Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-09 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт його постійного проживання на території України в селі Шершенівка Борщівського району Тернопільської області з лютого 1989 року по березень 1992 року, посилаючись на те, що СГІРФО в Борщівському районі йому відмовлено в реєстрації як громадянина України. В заяві вказує, що 29 січня 1989 року він уклав шлюб із жителькою с.Шершенівка Борщівського району [PERSON] і з лютого 1989 року приїхав із нею на постійне місце проживання у Борщівський район. До березня 1992 року він постійно проживав у селі Шершенівка в будинку тещі [PERSON], вів спільне господарство, працював у місцевому господарстві. Захворівши, вимушений був виїхати в 1992 році до [PERSON] Молдови, а дружина залишилася у с.Шершенівці. Він має намір оформити громадянство України, однак для отримання громадянства йому необхідно встановити факт його постійного проживання на території України до 24 серпня 2001 року, як того вимагає законодавство України. В судовому засіданні заявник [PERSON] вимоги заяви підтримав повністю та просить заяву задовольнити і встановити факт, що має юридичне значення, а сааме, визнати, що він постійно проживав на території України в с.Шершенівці Борщівського району Тернопільської області з лютого 1989 року по березень 1992 року. Пояснив, що проживав в Україні без реєстрації, а в 1992 році вимушений був залишити постійне місце проживання у с.Шершенівці та виїхати у Молдову, оскільки захворів, а лікуватися змушений був по місцю реєстрації. В зв»язку з хворобою йому призначили 3-тю групу інвалідності. З того часу приїжджає на визначений законом термін до дружини, а вона в свою чергу приїжджає та живе у нього в Молдові. На даний час бажає проживати із дружиною в Україні, де нажили чимале господарство, дружина не погоджується виїхати до Молдови. Він має намір оформити громадянство України, але не має ніяких письмових доказів, що проживав на території України з 1989 року по березень 1992 року. Представник заінтересованої особи СГІРФО Борщівського РВ УМВС України в Тернопільської області, будучи належно повідомленим про час та місце слухання справи, в судове засідання не з»явився, причин неявки не повідомив. За таких обставин суд вважає, що відповідно до ст.169 ч.4 ЦПК України, справу слід розглянути у відсутності представника заінтересованої особи на підставі письмових доказів, що містяться в матеріалах справи. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що працює на посаді голови Шершенівської сільської ради останніх 25 років. Заявника [PERSON] знає з лютого 1989 року. Останній, одружившись із жителькою с.Шершенівка [PERSON], з лютого 1989 року став проживати у с.Шершенівка, в будинку матері дружини [PERSON] Заявник вів із сім»єю дружини спільне господарство, працював у місцевому господарстві у будівельній бригаді, рільничій ланці. Останній не був зареєстрований у с.Шершенівка, оскільки не був знятий з реєстрації в Молдавській РСР. Через хворобу заявник змушений був у березні 1992 року виїхати з с.Шершенівна та повернутися до Молдови, де проходив курс лікування. У зв»язку зі змінами до законодавства на постійне місце проживання повернутися не міг. У дозволений законом термін подружжя періодично проживає у с.Шершенівка та у Молдові. Заявник має намір отримати громадянство України і постійно проживати із сім»єю на території України. Заслухавши пояснення заявника, свідка, дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що вимоги, викладені у заяві, підлягають до задоволення, виходячи з наступного. Сектором ГІРФО Борщівського РВ УМВС України в Тернопільській області відмовлено заявнику [PERSON] у видачі паспорта громадянина України, посилаючись на те, що у зв»язку з відсутністю відомостей про прописку заявника в селі Шершенівці Борщівського району станом на 24 серпня 1991 року або на 13 листопада 1991 року, він не є громадянином України. Заявнику рекомендовано звернутися в суд для встановлення факту постійного проживання на території України на вищевказані дати. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] у лютому 1989 року приїхав на територію України і постійно проживав на території України до березня 1992 року. Факт постійного проживання [PERSON] на території України з лютого 1989 року до березня 1992 року стверджено також довідкою, виданою виконкомом Шершенівської сільської ради від 12.01.2010 року № 6, відповідно до якої, [PERSON] після одруження з [PERSON] проживав в с.Шершенівка в будинку матері дружини [PERSON] без прописки із лютого 1989 року по березень 1992 року. 29 січня 1989 року заявник одружився із [PERSON], жителькою с.Шершенівка Борщівського району, реєстрація шлюбу проведена в сільраді с.Баласинешти Бриченського району МРСР, актовий запис № 2. Дружина заявника [PERSON], згідно довідки, виданої виконкомом Шершенівської сільської ради від 08.06.2010 року № 167, та копії по господарської книги по с.Шершенівка, значиться зареєстрованою у селі Шершенівка, у господарстві, головою двору якого є [PERSON]. Згідно довідки, виданої виконкомом Шершенівської сільської ради від 08.06.2010 року № 168, після 1992 року заявник приїжджав та проживав у селі Шершенівці на час визначений законом. Згідно п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про громадянство України», громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України. Враховуючи наведене та ту обставину, що встановлення даного факту для заявника відповідно до законодавства про набуття громадянства, має юридичне значення, суд вважає, що вимоги заявника слід задовольнити і встановити факт, що має юридичне значення, а саме, факт постійного проживання [PERSON] на території України - в с.Шершенівка Борщівського району Тернопільської області з січня 1989 року по березень 1992 року. На підставі ст.ст.3 ч.1 п.1, 8 Закону України «Про громадянство України» від 18 січня 2001 року N 2235-III\~зі змінами та доповненнями,

Outcome: approved