпшувати умови їх праці та побуту. Згідго ст. 149 КЗпП України, до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995 року, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Оцінюючи зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що головним редактором ТзОВ «Редакція газети «Джерела Трускавця» було незаконно накладено на [PERSON] дисциплінарне стягнення. Щодо стягнення моральної шкоди, то позивачкою не представлено жодних доказів, які б підтвердили факт заподіяння їй моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин вони заподіяні, з чого вона виходила, оцінюючи заподіяну їй шкоду

Outcome: partial