Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-29 00:00:00

21.04.2003 року [PERSON] звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] товариства «Оріль» про виділення в натурі частки майна. (а.с. 2-3 том 1) В подальшому позивач неодноразово уточнював та доповнював свої позовні вимоги. (а.с. 164-167 том 1; 53-66, 140-142, 144-156 том 3; 82-97, 199-201 том 4) Так, 15.12.2003 року позивач змінив предмет своїх позовних вимог до ЗАТ «Оріль», а саме подав позовну заяву про скасування державної реєстрації змін до установчих документів та визнання права власності на акції. (а.с. 164-167 том 1) ЗАТ «Оріль» звернулося в подальшому до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із зустрічним позовом до [PERSON] про визнання договору про відчуження акцій недійсним. (а.с. 230-231 том 1) 29.07.2004 року позивач звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ЗАТ «Оріль», [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] комітету Жовтневої районної ради м. Дніпропетровська про визнання недійсною ліквідації ТОВ «Леро», відновлення ТОВ «Леро» у правах засновника (акціонера), визнання права власності на акції та відшкодування матеріальної шкоди. (а.с. 27-34 том 2) Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 09.09.2004 року [PERSON] було відмовлено у обєднанні додаткових позовних вимог із основним позовом по справі. (а.с. 47 том 2) Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21.09.2004 року позовну заяву [PERSON] до ЗАТ «Оріль», [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] комітету Жовтневої районної ради м. Дніпропетровська про визнання недійсною ліквідації ТОВ «Леро», відновлення ТОВ «Леро» у правах засновника (акціонера), визнання права власності на акції та відшкодування матеріальної шкоди було повернуто позивачу. (а.с. 53 том 2) Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10.03.2005 року до участі у розгляді справи у якості третіх осіб на боці позивача було залучено [PERSON] комітет Жовтневої районної ради м. Дніпропетровська, ТОВ «Ніко-реєстр», [PERSON] та Дніпропетровське відділення державного комітету України з цінних паперів та фондового ринку. (а.с. 81 том 2) 20.09.2004 року [PERSON] подав до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська доповнення до позовної заяви про відновлення в правах акціонера, визнання права власності на акції, скасування державної реєстрації змін до установчих документів, зазначивши у якості відповідачів ЗАТ «Оріль», ТОВ «Ніко-реєстр», [PERSON] комітет Дніпропетровської міської ради. (а.с. 50 том 2) Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17.03.2005 року позовну заяву [PERSON] до ЗАТ «Оріль», ТОВ «Ніко-реєстр», [PERSON] комітету Дніпропетровської міської ради про поновлення у правах акціонера, визнання права власності на акції, скасування державної реєстрації змін до установчих документів, було повернуто позивачу. (а.с. 179-180 том 2) Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28.04.2005 року провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до ЗАТ «Оріль» про виділ в натурі частки майна було зупинено. (а.с. 118 том 2) Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 15.07.2005 року, залишеною без змін постановою Вищого господарського суду України від 24.04.2007 року, ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28.04.2005 року було скасовано, а питання передано на новий розгляд до суду першої інстанції. (а.с. 141, 190-192 том 2) Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 18.07.2005 року ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17.03.2005 року було скасовано, а питання про прийняття позовної заяви було передано на новий розгляд до суду першої інстанції. (а.с. 182-185 том 2) Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14.05.2010 року провадження по цивільній справі № 2-436/2010 за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] комітету Дніпропетровської міської ради, треті особи - [PERSON] комітет Жовтневої районної у м. Дніпропетровську ради, Дніпропетровське відділення державного комітету України з цінних паперів та фондового ринку, про стягнення матеріальної та моральної шкоди, зобовязання вчинити певні дії, за зустрічним позовом Закритого акціонерного товариства «Оріль» до [PERSON] про визнання договору недійсним, було закрито в частині позовних вимог за зустрічним позовом Закритого акціонерного товариства «Оріль» до [PERSON] про визнання договору недійсним. (а.с. 218 том 4) Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 30.06.2010 року, постановленою у судовому засіданні, Закрите акціонерне товариство «Оріль» було виключено з числа осіб, що беруть участь у справі. Позивач у своїй позовній заяві, з урахуванням уточнених та доповнених позовних вимог, та представник позивача у судовому засіданні посилалися на те, що позивач у 1994 та 1995 роках придбав акції ЗАТ «Оріль» та став його акціонером. В подальшому відбулася реорганізація ЗАТ «Оріль» шляхом його перетворення у ВАТ «Оріль». Реєстраційні дії щодо перереєстрації ЗАТ «Оріль» у ВАТ «Оріль» були вчинені відповідачем [PERSON] комітетом Дніпропетровської міської ради з порушенням вимог чинного на той час законодавства. Про проведення загальних зборів акціонерів з питання реорганізації ЗАТ «Оріль» позивач не повідомлявся, за наслідками проведеної перереєстрації ЗАТ «Оріль» у ВАТ «Оріль» був складений новий реєстр акціонерів, до якого позивач включений не був. Крім того, керівником ЗАТ «Оріль» в порушення вимог чинного законодавства та установчих документів ЗАТ «Оріль» було здійснено відчуження обєктів нерухомості, що належали ЗАТ «Оріль», після чого ЗАТ «Оріль» було ліквідовано в порядку ліквідації відсутнього боржника, внаслідок чого діями відповідачів були порушені права позивача, зокрема право позивача на участь у розподілі майна підприємства при його ліквідації, чим було спричинено позивачу матеріальну та моральну шкоду, а тому позивач просив суд стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] збитки у розмірі 1\~834\~788,8 грн. завдані позивачу при розподілі без його участі майна ТОВ «Леро», стягнути солідарно з відповідачів майнові збитки у розмірі 2\~253\~075, 23 грн. завдані позивачу у звязку з позбавленням його права власності на акції ЗАТ «Оріль» та недопущенням його до розподілу майна цього підприємства, стягнути солідарно з відповідачів моральну шкоду у розмірі 500 000,00 грн. завдану позивачу порушенням його майнових прав, а також визнати незаконними дії [PERSON] комітету Дніпропетровської міської ради щодо внесення запису до журналу обліку реєстраційних справ за № 04052092ю0030036 про проведення державної реєстрації ВАТ «Оріль» від 14.05.2001 року та проведення державної реєстрації ЗАТ «Оріль» від 07.03.2002 року. У судовому засіданні позивач та його представник заявлені позовні вимоги підтримали та наполягали на їх задоволенні у повному обсязі. Відповідач - [PERSON], у судове засідання не зявився про час та день розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Представник відповідача - [PERSON], у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував посилаючись на те, що перереєстрація ЗАТ «Оріль» була проведена з додержанням порядку, встановленого законодавством України, відомості, що містяться у ЄДРПУО не скасовані, а тому вимоги позивача є безпідставними. Відповідач - [PERSON], у судове засідання не зявився про час та день розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Представник відповідача - [PERSON] комітету Дніпропетровської міської ради, у судовому засіданні проти задоволення позову в частині вимог до [PERSON] комітету Дніпропетровської міської ради заперечувала посилаючись на те, що перереєстрація ЗАТ «Оріль» була проведена з додержанням вимоги чинного на той час законодавства України, а тому [PERSON] комітетом Дніпропетровської міської ради жодної шкоди позивачу не було спричинено. Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд приходить до наступного висновку з таких підстав. Судом встановлено, що 26.11.1993 року [PERSON] комітетом Дніпропетровської міської ради було зареєстровано Статут АО «Оріль», що підтверджується копією зазначеного Статуту. (а.с. 15-31 том 1) Згідно виписки з протоколу № 9 від 26.10.1993 року загальнофабричної конференції працівників орендного підприємства Дніпропетровської виробничо-торгової взуттєвої фірми «Оріль» усі акції АО «Оріль» розповсюджуються між засновниками відповідно до списку, що додається до Установчого договору. (а.с. 33 том 1) Відповідно до п. 8.1 Статуту, та абз. 2 ст. 1 Установчого договору АО «Оріль», засновниками АО «Оріль» можуть бути члени трудового колективу, пенсіонери та інваліди, які пішли на пенсію з даного підприємства, а також ті, хто визнаний інвалідами внаслідок профзахворювання чи виробничої травми. (а.с. 20, 26 том 1) Рішенням загальних зборів акціонерів АО «Оріль», оформленим протоколом № 2 від 26.10.1994 року, було вирішено, зокрема викласти статтю 1 (абзац 2) Установчого договору у новій редакції, зазначивши, що засновниками ЗАО можуть бути тільки члени трудового колективу, пенсіонери та визнані інвалідами внаслідок профзахворювання та виробничих травм, які пішли на пенсію з Дніпропетровської виробничо-торгової взуттєвої фірми «Оріль», правонаступником якої є АО, товариства з обмеженою відповідальністю «Чинбар» та «Леро», а також фізичні особи, що сприяють діяльності підприємства, ці обставини підтверджуються копією виписки із зазначеного протоколу. (а.с. 40-44 том 1) Судом також було встановлено, що 16.01.1995 року [PERSON] комітетом Дніпропетровської міської ради було зареєстровано доповнення і зміни до Статуту АО «Оріль», відповідно до яких статтю 8 абзац 1 Статуту було доповнено наступним реченням: «Право на придбання додаткових акцій мають акціонери працюючі на теперішній час, товариства з обмеженою відповідальністю «Чинбар» та «Леро», фізичні особи, що сприяють діяльності підприємства, що підтверджується матеріалами справи. (а.с. 34-35, 144-146 том 1) Судом встановлено, що станом на 06.02.1996 року позивач був акціонером [PERSON] товариства «Оріль» та йому належало 500 акцій, що підтверджується матеріалами справи. (а.с. 4, 7, 45-46, 144-145 том 1; 99 том 3) Генеральним директором та Головою правління АО «Оріль» на час виникнення спірних правовідносин був [PERSON], що підтверджується матеріалами справи. (а.с. 15-32, 39, 40-44 том 1) Судом також було встановлено, що на адресу позивача [PERSON] товариством закритого типу «Оріль» був направлений лист від 20.05.1996 року за № 1юр за підписом Генерального директора [PERSON], яким позивача було повідомлено про те, що позивач був прийнятий до складу акціонерів в порушення встановленого порядку без письмової заяви, а тому зі складу співзасновників виключений. Зазначеним листом позивачу також було запропоновано отримати суму особистого внеску у касі підприємства, ці обставини підтверджуються копією зазначеного листа. (а.с. 7, 126 том 1) У судовому засіданні також було встановлено, що 15 травня 2001 року [PERSON] комітетом Дніпропетровської міської ради було проведено реєстрацію статуту ВАТ «Оріль» (реєстраційна справа № 04052092ю0030036), відповідно п. 1.1 якого ВАТ «Оріль» засновано та діє на підставі рішення Загальних зборів акціонерів товариства, зазначеного статуту та Установчого договору про реорганізацію АО «Оріль» шляхом його перетворення у ВАТ «Оріль». Позивач на момент зазначеної перереєстрації серед акціонерів не значився, що підтверджується матеріалами справи. (а.с. 168-178, 259-266 том 1; 76 том 3) Судом також було встановлено, що повідомлення про реорганізацію АО «Оріль» та його перереєстрацію у ВАТ «Оріль» було опубліковано у засобах масової інформації. (а.с. 71) Судом було встановлено, що 07 березня 2002 року [PERSON] комітетом Дніпропетровської міської ради було проведено реєстрацію статуту ЗАТ «Оріль» (реєстраційна справа № 04052092ю0030036), відповідно п. 1.2 якого ЗАТ «Оріль» створено на підставі рішення Загальних зборів ВАТ «Оріль» від 21.12.2001 року шляхом його перетворення в ЗАТ «Оріль». Відповідно до п. 4.1 Статуту ЗАТ «Оріль» засновниками останнього є особи, які прийняли рішення про створення ЗАТ «Оріль» згідно з рішенням загальних зборів ВАТ «Оріль» від 21.12.2001 року, що підтверджується матеріалами справи. (а.с. 107- 118 том 3) Судом також було встановлено, що на момент подальшої перереєстрації ВАТ «Оріль» у ЗАТ «Оріль» позивач серед акціонерів ВАТ «Оріль» також не значився, що підтверджується матеріалами справи. (а.с. 168-178, 259-266 том 1; 99, 119-126 том 3) У судовому засіданні було встановлено, що подані уповноваженою особою установчі документи для перереєстрації АО «Оріль» у ВАТ «Оріль» та в подальшому ВАТ «Оріль» у ЗАТ «Оріль» були прийняті відповідно 14.05.2001 року та 06.03.2002 року, про що в журналі обліку реєстраційних справ субєктів підприємницької діяльності юридичних осіб було зроблено відповідні записи за № 007314052001 та за № 089406032002. (а.с. 75, 106 том 3) Відповідно до довідки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців станом на 09.09.2008 року зареєстровано припинення юридичної особи - ЗАТ «Оріль» у звязку з визнанням її банкрутом. (а.с. 184-188 том 3) У судовому засіданні було встановлено, що ТОВ «Леро», співзасновником та директором якого був позивач, також було акціонером АО «Оріль», що підтверджується матеріалами справи. (а.с. 5, 40-44, 67-74 том 1) Судом також було встановлено, що у 1996 року ТОВ «Леро» було ліквідовано за рішенням власників, що підтверджується матеріалами справи. (а.с. 150-151 том 1) У судовому засіданні було встановлено, що 03.10.2003 року прокуратурою Жовтневого району м. Дніпропетровська було порушено кримінальну справу № 63039058 за фактом зловживання службовим становищем посадовими особами ЗАТ «Оріль» за ознаками складу злочину, передбаченого ст. 364 ч. 2 КК України. Підставою для порушення вказаної вище кримінальної справи стала заява [PERSON], у якій були викладені факти зловживання службовим становищем з боку посадових осіб ЗАТ «Оріль», що виразилися у продажі основних фондів підприємства, ухилення від оподаткування коштів, отриманих від продажу основних фондів, привласненні майна, зменшенні статутного фонду ЗАТ «Оріль» та незаконній ліквідації ТОВ «Леро». 05.08.2005 року старшим слідчим прокуратури Жовтневого району м. Дніпропетровська юристом 1 класу [PERSON] було винесено постанову про закриття зазначеної кримінальної справи у звязку з відсутністю складу злочину, що підтверджується копією зазначеної постанови. (а.с. 156-160 том 2) Правовідносини, які виникли між сторонами урегульовані нормами Цивільного кодексу України (2003 року), Закону України «Про господарські товариства». Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про господарські товариства» (в редакції, що була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) акціонерне товариство, створюється і діє на підставі установчого договору і статуту. Установчі документи повинні містити відомості про вид товариства, предмет і цілі його діяльності, склад засновників та учасників, найменування та місцезнаходження, розмір та порядок утворення статутного фонду, порядок розподілу прибутків та збитків, склад та компетенцію органів товариства та порядок прийняття ними рішень, включаючи перелік питань, по яких необхідна одностайність або кваліфікована більшість голосів, порядок внесення змін до установчих документів та порядок ліквідації і реорганізації товариства. Згідно ст. 7 вказаного Закону зміни, які сталися в установчих документах товариства і які вносяться до державного реєстру, підлягають державній реєстрації за тими ж правилами, що встановлені для державної реєстрації товариства. За змістом ст. 21 Закону грошові кошти, що належать товариству, включаючи виручку від розпродажу його майна при ліквідації, після розрахунків по оплаті праці осіб, які працюють на умовах найму, та виконання зобов'язань перед бюджетом, банками, власниками облігацій, випущених товариством та іншими кредиторами, розподіляються між учасниками товариства у порядку і на умовах, передбачених цим Законом та установчими документами, у шестимісячний строк після опублікування інформації про його ліквідацію. Відповідно до ст. 28 зазначеного Закону акції купуються учасниками при створенні акціонерного товариства на підставі договору з його засновниками, а при додатковому випуску акцій у зв'язку із збільшенням статутного фонду - з товариством. Якщо інше не передбачено статутом товариства, акція може бути придбана також на підставі договору з її власником або держателем за ціною, що визначається сторонами, або за ціною, що склалася на фондовому ринку, а також у порядку спадкоємства громадян чи правонаступництва юридичних осіб. Відповідно до абз. 2 п 10 Положення про державну реєстрацію субєктів підприємницької діяльності, затвердженого Постановою КМУ від 25.05.1998 року № 740, орган державної реєстрації після перевірки наведених у реєстраційній картці відомостей та комплектності пакета документів формує реєстраційну справу суб'єкта підприємницької діяльності і фіксує дату надходження документів у журналі обліку реєстраційних справ та письмово повідомляє про це заявника шляхом видачі (надіслання) довідки, яка підписується представником органу державної реєстрації, відповідальним за прийняття документів, і засвідчується штампом цього органу. Оцінюючи усі докази, які були досліджені судом у судовому засіданні у їх сукупності та вирішуючи позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] про стягнення з них солідарно збитків у розмірі 1\~834\~788,8 грн., завданих позивачу при розподілі без його участі майна ТОВ «Леро», суд виходив з того, що заявлені позивачем зазначені позовні вимоги не були фактично предметом поданих позивачем позовів. Крім того, позивачем у судовому засіданні не було надано суду доказів на підтвердження спричинення позивачу збитків у заявленому розмірі, як і не було надано суду доказів наявності у ТОВ «Леро» на час ліквідації майна на відповідну суму. Суд також бере до уваги, що сама процедура ліквідації ТОВ «Леро», а саме її законність або незаконність позивачем не оскаржується. Крім того, суд бере до уваги, що чинним на час ліквідації ТОВ «Леро» законодавством України, а саме ст. 21 Закону України «Про господарські товариства» був передбачений лише порядок розподілу коштів товариства при його ліквідації, які в тому числі могли бути отримані від розпродажу майна при ліквідації товариства, а тому суд приходить до висновку про відсутність факту порушення прав позивача з боку зазначених відповідачів, а відтак про необґрунтованість заявлених позивачем в цій частині вимог та вважає за необхідне відмовити у їх задоволенні. При цьому, суд також приймає до уваги й те, що ТОВ «Леро» було ліквідовано у 1996 році, та позивачем не надано суду доказів поважності причин пропуску ним строків позовної давності. Вирішуючи позовні вимоги позивача до [PERSON], [PERSON] та [PERSON] комітету Дніпропетровської міської ради про стягнення солідарно з них збитків завданих позивачу у звязку з позбавленням його права власності на акції ЗАТ «Оріль» та недопущенням його до розподілу майна цього підприємства, а також про стягнення з них моральної шкоди, завданої позивачу порушенням його майнових прав, суд виходить з того, що з матеріалів даної справи вбачається, що на момент ліквідації позивач не був акціонером ЗАТ «Оріль», правоустановчі документи зазначеного товариства та внесені в подальшому до них зміни та доповнення недійсними не визнавалися. За таких обставин, за наслідками судового розгляду зазначених позовних вимог [PERSON] не знайшов підтвердження факт вчинення з боку відповідачів будь-яких дій направлених на позбавлення позивача прав на акції та недопущення позивача до розподілу майна підприємства. Не знайшов також підтвердження і факт порушення відповідачем [PERSON] комітетом Дніпропетровської міської ради зазначених прав позивача, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги в цій частині є необґрунтованими та задоволенню не підлягають. Вирішуючи позовні вимоги позивача до [PERSON] про стягнення майнових збитків завданих позивачу у звязку з позбавленням його права власності на акції ЗАТ «Оріль» та недопущенням його до розподілу майна цього підприємства, суд виходить з того, що вимоги позивача та обставини викладені позивачем у позовній заяві дають можливість дійти висновку про те, що порушення прав, на яке посилається відповідач, сталося з вини відповідача [PERSON] як посадової особи підприємства. При цьому, суд бере до уваги, що за наслідками проведеного досудового слідства по кримінальній справі № 63039058 порушеній за фактом зловживання службовим становищем посадовими особами ЗАТ «Оріль» за ознаками складу злочину, передбаченого ст. 364 ч. 2 КК України, та на підставі заяви [PERSON], зазначену кримінальну справу було закрито. За таких обставин суд приходить до висновку про відсутність порушень з боку відповідача [PERSON] прав позивача, зокрема права власності позивача на акції та права на отримання частини майна при ліквідації товариства. Суд також приймає до уваги, що про виключення з числа акціонерів АО «Оріль» позивач був обізнаний ще у 1996 році, але протягом тривалого часу жодних дій на відновлення своїх порушених прав не вчиняв. Вирішуючи вимоги позивача про визнання незаконними дій [PERSON] комітету Дніпропетровської міської ради щодо внесення запису до журналу обліку реєстраційних справ за № 04052092ю0030036 про проведення державної реєстрації ВАТ «Оріль» від 14.05.2001 року та проведення державної реєстрації ЗАТ «Оріль» від 07.03.2002 року, суд виходив з того, що внесення запису до журналу обліку реєстраційних справ є дією, яка за своїм змістом є наслідком вже проведеної державної реєстрації, а тому вона може та повинна відбуватися за наслідками кожної проведеної державної реєстрації. Така дія лише фіксує факт проведення державної реєстрації, а тому за наявності вчиненої попередньої дії, тобто безпосередньо державної реєстрації установчих документів або змін до них, внесення запису до журналу обліку є правомірним наслідком останньої. При цьому, суд враховує, що позивачем не було надано суду доказів визнання змін до статутних документів АО «Оріль», ВАТ «Оріль» та ЗАТ «Оріль» недійсними, а також доказів оскарження ним дій державного реєстратора щодо проведення державної реєстрації таких змін, а тому суд доходить висновку про те, що позовні вимоги в цій частині є необґрунтованими та задоволенню не підлягають. Враховуючи, що у судовому засіданні не знайшов підтвердження факт порушення з боку відповідачів майнових прав позивача, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог про стягнення з відповідачів солідарно моральної шкоди. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed