Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-27 00:00:00

15.04.2010 року позивачка звернулася із позовом до суду, мотивуючи свої позовні вимоги тим. що вона народилася 06.04.1941 року та має правовий статус дитини війни. Відповідно ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» дітям війни пенсії підвищуються щомісячно на 30% мінімальної пенсії за віком, але їй така надбавка в 2006-2007 році не виплачувалась, а з 01.01.2008 року виплачувалась в меншому розмірі. Просить суд відновити пропущений строк для звернення до суду за захистом порушених прав, свобод та інтересів щодо вимог за 2006 - 2007 рік, нарахувати та виплатити підвищення пенсії за період з 01.01.2006 року по 31.12.2009 року, та зобовязати відповідача призначити та виплачувати в подальшому підвищення до пенсії, починаючи з 01.01.2010 року. Позивачка у судове засідання не зявилася, але у позовній заяві просить суд розглянути справу за її відсутністю, на позові наполягає. Відповідач у судове засідання не зявився, належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, що підтверджується розпискою про вручення судової повістки, причину неявки суду не повідомив. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені обставини, які підтверджуються такими доказами. [PERSON] народилася 06.04.1941 року та має правовий статус дитини війни, що підтверджується копією посвідчення. Згідно ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсій, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Водночас ст. 7 цього Закону передбачено, що фінансове забезпечення соціальних гарантій, передбачених зазначеним законом, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету України. Згідно ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18.11.2004 року, який набрав чинності з 01.01.2006 року, дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсій, підвищуються на ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком. Дію ст.6 зупинено на 2006 рік згідно із Законом України від 20.12.2005 року «Про державний бюджет України на 2006 рік», а зупинення дії нормативного акту не дає права на його застосування і тому у позивачки не було права на отримання зазначеної в позові доплати до пенсії в 2006 році. Статтею 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» дія статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» була зупинена. Поряд з цим, Рішенням Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року №6-рп/200' визнані такими, що не відповідають Конституції України, серед інших, положення статті 71 Закон України «Про Державний бюджет на 2007 рік», якими була зупинена дія статті 6 Закону Україні «Про соціальний захист дітей війни». Конституційний Суд України відзначив, що положеннями Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» не можуть скасовуватися чи змінюватися обсяги прав і обов'язків, пільг, компенсацій і гарантій громадян, передбачених іншими законами України, не можуть вноситись зміни, зупинятися дія чинних законів України, а також встановлюватися інше (додаткове) гіравове регулювання відносин, що є предметом інших законів України. Статтею 62 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» від 19 грудня 2006 року, що набрав чинності з 1 січня 2007 року (із змінами від 15 березня 2007 року), затверджений прожитковий мінімум на одну особу, яка втратила працездатність: з 01 січня - 380 грн., з 01 квітня 406 грн., з 1 жовтня - 411 грн. При цьому, зазначена стаття доповнена абзацом, яким передбачено встановити, що для визначення мінімального розміру пенсії за віком відповідно до абзацу першого частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 1 квітня та з 1 жовтня 2007 року застосовується прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, визначений абзацом 5 частини 1 цієї статті, збільшений на 1 відсоток, і складає відповідно 410,06грн.; 415,11грн. Таким чином, суд вважає, що з 9 липня 2007 року, тобто з моменту прийняття зазначеного рішення Конституційного Суду України, відповідно до статті 152 Конституції України, закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, тому вимога позивача щодо нарахування та виплати зазначеного підвищення до пенсії за 2007 рік підлягає задоволенню. Законом України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 р. внесено зміни до Закону України «Про соціальний захист дітей війни», зокрема статтею 6 вказаного Закону після внесення змін передбачалось, що дітям війни до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Рішенням Конституційного Суду України М 10-рп/2008 від 22.05.2008 року положення пункту 28 розділу II «Внесення змін до деяких законодавчих актів України», Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007р. щодо внесення змін до Закону України «Про соціальний захист дітей війни» визнані такими, що не відповідають Конституції України. Таким чином, вимоги позивачки щодо нарахування та виплати підвищення пенсії «дитини війни» у 2008 році підлягають задоволенню лише з 22 травня 2008 року. Враховуючи, що позивачці починаючи з 01.01.2008 року сплачується підвищення до пенсії у розмірі 10 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, за період з 22.05.2008 року до 31.12.2008 року відповідач повинен донарахувати позивачці недоплачену суму соціальної допомоги. Відповідно ст. 71 Закону України «Про державний бюджет України на 2009 рік» Кабінету Міністрів України надано право у 2009 році встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами. Названа норма передбачає встановлення в абсолютних сумах розмірів лише тих виплат, вихідним критерієм розрахунку яких є розмір мінімальної заробітної плати. Відповідно її дія не поширюється на спірні відносини, оскільки розмір зазначених соціальних виплат згідно із Законом України «Про соціальний захист дітей війни» залежить від розміру мінімальної пенсії за віком. Отже, нарахування та виплата у 2009 році дітям війни підвищення до пенсії або щомісячного грошового довічного утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, повинні здійснюватися відповідно норм Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Враховуючи, що позивачці починаючи з 01.01.2009 року сплачувались підвищення до пенсії у розмірі 10% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, за період з 1.01.2009 року до 31 березня 2010 року відповідач повинен донарахувати позивачці недоплачену суму соціальної допомоги. Суд кретично ставиться до вимоги позивачки щодо відновлення пропущенного строку для звернення до суду, оскільки Відповідно до ст. 87 ч.2 Закону України « Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788-ХІІ суми підвищення до пенсії, не одержані своєчасно з вини органу, що призначає або виплачує підвищення до пенсії, виплачується за минулий час без обмеження будь-яким строком. Суд вважає, що позовні вимоги у частині зобов»язання відповідача призначити підвищення пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком надалі, є необгрунтованими і не підлягають задоволенню з таких підстав. Згідно ст. 1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. В межах ЦПК України захисту підлягає порушене право позивача, внаслідок чого зобов»язання Управління ПФУ в подальшому робити перерахунок пенсії у разі підвищення мінімальної пенсії за віком є безпідставним, оскільки встановлює обов»язки на майбутнє без врахування змін чинного законодавтства, яке може мати місце і без наявності спірних правовідносин.

Outcome: partial