Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-31 00:00:00

02.03.2010 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача по справі [PERSON] міської ради Миколаївської області про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності в порядку спадкування. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 18.11.1996 року померла [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку № 30 по вул. Осадчого в м. Вознесенську Миколаївської області. Єдиною спадкоємицею останньої є її донька позивачка [PERSON] З метою оформлення права на спадщину остання, як спадкоємця першої черги за законом після смерті матері, [PERSON] звернулася до нотаріальної контори за місцем її відкриття, \~однак нотаріус відмовив їй у видачі відповідного свідоцтва. Відмову нотаріус обґрунтував відсутністю доказів прийняття \~[PERSON] спадщини після смерті [PERSON] \~ Посилаючись на наведені обставини заявниця просила встановити факт прийняття нею спадщини після смерті [PERSON] та визнати за нею право власності в порядку спадкування на житловий будинок \~ № 30 по вул.. Осадчого в м. Вознесенську Миколаївської області. В судовому \~засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився. Згідно заяви, що надійшла на адресу суду, просив розглянути справу за його відсутності. Позовні вимоги [PERSON] визнав частково, а саме: не заперечував проти встановлення факту прийняття спадщини, тоді як у задоволенні вимог про визнання права власності в порядку спадкування просив відмовити, у зв'язку з відсутністю підстав для вирішення даного питання у судовому порядку. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору Другої [PERSON] державної нотаріальної контори Миколаївської області - в судове засідання не зявився. В заяві на адресу суду, просив розглянути справу за його відсутності. Оскільки матеріали справи містять всі необхідні відомості про права та взаємовідносини сторін, суд вважав можливим розглядати справу без участі вказаних осіб. \~ Заслухавши показання свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів, суд прийшов до наступного. \~ Як вбачається з матеріалів справи, 18.11.1996 року померла [PERSON] - мати [PERSON] (а.с.8, 10, 12, 13). Згідно довідки КП «[PERSON] міжміське бюро технічної інвентаризації» за [PERSON] зареєстрований на праві приватної власності житловий будинок № 30 по вул. Осадчого в м. Вознесенську Миколаївської області на підставі Свідоцтва про право власності на домоволодіння, виданого [PERSON] міським відділом комунального господарства від 07.01.1969 року, № 624 (а.с.7). Проте, позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в звязку з відсутністю доказів прийняття нею спадщини після смерті [PERSON], що підтверджується відповідною довідкою-розясненням Другої [PERSON] державної нотаріальної контори Миколаївської області. Разом з тим, факт прийняття [PERSON] спадщини підтверджується наступними доказами: \~ - показаннями свідків [PERSON], [PERSON], які пояснили, що [PERSON] безпосередньо після поховання матері постійно доглядає за будинком, обробляє присадибну ділянку, розпорядилася належними померлій речами; \~ - довідкою голови вуличного комітету, згідно якої [PERSON] постійно проживає без реєстрації в будинку № 30 по вул. Осадчого в м. Вознесенську Миколаївської області з 1983 року по даний час (а.с.4). Встановлені судом обставини свідчать про те, що [PERSON] дійсно вступила в управління майном спадкодавця. \~ Тому, виходячи з положень ст. 549 ЦК України (1963 року), вимоги [PERSON] про встановлення факту прийняття спадщини підлягають задоволенню Вирішуючи питання щодо визнання права власності за позивачкою в порядку спадкування, суд , зокрема, враховує компетенцію суду як функціональну, а також ту обставину, що крім суду, у державі юрисдикційну функцію виконують й інші органи , зокрема, нотаріат. Згідно ст. 49 Закону України Про нотаріат від 02.09.1993 року (з послідуючими змінами та доповненнями) (далі Закон), п. 32 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» затвердженою Наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 року за № 20/5 (з послідуючими змінами та доповненнями) у разі неможливості вчинення \~нотаріальної дії нотаріусом виноситься вмотивована постанова, яка в подальшому відповідно до ст. 50 вказаного Закону може бути оскаржена заінтересованою особою, яка вважає неправильною вчинену нотаріальну дію або відмову у вчиненні нотаріальної дії. Між тим, позивачка належним чином не підтвердила обставини, які б унеможливлювали отримання нею \~спадщини \~через систему органів і посадових осіб, саме \~на які покладено обов'язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені Законом \~з метою надання їм юридичної вірогідності. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину у порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Таким чином, враховуючи викладене, підстав для визнання права власності за [PERSON] на обумовлене вище нерухоме майно в порядку спадкування після смерті матері, суд не вбачає.

Outcome: partial