overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що відповідач не сплачує своєчасно плату за водопостачання та водовідведення, що призвело до виникнення заборгованості за період з 01.02.2007 року по 01.03.2010 року в розмірі 502,94 гривень. В добровільному порядку відшкодувати заборгованість відмовляється. Просив суд стягнути з відповідача заборгованість по оплаті послуг водопостачання та водовідведення в розмірі 502,94 гривень та сплачений збір за інформаційно-технічне забезпечення в сумі 30 гривень, судові витрати покласти на відповідача. В судовому засіданні представник позивача [PERSON]С, яка діє на підставі довіреності, позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача у відшкодування заборгованості послуги водопостачання та водовідведення в розмірі 502,94 гривень та сплачений збір за інформаційно-технічне забезпечення в сумі 30 гривень, судові витрати покласти на відповідача. Відповідач, будучи повідомленими про дату та час судового розгляду справи, до суду не з'явився, про причини неявки не повідомив, із будь-якими заявами на адресу суду не звертався, тому суд, за згодою позивача, ухвалив заочне рішення на підставі наявних в справі доказів, що відповідає положенням ст..224 ЦПК України. Вислухавши пояснення представника позивача та дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. [PERSON] є споживачем послуг з водопостачання та водовідведення та мешкає за адресою: [ADDRESS], що підтверджується копією особистого рахунку (а.с.4). Відповідно до ст.20 ч.3 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний своєчасно оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно п.17 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води та водовідведення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630, послуги з водовідведення оплачуються споживачем з розрахунку обсягу витрат холодної та гарячої води згідно з нормативами споживання або показаннями засобів обліку. Як слід з виконаного позивачем розрахунку, заборгованість відповідача пі позивачем за надані послуги водопостачання та водовідведення за період з 01.02.2007 року по 01.03.2010 року складає 502,94 гривень (а.с.5). Згідно ст..526 ЦК України зобов'язання повинно бути виконано належним чи та відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу. Таким чином, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог стягує з відповідача на користь позивача заборгованість по оплаті послуг водопостачання та водовідведення в сумі 502,94 гривень. Прийшовши до висновку щодо задоволення позову, суд, враховуючи що пози звільнений від сплати держмита при звернення до суду, відповідно до ст..88 ЦПК України стягує з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати у вигляді сплаченого збору за ІТО в сумі 30 гривень та на користь держави судовий збір в сумі 51 гривні. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до Перелітської сільської ради Балтського району Одеської області, за участю третьої особи - Кодимської державної нотаріальної контори про тлумачення змісту заповіту, стверджуючи, що 15 березня 2000 року [PERSON] склала на її імя заповіт на земельну частку(пай) згідно сертифікату на право на земельну частку(пай) серії ОД-03 № 0101856. Після цього вона замість сертифікату отримала державний акт на право власності на земельну ділянку серії ОД № 076430, однак після цього [PERSON], у звязку з юридичною непоінформованістю, вважаючи, що ця земельна ділянка залишається однією і тією ж, не внесла відповідних змін в заповіт, хоча не відміняла його. По цій причині нотаріус відмовила в видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, тому вона вимушена з цим позовом звернутися до суду. Позивачка в судове засідання не з»явилася, однак, у відповідності до ст.158 ЦПК України надала суду клопотання, в якому просила розглянути її справу без неї, задовольнивши її у повному обсязі і просила допустити для участі у справі її представника адвоката [PERSON] Представник позивача [PERSON] позов підтримала у повному обсязі і просила його задовольнити. Відповідач і державний нотаріус Кодимської державної нотаріальної контори в судове засідання не з»явилися, однак надали суду клопотання, в якому не заперечують проти задоволення вимог позивачки і також просять розглянути справу без них. Заслухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що в судовому засіданні встановлений той факт, що [PERSON] ще при житті склала на позивача заповіт, яким заповіла право на сертифікат на право на земельну частку(пай) серії ОД-03 № 0101856. Цей заповіт був посвідчений Перелітською сільською радою Балтського району Одеської області 15.03.2000 року. Після цього, замість сертифікату, [PERSON] 16.04.2004 року отримала державний акт на право власності на земельну ділянку серії ОД № 076430, однак в силу юридичної неусвідомленості, не внесла відповідні зміни в заповіт , хоча не відмінила його, вважаючи, що земельна частка(пай) і земельна ділянка є однією і тією ж, тому суд вважає за необхідне здійснити тлумачення заповіту, складеного [PERSON] , вказавши, що посилання в змісті заповіту на земельну частку(пай) згідно сертифікату серії ОД-03 № 0101856, стосується земельної ділянки згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД № 076430. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-24 00:00:00

15.06.2010 року позивачі звернулися до суду з даним позовом до відповідача, посилаючись у своїх вимогах на те, що згідно свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії ЛУ №120146, виданого головою Ліснополянської сільської ради 19.07.2004 року [PERSON] являється власником майна в пайовому фонді КСП «Дружба» на суму 8308 грн.. Згідно свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії ЛУ №120147, виданого головою Ліснополянської сільської ради 19.07.2004 року [PERSON] являється власником майна в пайовому фонді КСП «Дружба» на суму 5705 грн.. Таким чином вони являються власниками майна в пайовому фонді КСП «Дружба» на загальну суму 14013 грн, яке в натурі їм не виділялось, а в 2000 році було передано в оренду ТОВ «Вега» , яке в 2002 році реорганізовано в ТОВ «Росінка». Вказане майно передано в оренду строком на 7 років. В 2007 році строк дії договору оренди майна закінчився. На даний час їх майно знаходиться у володінні відповідача, який незаконно користується ним. У відповідності з ч.І ст.321 ЦК України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності або обмежений у його здійсненні. Відповідно до вимог ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно , без відповідної правової підстави заволоділа ним. Згідно ч.І ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Відповідно до вимог Указу Президента України «Про заходи щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектору економіки» №62 від 29.01.2001 року і Указу Президента України «Про додаткові заходи щодо підвищення рівня захисту майнових прав сільського населення « №774 від 27.08.2002 року та Порядку розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств, затвердженого наказом Міністерства Аграрної політики №62 від 14.03.2001 року кожен із співвласників майна має право обєднати свій майновий пай з паями інших співвласників та отримати майно у натурі у спільну часткову власність. Позивачі просять визнати за ними право власності на трактор Т-150К , державний номер ВЖ 2681, 1992 року випуску, двигун 3059202 , шасі №548435 і резервуар ємкістю 5м3 і витребувати це майно у відповідача. Представник ТОВ «Росінка» Марківського району [PERSON] позов визнав повністю , надавши заяву. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України, згідно ч.4 якої у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-24 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов'язаного з потребою в обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-24 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що він був призваний на дійсну військову службу і направлений до військової частини 27 листопада 1968 року, був зарахований до частини п/п 35057 13 грудня 1968 року та звільнений в запас 20 листопада 1970' року. Військова частина п/п [NUMBER] в період проходження заявником служби дислокувалася на території Чехословаччини. 21 грудня 2009 року заявник звернувся до військового синельниківського об`єднаного військового комісаріату з заявою про надання йому статусу учасника бойових дій, надавши для цього необхідні документи. Але 25 січня 2010 року заявнику в цьому бцло відмовлено у зв`язку з тим, що на думку комісії не підтверджується факт участі заявника в бойових діях чи в забезпеченні бойової діяльності військ. Заявник вважає, що відсутність в наказах військової частини п/п [NUMBER] за грудень 1968 року відомостей про виконання інтернаціонального обов`язку не значить, що він цей обов`язок не виконував і це спростовується листом-подякою на його ім`я. Просить суд встановити факт прийняття ним участі в бойових діях на території Чехословаччини у 1968 році. У судовому засіданні заявник заявлені вимоги підтримав у повному обсязі і просить суд їх задовольнити. Заінтересовані особи в судове засідання не з`явилися по невідомим суду обставинам. Таким чином, суд, заслухавши пояснення заявника та вивчивши матеріали справи, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ч.2 ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. В матеріалах справи є копія військового квитка заявника, з якого вбачається, що 27 листопада 1968 року він призваний на військову службу і,30 листопада 1970 року звільнений в запас. З листа-подяки вбачається, що заявник дійсно проходив військову службу на території Чехословаччини зі зброєю в руках. Таким чином,, суд вважає наявність фактів, якими заявник обґрунтовує свої вимоги, встановленою. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-24 00:00:00

На адресу Кагарлицького районного суду Київської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій позивачка просить суд винести рішення, яким розірвати шлюб між нею та [PERSON], який зареєстровано 26 червня 1993 року у відділі ЗАГС у м. Кагарлик Київської області (запис № 50 у Книзі реєстрації актів про укладення шлюбу), неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] залишити проживати з нею. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала. На запитання суду позивачка примиритися категорично не бажає. В судовому засіданні відповідач [PERSON] проти позову заперечував. На запитання суду відповів, що бажає зберегти сім»ю. Суд, вислухавши позивачку, відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку щодо задоволення позову, обґрунтовуючи своє рішення наступними доказами. Так, в судовому засіданні встановлено наступні факти та перевірено їх доказами. 26 червня 1993 року між позивачкою, - [PERSON], [INFO], і відповідачем [PERSON], [INFO], був укладений шлюб, який зареєстровано відділом ЗАГС у м. Кагарлик Київської області (запис № 50 у Книзі реєстрації актів про укладення шлюбу). Від шлюбу сторони мають чотирьох доньок: [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO] Спільне життя у сторін не склалось. Між сторонами по справі постійно виникають непорозуміння, конфліктні ситуації, що призвело до того, що стосунки стали напруженими.. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинились. Хоча сторони проживають в одному будинку, але кожен з них живе своїм життям та своїми інтересами. Примирення між позивачкою і відповідачем неможливе. Враховуючи ту обставину, що сторони тривалий час, - більше 6 місяців подружні стосунки не підтримували і підтримувати їх в подальшому намірів не мають, а відносини між ними фактично стали недружелюбними, незважаючи на зусилля суду щодо примирення сторін, суд приходить до висновку про те, що сім»ю [PERSON] зберегти немає можливості, тому шлюб за вимогою позивачки суд розриває.. Неповнолітніх дітей, - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], - залишити проживати з позивачкою. Судові витрати по справі в розмірі 8 грн. 50 коп. державного мита та 30 грн. за інформаційно технічне забезпечення розгляду справи в порядку ч.1 ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача [PERSON] на користь держави. При реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС обов»язок щодо сплати державного мита в сумі 17 грн. покласти на [PERSON], звільнивши від сплати [PERSON]. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-24 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду, мотивуючи це тим, що відповідач по справі, являючись споживачем електроенергії Петрівського РЕМ ВАТ Кіровоградобленерго, порушив вимоги правил користування електроенергією для населення шляхом самовільного підключення до системи електропостачання після його відключення, внаслідок чого Петрівському РЕМ ВАТ Кіровоградобленерго було заподіяно збиток на суму 282 грн. 38 коп. Крім того, відповідач вчасно не розрахувався за спожиту електроенергію і станом на 17.03.2010 року борг становить - 144 грн. 50 коп. Добровільно кількість недоврахованої енергії та її вартості та боргу за спожиту електроенергію відповідач не сплачує, тому позивач просить стягнути з відповідача кошти в сумі 426 грн. 88 коп., а також судові витрати. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав повністю. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить розписка про одержання судової повістки, причини неявки відповідача суду не відомі. Зі згоди позивача суд, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов ВАТ Кіровоградобленерго підлягає задоволенню з наступних підстав. 17 квітня 2010 року при проведенні перевірки працівниками Петрівського РЕМ ВАТ «Кіровоградобленерго» у споживача [PERSON] було виявлено порушення Правил користування електроенергією для населення, а саме, самовільне підключення споживача до систем енергопостачання після його відключення, про що складено акт за №016828 (а.с.3). Згідно розрахунку кількості недоврахованої електроенергії та її вартості (а.с. 2), на підставі складеного Акту № 016828 про порушення Правил користування електричною енергією побутовим абонентом від 17.04.2010 року споживачу розрахунковим шляхом на підставі Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією» визначена кількість недоврахованої безобліково спожитої електроенергії і її вартість за період з 16.03.2010 року по 17.04.2010 рік в сумі 282 грн. 38 коп. Крім того відповідач вчасно не розраховувався за спожиту електроенергію, про що свідчить довідка Петрівського РЕМ ВАТ Кіровоградобленерго про наявність боргу в розмірі 144 грн. 50 коп. станом на 17.03.2010 року, а також зафіксовані в завданнях на обхід покази лічильника відповідача (а.с.4,9). Виходячи з наведеного суд вважає, що позов слід задовольнити. Вказані правовідносини регулюються ЦК України, Законом України Про електроенергетику та Правилами користування електроенергетикою для населення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем припинено з вересня 2009 року, оскільки вони мають різні характери, погляди на життя, внаслідок чого між ними постійно виникали сварки. Позивач вважає, що примирення між ними неможливо. У судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином,про що свідчать матеріали справи, причину неявки не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 01 лютого 2008 року, що був зареєстрований у Комінтернівському відділі РАЦС Харківського міського управління юстиції. Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбно-сімейні відносини з вересня 2009 року. Суд вважає, що збереження шлюбу неможливо, оскільки суперечить інтересам позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем припинено з грудня 2009 року, оскільки вони мають різні характери, між ними немає порозуміння, внаслідок чого між ними відбувалися сварки, іноді бійки. Позивач вважає, що примирення між ними неможливо. У судовому засіданні позивач та його представник [PERSON] підтримали позовні вимоги. Відповідач позов визнала. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 01 червня 1991 року, що був зареєстрований у відділі ЗАГС Чернігівського міськвиконкому, від шлюбу мають 2-х неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] . Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбно-сімейні відносини з грудня 2009 року. Суд вважає, що збереження шлюбу неможливо, оскільки суперечить інтересам позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем припинено дванадцять років тому, оскільки відповідач порушував подружню вірність, внаслідок чого між ними виникали сварки.Вони втратили один до одного почуття любові та поваги. Позивач вважає, що примирення між ними неможливо. У судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином,про що свідчать матеріали справи, причину неявки не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 19 липня 1980 року, що був зареєстрований у Комінтернівському відділі ЗАГС м.Харкова. Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбно-сімейні відносини протягом дванадцять років. Суд вважає, що збереження шлюбу неможливо, оскільки суперечить інтересам позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що відповідач не сплачує своєчасно плату за водопостачання та водовідведення, що призвело до виникнення заборгованості за період з 01.03.2009 року по 01.04.2010 року в розмірі 410,74 гривень. В добровільному порядку відшкодувати заборгованість відмовляється. Просив суд стягнути з відповідача заборгованість по оплаті послуг водопостачання та водовідведення в розмірі 410,74 гривень та сплачений збір за інформаційно-технічне забезпечення в сумі 30 гривень, судові витрати покласти на відповідача. В судовому засіданні представник позивача [PERSON]С, яка діє на підставі довіреності, позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача у відшкодування заборгованості послуги водопостачання та водовідведення в розмірі 410,74 гривень та сплачений збір за інформаційно-технічне забезпечення в сумі 30 гривень, судові витрати покласти на відповідача. Відповідач, будучи повідомленими про дату та час судового розгляду справи, до суду не з'явився, про причини неявки не повідомив, із будь-якими заявами на адресу суду не звертався, тому суд, за згодою позивача, ухвалив заочне рішення на підставі наявних в справі доказів, що відповідає положенням ст..224 ЦПК України. Вислухавши пояснення представника позивача та дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. [PERSON] є споживачем послуг з водопостачання та водовідведення та мешкає за адресою: [ADDRESS], що підтверджується копією особистого рахунку (а.с.4). Відповідно до ст.20 ч.3 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний своєчасно оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно п.17 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води та водовідведення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630, послуги з водовідведення оплачуються споживачем з розрахунку обсягу витрат холодної та гарячої води згідно з нормативами споживання або показаннями засобів обліку. Як слід з виконаного позивачем розрахунку, заборгованість відповідача перед позивачем за надані послуги водопостачання та водовідведення за період з 01.03.2009 року по 01.04.2010 року складає 410,74 гривень (а.с.5). Згідно ст..526 ЦК України зобов'язання повинно бути виконано належним чином та відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу. Таким чином, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та стягує з відповідача на користь позивача заборгованість по оплаті послуг водопостачання та водовідведення в сумі 410,74 гривень. Прийшовши до висновку щодо задоволення позову, суд, враховуючи що позивач звільнений від сплати держмита при звернення до суду, відповідно до ст..88 ЦПК України стягує з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати у вигляді сплаченого збору за ІТО в сумі 30 гривень та на користь держави судовий збір в сумі 51 гривні. На підставі викладеного,

Outcome: approved