Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-30 00:00:00

Позивач звернувся до Полтавського районного суду з позовною заявою про зняття майна з під арешту, в обґрунтування своїх вимог зазначив, що на аукціоні з реалізації рухомого майна 30.03.2010 року згідно протоколу № 179061-28, останнім було придбано автомобіль марки ВАЗ - 21101 ЗНГ, 2006 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER]. Даний автомобіль було описано та арештовано державними виконавцями відділу ДВС Полтавського РУЮ з метою виконання виконавчого листа № 2-2880 від 20,07.2009 року виданого Ленінським районним судом за яким здійснювалося стягнення заборгованості з [PERSON] на користь ВАТ «[PERSON] Аваль» заборгованості. Після оплати вартості автомобіля відповідно до квитанції № 2070Г\\з13 від 31.03.2010 року, позивач звернувся до Полтавського ВРЕР УДАІ ГУ МВС України в Полтавській області для зняття його з обліку та перереєстрації, при цьому йому було повідомлено, що на даний автомобіль старшим слідчим ОВС СУ ГУ МВС України в Полтавській області [PERSON] накладено арешт на автомобіль, постановою про накладення арешту від 06.08.2009 року за вих. № 3/7176 від 10.08.2009 року. Позивачу стало відомо, що на виконання кредитного договору 014/0051/73/77014 від 29.01.2007 року укладеного між [PERSON] та ВАТ «[PERSON] Аваль» вищевказаний автомобіль згідно договору застави транспортного засобу № 014/0051/73/77014 від 31.01.2007 року було передано в заставу ВАТ «[PERSON] Аваль». Позивач вважає, що накладення арешту старшим слідчим ОВС СУ ГУ МВС України в Полтавській області [PERSON] на автомобіль суперечить вимогам чинною законодавства, а саме: ст.572 ЦК України та ст.1 Закону України «Про заставу» передбачено право заставо держателя у разі не виконання заставодавцем взятих на себе зобовязань, задовольнити свої вимоги переважно перед іншими кредиторами за рахунок заставного майна. Статтею 591 Ї|К України та статтею 21 Закону України «Про заставу» передбачено порядок задоволення вимог заставодержателя, а саме реалізація предмета застави з публічних торгів. Позивач як переможець аукціону не може оформити право власності на придбаний під час аукціону з реалізації рухомого майна автомобіль, оскільки він знаходиться в арешті. Статтею 328 ЦК України, передбачено підстави набуття права власності, а саме - право власності набувається з підстав, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно ст. 330 ЦК України позивач вважає себе добросовісним набувачем оскільки про накладений при придбанні вищевказаного автотранспорту не знав і не міг знати, тому просить суд зняти арешт з автомобіля [NUMBER], 2006 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER], В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти позову не заперечив, підтвердив обставини викладені позивачем як в позовній заяві так і на судовому засіданні. Відповідач старший слідчий ОВС СУ ГУ МВС України в Полтавській області [PERSON] в судове зсідання не зявився, надіслав суду копію постанови про накладення арешту на автомобіль, заяв, клопотань проти заперечення позову від останнього не надходило. Представники третіх осіб відділу ДВС Полтавського РУЮ та ВАТ «[PERSON] Аваль» Полтавської обласної дирекції надали в судове засідання не зявилися, надали суду заяви про розгляд справи без їх участі, проти позову не заперечують. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України, при визнанні відповідачем позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього Кодексу. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідача [PERSON], дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. В звязку з повним визнанням позову відповідачами та на підставі п. 24 ПП ВСУ «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 року, суд вважає за можливе обмежитись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову, без зясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього, ст. 330 ЦК України. Стаття 388. Право власника на витребування майна від добросовісного набувача 1.Якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1)було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2)було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3)вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. 2.Майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень. 3.Якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках. Стаття 572 ЦК України передбачає, що в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобовязання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави Відповідно ст. 591 ЦК України Реалізація предмета застави, на який звернене стягнення, провадиться шляхом його продажу з публічних торгів, якщо інше не встановлено договором або законом. Порядок реалізації предмета застави з публічних торгів встановлюється законом. Враховуючи викладене суд вважає, що визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та охоронювані законом інтереси інших осіб, тому позовні вимоги є обгрунтованими, доведеними в судовому порядку та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved