Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Державного підприємства «Завод імені [PERSON]» про стягнення заборгованості по заробітній платі з посиланням на ті обставини, що він працював на Державному підприємстві «Завод імені [PERSON]» з 15.06.2009 року на посаді чистильника метала, відливок, виробів і деталей. 14.12.2009 року він звільнився з займаної посади за власним бажанням за ст. 38 КЗпП України. Але при звільненні з ним не проведений повний розрахунок по заробітній платі, що є порушенням його прав. Просить суд позов задовольнити та з урахуванням уточнення позовних вимог стягнути з відповідача на його користь заборгованість по заробітній платі в сумі 3990 грн. 02 коп., а також моральну шкоду в сумі 800 грн. 00 коп. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав та просив його задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав письмове заперечення проти позову, в якому зазначив, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості по заробітній платі в розмірі 3990,90 грн. визнає та не заперечує проти їх задоволення, що стосується позовних вимог стосовно стягнення моральної шкоди, просить відмовити позивачу в їх задоволенні. Суд, заслухавши пояснення позивача, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Відповідно із ст. 116 КЗпП України при звільнені працівника виплата всіх сум. що належать йому від підприємства, провадиться в день звільнення. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Зі ст. 237-1 КЗпП України вбачається, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Відповідно до наказу Державного підприємства «Завод імені [PERSON]» №233 від 14.12.2009 року [PERSON] звільнений за ст. 38 КЗпП України за власним бажанням. На даному підприємстві позивач працював з 15.06.2009 року на посаді чистильника метала. відливок, виробів і деталей відповідно до наказу №166 від 10.09.2009 року. /а.с.14-15/ При звільненні [PERSON] з роботи адміністрацією підприємства в порушення ст. 116 КЗпП України не виплачена заробітна плата, що підтверджується довідкою №б/н від 25.05.2010 року, із якої вбачається, що має місце заборгованість по виплаті заробітної плати перед позивачем в сумі 3990,90 грн. /а.с.13/ З урахуванням викладеного, відповідач повинен сплатити позивачу заборгованість по заробітній платі в сумі 3990,90 грн. При розгляді позову в частині стягнення з відповідача суми моральної шкоди, суд враховує ті обставини, що позивач не надав докази, що підтверджують вказану суму, позов в частині відшкодування моральної шкоди позивачем не доведений, а тому не підлягає задоволенню. Крім того, з відповідача підлягають стягненню судові витрати відповідно до ч. 2 ст. 88 ЦПК України, а саме, судовий збір в розмірі 51 грн. 00 коп. та витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн. 00 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved