Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-09 00:00:00

26 березня 2010 року до суду звернулись ЗАТ «Чернігівоблбуд» з позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні майном, шляхом виселення. Свої вимоги мотивує тим, що є власником гуртожитку по вул. Толстого, буд. № 138-а в м. Чернігові, згідно витягу про реєстрацію права власності. ДП «СПУ» надано право здавати в оренду та передавати в тимчасове користування власне майно та майно товариства. Аналогічні повноваження були надані ДП «СПУ» 02.01.2006 року ДП «Управлінням майном». 02 листопада 2009 року між ЗАТ «Чернігівоблбуд» та ДП «Соціально - побутове управління» ЗАТ «Чернігівоблбуд» було укладено договір оренди майна, відповідно до якого орендодавець передав, а орендар прийняв в оренду майно ЗАТ «Чернігівоблбуд», до складу якого ввійшов і гуртожиток по вул. Толстого, буд. № 138-А у м. Чернігові. Пунктом 4.1.1, 4.1.2 договору оренди майна від 02.11.2009 p., передбачено, що: «Орендар має право передавати в оренду житлові приміщення на визначений строк за плату, укладати договори найму (оренди) житлових приміщень з фізичними та юридичними особами, спільно з власником житла або самостійно займатися питаннями виселення жильців, не пов'язаних трудовими відносинами з дочірніми підприємствами ЗАТ «Чернігівоблбуд». 02 січня 2006 року між ДП «Соціально-побутове управління» ЗАТ «Чернігівоблбуд» та [PERSON] було укладено договір оренди житлового приміщення-кімнати № 80 гуртожитку по вул. Толстого, буд. № 138-А у м. Чернігові строком на 12 місяців. По закінченню строку дії даного договору жодна із сторін не заявила про його розірвання, тому відповідно до п. 2.2. договору він вважається продовженим на тих же умовах ще на рік, тобто до 02.01.2008р. ,до 02.01.2009р., а потім до 02.01.2010 року. Листом № 1/246 від 22.09.2009 р. наймодавець попередив наймача про свою відмову укладання договору на новий строк та попередній про обов'язок наймача звільнити кімнату до 02.01.2010 року. Додатково листом № 194 від 23.09.2009р. ДП «СПУ» ЗАТ «Чернігівоблбуд» попередило [PERSON] про обов'язок наймача звільнити кімнату до 02.01.2010 року. Проте відповідач займаного за договором оренди житла, по закінченню строку договору оренди не звільнив. Незважаючи на те, що відповідач [PERSON] був в передбачений договором термін попереджений про відмову орендодавця від укладення з ним договору оренди житла на новий строк та про зобов'язання звільнити займане приміщення у зв'язку з закінченням строку договору оренди, він умов договору не виконав та займаного житла по закінченні строку договору оренди не звільнив. Проживання відповідача у належному позивачам житлі по закінченню строку дії договору оренди порушує права власника майна та юридичної особи, яка на відповідних правових підставах є його користувачем. Звертаючись до суду позивач просить усунути перешкоди в користуванні ЗАТ «Чернігівоблбуд» належним йому на праві власності майном, житловим приміщенням кімнатою № 80 гуртожитку по вул. Толстого, буд. № 138-А в м. Чернігові шляхом виселення [PERSON] з кімнати № 80 гуртожитку по вул. Толстого, буд. № 138-А в м. Чернігові без надання іншого житлового приміщення та стягнути судові витрати. [PERSON] звернувся до суду з зустрічним позовом до ЗАТ «Чернігівоблбуд», третя особа ДП «Соціально-побутове управління» ЗАТ «Чернігівоблбуд» про визнання договору оренди житлового приміщення недійсним. Свої вимоги мотивує тим, що його було тимчасово поселено в гуртожиток на підставі рішення профспілкового комітету та адміністрації 08 серпня 2002 року по ордеру до 08 серпня 2003 року, реєстрацію було продовжено до 05.08.2005 року, 31.11.2005 року [PERSON] було прописано постійно, що підтверджується реєстраційними відмітками в його паспорті. В кінці січня місяця 2006 року, після реєстрації, до [PERSON] звернувся комендант гуртожитку і запропонував заключити договір, оренди, але [PERSON]О відмовився. [PERSON] стверджує, що після його відмови йому почали погрожувати виселенням через прокуратуру та органи міліції, тому він вимушений був підписати даний договір. Коли він його підписував, то вважав, що цей договір є проста формальність і він буде постійно проживати в своїй кімнаті, а з часом йому нададуть дозвіл на її приватизацію. Листами від 22.09.2009 року № 1/246 та від 23.09.2009 року № 194 [PERSON] було попереджено про розірвання договору і висунута вимога про звільнення кімнати в гуртожитку. [PERSON] відмовився звільнити кімнату на підставі того, що був поселений в неї на законних підставах за рішенням профспілкового комітету та адміністрації та зареєстрований в ній постійно, про що свідчить реєстрація місця проживання. [PERSON] також стверджує, що при укладенні договору на нього чинився тиск зі сторони позивача-відповідача, а тому вважає даний договір недійсним. Представник позивача-відповідача в судовому засіданні первісний позов підтримала в повному обсязі, просила його задовольнити, послалась на обставини викладені в позовній заяві. Додатково зазначила, що на даний час відповідач приміщення не звільнив. Зустрічний позов не визнала в його задоволенні просила відмовити, оскільки даний договір оренди житлового приміщення був укладений належним чином і для визнання його недійсним не має підстав. Представник третьої особи в судовому засіданні проти задоволення первісного позову не заперечувала. У задоволенні зустрічного позову просила відмовити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні первісні позовні вимоги не визнав в їх задоволення просив відмовити, пояснив, що він не порушує правил проживання в гуртожитку, а тому підстав для його виселення не має. Зустрічну позовну заяву підтримав та просив її задовольнити, пояснив, що не має іншого житла. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов ЗАТ «Чернігівоблбуд» підлягає задоволенню, а зустрічний позов [PERSON] задоволенню не підлягає з наступних підстав. Судом встановлено, що 02 січня 2006 року між ДП «Соціально-побутове управління» ЗАТ «Чернігівоблбуд» та [PERSON] було укладено договір оренди житлового приміщення-кімнати № 80 гуртожитку по вул. Толстого, буд. № 138-А у м. Чернігові строком на 12 місяців. По закінченню строку дії даного договору жодна із сторін не заявила про його розірвання, тому відповідно до п. 2.2. договору він вважається продовженим на тих же умовах ще на рік, тобто до 02.01.2008р. ,до 02.01.2009р., а потім до 02.01.2010 року (а.с. 6). Відповідно до ч. 1 ст.822 ЦК України, не пізніше ніж за три місяці до спливу строку договору найму житла наймодавець може попередити наймача про відмову від укладення договору на новий строк. Листом № 1/246 від 22.09.2009 р. наймодавець попередив наймача про свою відмову укладання договору на новий строк та попередній про обов'язок наймача звільнити кімнату до 02.01.2010року. Додатково листом № 194 від 23.09.2009р. ДП «СПУ» ЗАТ «Чернігівоблбуд» попередило [PERSON] про обов'язок наймача звільнити кімнату до 02.01.2010 року (а.с. 7-8). Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За змістом ч. 1 ст. 810 ЦК України, закінчення строку договору оренди припиняє права наймача на користування житлом та всі інші права та обов'язки, які витікають з договору оренди. Враховуючи, що відповідач-позивач [PERSON] був в передбачений договором термін попереджений про відмову орендодавця від укладення з ними договору оренди житла на новий строк та про зобов'язання звільнити займане приміщення у зв'язку з закінченням строку договору оренди, він умов договору не виконав та займаного житла по закінченні строку договору оренди не звільнив. Проживання відповідач-позивача у належному позивачу-відповідачу житлі по закінченню строку дії договору оренди є незаконним, таким, що порушує права власника майна та юридичної особи, яка на відповідних правових підставах є його користувачем, суд приходить до висновку за необхідне усунути перешкоди в користуванні ЗАТ «Чернігівоблбуд» належним йому на праві власності майном, житловим приміщенням кімнатою № 80 гуртожитку по вул. Толстого, буд. № 138-А в м. Чернігові шляхом виселення [PERSON] з кімнати № 80 гуртожитку по вул. Толстого, буд. № 138-А в м. Чернігові без надання іншого житлового приміщення. Крім того, необхідно стягнути з відповідача-позивача на користь позивача-відповідача витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в розмірі 37 грн. 00 коп. та судовий збір в сумі 08,50 грн. Відповідно до положень ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Згідно приписів ст. ст.10, 11 ЦПК України справу розглянуто судом в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених ним обставин і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Оскільки [PERSON] не доведено належними доказами що при укладенні договору оренди на нього чинився тиск зі сторони позивача-відповідача, а тому в задоволенні вимог про визнання договору оренди недійсним слід відмовити.

Outcome: approved