Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-19 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визнання права власності на майно як на частку в спільній сумісній власності, виключення майна із спадкового майна. В позовній заяві вона вказала, що з 17.10.1987 року вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. За власні кошти вони побудували житловий будинок за адресою: вул. Піщана, 13 с. Коломийці Покровського району Дніпропетровської області. 15.11.2004 року рішенням Покровського районного суду Дніпропетровської області шлюб між ними було розірвано, але питання про поділ спільного майна подружжя не вирішено, так як [PERSON] не порушував її прав спільної сумісної власності подружжя. 23.03.2010 р. [PERSON] помер. Являючись колишньою дружиною покійного, а також враховуючи те, що будинок було повністю побудовано в період їх шлюбу, вона бажає оформити право власності на ? частину будинку як на частку в спільній сумісній власності подружжя. Іншими спадкоємцями першої черги за законом являються непрацездатні батьки померлого: [PERSON] та [PERSON], а також спадкоємцем за заповітом неповнолітній [PERSON]. Просить суд позов задовольнити. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, пояснивши суду, що будинок було повністю побудовано в період їх шлюбу та введено в експлуатацію, раніше вона не вирішувала питання про поділ спільного майна подружжя, оскільки померлий не порушував її прав як співвласника майна та мав бажання вирішити питання поділу будинку добровільним шляхом, тобто придбанням їх сину двокімнатної квартири, однак цього не виконав в звязку зі смертю. Представник позивачки [PERSON] позовні вимоги підтримав, спираючись на норми ст.ст. 72, 70, 68 СК України, а також на норми ст.ст. 261, 372, 1261 ЦК України, при цьому зазначивши, що навіть якщо вважати, що [PERSON] і проживала з померлим однією сімєю, однак рішення суду про встановлення факту проживання з померлим однією сімєю суду не надала, а у шлюб вступила тільки 12.03.2010 року, тобто за 11 днів до смерті [PERSON] Представник неповнолітнього [PERSON] [PERSON] позовні вимоги не визнала в повному обсязі, пояснивши суду, що проживала спільно із [PERSON] до реєстрації шлюбу з 2001 року однією сімєю та зробила значні внесення та покращення у спірний житловий будинок, витратила значні кошти. Тому вважає, що позов задоволенню не підлягає. Представник [PERSON] адвокат [PERSON] позовні вимоги не визнав, посилаючись на те, що за період спільного проживання [PERSON] внесла значні кошти на будинок, а тому позов задоволенню не підлягає. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги визнали в повному обсязі, посилаючись на те, що спірний будинок було повністю побудовано в період шлюбу позивачки та їх померлого сина за їх власні кошти та кошти [PERSON] та [PERSON], власними силами. Третя особа - Державний нотаріус Покровської державної нотаріальної контори в судове засідання не зявилась, направивши заяву про розгляд справи в її відсутність, просить вирішити спір на розсуд суду. Суд, заслухавши пояснення, доводи та заперечення сторін та їх представників, вивчивши матеріали справи вважає позов підлягаючим задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ст. 69 СК України дружина та чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Згідно ч.1 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно ст. 68 ч. 1 СК України, розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Із копії свідоцтва про одруження серії ІІІ-КІ №413640 виданого 17.10.1987 року Олександрівською сільрадою Покровського району Дніпропетровської області видно, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб. Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] (а.с.8). З копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-ЮІ № 139642, виданого ВРАГС Покровського РУЮ Дніпропетровської області 19.05.2010 року видно, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 05.03.2010 року (а.с. 43). Із копії свідоцтва про шлюб серії 1-КИ №165740 виданого 12.03.2010 року виконкомом Олександрівської сільради Покровського району Дніпропетровської області видно, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб. Після реєстрації шлюбу [PERSON] залишила прізвище [PERSON] (а.с. 23). Згідно копії свідоцтва про народження серії 1-КИ № 219314 виданого 21.07.2003 р. виконкомом Олександрівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області [PERSON] є рідним сином [PERSON] (а.с.24). Згідно копії свідоцтва про смерть І-КИ №339524 від 07.04.2010 року, виданого виконавчим комітетом Олександрівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області видно, що [PERSON] помер 23 березня 2010 року (а.с.28). Як видно з копії спадкової справи № 145/2010 на майно [PERSON], померлого 23.03.2010 року, спадкоємцем за заповітом є неповнолітній [PERSON] та спадкоємцями за законом як непрацездатні батьки є [PERSON]А та [PERSON] З копії технічного паспорту на індивідуальний житловий будинок вбачається, що [PERSON] являвся власником житлового будинку № 13 разом з господарськими будівлями, розташованого по вул. Піщана с. Коломийці Покровського району Дніпропетровської області. (а.с. 20-22). Згідно довідки КП Синельниківське міжміське бюро технічної інвентаризації від 14.05.2010 року видно, що житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами, розташований по вул. Піщана, 13 с. Коломийці Покровського району Дніпропетровської області заінвентарізований за [PERSON] та його вартість становить станом на 12.12.2009 рік 176659 грн. Як видно з копії виписки з протоколу № 2 зборів уповноважених колгоспників ковгоспу ім.. Дзержинського Покровського району Дніпропетровської області від 08.04.1989 року [PERSON] було надано у користування земельну ділянку розміром 0,07 га під будівництво житлового будинку. Як видно з копії виписки з рішення виконкому Олександрівської сільської ради від 22.03.1991 року № 13 [PERSON] було дозволено будівництво нового житлового будинку в с. Коломийці Покровського району. З копії будівельного паспорта на забудову земельної ділянки від 10.04.1991 року реєстраційний номер 58 видно, що будівництво спірного житлового будинку розпочато в березні 1991 року та закінчено будівництвом в 1994 році. Таким чином суд прийшов до висновку про те, що спірний житловий будинок було побудовано подружжям [PERSON] та [PERSON] в період їх шлюбу, що дає підстави вважати, що цей будинок є спільною сумісною власністю подружжя. Наведене також підтверджується наступними доказами, наданими позивачкою в ході розгляду справи: копіями накладних № 10, 21, 19, 145, 61, 24, 78, 1, 41, 40, 60, 59, 69 наявними в матеріалах справи, копіями схем на будівництво, складених кошторисів наявними в матеріалах справи, а також поясненнями відповідачів [PERSON] та [PERSON] Таким чином, суд вважає дану позовну заяву обґрунтованою, це необхідно позивачці для визнання за нею права власності на нерухоме майно як на частку в спільній сумісній власності подружжя. Судом не приймаються до уваги твердження представника неповнолітного [PERSON] та її представника адвоката [PERSON] про те, що [PERSON] до шлюбу та в період шлюбу з померлим [PERSON] зробила значні поліпшення житлового будинку, оскільки суду не було надано таких доказів, до того ж суду не було надано доказів проживання [PERSON] та [PERSON] однією сімєю до реєстрації шлюбу, оскільки таким доказом може бути виключено рішення відповідного суду. В ході судових дебатів адвокат [PERSON] просив суд надати час для подання доказів, які є у [PERSON] для подальшого їх долучення до матеріалів справи, однак суд вважає, що таке клопотання не підлягає задоволенню, а суду не слід повертатись до судового слідства по справі для зясування обставин, оскільки [PERSON] та її представнику адвокату [PERSON] судом в ході розгляду справи було двічі розяснено положення ст. 131 ЦПК України, а на питання суду адвокат [PERSON] про наявність клопотань заявляв, що клопотань, доказів та пояснень не має, в звязку з чим суд вважає за необхідне застосувати положення ч. 2 ст. 131 ЦПК України, а саме не приймати до розгляду докази, які не були предметом дослідження по цивільній справі, а також вважати їх поданими з порушенням вимог ч. 1 ст. 131 ЦПК України. Такі докази не були подані суду і при попередньому розгляді справи. Таким чином, клопотання адвоката [PERSON] про відкладення розгляду справи для подання доказів суд вважає намаганням затягування судового розгляду справи. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, то з відповідачів слід стягнути на користь держави судові витрати по справі солідарно в сумі 883,30 судового збору; та на користь позивачки солідарно 120 грн. витрат на ІТЗ розгляду справи. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved