Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-09 00:00:00

У лютому 2010 р. Публічне акціонерне товариство комерційний банк „ПриватБанк" (далі - ПАТ КБ „ПриватБанк") звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 17 058 (сімнадцять тисяч п'ятдесят вісім) грн. 56 коп. та судових витрат по справі. В позовній заяві зазначено, що 27 серпня 2008 р. між Банком та відповідачкою [PERSON] був укладений Кредитний договір №246772 - CRED, за умовами якого банк надав відповідачці кредит на споживчі потреби в сумі ЗО 000 (тридцять тисяч) грн. 00 коп, зі сплатою процентної ставки у розмірі 30% річних, з кінцевим терміном повернення кредиту до 26 лютого 2010 р. включно, в обмін на зобов'язання позичальника вчасно повернути основну суму кредиту та сплатити проценти за користування кредитними коштами у порядку і на умовах, зазначених в Договорі та Графіку погашення кредиту та процентів. Разом з цим, в позові також вказано, що кредитні зобов'язання відповідачки [PERSON] забезпечено письмовими договорами поруки, які укладено 27 серпня 2008 р. Банком з [PERSON], а також з [PERSON], відповідно до яких останні взяли на себе зобов'язання перед кредитором відповідати по зобов'язанням боржника [PERSON], які виникають з умов Кредитного договору №246772 - CRED від 27 серпня 2008 р, в повному обсязі цих зобов'язань. Посилаючись на те, що кредитодавець у повному обсязі виконав взяті на себе зобов'язання, відповідно до умов вищевказаного кредитного договору, а відповідачка [PERSON] незважаючи на це, порушила його, оскільки, зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала, в наслідок чого станом на 22 листопада 2009 р. утворилась заборгованість по кредитному договору в сумі 17 058 (сімнадцять тисяч п'ятдесят вісім) грн. 56 коп, позивач просив позов задовольнити, стягнути солідарно з відповідачів на користь ПАТ КБ „ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором в розмірі - 17 058 (сімнадцять тисяч п'ятдесят вісім) грн. 56 коп, яка складається з заборгованості за кредитом - 14 825 (чотирнадцять тисяч вісімсот двадцять п'ять) грн. 94 коп, заборгованості по процентам за користування кредитом - 1 182 (одна тисяча сто вісімдесят дві) грн. 21 коп, суми штрафу - 1 050 (одна тисяча п'ятдесят) грн. 41 коп, та в повернення сплачених позивачем при зверненні до суду з позовом 170 (сто сімдесят) грн. 59 коп. судового збору і 120 (сто двадцять) грн. 00 коп. витрат на інформаційно - технічне забезпечення розгляду цивільної справи. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] посилаючись на те, що відповідачі своєчасно не виконали взяті на себе зобов'язання за договором кредиту та договорами поруки, які укладено в письмовій формі, внаслідок чого утворилась заборгованість на загальну суму 17 058 (сімнадцять тисяч п'ятдесят вісім) грн. 56 коп. та вказана сума на час розгляду справи останніми не погашена, просив позов задовольнити. Окрім того, просив вирішити питання щодо стягнення судових витрат по справі. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнали, не заперечували проти існуючої заборгованості за кредитним договором. Разом з тим, при вирішенні справи просили врахувати погіршення їх фінансового стану. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Ухвалою суду справа розглянута у відсутність відповідачки [PERSON], оскільки в справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Дослідивши та оцінивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, відповідно до вимог ст.11 ЦПК України, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Так, судом встановлено, що відповідно до рішення Загальних Зборів акціонерів від ЗО квітня 2009 р., у зв'язку зі зміною типу Банку, відбулася зміна найменування юридичної особи Закрите акціонерне товариство комерційний банк „ПриватБанк" на Публічне акціонерне товариство комерційний банк „ПриватБанк". Згідно Статуту, позивач - ПАТ КБ „ПриватБанк" є юридичною особою, має самостійний баланс і кореспондентський рахунок в Управлінні Національного банку України в Дніпропетровській області, володіє, користується і розпоряджається відокремленим майном, може від свого імені набувати права та обов'язки, бути позивачем, відповідачем та будь - яким іншим учасником процесу в усіх судах, що створюються і діють відповідно до законодавства України та інших держав, відповідає за своїми зобов'язаннями всім належним йому за правом власності майном, на яке згідно з чинним законодавством може бути звернено стягнення. Як вбачається з матеріалів справи, між відповідачкою [PERSON] та Банком 27 серпня 2008 р. був укладений письмовий Кредитний договір №246772 - CRED, за умовами якого Банк надав відповідачці [PERSON] кредит (грошові кошти) в національній валюті в сумі 30 000 (тридцять тисяч) грн. 00 коп., в порядку та на умовах, визначених вказаним договором, 31 сплатою процентної ставки у розмірі 30% річних, в обмін на зобов'язання позичальника повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитними коштами у порядку і на умовах, зазначених в Договорі та Графіку погашення кредиту та процентів. Відповідно до ст.ст.204,227 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. При цьому, чинність кредитного договору №246772 - CRED від 27 серпня 2008 р. в судовому ЗЗОДдИИ) сторонами НЄ ОЩШМ, З <&кт виконання позивачем умов кредитного договору знайшов своє підтвердження В судовою/ З врахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що між сторонами мають місце договірні відносини, зокрема, кредитні. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. Зркрема, кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання відсотків встановлюється договором (ч.1 ст.1048 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1049 ст.1050 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредитодавцю кредит у строк та порядок, що встановлені договором. В разі несвоєчасного повернення коштів останній не звільняється від обов'язку виконання зобов'язання, при цьому кредитодавець має право вимагати від позичальника достроково повернути всю суму кредиту та внести інші платежі, передбачені договором. Згідно вимог ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином, згідно умов договору та у строки передбачені цим договором. Проте, відповідно до розрахунку, наданого як доказ ПАТ КБ „ПриватБанк", відповідачка [PERSON] взяті на себе зобов'язання щодо своєчасного погашення належних за кредитним договором платежів не виконала, в наслідок чого утворилась заборгованість за вказаним договором, яка станом на 22 листопада 2009 р. становить 17 058 (сімнадцять тисяч п'ятдесят вісім) грн. 56 коп. та складається: з заборгованості за кредитом - 14 825 (чотирнадцять тисяч вісімсот двадцять п'ять) грн. 94 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом - 1 182 (одна тисяча сто вісімдесят дві) грн. 21 коп., суми штрафу - 1 050 (одна тисяча п'ятдесят) грн. 41 коп. За таких обставин, невиконання умов кредитного договору №246772 - CRED від 27 серпня 2008 р. знайшло своє підтвердження у судовому засіданні, що дає підстави до застосування правових наслідків встановлених договором або законом, відповідно до ст.611 ЦК України. Так, за порушення Позичальником строків платежів за будь - якими з грошових зобов'язань, передбачених договором більше ніж на 120 днів, у наслідок чого Банк змушений звернутися до суду, Позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 250 грн. 00 коп, а також 5% від суми позову (п.п.5.10 вказаного договору). Також, з матеріалів доданих до позову вбачається, що в якості забезпечення кредитних зобов'язань між позивачем та відповідачкою [PERSON] в той же день був укладений договір поруки, згідно якого відповідачка [PERSON] поручилася відповідати у повному обсязі за своєчасне та повне виконання відповідачкою [PERSON] зобов'язань за кредитним договором. Окрім того, в забезпечення кредитних зобов'язань між позивачем та відповідачкою [PERSON] також був укладений письмовий договір поруки від 27 серпня 2008 p., відповідно до якого остання поручилася відповідати у повному обсязі за своєчасне та повне виконання відповідачкою [PERSON] взятих на себе зобов'язань за вищевказаним кредитним договором. Відповідно до ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Окрім того, за правилами ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встанорлено договором поруки (ч,2 ст. 554 ЦК України). Зі змісту тексту договорів поруки від 27 серпня 2008 p., вбачається, що сторони встановили, що у випадку невиконання відповідачкою [PERSON] своїх зобов'язань за кредитним договором, поручителі зобов'язалися погасити заборгованість по кредитному договору, нарахованим процентам по кредиту, штраф та інші платежі, передбачені кредитним договором. Боржник та поручителі відповідають перед кредитором як солідарні боржники. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що між сторонами мали місце договірні правовідносини, які повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та в установлений строк (ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України). Проте, відповідачі порушили умови договору, тому з врахуванням вимог ст. 526 ЦК України та умов Договору повинні відповідати за неналежне виконання взятих на себе зобов'язань. Разом з тим, суд не може погодитися з солідарним порядком стягнення заборгованості з відповідачів, оскільки у випадку укладення декілька договорів поруки на забезпечення виконання одного й того самого зобов'язання поручителі не несуть солідарної відповідальності, оскільки відсутня їх спільна порука, тобто, поручителі [PERSON] і [PERSON] є солідарним боржником з [PERSON] кожен окремо, та не є солідарними боржниками між собою. За <таких обставин, позивач має право пред'явити вимогу до кожного з поручителів на підставі відповідного договору, але поручитель, який виконає зобов'язання, не може висунути вимогу до іншого поручителя на предмет розподілу відповідальності перед кредитором. З врахуванням вищенаведеного та відповідно до ст.ст. 1049,1054 ЦК України, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, а з відповідачки [PERSON] солідарно з [PERSON] та солідарно з [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню розмір заборгованості за кредитним договором на загальну суму 17 058 (сімнадцять тисяч п'ятдесят вісім) грн. 56 коп., яка складається з заборгованості за кредитом - 14 825 (чотирнадцять тисяч вісімсот двадцять п'ять) грн. 94 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом -1 182 (одна тисяча сто вісімдесят дві) грн. 21 коп, суми штрафу -1 050 (одна тисяча п'ятдесят) грн. 41 коп. Відповідно до ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню в повернення сплаченого судового збору в розмірі 170 (сто сімдесят) грн. 59 коп. та витрат на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 (сто двадцять) грн. 00 коп. (з врахуванням ёимог Постанови Кабінету Міністрів України №1258 від 21 грудня 2005 р. „Про затвердження порядку виплати витрат з інформаційно-технічного забезпечення судових процесів, пов'язаних з розглядом цивільних та господарських справ" (в редакції Постанови Кабінету Міністрів України від 05 серпня 2009 р. №825), яка передбачає, що сума витрат у справі позовного провадження з розгляду спору майнового характеру становить 120 (сто двадцять) грн. 00 коп.

Outcome: approved