Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до ВАТ НАСК «Оранта» посилаючись на те, що 12 січня 2008 року, між позивачем та відповідачем було укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відповідач видав поліс № ВА/ 5530375. Предметом договору є страхування його відповідальності за шкоду, заподіяну життю, здоровю, майну третіх осіб, внаслідок експлуатації транспортного засобу ВАЗ 2115, реєстраційний номер [NUMBER], строком на 1 рік з 13.01.2008 року по 12.01.2009 року. Зазначений автомобіль належить на праві власності [PERSON], на який він має право керування, про що зазначено в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу ЯАА № 845963 від 29.10.2004 року. 19 квітня 2008 року з вини позивача сталася дорожньо-транспортна пригода за участю вказаного транспортного засобу, внаслідок чого було заподіяно шкоду життю та здоровю [PERSON]. За погодженням зі страховиком ним було відшкодовані витрати, повязані з лікуванням потерпілої, а згодом і витрати на поховання останньої на загальну суму 14081 гривня 75 коп. Він звернувся до відповідача з заявою про компенсацію його витрат. Однак, відповідач не виконав його вимог, чим порушив права позивача страхових послуг. Просить стягнути з відповідача на його користь витрати, понесені з відшкодуванням потерпілій стороні в розмірі 14081 грн.75 коп., пеню за прострочення виплати страхового відшкодування в розмірі 1448 грн.30 коп., завдану моральну шкоду в розмірі 3000 гривень. В подальшому позовні вимоги уточнював та просив стягнути пеню за прострочення строку виплати в розмірі 919 грн. 05 коп., моральну шкоду 3000 грн., витрати повязані з оплатою правової допомоги в розмірі 2000 гривень та 30 грн. інформаційно-технічних витрат. В судовому засіданні позивач відмовився від вимог про стягнення витрат, понесених на сплату відшкодування потерпілій в сумі 14081 грн. 75 коп. та моральної шкоди в розмірі 3000 грн.. Стосовно розміру пені позивач свої вимоги також неодноразово уточнював та просив стягнути пеню в розмірі 825,04 грн. за період з 14.04.2009р. по 10.09.2009р. включно. В судовому засіданні позивач [PERSON] пояснив, що його дружині належить на праві власності автомобіль [NUMBER], яким він має право керування. 12.01.2008 року він уклав з відповідачем договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, про що йому видано страховий поліс. 19.04.2008р. з його вини сталося ДТП, внаслідок чого завдана шкода здоровю і життю [PERSON]. 05.09.2008 року винесено вирок Інгулецьким районним судом м.Кривого Рогу за яким його було засуджено за ст.286 ч.2 КК України до позбавлення волі з випробувальним строком. Про дорожньо-транспортну пригоду він наступного дня після пригоди повідомив страховика. За згодою із страховиком він став виплачувати кошти на лікування потерпілої з наступним відшкодуванням ВАТ НАСК «Оранта» витраченої ним суми. Він витрачав значні кошти на лікування потерпілої, брав кошти в борг у друзів, витрачав кошти на оплату похорон потерпілої [PERSON]. Квитанції та чеки він надав страховику, на деякі суми витрачених ним коштів були розписки матері потерпілої. Всього ним було витрачено 14081,75 грн.. В вересні 2008 року він звернувся до відповідача із заявою про компенсацію його витрат. 17 січня 2009 року він написав заяву в страхову компанію про відшкодування його витрат та надав на вимогу страховика довідку з медичного закладу. Однак через місяць коштів йому не повернули. Він неодноразово звертався до відповідача із заявами, 19.03.2009р. направив лист-претензію, йому повідомили, що його справа розглядається в обласній дирекції та головному офісі НАСК «Оранта». Після звернення до суду, в вересні 2009 року під час розгляду справи в суді йому було перераховано компенсацію його витрат в розмірі 8912,26 грн., з яких банк зняв кошти за обслуговування, а суму 8823 грн. 14 коп. він отримав. Від вимоги про стягнення з відповідача суми витрат в розмірі 14081,75 грн., а також від вимоги про відшкодування завданої моральної шкоди в розмірі 3000 грн. він відмовився. У звязку з простроченням виплати суми відшкодування, за період з 14.04.2009р по 10.09.2009р. включно, позивачем нарахована пеня в розмірі 825,04 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача. Окрім цього, позивачем понесені витрати на правову допомогу: отримання консультацій, підготовка позовної заяви та уточнень до неї, представництва інтересів позивача в суді. Всього ним було витрачено на оплату юридичних послуг 2000 грн. Просить також стягнути з відповідача вказану суму коштів. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримав уточнені вимоги позивача, пояснив, що згідно з положеннями ст.37 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» виплата страхового відшкодування здійснюється протягом 1 місяця з дня отримання страховиком відповідних документів. Позивач звернувся до страховика 19.12.2008р., в подальшому направлялись листи-претензії. Остання заява на імя Дніпропетровської обласної дирекції НАСК «Оранта» щодо сплати рахунків потерпілої сторони були надані позивачем 13.03.2009 року. Однак відшкодування витрат [PERSON] було проведено лише 11 вересня 2009 року. Оскільки відповідач затримував відшкодування [PERSON] понесених ним витрат на лікування та поховання потерпілої була нарахована пеня за період з 14.04.2009р. по 10.09.2009р. на загальну суму 825,04 грн.. Окрім цього, він надавав позивачу юридичні послуги: консультації, складання заяв до ВАТ НАСК «Оранта», складання скарг та претензій, складання позовної заяви, на загальну суму 800 грн., а також послуги по представництву інтересів позивача в суді в розмірі 1200 грн.. Просить задовольнити уточнені вимоги позивача, стягнути з відповідача на користь [PERSON] пеню за прострочення страхової виплати в сумі 825,04 грн., витрати за правову допомогу та ведення справи в суді в розмірі 2000 гривень, а також витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, пояснила, що 13.02.2009 року вони направили всі документи, зібрані по справі [PERSON] в обласну дирекцію ВАТ НАСК «Оранта» для прийняття рішення щодо можливості проведення виплати суми витрат позивача повязаних з відшкодуванням потерпілій стороні. Законом передбачено проведення відшкодування протягом 30 днів, однак виникали певні питання, у звязку з чим страховик змушений був звертатися до закладів охорони здоровя для отримання підтверджуючих документів. 24 липня 2009 року був підписаний страховий акт, а 11 вересня 2009 року проведено відшкодування витрат позивача внаслідок завдання шкоди здоровю і життю потерпілої в сумі 8912 грн. 26 грн.. Іншу суму витрат позивача вони не визнають, оскільки [PERSON] здійснив такі витрати без попереднього погодження із страховиком. Згідно Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», моральна шкода може бути відшкодована потерпілому, а не стороні винній в ДТП. Вважає, що підстав для стягнення пені, витрат по правовій допомозі та представництву інтересів в суді - немає. Просить в задоволенні позовних вимог відмовити. Треті особи без самостійних вимог: [PERSON] і [PERSON] в судове засідання не явились, про день та час розгляд справи повідомлені своєчасно. [PERSON] направила до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. [PERSON] про причини своєї неявки суду не повідомила, клопотань та заперечень суду не надала. Вислухавши позивача, представника позивача і представника відповідача, дослідив письмові докази, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. [PERSON] є власником транспортного засобу ВАЗ 2115 реєстраційний №6359 АВ. [PERSON] має право керування вказаним транспортним засобом, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, дата видачі свідоцтва 29.10.2004 року (а.с.5). [PERSON] має посвідчення водія видане 07.06.1990 року на право керування автомобілями категорії «В» і «С» (а.с.6). 12 січня 2008 року [PERSON] уклав з ВАТ НАСК «Оранта» договір обовязкового страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на підтвердження якого він отримав страховий поліс №ВА/ 5530375. Строк дії вказаного полісу з 13.01.2008 року до 12.01.2009р. включно. Ліміт за шкоду заподіяну життю і здоровю встановлено 51\~000 грн. (а.с.4). Вироком Інгулецького районного суду м.Кривого Рогу від 05 вересня 2008 року [PERSON] визнаний винним у скоєнні злочину за ст. 286 ч.2 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керувала транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілої [PERSON] (а.с.12). 14 травня 2008 року [PERSON] померла, актовий запис №469 (а.с.182). [PERSON] в квітні і травні 2008 року оплачував придбання медичних препаратів для [PERSON] (а.с.13-39). Витрати на поховання потерпілої склали 2515 грн. (а.с.40). Згідно розписки матері потерпілої [PERSON] від 15.05.2008р. слідує, що остання отримала від [PERSON] кошти на поховання доньки в сумі 4000 грн. (а.с.42), розпискою від 25.06.2008р. підтверджується отримання [PERSON] 5700 грн. на лікування та поховання [PERSON] (а.с.43). Із розписки [PERSON] від 25.06.2008р., яка знаходиться на а.с.43 вбачається, що [PERSON] відшкодував останній матеріальну та моральну шкоду завдану внаслідок ДТП, претензій до нього [PERSON] не має. 22 квітня 2008 року [PERSON] звернувся до Криворізького відділення НАСК «Оранта» із заявами про страхове відшкодування витрат у звязку із страховою подією вчинення ДТП 19.04.2008р., та надання згоди на оплату витрат на лікування потерпілої [PERSON] (а.с.175-177). В заяві від 09.12.2008р. до директора ДОД НАСК «Оранта» [PERSON] просив здійснити виплату частини страхової суми в розмірі 15556, 47 грн.. (а.с.186). Листом від 13.02.2009р. за підписом начальника Криворізького відділення НАСК «Оранта» направлено до Дніпропетровської обласної дирекції НАСК «Оранта» заяву страхувальника [PERSON] з додатками (а.с.174). Листом від 26.05.2009 року директору департаменту врегулювання збитків Головного офісу НАСК [PERSON]» направлена страхова страва [PERSON] та висновок щодо обгрунтованості та розміру страхового відшкодування на суму 8912,26 грн. (а.с.170-172). За випадком ДТП від 19.04.2008р. - 24 липня 2009 року складено страховий акт №811, вказана сума страхового відшкодування 8912,26 грн. Також зазначено, що 13.03.2009 року страховиком отримано останній документ Заяву страхувальника щодо надання згоди ДОД НАСК «Оранта» сплачувати рахунки потерпілої сторони (а.с.68-70). 22.07.2009 року за №09-02-07/18307 Головним офісом НАСК «Оранта» надано дозвіл на здійснення виплати страхового відшкодування [PERSON] в сумі 8912,26 грн. (а.с.173). Вказану суму коштів [PERSON] отримав 11.09.2009 року, що не оспорюється відповідачем. Згідно розрахунку позивача, пеня за прострочення виплати страхового відшкодування за період з 14.04.2009р. по 10.09.2009р. включно склала 825,04 грн., що становить за період з 14.04.09р. по 14.06.2009р. (подвійна облікова ставка НБУ - 24%) : 365 х 62 дня = 363 грн. 32 коп.; за період з 15.06.2009р. по 11.08.2009р. (подвійна облікова НБУ-22%) : 365 х 58 днів = 311 грн. 56 коп.; за період з 12.08.2009р. по 10.09.2009р. (подвійна облікова НБУ-20,50%) : 365 х 30 днів = 150 грн. 16 коп. (а.с.139). 28.08.2009р. між [PERSON] та фізичною особою- підприємцем [PERSON] укладено договір про надання юридичних послуг та представництво в суді, сума оплати послуг становить 1200 грн. (а.с.64). Договір про надання юридичних послуг укладено 15.02.2009р. (а.с.61). Згідно акту прийому-здачі юридичних послуг від 10.08.2009р. та квитанції від 10.08.2009р. вбачається, що [PERSON] надав [PERSON] юридичні послуги: юридичні консультації, складання заяви, претензії, скарги, складання позовної заяви, на загальну суму 800 грн. (а.с.62, 63). Згідно квитанції від 28.08.2009р. сума за представництво в суді складає 1200 грн. (а.с.65). В зазначених квитанціях прізвище особи, яка сплатила послуги - не вказано. Викладеним обставинам відповідають правовідносини, що випливають з договору страхування. Відповідно до ч.1 п.3 ст.988 ЦК України, страховик зобовязаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Статтею 992 ЦК України передбачена відповідальність страховика у разі несплати страхувальнику страхової виплати у вигляді неустойки в розмірі, встановленому договором або законом. Відповідно до п.37.1 ст.37 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлений строк виплати страхового відшкодування протягом одного місяця з дня отримання страховиком заяви страхувальника з певними документами, які зазначені в ст. 35 вказаного Закону. За кожен день прострочення виплати страхового відшкодування з вини страховика особі, яка має право на отримання відшкодування сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ, яка діє у період, за який нараховується пеня, що передбачено п.37.2 ст.37 зазначеного Закону. Встановлено, що остання заява страхувальника [PERSON] була отримана страховиком 13.03.2009р., тобто в період до 13.04.2009р. позивач повинен був отримати суму страхового відшкодування. Відповідач прострочив виплату позивачу вказаної суми, у звязку з чим підлягає відповідальності згідно вимог Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у вигляді сплати пені з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ, яка діє у період її нарахування. Згідно довідки ВАТ «[PERSON] Аваль» від 31.05.2010р. №289 облікова ставка НБУ становила: з 30.04.2008р. по 14.06.2009р. 12,00%; з 15.06.2009р. по 11.08.2009р. 11,00%; з 12.08.2009р. по час видачі довідки 10,25%. Перевіривши наданий позивачем розрахунок, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача пені в розмірі 825,04 грн. необхідно задовольнити в повному обсязі. Згідно п.2 ч.3 ст.79 ЦПК України до судових витрат також відносяться витрати на правову допомогу. Встановлено, що позивач [PERSON] поніс витрати в розмірі 2000 грн. на оплату [PERSON] за надання юридичної допомоги та представництво в суді згідно договору. Однак, суд вважає, що вимоги про стягнення на користь позивача вказаної суми задоволенню не підлягають. Оплата юридичних послуг згідно акту прийому-здачі юридичних послуг становила в сумі 800 грн. (а.с.62), однак позивачем та його представником не надано суду доказів, які свідчать про те, що приватний підприємець [PERSON] є фахівцем в галузі права і за законом має право на надання такої допомоги. Окрім цього, [PERSON] в якості представника здійснював представництво інтересів позивача в суді, а не як особа, яка надавала правову допомогу. Згідно квитанції від 28.08.2009р.(а.с.65) [PERSON] отримав 1200 грн. за представництво в суді у цивільній справі. Із квитанції не вбачається, хто здійснював оплату вказаних послуг, на підставі якого договору та представництво по якій справі здійснював [PERSON]. З огляду на вищевикладене, вимоги [PERSON] про стягнення з відповідача витрат, понесених на оплату правової допомоги задоволенню не підлягають. У звязку з тим, що [PERSON] був звільнений від оплати судового збору при подачі позовної заяви, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави. Разом з тим, необхідно стягнути з відповідача на користь [PERSON] понесені ним витрати з інформаційно- технічного забезпечення розгляду цивільної справи в розмірі 30 гривень. На підставі ст.988, 992, 549-551 ЦК України, ст.ст.10,22 Закону України «Про захист прав споживачів», ст.37 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.56 ЦПК України та

Outcome: partial