Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-28 00:00:00

23.07.2010 року [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON], в якому просила визнати відповідача такою, що втратила право користування квартирою № 5 будинку № 35 по вул. Ген.Петрова в м.Одесі, встановивши порядок виконання рішення суду, за яким воно є підставою для органів реєстрації для зняття з реєстрації місця проживання [PERSON] за спірною адресою. В обґрунтування своїх вимог вона послались на те, що проживає у спірному приміщені. Відповідач у справі з 2005 року без поважних причин спірним житлом не користується, за вказаною адресою не проживає. Посилаючись на складний майновий стан та необхідність виконання обовязку по утриманню майна з урахуванням фактично не проживаючого відповідача, позивач в судовому засіданні позов підтримала. Відповідач в судове засідання не зявився, повідомлена про розгляд справи належним чином, про причини неявки суду не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи не надавала. Представник третьої особи - Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області вважав, що заява підлягає задоволенню. При таких обставинах, за згодою позивача суд вважає можливим розгляд справи в заочному порядку відповідно ст.224 ЦПК України. Дослідивши обставини справи та наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сімї понад шість місяців у випадках встановлених ч.3 ст. 71 ЖК України. Суд може визнати особу, такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки в порядку ст. 72 ЖК України. В судовому засіданні встановлено, що позивач є наймачем квартири [ADDRESS]. З 9.09.1992 року відповідач стала проживати за вищевказаною адресою, місце її проживання було зареєстровано там. Однак, в 1999 році відповідач добровільно залишила адресу свого проживання, спірним житлом не користується, оплату житлово комунальних послуг не здійснює. Як вбачається з нотаріально посвідченої заяви, зареєстрованої приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу в реєстрі за № 409 від 22.07.2010 року [PERSON] повідомила компетентні органи, що має місце реєстрації в Росії, [ADDRESS], спірним житлом в Україні не користується з 28.01.1999 року, не заперечує проти визнання її такою, що втратила право користування ним. З позовом про вселення протягом цих років відповідач не звертався. Поважної причини відсутності [PERSON] за місцем свого проживання понад шість місяців судом не встановлено. При таких обставинах, суд вважає можливим визнати [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок її відсутності за місцем проживання понад встановлені законом строки. Відповідно до ст. 217 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, про що зазначає в рішенні. Суд вважає можливим встановити порядок виконання рішення суду відповідно до Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» N 1382-IV, 11.12.2003 року, за статтею 7 якого зняття з реєстрації місця проживання здійснюється органом спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації, зокрема, на підставі остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою). Так, рішення суду є підставою для органів реєстрації для зняття з реєстрації місця проживання відповідача за спірною адресою.

Outcome: approved