Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-07 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з зазначеним позовом, посилаючи на те, що 15.04.1995 року між нею як власником 1/2 частини житлового будинку №80 по вул. Фрунзе в м. Херсоні та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу зазначеної частини будинку. [PERSON] передала у власність [PERSON] спірну частину житлового будинку та отримала за це 8500 доларів США, про що написала останній розписку. В нотаріальній конторі угоду не оформили у звязку з виїздом [PERSON] за межі України за характером роботи. Між ними була домовленість про те, що після повернення [PERSON] дана угода буде оформлена нотаріально. Використовуючи ту обставину, що позивач була в довіритель них стосунках з [PERSON], за проханням якої у 2003 році видавала доручення на її сина [PERSON] та невістку [PERSON] для переоформлення на [PERSON] права власності на ? частини будинку згідно вищезазначеної домовленості, у грудні 2004 року [PERSON] ввів в оману [PERSON], повідомивши їй, що [PERSON] попросила оформити частину будинку на його жінку [PERSON] 13 грудня 2004 року між [PERSON] та [PERSON] був оформлений договір дарування 1/2 частини будинку з відповідною частиною надвірних будівель та споруд, що розташований за адресою: м. Херсон, вул. Фрунзе,80. У 2009 році рішенням суду [PERSON] відмовлено у визнанні угоди дарування недійсною як особі, яка не була стороною оспорюваної угоди, тому позивач повинна виплатити її отримані кошти за продаж частини будинку. Про спір з приводу права власності на частину будинку між [PERSON] та [PERSON] позивачу стало відомо у 2009 році, тому вона просила поновити їй строк звернення до суду за захистом інтересів. Просила визнати договір дарування від 13 грудня 2004 року, укладений між нею та [PERSON], недійсним, оскільки угода була удаваною, так як будь-яких підстав для безоплатної передачі відповідачу свого майна у неї не було. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила суд з підстав, зазначених у позовній заяві, визнати недійсним договір дарування 1/2 частини житлового будинку №80, розташованого по вул. Фрунзе в м. Херсоні, повернути сторони в первісний стан. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином. В судовому засіданні представники відповідача позовні вимоги не визнали, просили відмовити в задоволенні позову за необґрунтованістю та у звязку зі спливом строку позовної давності. Пояснили, що позов не підлягає задоволенню, оскільки договір купівлі-продажу спірної частини ж/будинку між [PERSON] та [PERSON] в письмовій та нотаріальній формі не укладався, а договір дарування від 13.12.2004 року між сторонами був безоплатним та відповідає всім вимогам щодо оформлення угоди. В судовому засіданні третя особа без самостійних вимог [PERSON] та її представник вважали позов таким, що підлягає задоволенню. Пояснили, що весною 1995 року між [PERSON] та [PERSON] була досягнута домовленість про купівлю - продаж спірної частини житлового будинку за 8500 доларів США, які [PERSON] передала їй 15.04.1995 року. У той же день позивач написала [PERSON] розписку про отримання грошей та передала правоустановчі документи на будинок звільнила його від своїх речей. [PERSON] розмістила в придбаній частині будинку офіс свого підприємства. Нотаріально посвідчений договір купівлі - продажу не оформили у звязку з частими виїздами [PERSON] за кордон, домовилися зробити це по її приїзду. З цього моменту [PERSON] несла витрати на утримання спірної частини будинку та сплату комунальних послуг. Оскільки, [PERSON] збиралася виїхати за кордон, а [PERSON] часто була відсутня в Україні, остання попросила позивачку залишити довіреність, якою уповноважити її сина [PERSON] та її невістку [PERSON] розпорядитися від імені [PERSON] спірною частиною будинку, що вона і зробила у 2003 році. Пізніше році їй стало відомо про те, що у 2004 році до позивача підійшли [PERSON] та [PERSON] та повідомили, що начеб то вона просила нотаріально оформити угоду дарування частини будинку на імя [PERSON] У підтвердження раніше укладеної угоди купівлі - продажу [PERSON] переоформила спірну частину будинку на [PERSON] договором дарування. Будь-яких підстав безоплатно передати [PERSON] частину будинку у позивача не було. Третя особа без самостійних вимог приватний нотаріус [PERSON] в судове засідання не зявилася, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву про слухання справи у її відсутність, зазначивши, що вимоги законодавства при укладенні оспорюваної угоди нею дотримані. Суд, заслухавши пояснення осіб, які брали участь у справі, свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] дослідивши матеріали справи, матеріали цивільної № 2-4741/08 та інвентарної справ, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до вимог ч.1 ст. 235 ЦК України правочин є удаваним, якщо вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Відповідно до ст.717 ЦК України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобовязаний передати в майбутньому другій стороні (обдарованому) безоплатно майно (дарунок) у власність. Договір, що встановлює обовязок обдарованого вчинити на користь дарувальника будь-яку дію майнового або немайнового характеру, не є договором дарування. Судом встановлено, що [PERSON] стала власником 1\\2 частини житлового будинку № 80 по вул. Фрунзе в м. Херсоні за договором дарування від 13.12.2004 року, укладеним між нею та [PERSON], посвідченим приватним нотаріусом [PERSON] На момент вчинення угоди [PERSON] ніяких особливих відносин ( дружби, родинних звязків, особливої прихильності), в результаті яких би вона безоплатно розпорядилася часткою ж/будинку, між нею та обдарованою [PERSON] не було. 15.04.1995 року між нею та [PERSON] був укладений письмовий про купівлю - продаж частини будинку, засвідчений розпискою про отримання грошей. На прохання [PERSON] та [PERSON], які є невісткою та сином [PERSON], [PERSON] оформила угоду договором дарування. Розписку про отримання 8500 доларів США від [PERSON] за продаж будинку вона писала двічі, перший раз 15.04.1995 році після отримання грошей, другий раз на прохання позивачки 30.07.2008 року у звязку з втратою першої розписки. З 1995року [PERSON] розмістила у придбаному приміщенні офіс свого підприємства виробничого - торговельного підприємства «Оріон1», який знаходився там до 1999 року. Зазначені факти підтвердили свідки [PERSON], [PERSON], які згідно їх трудових книжок на момент виникнення спірних правовідносин працювали у виробничо - торговельному підприємстві «Оріон 1». З закордонного паспорту [PERSON], статуту вірменської філії «Французького міжнародного громадського фонду», вбачається, що [PERSON], як голова правління зазначеної філії, значний термін перебувала за межами України. З матеріалів інвентарної справи (а.с.63) вбачається, що рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 10.04.1975 року ж/будинок №80 по вул. Фрунзе у м. Херсоні реально поділений між колишніми його співвласниками. Таким чином, судом встановлено, що фактично оспорювана угода (договір дарування) була укладена з метою приховати іншу угоду (удавана угода), а саме угоду купівлі продажу спірної частини житлового будинку. Враховуючи, що позивач пропустила трьохрічний строк позовної давності для звернення до суду за захистом своїх інтересів з поважної причини, так як взнала про порушення своїх інтересів тільки у 2008 році, що підтверджується матеріалами цивільної справи № 2-4741/08, суд вважає можливим поновити її зазначений строк. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги щодо визнання договору дарування недійсним є обґрунтованим та відповідно до ч.1 ст. 235, ч.2 ст.717 ЦК України підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що ? частина житлового будинку №80 по вул. Фрунзе в м. Херсоні передана відповідачу не безоплатно, а приховувала інший правочин - договір купівлі-продажу спірної частини житлового будинку. Доводи представників відповідача та пояснення свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] про те що, договір дарування був безоплатний, суд не приймає до уваги, оскільки зазначена обставина спростовується поясненнями позивача, третьої особи [PERSON], показаннями свідків [PERSON], [PERSON]О, вищезазначеними матеріалами справи. Фактично самі представники відповідачів та їх свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON]Л спростовують безоплатність договору дарування, вказуючи, що договір дарування з відповідачкою був укладений з нею через те, що відповідач та її чоловік витратили особисті кошти на ремонт спірної частини будинку та сплатили заборгованість позивача за комунальні послуги в цьому будинку. На підставі викладеного,

Outcome: approved