Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-14 00:00:00

\\\\.06.2010 року [PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому просить язати управління Пенсійного фонду України в Балаклійському районі Харківської області іити перерахунок пенсії з підвищенням її на 30 % мінімальної пенсії за віком, починаючи 17.2007 року та провести відповідні виплати; а також стягнути із відповідача судові ги. З обгрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що вона є пенсіонером, має ; «дитина війни», у звязку з чим відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний г дітей війни» вона має право на доплату до пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за Незважаючи на викладені вимоги діючого законодавства відповідач здійснював виплату цення до пенсії в меншому розмірі. З судове засідання позивачка не зявилася, надала заяву, в якій підтримала позовні и, просила розглянути справу без її участі. Іредставник відповідача в судове засідання не зявився, надав заяву, в якій просить інути справу без його участі. З своїй письмових запереченнях відповідач просить суд відмовити задоволенні позову, аючись на те, що управління Пенсійного фонду України у Балаклійському районі діяло > діючого законодавства, не порушуючи норм пенсійного права, а отже вимоги позивачки зпідставними. Відповідач вказує на те, що органи Пенсійного фонду мають истовувати кошти тільки на виплати, вичерпний перелік яких визначений діючим одавством, до яких виплати підвишення пенсії відповідно до ст.6 Закону України «Про іьний захист дітей війни» не відносяться. Зідповідач вважає свої дії правомірними також через невизначеність на законодавчому за рахунок яких коштів повинні здійснюватися ці виплати та який розмір мінімальної за віком необхідно застосовувати при обчисленні таких доплат. При цьому зазначає про рунтованість доводів позову щодо застосування до спірних правовідносин ст.28 Закону ни «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», оскільки розмір альної пенсії за віком, встановлений абзацом 1 частини 1 цієї статті застосовується зчно для визначення розмірів пенсії, призначених за цим Законом. Враховуючи наявність відповідних заяв від позивачки та представника відповідача суд іє за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому оленню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст.1 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" дитиною війна особа, яка є громадянином України та якій на час закінчення Другої світової війни (2 вегс. . 1945 року) було менше 18 років. Судом встановлено, що [PERSON] народилася 02 травня 1944 року а. Позивачка має статус «дитини війни» і перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного ос е України в Балаклійському районі Харківської області, отримує пенсію за віком /пенсі посвідчення б/н від 01.07.199 року /а.с.7/. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» дітям в:і і пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, х виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Виходячи з того, що позивачка є дитиною війни, суд вважає, що на неї повні™ розповсюджуються всі пільги та соціальні гарантії, передбачені Законом України Пр соціальний захист дітей війни», в тому числі й право на підвищення пенсії на 30% мінімаль -» пенсії за віком, як передбачено статтею 6 зазначеного Закону. Розмір мінімальної пенсії за віком, визначений ст.28 Закону України «Пр загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року. Згідно цієї ног мінімальна пенсія за віком дорівнює прожитковому мінімуму, встановленого для осіб, и втратили працездатність. Із заперечень відповідача встановлено, що позивачці в 2007 році не здійснювати зазначені виплати, з посиланням на відсутність коштів та на невизначеність розрахунком:» величини /мінімальної пенсії за віком/ для розрахунків підвищень до пенсії категорії громада- які мають статус дітей війни. З 01.01.2008 року позивачці встановлено підвищення до пенсії як особі, яка має стаг ; «дитина війни» в сумі 47 грн. щомісячно, з 01.04.2008 року - 48,10 грн. щомісячно, з 22.05.20*1 року - 48,10 грн. щомісячно, з 01.07.2008 року - 48,20 грн. щомісячно, з 01.10.2008 року - 49,80 грн. щомісячно. З 01.01.2009 року позивачка отримує підвищення до пенсії в розмірі 49,80 гр=. щомісячно. Всього за період 2008-2010 роки позивачці виплачено підвищення до пенсії ї розмірі 1425,90 грн. При цьому, з 01.01.2008 року по 22.05.2008 року відповідач здійснював нарахування на підставі п.41 розділу 2 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та п?' внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 року, а з 22.05.2008 рок> на підставі Постанови КМУ «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадя: №530 від 28.05.2008 року. Згідно ст.7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», фінансове забезпечена; державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коїш ? Державного бюджету України. Відповідно до п.12 ст.71 Закону України «Про Державний бюджет на 2007 рік», дію стат- 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», з урахуванням ст.111 цього Закон . було зупинено. Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року за №6-рп/2007, у справі _ поданням 46 народних депутатів України щодо відповідності Конституції Украї:- (конституційності) положень статей 29, 36, ч.2 ст.56, ч.2 ст.62, ч.І ст.66, п.п. 7, 9, 12, 13, 14, 25 29, 30, 39, 41, 43, 44, 45, 46 ст.71, ст.ст.98, 101, 103, 111 Закону України «Про Державні-: бюджет України на 2007 рік» (справа про соціальні гарантії громадян), визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) положення п.12 ст.71 Закону України «Про Державний бюджет на 2007 рік», яким зупинено дію ст.6 Закону України «Про соціальні:; захист дітей війни», з урахуванням ст. 111 цього Закону. Рішення Конституційного Суду України у цій справі має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у звязку з правовідносинами, як: виникли внаслідок дії положень статей зазначеного закону, що визнані неконституційними З Рішення Конституційного Суду України є обовязковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене. Відповідно до ч.2 ст.152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність. Виходячи з приписів ч.2 ст.152 Конституції України та дати ухвалення рішення Конституційним Судом України відповідач повинен був нараховувати та сплачувати позивачці підвищення до пенсії, передбачене ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з 09.07.2007 року. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги, які стосуються виплати підвищення до пенсії за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Стосовно позовних вимог щодо зобов'язання відповідача здійснити перерахунок та виплату підвищення до пенсії за 2008 рік, суд вважає ці вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до п.41 розділу 2 Закону України „Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України текст статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" викладено в наступній редакції.: «Дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Ветеранам війни, які мають право на отримання підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, відповідно до цього Закону та Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту дане підвищення провадиться за їх вибором згідно з одним із законів». Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року за №10-рп\\2008 року, у справі за конституційними поданнями Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень ст.65 розділу 1, пунктів 61, 62, 63, 66 розділу 2, пункту 3 розділу 3 Закону України „Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України і 101 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень ст. 67 розділу 1, п.п. 1-4, 6-22, 24-100 розділу 2 Закону України „Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України (справа щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет України), визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) положення п.п.41 розділу 2 Закону України „Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України. Рішення Конституційного Суду України у цій справі має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначеного закону, що визнані неконституційними. Рішення Конституційного Суду України є обов'язковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене. Виходячи із системного аналізу зазначених норм законодавства, рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 року та приписів ч.2 ст.152 Конституції України, суд дійшов висновку, що до 22.05.2008 року, тобто до ухвалення зазначеного рішення Конституційним Судом України, відповідач, здійснюючи позивачці підвищення до пенсії, передбачене ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни в редакції від 01.01.2008 року, з урахуванням п.п.41 розділу 2 Закону України „Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України, діяв на підставі та у відповідності з діючою нормою зазначених законів, а тому позовні вимоги щодо стягнення підвищення до пенсії у розмірі ЗО % мінімальної пенсії за віком з 01.01.2008 року по 21.05.2008 задоволенню не підлягають. Проте з 22.05.2008 року відповідач повинен був нараховувати та сплачувати поз підвищення до пенсії, передбачене ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей ві редакції, яка діяла до 01.01.2008 року, оскільки з моменту ухвалення Конституційним України рішення щодо неконституційності пп..41 розділу 2 Закону України „Про Дер* бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України, ця втратила чинність та не підлягала застосуванню. Оскільки в 2009 році ніяких змін до ст. 6 Закону України «Про соціальний захисі війни» не вносилось, позивачка в 2009 році мала право на отримання підвищення до п розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком. Стосовно позовних вимог про зобовязання здійснити перерахунок пенсії за 2010 ] суд зазначає наступне. Статтею 52 Закону України «Про Державний бюджет України на 2010 рік» встанов прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, в таких розмірах: з 01 січш року - 695 гривень, з 01 квітня 2010 року - 706 гривень. Таким чином, позивачу розмір щомісячної доплати до пенсії згідно Закону України соціальний захист дітей війни» повинен розраховуватися, виходячи із наведених ро прожиткового мінімуму. Судом встановлено, що нарахування та виплата позивачу підвищення до пенсії як д війни здійснювалось відповідачем в розмірі нижчому, ніж передбачено діючим законодавс Суд не приймає до уваги доводи відповідача про відсутність бюджетного фінансува обсязі, передбаченому Законом України «Про соціальний захист дітей війни» для здійсь соціальних виплат, оскільки відповідно до вимог ст. З Конституції України права і свобо. їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, головним обовязком я утвердження і забезпечення прав і свобод людини. Постановляючи рішення у даній справі, суд виходить з того, що конституційні принц на яких базується здійснення прав та свобод людини і громадянина України, включаючи і п на пенсійне забезпечення, передбачене Конституцією України та іншими Законами Україні може бути скасоване, звужене. Правовою гарантією забезпечення державою даного пра виконання прийнятих на себе зобовязань. Відповідно до статті 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією У країн Згідно ч. 1 та ч. 9 ст. 8 ЦПК України суд вирішує справи відповідно до Констит України, законів України та міжнародних договорів, згода на обов»язковість яких на. Верховною Радою України. Забороняється відмова в розгляді справи з мотивів відсутні неповноти, нечіткості, суперечливості законодавства, що регулює спірні відносини. Таким чином, доводи відповідача, в частині неврегульованості на законодавчому р порядку здійснення доплат особам, які мають статус дітей війни не може бути підставою дл не здійснення або відмови в задоволенні позову. Щодо доводів стосовно відсутності підстав для застосування до спірних правовідно ст. 28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування від 09.07.2і року № 1058-ІУ, суд зазначає наступне. Сторонами по справі не заперечується, що позивачка відповідно до ст. 6 Закону Украі „Про соціальний захист дітей війни має право на отримання доплати до пенсії у розмірі 3і мінімальної пенсії за віком. За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише правилами, передбаченими ст. 28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсій страхування, іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір і встановлював інший розмір, немає. З огляду на викладене, суд вважає необгрунтованими доводи відповідача ше. застосування положення ч.З ст. 28 зазначеного Закону, з якої випливає, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом 1 частини 1 цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсії, призначених згідно з цим Законом, оскільки наявність такої норми та відсутність іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії, встановленої ст. 46 Конституції України та права на отримання доплати до пенсії, передбаченої ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни. Суд вважає за можливе застосувати саме частину 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», оскільки в даному випадку мінімальний розмір пенсії за віком використовується не для визначення розміру будь-якої пенсії, а лише як коефіцієнт для визначення розміру щомісячної доплати до пенсії, передбаченої Законом України «Про соціальний захист дітей війни», оскільки цей закон передбачає в якості критерію визначення розміру щомісячної доплати до пенсії, що на думку суду, не суперечить вимогам частини 3 статті 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Крім того, суд вважає безпідставними посилання відповідача на відсутність коштів щодо забезпечення виплат зазначеної доплати до пенсії. Як зазначено у Рішенні Конституційного Суду України від 11 жовтня 2005 року № 8- рп/2005 (справа про рівень пенсії і щомісячного довічного грошового утримання) зміст прав і свобод людини - це умови і засоби, які визначають матеріальні та духовні можливості людини, необхідні для задоволення потреб її існування і розвитку. Обсяг прав людини - це кількісні показники відповідних можливостей, які характеризують його множинність, величину, інтенсивність і ступінь прояву та виражені у певних одиницях виміру. Звуження змісту прав і свобод означає зменшення ознак, змістовних характеристик можливостей людини, які відображаються відповідними правами та свободами, тобто якісних характеристик права. Звуження обсягу прав і свобод - це зменшення кола суб'єктів, розміру території, часу, розміру або кількості благ чи будь-яких інших кількісно вимірюваних показників використання прав і свобод, тобто їх кількісної характеристики. Враховуючи те, що позивачка є дитиною війни, вона наділена державою певним правовим статусом, який включає в себе й право на додаткові елементи соціального захисту, зокрема право на отримання надбавки до пенсії. Наділивши дітей війни зазначеною соціальною гарантією, держава таким чином взяла на себе публічне зобов'язання забезпечити належний матеріальний рівень осіб, які є дітьми війни. Тобто, між позивачкою і державою встановлено певний правовий зв'язок у визначеній сфері життєдіяльності, який характеризується наявністю зобов'язання держави забезпечити соціальний захист дітей війни. Статтею 22 Конституції України визначено, що конституційні права і свободи гарантуються. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Таким чином, держава взяла на себе зобовязання забезпечити реалізацію громадянами своїх конституційних прав. Виходячи з принципу верховенства права, закріпленого ст. 8 Конституції України, принципу пріоритетності законів над урядовими нормативними актами, у звязку з чим Закони України мають вищу юридичну силу, суд вважає, що при вирішенні даного спору, підлягає застосуванню саме ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», в редакції, яка діє після прийняття рішень Конституційним Судом України, з урахуванням вимог ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», яка визначає мінімальну пенсію за віком на рівні прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, а не вищезазначена постанова Кабінету Міністрів України, на підставі якої позивачці здійснювалось нарахування та виплата підвищення до пенсії як дитині війни. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про незаконність дій Управління пенсійного фонду України у Балаклійському районі у Харківській області щодо нарахування і виплати позивачці підвищення до пенсії як дитині війни у розмірі нижчому, НЗЕ передбачено діючим законодавством. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свобш інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України. Згідно з ч.2 ст. 1 ЦК України до майнових відносин, заснованих на адміністратив:- ж іншому владному підпорядкуванні однієї сторони другій стороні, цивільне законодавиця застосовується, якщо інше не встановлено законом. Враховуючи наявність спеціальних законодавчих актів, які підлягають застосував: справах із соціальних правовідносин, що носять публічно-правовий характер, для захисту ¦ [PERSON] суд вважає за необхідне визнати незаконними дії Управління Пен. фонду України в Балаклійському районі Харківської області по не виконанню з 09 липні 1 року по 31 грудня 2007 року та 22 травня 2008 року по 15 липня 2010 року приписів стгт Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та прийняти рішення про зобов'ї ^ відповідача здійснити позивачу перерахунок та виплату підвищення до пенсії як дитин: за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року і до аа порядку визначення розміру державної соціальної підтримки дітей війни відповідь законодавства. Посилання відповідача на ст.257 ЦК України суд не приймає до уваги, оскільки пс : вимоги заявлені в межах строку позовної давності. Розподіл судових витрат суд здійснює згідно вимог ст.88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial