Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-06 00:00:00

У серпні 2007 року у Новомиргородський районний суд надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної джерелом підвищеної небезпеки. Відповідно до позовної заяви позивач, посилаючись на ст.ст.1166, 1187 ЦК України, просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на його користь матеріальну шкоду у розмірі 9 443 грн. 90 коп., яка заподіяна йому внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася близько 18 години 11 липня 2007 року на автодорозі «Новомиргород - [PERSON]», під час якої автомобіль «ВАЗ-21103», реєстраційний номер [NUMBER], яким керував [PERSON], зіткнувся з гужовою повозкою під керуванням [PERSON] Крім того, позивач просить стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 1000 грн. та судові витрати по справі. У судовому засіданні позивач змінив позовні вимоги, просив суд: стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду в розмірі 1600 грн., додатково стягнути з [PERSON] 50 грн. за сплату судового збору; в іншій частині позивач підтримав позов, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON], представники відповідача [PERSON] та адвокат [PERSON] позов не визнали та просили суд відмовити в задоволенні позову, вважаючи, що дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія автомобіля «ВАЗ-21103», при цьомув обґрунтування своїх заперечень \~відповідач та його представники послались на постанову Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 12.06.2008 року, якою скасовано постанову виконуючого обовязки начальника Маловисківського МВ ДАІ при УМВС України в Кіровоградській області від 08.08.2007 року про накладення на підставі ст.127 ч.4 КУпАП на [PERSON] штрафу в розмірі 100 гривень, та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 28.05.2009 року, якою залишено без змін зазначену постанову суду першої інстанції. Заслухавши пояснення позивача, відповідача та його представників, дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне задовольнити позов частково за таких обставин. У відповідності до ст.11 ч.1 ЦПК України суд розглядає справи в межах \~заявлених позовних вимог і на \~підставі \~доказів, наданих сторонами. Згідно до ст.60 ч.1 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст.1166 ч.1 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішенням, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно зі ст.1166 ч.2 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Так, судом встановлено, що 11 липня 2007 року о 18 год. на автодорозі «Новомиргород - [PERSON]» між гужовою повозкою під керуванням [PERSON] та автомобілем позивача «ВАЗ-21103», реєстраційний номер [NUMBER], яким керував [PERSON], відбулася дорожньо-транспортна пригода, у результаті якої автомобілю «ВАЗ-21103»та гужовій повозці заподіяні механічні пошкодження, а також травмовано тварину - коня. Крім того, у судовому засіданні встановлено, що дорожньо-транспортна пригода сталася з вини відповідача, зокрема у звязку з порушенням [PERSON] п.п.10.1, 10.4 (ч.2) [PERSON] дорожнього руху, що підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серія АВ №889043 від 11.07.2007 року та схемою до нього з переліком пошкоджень; протоколами медичного огляду учасників ДТП для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану спяніння від 11.07.2007 р. відповідно №25 та №26; висновком спеціаліста Кіровоградського НДЕКЦ про проведення автотехнічного дослідження № 141 від 01.08.2007 року; висновком судової автотехнічної експертизи №142 від 16.10.2009 року; показаннями свідка [PERSON] від 11.07.2007 року, в яких він зазначив, що перед тим як повернути вліво ні він, ні [PERSON] не дивились назад з метою впевнитись у відсутності транспорту, який рухався у попутному напрямку, та безпечності виконання маневру; показаннями у судовому засіданні свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]; показаннями експерта [PERSON] Аналізуючи доводи відповідача та його представників, у яких вони посилаються на постанову Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 12.06.2008 року, якою скасовано постанову виконуючого обовязки начальника Маловисківського МВ ДАІ при УМВС України в Кіровоградській області від 08.08.2007 року, в звязку з відсутністю у діях [PERSON] складу правопорушення, передбаченого ст. 127 ч.4 КУпАП, та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 28.05.2009 року, якою залишено без змін зазначену постанову суду першої інстанції, суд оцінює такі доводи критично. Так, відповідно до п.1.10 [PERSON] дорожнього руху дорожньо-транспортною пригодою є подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки; статтею 127 частиною 4 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена адміністративна відповідальність за порушення правил дорожнього руху особами, які керують гужовим транспортом, що спричинили створення аварійної обстановки, проте як вбачається з досліджених у судовому засіданні обставин, перевірених доказами, подією, яка розглядається, є безпосередньо дорожньо-транспортна пригода, правовідносини сторін регулюються цивільним законодавством, а відповідальність відповідача є цивільно-правовою. Також суд оцінює критично доводи відповідача [PERSON] та його представників про те, що [PERSON], керуючи гужовою повозкою, діяв в межах [PERSON] дорожнього руху, а також показання свідка [PERSON], які він дав у судовому засіданні 02.12.2009 року, оскільки такі доводи та показання свідка спростовуються сукупністю наведених вище, досліджених у судовому засіданні доказів, які відповідають обставинам справи, ставити під сумнів у суду немає жодних підстав. Що стосується показань свідка [PERSON] під час судового розгляду справи, то вони також суперечать його ж показанням, які від дав у день скоєння дорожньо-транспортної пригоди, а саме 11.07.2007 року. Суд також звертає увагу на той факт, що ухвалою Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 18 лютого 2010 року за клопотанням відповідача [PERSON] по справі призначено повторну судову автотехнічну експертизу, провадження якої було доручено Кіровоградському відділенню ОНДІСЕ, при цьому відповідачу була розяснена ст.146 ЦПК України та необхідність оплати за проведення експертизи, однак у звязку з відмовою оплатити вартість проведення експертизи матеріали цивільної справи експертна установа повернула без проведення експертизи; у судовому засіданні позивач та його представник [PERSON] не змогли пояснити суду підстави у звязку з якими не була проведена оплата за виконання експертизи. Також, під час судового розгляду справи встановлено, що за результатами дорожньо-транспортної пригоди автомобілю «ВАЗ-21103», реєстраційний номер [NUMBER] завдано технічних пошкоджень; відповідно до висновку автотоварознавчого експертного дослідження по визначенню вартості відновлювального ремонту автомобіля та суми матеріального збитку заподіяного власнику зазначеного автомобіля №1260/26 від 16.08.2007 року, проведеного Кіровоградським відділенням ОНДІСЕ, станом на 13.07.2007 року сума матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «ВАЗ-21103», реєстраційний номер [NUMBER], складає 8222,53 грн., а вартість відновлювального ремонту автомобіля - становить 9243,98 грн. Враховуючи вимоги ст.1192 ЦК України, а також те, що відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" №6 від 27.03.1992 року якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації; зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків), суд з урахуванням зносу вважає за необхідне позов в частині стягнення матеріальної шкоди задовольнити частково, а саме стягнути з відповідача на користь позивача у відповідності до вказаного експертного дослідження 8222, 53 грн. Суд також звертає увагу на те, що відповідач та його представники, хоча і заперечували проти задоволення позову в тому числі у звязку з завищенням суми матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля «ВАЗ-21103», проте не скористались у судовому засіданні своїм правом заявити клопотання про проведення судової автотоварознавчої експертизи, будь-яким чином не спростували дані, які містяться у висновку автотоварознавчого експертного дослідження №1260/26 від 16.08.2007 року, в звязку з чим суд вважає висновок автотоварознавчого експертного дослідження №1260/26 від 16.08.2007 року належним та достовірним доказом і відповідно бере його до уваги. У частині позову щодо стягнення моральної шкоди, відповідно до ст.1167 ЦК України, суд дійшов висновку, що позивачем доведено факт заподіяння йому моральної шкоди відповідачем внаслідок неправомірних дій [PERSON], що знаходяться у причинному звязку безпосередньо з тими негативними наслідками, що настали для позивача, але розмір моральної шкоди суд визнає завищеним і вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду в розмірі 1000 грн. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати, у звязку з чим суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 101 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 30 грн. В іншій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають за недоведеністю. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду в розмірі 8222,53 грн., моральну шкоду в розмірі 1000 грн., судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі 101 грн., витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 30 грн., а всього - 9353, 53 грн., оскільки дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення відповідачем [PERSON] дорожнього руху, який керував гужовою повозкою, тобто з вини [PERSON] Враховуючи викладене,

Outcome: partial