Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-17 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 8808 грн. та упущеної вигоди в розмірі 10000 грн., обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що 08.02.2007 року о 12 год. 45 хв. відповідач [PERSON] керуючи автомобілем «Опель-Вектра» днз. 80188 в м. Черкаси по вул. Гоголя зі сторони вул. Смілянської в напрямку вул. [PERSON], виконуючи поворот ліворуч поза перехрестям, не надав дорогу автомобілю ВАЗ-2106 днз. В 0837 РК під керуванням водія [PERSON], що рухався в зустрічному напрямку, в результаті чого автомобілі зіткнулися, а потім автомобіль ВАЗ 2106 під керуванням водія [PERSON] зіткнувся з автомобілями Опель днз. 63516 MA, ВАЗ-2107 днз. 970-79 МА, «Мазда» днз. 508-15 МА, які стояли на паркувальному майданчику. Автомобіль «Мазда» днз. 408-15 МА належить їй на праві приватної власності на підставі свідоцтва про реєстрацію РКС № 352178. За кермом автомобіля, на підставі наданого нею права на управління, перебував її чоловік [PERSON] Працівниками ДАІ по факту дорожньо-транспортної пригоди були складені протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, схема ДТП та видана довідка про ДТП. Постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 06.04.2007 року по адміністративній справі № 3-3685/07 [PERSON] визнано винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 34 грн. Вказує, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди належний їй на праві власності автомобіль «Мазда» днз. 408-15 МА отримав механічні пошкодження, а саме: пошкодження заднього правого крила, заднього правого ліхтаря, задніх правих дверей, бампера, правого крила, правої арки, задніх лівих дверей, кришки багажника. Матеріальна шкода, завдана їй в результаті механічного пошкодження автомобіля становить 8536 грн. 40 коп. та стверджується даними висновку експерта автотоворознавця від 18.04.2007 року. Крім того, нею були понесені витрати на оплату висновку експерта в розмірі 270 грн., що стверджується квитанцією від 16.04.2007 року, та телеграму-виклик [PERSON] для його участі в проведенні експертизи в розмірі 1 грн. 60 коп. Загальна сума нанесених їй матеріальних збитків складає 8808 грн., яку вона і просить стягнути з відповідача. Також просить стягнути з відповідача на її користь судові витрати. 26.11.2007 року позивачка подала до суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій зазначає, що в зв'язку з пошкодженням її автомобіля, вона, як суб'єкт підприємницької діяльності не змогла здійснювати підприємницьку діяльність та втратила вигоду у розмірі 10000 грн., яку просить стягнути з відповідача. Ухвалою Придніпровського районного суду від 25.06.2008 року до участі в справі в якості співвідповідача був залучений [PERSON]. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила стягнути з відповідачів на її користь матеріальну шкоду в розмірі 8808 грн., упущену вигоду в розмірі 10000 грн. та судові витрати. В судовому засіданні відповідач [PERSON] та його представник, за усною заявою, [PERSON] позовні вимоги не визнали та просили в задоволенні позовних вимоги до [PERSON] відмовити. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав та пояснив, що винним в дорожньо-транспортній пригоді, в результаті якої автомобіль позивачки отримав механічні пошкодження, визнано [PERSON], а тому і шкоду повинен відшкодовувати [PERSON] Третя особа [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що винним в дорожньо-транспортній пригоді визнано [PERSON], тому, на його думку, і шкоду завдану позиваці повинен відшкодувати саме він. Суд, заслухавши пояснення позивачки [PERSON], відповідача [PERSON], представника відповідача [PERSON] - за усною заявою [PERSON], відповідача [PERSON], третю особу [PERSON], вивчивши матеріали адміністративної справи № 3-5685/07 відносно [PERSON], матеріали цивільної справи, приходить до висновку про задоволення позову частково, а саме в частині позовних вимог щодо стягнення завданої матеріальної шкоди та судових витрат з [PERSON] О.Г. В частині стягнення матеріальної шкоди та судових витрат з відповідача [PERSON], а також упущеної вигоди в розмірі 10000 грн. необхідно відмовити. В судовому засіданні встановлено, що 08.02.2007 року о 12 год. 45 хв. відповідач [PERSON] керуючи автомобілем «Опель-Вектра» днз. 80188 в м. Черкаси по вул. Гоголя зі сторони вул. Смілянської в напрямку вул. [PERSON], виконуючи поворот ліворуч поза перехрестям, не надав дорогу автомобілю ВАЗ-2106 днз. В 0837 РК під керуванням водія [PERSON], що рухався в зустрічному напрямку, в результаті чого автомобілі зіткнулися, а потім автомобіль ВАЗ 2106 під керуванням водія [PERSON] зіткнувся з автомобілями Опель днз. 63516 MA, ВАЗ-2107 днз. 970-79 МА, «Мазда» днз. 508-15 МА, які стояли на паркувальному майданчику. Власником автомобіля «Мазда» днз. 408-15 МА є [PERSON], що стверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу РКС № 352178 від 26.05.2004 року. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль позивачки був пошкоджений, чим позивачці [PERSON] завдано матеріальної шкоди на суму 8536 грн. 40 коп., що підтверджується висновком №156 спеціаліста товарознавця від 18.04.2007 року. Відповідач [PERSON] запрошувався телеграмою для спільного огляду пошкодженого автомобіля позивачки, що підтверджується даними телеграми від 13.04.2007 року, яка була направлена на адресу [PERSON] та даними про вручення телеграми, однак не з'явився для участі в огляді пошкодженого автомобіля. Згідно квитанції № 156 від 16.04.2007 року позивачкою за проведення експертизи сплачено 270 грн. Вартість телеграми, яка направлялася відповідачу [PERSON] становить 1 грн. 60 коп. Таким чином в результаті дорожньо-транспортної пригоди позивачці були спричинені матеріальні збитки на суму 8808 грн., яка підлягає до стягнення на її користь. Згідно ч.І ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно п.1 ч.І ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 06.04.2007 року [PERSON] визнано винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 34 грн. Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, питань чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Під час розгляду справи Черкаським відділенням КНІСЕ та НДЕКЦ при УМВС України в Черкаській області проводилася судова автотехнічна експертиза. За результатами обох експертиз в дорожній обстановці, що склалася обидва водії - учасники ДПТ, як [PERSON] так і [PERSON] повинні були дотримуватися Правил дорожнього руху України, а зокрема: водій автомобіля [NUMBER] [PERSON] повинен був діяти у відповідності до вимог п.п. 10.1, 10.4, 11.1 ПДР України, а водій автомобіля ВАЗ-2106 д.н.з. В0837 РК [PERSON] повинен був діяти у відповідності до вимог п. 12.3 ПДР України. Згідно висновку № 45-АТ/46-ТТ судової автотехнічної транспортно-трасологічної експертизи від 10.02.2009 року водій автомобіля [NUMBER] [PERSON] виконуючи вимоги п.п. 10.1, 10.4 ПДР України мав технічну можливість уникнути зіткнення з автомобілем [NUMBER], а визначити експертним шляхом чи мав в даній дорожній обстановці водій автомобіля ВАЗ-2106 д.н.з. В0837 РК [PERSON] технічну можливість уникнути зіткнення з автомобілем [NUMBER] не виявилося можливим, оскільки експерту не були задані необхідні вихідні дані. Такі вихідні дані були задані при призначенні за клопотанням відповідача [PERSON] повторної автотехнівчної експертизи, проведення якої доручено експертам НДЕКЦ при УМВС України в Черкаській області, згідно висновку якої за умови що автомобіль Опель стояв, водій автомобіля [NUMBER] [PERSON] з технічної точки зору, виконуючи вимоги п.13.1, 13.3 ПДР України, дотримуючись безпечних інтервалів і не застосовуючи екстренного гальмування та маневру відвороту вліво, своїми одноособовими діями мав технічну можливість уникнути зіткнення з автомобілем Опель, рухаючись безпечним коридором шириною 1,9 м. своєї смуги руху. Розрахунки про можливість водія автомобіля [NUMBER] [PERSON] уникнути зіткнення з автомобілем Опель, за умови якщо остатній рухався експертом не проводилися через технічну неспроможність показів водія [PERSON], які останній пояснив тим, що він не точно не може визначитися з проміжком часу який пройшов до моменту зіткнення автомобілів, оскільки це відбулося дуже швидко, в долі секунд та в стресовій ситуації. Дати відповідь на питання дії кого з водіїв, учасників дорожньо-транспортної пригоди привели до ДТП та її наслідків експертним шляхом не виявилося можливим через наявність протирічь в показах водіїв, які не можливо усунути експертним шляхом, а тому потребують юридичної оцінки. В ході розгляду справи встановлено, що дорожньо-транспортна пригода за участю водіїв [PERSON] та [PERSON] сталася на відстані 5,4 м. від правого бордюру напрямку руху від вул. Смілянської до вул. [PERSON], що стверджується матеріалами цивільної справи, матеріалами адміністративної справи № 3-5685/07, схемою пригоди від 08.02.2007 року та протоколами огляду місця дорожньо-транспортної пригоди. Згідно листа управління планування та архітектури департаменту архітектури, будівництва та землеустрою виконавчого комітету Черкаської міської ради № 5225 від 17.06.2010 року та схеми до нього ширина проїзної частини вул. Гоголя без врахування карманів для паркування 10 метрів, відстань від бордюра карману для паркування до осьової лінії з парної сторони вул. Гоголя, в районі дорожньо-транспортної пригоди складає 7,5 м., а від осьової лінії до правого бордюру напрямку руху від вул. Смілянської до вул. [PERSON] - 5 м., що дає суду підстави зробити висновок про те, що дорожньо-транспортна пригода сталася на смузі руху водія [PERSON] Виїхавши на зустрічну смугу руху водій автомобіля Опель - [PERSON], порушив п. 10.1, 10.4,11,1 Правил дорожнього руху України, оскільки не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, не надав дорогу зустрічним транспортним засобам. Що стосується заперечення відповідача [PERSON] про те, що на його думку дорожньо - транспортна пригода сталася на його смузі руху, оскільки ширина проїзної частини згідно схем становить 12,6 м. і відповідно умовна лінія розподілу смуг для руху в зустрічних напрямках проходить на відстані 6,3 м. від бордюрів з обох боків, то такі заперечення спростовуються його ж поясненнями про те, що в районі дорожньо-транспортної пригоди знаходиться карман для паркування, на якому розміщена стоянка для автомобілів та встановлений знак 5.38 «Місце для стоянки» з табличками 7.6.4, 7.14, на якій він побачивши вільне місце та мав намір припаркуватися і для цього здійснював маневр. Ширина даного кармана не входить до ширини проїзної частини вул. Гоголя, оскільки відповідно до Правил дорожнього руху України проїзна частина - це елемент дороги, призначений для руху нерейкових транспортних засобів, а місце для стоянки не являється таким елементом дороги, що призначений для руху транспортних засобів, тому водій [PERSON], враховуючи Правила дорожнього руху України, мав передбачити, що умовна лінія розподілу смуг для руху в зустрічних напрямках знаходиться на ближчій відстані ніж 6,3 м. та що він рухається по зустрічній смузі руху. А тому, враховуючи викладене, суд, вважає, що саме виїзд водія [PERSON] на зустрічну смугу руху знаходяться в причинному зв'язку із виникненням даної дорожньо - транспортної пригоди та її наслідками, а тому, шкоду, завдану позивачці [PERSON] в результаті пошкодження її автомобіля в дорожньо-транспортній пригоді повинен відшкодувати саме він. Щодо відповідальності відповідача [PERSON], то судом не встановлено його вини в дорожньо-транспортній пригоді, сама пригода сталася на його смузі руху, а тому, в частині вимог щодо стягнення з відповідача [PERSON] завданої позивачці шкоди необхідно відмовити. Що стосується позовних вимог позивачки в частині стягнення на її користь втраченої вигоди в розмірі 10000 грн., то вони не підлягають до задоволення, оскільки не були в судовому засіданні доведені належними доказами, а також оригіналами довідок та патенту. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, до стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] підлягають судові витрати, які складаються із судового збору - 89 грн., витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи - 30 грн., а всього 119 грн., згідно наданих суду квитанцій.

Outcome: partial