Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-07 00:00:00

В серпні 2008 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати за ним право власності на 11/100 частину домоволодіння [ADDRESS], яка належить [PERSON] на праві спадкування. В обґрунтування своїх вимог позивач вказав на те, що 25.03.1983 року державний нотаріус Третьої Дніпропетровської державної нотаріальної контори [PERSON] видала його батькові [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 22.05.1981 року в рівних долях з [PERSON] на 11/50 домоволодіння № 20 по вул. Щепкіна в м. Дніпропетровську, яке належало померлому батьку [PERSON] [PERSON] [PERSON] являлася мачухою [PERSON] 07.05.1999 року [PERSON] померла. У звязку з тим, що [PERSON] знаходився у відрядженні в м. Бердянську він не міг приїхати і прийняти спадкове майно. 11.07.2008 року його покійний батько [PERSON] подав до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська позовну заяву про визнання додаткового строку для прийняття спадщини, але у звязку зі смертю [PERSON] не зміг прийняти спадщину. За таких обставин позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом. Позивач та його представник в судовому засіданні уточнили позовні вимоги та просили суд визнати за [PERSON] право власності на 11/100 частин домоволодіння за набувальною давністю, яке розташоване за адресою: [ADDRESS], зобовязати КП „ДМБТІ Дніпропетровської обласної ради зареєструвати за [PERSON] право власності на 11/100 частин зазначеного домоволодіння, посилаючись на підстави зазначені в уточній позовній заяві, а також вказали на те, що [PERSON] з 1998 року приживає у спірній частині домоволодіння, веде домашнє господарство, користується домоволодінням і земельною ділянкою, робить поточні ремонти, сплачує за комунальні послуги, користується поштовою кореспонденцією. Між позивачем та [PERSON] в усній формі було укладено договір довічного утримання, згідно якого він зобовязувався довічно утримувати та доглядати її, але договір нотаріально оформити вони не встигли. Відповідно до цього договору він разом з батьком доглядав за [PERSON], забезпечував її ліками, харчуванням та надавав їй матеріальну допомогу, а також оплатив усі витрати на поховання. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив відмовити в їх задоволенні, посилаючись на те, що вимоги позивача є безпідставними та необґрунтованими, оскільки право власності за набувальною давністю позивач може набути лише в 2011 році. Представник відповідача [PERSON] підприємства „Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації Дніпропетровської обласної Ради в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Треті особи в судове засідання не зявилися, але надали заяви, в яких вони підтримали позовні вимоги та просили справу розглядати без їх участі. Вислухавши позивача, його представника, представника відповідача [PERSON] комітету Красногвардійської районної у м. Дніпропетровську ради та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України - особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. У судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 22.05.1981 року 25.03.1983 року, посвідченого державним нотаріусом Третьої Дніпропетровської державної нотаріальної контори [PERSON], спадкоємцями після смерті [PERSON] стали в рівних частках [PERSON] та [PERSON] на 11/50 домоволодіння № 20 по вул. Щепкіна в м. Дніпропетровську. 07.05.1999 року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КИ № 254488, виданого 13.05.1999 року Відділом РАГС виконкому Кіровської районної ради м. Дніпропетровська. Згідно свідоцтва про смерть серії І-ЖС № 116003, виданого 22.07.2008 року Відділом РАЦС по м. Бердянську Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, [PERSON] помер 20.07.2008 року. 10.08.2010 року позивачеві видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 11/100 частини житлового будинку № 20 по вул. Щепкіна в м. Дніпропетровську, що належали [PERSON] Позивач в судовому засіданні зазначив що він з 1998 року приживає в [ADDRESS], веде домашнє господарство, користується домоволодінням і земельною ділянкою, робить поточні ремонти, сплачує за комунальні послуги, користується поштовою кореспонденцією. Згідно п. 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України - правила статті 344 Цивільного кодексу України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню, оскільки розгляд вимог щодо набуття право власності за набувальною давністю стане можливим не раніше ніж з 2011 року. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed