Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-11 00:00:00

15.06.2010р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 02 серпня 2003року в відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Первомайську Первомайського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області було зареєстровано між ними шлюб, про що зроблено запис за № 209. Від шлюбу у них народився син [PERSON], 01.07.2005року народження, який після розірвання шлюбу залишиться проживати з відповідачкою. Шлюбні відносини між ним та відповідачкою припинені через відсутність взаєморозуміння та несумісності характерів, між ними втрачене почуття поваги, їхні стосунки не відповідають тим вимогам, що являють собою ознаки сімейних стосунків, сумісне проживання та збереження сімї стало не можливим, з січня 2010року вони проживають окремо один від одного. Позивач вважає, що сімя розпалась остаточно, а шлюб носить формальний характер, на примирення не згодний. Позивач в судове засідання надав заяву в якій просив розглядати зазначену справу в його відсутність в звязку з вахтовим методом роботи, позов підтримує в повному обсязі та просить задовольнити його. Відповідачка в судове засідання вдруге не зявилася, хоча своєчасно та належним чином повідомлена про час, день та місце розгляду справи, про що свідчать судові повідомлення та поштові повідомлення про отримання судових повідомлень, які знаходяться в матеріалах справи; причини своєї неявки суду не повідомила, заперечень проти позову не надала, клопотань про відкладення розгляду справи слуханням не надходило. Дослідивши надані суду письмові докази, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, оцінивши в сукупності досліджені докази, суд приходить до наступного висновку. Як вбачається з свідоцтва про шлюб (повторного) серії 1-ФП № 063089, 02 серпня 2003року в відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Первомайську Первомайського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області було зареєстровано між сторонами шлюб, про що зроблено запис за № 209. Згідно з копією свідоцтва про народження, від шлюбу у сторін народився син [PERSON], 01.07.2005року народження, який після розірвання шлюбу залишиться проживати з відповідачкою. Відповідно до розяснень Пленуму Верховного Суду України, даних у Постанові № 11 від 21.12.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судом встановлено, що сімейні відносини між сторонами припинені через відсутність взаєморозуміння та несумісності характерів, між ними втрачене почуття поваги, їхні стосунки не відповідають тим вимогам, що являють собою ознаки сімейних стосунків, сумісне проживання та збереження сімї стало не можливим, з січня 2010року вони проживають окремо один від одного. Згідно ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. На підставі вище викладеного суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки причини, що змусили позивача наполягати на розірвання шлюбу є обґрунтованими, подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б його інтересам та інтересам дитини, шлюб носить формальний характер, що в силу ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу між сторонами.

Outcome: approved