Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання договору дарування недійсним. Посилаючись на те, що в лютому 2009 року відповідач, [PERSON], звернувся до Білозерського районного суду з позовом до батька [PERSON], про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою. Свої позовні вимоги відповідач мотивував тим, що на підставі договору дарування від 06 березня 2003 року він є власником будинку № 53-а по вул. Івана Франка в смт. Білозерка Херсонської області. До позовної заяви були додані документи серед яких був договір дарування від 06 березня 2003 року, згідно якого позивач, [PERSON] подарував відповідачу, [PERSON] житловий будинок № 53-а по вул. Івана Франка в смт. Білозерка Херсонської області. Дійсно, 06 березня 2003 року між позивачем та відповідачем було укладено договір, але до ознайомлення з матеріалами, які надійшли на адресу позивача, позивач вважав, що між ним та відповідачем було укладено договір довічного утримання. До укладення зазначеного договору між позивачем та його колишньою дружиною, матір'ю відповідача була досягнута домовленість про те, що вони укладають з відповідачем (який є їхнім сином) договір довічного утримання, згідно якого відповідач має надавати матеріальну допомогу та у разі погіршення їхнього стану здоров'я доглядати позивача до смерті, після чого буде повноправним власником будинку. Про цю домовленість знав і відповідач та не заперечував проти неї. Колишня дружина та відповідач оформили усі необхідні для укладення договору документи та подали їх до нотаріуса, після чого запросили [PERSON] для підписання договору. Довіряючи дружині та сину він прийшов до нотаріуса та підписав договір, вважаючи, що підписує договір довічного утримання. Під час підписання договору він був без окулярів, що зробило не можливим ознайомлення зі змістом договору. Усі екземпляри договору забрала колишня дружина. На підставі чого просить визнати недійсним договір дарування житлового будинку що знаходиться за адресою: № 53-а по вул. ІванаФранка в смт. Білозерка Херсонськоївід 06 березня 2003 року. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив визнати недійсним договір дарування житлового будинку що знаходиться за адресою: вул. ІванаФранка, № 53-а в смт. Білозерка Херсонськоївід 06 березня 2003 року. Відповідач в судове засідання не зявився про дату, час, та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомляв. Представник відповідача зявився в судове засідання, з позовними вимогами не погодився, просив відмовити в задоволені позовних вимог позивача оскільки йому оголошувався текст укладеного правочину. Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, свідків по справі вивчивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Відповідно до свідоцтва про право власності на домобудівлю № 66 від 30.05.1991 року виданого виконавчим комітетом Білозерської селищної ради будівля розташована в смт. Білозерка, по вул. Івана Франка, 53-а, належить [PERSON]. Відповідно до договору дарування серії ВЕВ № 980090 від 06.03.2003 року посвідченого державним нотаріусом Білозерської державної нотаріальної контори Херсонської області, та зареєстрованого в державному реєстрі під №1-3026 [PERSON] подарував своєму сину, а обдарований [PERSON] прийняв в дар від свого батька домобудівлю, що знаходиться по вулиці ІванаФранка, № 53-а в смт. Білозерка Херсонської області. Відповідно до довідки Білозерської державної нотаріальної контори № 531979-1372 від 06 березня 2003 року на момент укладення договору дарування, станом на 03.06.2003 року, заборону на розташований за адресою: по вулиці ІванаФранка, № 53-а в смт. Білозерка Херсонської областінакладено не було. Відповідно до показів позивача його було введено в оману стосовно укладеного правочину, оскільки він помилково вважав, що між ним та відповідачем укладено договір довічного утримання, зміст укладеного та оголошеного правочина він не розумів оскільки на має юридичної освіти. Відповідно до показів представника відповідача, позивач належним чином був повідомлений про суть укладеного ним правочину. У відповідності до ст. 717 ЦК України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов'язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність. У відповідності до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Враховуючи наведене, оцінивши всі докази в їх сукупності, а також особливості сприймання сторонами суті укладеного правочину а саме договору дарування укладеного [PERSON] відповідно до якого він подарував своєму сину, а обдарований [PERSON] прийняв в дар від свого батька домобудівлю, що знаходиться по вулиці ІванаФранка, № 53-а в смт. Білозерка Херсонської області, серії ВЕВ № 980090 від 06.03.2003 року посвідченого державним нотаріусом Білозерської державної нотаріальної контори Херсонської області, та зареєстрованого в державному реєстрі під №1-3026, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved