overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-20 00:00:00

У січні 2010 року перший заступник прокурора м. Чернігова звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі ВАТ «Державний ощадний банк України» до відповідачів про стягнення солідарно заборгованості за кредитним договором в сумі 1 485,36 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 29.08.2005 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] укладено кредитний договір № 228/841, згідно якого ВАТ «Державний ощадний банк України» надав [PERSON] кредит у сумі 5 000 грн. під 19 % річних з кінцевим терміном повернення 28.08.2010. В забезпечення даного договору 29.08.2005 року укладено два договори поруки, згідно яких [PERSON], [PERSON] зобовязались відповідати за зобовязаннями [PERSON] [PERSON] зобовязання за кредитним договором порушила. Представник позивача та прокурор в судовому засіданні позов підтримали. У судове засідання відповідачі не зявились, про час і місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку. За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі ст.224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши докази, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що 29.08.2005 між ВАТ «Державний ощадний банк України» та укладено кредитний договір № 228/841, згідно якого ВАТ «Державний ощадний банк України» надав [PERSON] кредит на споживчі потреби у сумі 5000 грн. під 19% річних з кінцевим терміном повернення 28.08.2010. В забезпечення даного договору 29.08.2005 року укладено два договори поруки, згідно яких [PERSON], [PERSON] зобовязались відповідати за зобовязаннями [PERSON] Відповідно до умов кредитного договору кредит надається готівкою. Позичальник зобовязався проводити погашення кредиту щомісяця рівними частинами в сумі 84 грн., а також сплачувати відсотки, нараховані банком на залишок заборгованості за кредитом, до 5-го числа кожного місяця, починаючи з вересня 2005 року, останнє погашення кредиту в сумі 44 грн. та сплата відсотків за його користування не пізніше 28.08.2010. Сума кредиту видана [PERSON] 29.08.2005, про що свідчить копія заяви на видачу готівки. Відповідно до п.п.3.3.1-3.3.3, 4.2. кредитного договору у випадку неналежного виконання взятих на себе зобовязань банк має право вимагати достроково повернення кредиту та сплати відсотків. Позичальник зобовязаний сплатити на користь банку пеню в розмірі 0,05 % від суми простроченого платежу за кожен день прострочення. Зобовязання за договором [PERSON] не виконав. Відповідно до ст.554 ЦК України та п.3 договорів поруки, у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором. Згідно розрахунку позивача заборгованості за кредитним договором складає 1485,36 грн., в тому числі несплачений залишок кредиту 1280,45 грн., відсотків за користування кредитом 153,29 грн., пеня 51,62 грн. Суму боргу належить стягнути з відповідачів солідарно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-20 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою № 5 у буд.№ 12 по вул.Волковича у [PERSON]. В обґрунтування позову посилається на те, що відповідач у квартирі з моменту реєстрації майже не проживав, за комунальні послуги не сплачував. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги. Відповідач у судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи повідомлявся. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши докази, суд дійшов висновку, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню. Згідно копії договору купівлі-продажу квартири від 25.01.2008[ADDRESS] у буд.№ 12 по вул.Волковича у [PERSON] належить позивачці на праві приватної власності. Відповідно до копії особового рахунку відповідачі зареєстрований в квартирі з 18.06.2008 як піднаймач.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачкою не склалося, шлюбні стосунки припинені. Витрати за реєстрацію розлучення просить покласти на нього. Позивач у судовому засіданні позов підтримала. Відповідачка у судовому засіданні позов визнала. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 23.07.2005. Сторони припинили шлюбні відносини. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам позивача. Примирення між сторонами неможливе. Зазначені обставини в сукупності є підставою для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-20 00:00:00

У січні 2010 року перший заступник прокурора м. Чернігова звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі ВАТ «Державний ощадний банк України» до відповідачів про стягнення солідарно заборгованості за кредитним договором в сумі 2 521,79 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 04.08.2006 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] укладено кредитний договір № 345/1149, згідно якого ВАТ «Державний ощадний банк України» надав [PERSON] кредит у сумі 8 000 грн. під 19 % річних з кінцевим терміном повернення 03.08.2009. В забезпечення даного договору 04.08.2006 року укладено два договори поруки, згідно яких [PERSON] та [PERSON] зобовязались відповідати за зобовязаннями [PERSON] [PERSON] зобовязання за кредитним договором порушила. Представник позивача та прокурор в судовому засіданні позов підтримали. У судове засідання відповідачі не зявились, про час і місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку. За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі ст.224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши докази, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що 04.08.2006 між ВАТ «Державний ощадний банк України» та укладено кредитний договір № 345/1149, згідно якого ВАТ «Державний ощадний банк України» надав [PERSON] кредит на споживчі потреби у сумі 8000 грн. під 19% річних з кінцевим терміном повернення 03.078.2009. В забезпечення даного договору 04.08.2006 року укладено два договори поруки, згідно яких [PERSON] та [PERSON] зобовязались відповідати за зобовязаннями [PERSON] Відповідно до умов кредитного договору кредит надається готівкою. Позичальник зобовязався проводити погашення кредиту щомісяця рівними частинами в сумі 222 грн., а також сплачувати відсотки, нараховані банком на залишок заборгованості за кредитом, до 5-го числа кожного місяця, починаючи з вересня 2006 року, останнє погашення кредиту в сумі 230 грн. та сплата відсотків за його користування не пізніше 03.08.2009. Сума кредиту видана [PERSON] 04.08.2006, про що свідчить копія заяви на видачу готівки. Відповідно до п.п.3.3.1-3.3.3, 4.2. кредитного договору у випадку неналежного виконання взятих на себе зобовязань банк має право вимагати достроково повернення кредиту та сплати відсотків. Позичальник зобовязаний сплатити на користь банку пеню в розмірі 0,05 % від суми простроченого платежу за кожен день прострочення. Зобовязання за договором [PERSON] не виконав. Відповідно до ст.554 ЦК України та п.3 договорів поруки, у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором. Згідно розрахунку позивача заборгованості за кредитним договором складає 2\~521,79 грн., в тому числі несплачений залишок кредиту 2174,00 грн., відсотків за користування кредитом 38,48 грн., пеня 309,31 грн. Суму боргу належить стягнути з відповідачів солідарно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-20 00:00:00

19.03.2010 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за теплову енергію в розмірі 3272 грн 14 коп, що виникла за період з 01.04.2007 року по 31.12.2009 року. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав. Відповідачі в судове засідання не з'явилась без поважних причин. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляд справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази по справі - суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що відповідачі зареєстровані і проживають в [INFO] (а.с.4). Відповідно до вимог ст.ст.64, 66-68, 160 ЖК України вони несуть солідарну відповідальність і зобов'язані своєчасно оплачувати комунальні послуги. Відповідачі за надані послуги розраховуються частково, внаслідок чого за період з 01.04.2007 року по 31.12.2009 року виникла заборгованість, яка складає 3272 грн 14 коп, що підтверджується розрахунком ( а.с.З). Встановлені обставини є підставою для задоволення позову, з покладанням на відповідачів в дольовому порядку судових витрат по справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-20 00:00:00

11.05.2010 року комунальне підприємство „Жовтоводськтепломережа" звернулось до суду з позовною заявою та просить суд стягнути з відповідачки заборгованість за надані послуги в сумі 3648 грн. 99 коп., в рахунок погашення боргу за період з 01.11.2008 р. по 01.04.2010 р. та судові витрати. У судовому засіданні представник позивача позов підтримала, і просила його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, свого представника не направив, не повідомив суд про своє відношення до позовних вимог та про причини неявки в судове засідання. В зв'язку з цим, з урахуванням думки представника позивача, розгляд справи проведено без участі відповідача, виходячи з наявних у справі доказів. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає що позов необхідно задовольнити у повному обсязі з наступних підстав. Судовим розглядом справи встановлено, що відповідачу належить квартира за адресою - [ADDRESS]. Правовідносини між відповідачкою та ЖРЕД № 4 базувалися на відкритому особистому рахунку № 44138. Дана квартира знаходиться у приватній власності відповідача. Відповідно до рішення Жовтоводського міськвиконкому від 29 листопада 2000р. №410/1 функції по збору платежів від населення за послуги гарячого водопостачання та опалення перейшли від Жовтоводського ВЖРЕД до КП „Жовтоводськтепломережа". Згідно п. 7 "Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями", затверджених постановою КМУ від о8 жовтня 1992 р. за №572, власник зобов'язаний своєчасно вносити плату за обслуговування і ремонт будинку, комунальні та інші послуги. Відповідно до ст. її ЦК України передбачено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Відповідно до ст.ст. 526, 527, 53° ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином у встановлений строк згідно з вимогами закону, договору, а одностороння відмова від їх виконання не допускається. Обов'язок відповідача своєчасно проводити оплату також передбачено Постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення». Відповідач не в повному обсязі виконував свої обов'язки та несвоєчасно і не в повному обсязі проводив оплату за опалення, що призвело до виникнення боргу в сумі 3648 грн. 99 коп. починаючи з листопада 2008 р., що підтверджується наданими розрахунками (а.с. 5-7) і який належить стягнути з відповідача. Також, підлягає стягненню з відповідача судові витрати, а саме 30 грн. - витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у суді та судовий збір на користь держави в розмірі 51 грн. від сплати якого позивач з вільнений рішенням місцевого самоврядування Жовтоводської міської ради.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що між ними припинено шлюбно-сімейні відносини з січня 2010 року, між ними немає взаєморозуміння,єдиної думки з різних побутових питань, внаслідок чого вони втратили один до одного почуття любові та поваги. Позивач вважає, що примирення між ними неможливо. Відповідач позов визнала у повному обсязі, надавши письмову згоду з позовом. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України, при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 23 січня 1999 року, що був зареєстрований у міському відділі РАГС м.Харкова. Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбно-сімейні відносини більше півроку. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, оскільки суперечить інтересам позивача . Суд вважає, що визнання відповідачем предявленного позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що між ними припинено шлюбно-сімейні відносини півроку тому, оскільки вони мають різні характери, погляди на життя, внаслідок чого між ними постійно відбувалися сварки,скандали. Позивач вважає, що примирення між ними неможливо. Відповідач позов визнав у повному обсязі, надавши письмову згоду з позовом. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України, при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 01 жовтня 2005 року, що був зареєстрований у міському відділі РАЦС №2 Харківського обласного управління юстиції. Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбно-сімейні відносини протягом шести месяців. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, оскільки суперечить інтересам позивача . Суд вважає, що визнання відповідачем предявленного позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що між ними припинено шлюбно-сімейні відносини з 5.03.2010 року , оскільки вони мають різні характери, погляди на життя, внаслідок чого між ними постійно відбувалися сварки,скандали. Позивач вважає, що примирення між ними неможливо. Відповідач позов визнав у повному обсязі, надавши письмову згоду з позовом. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України, при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 02 вересня 2006 року, що був зареєстрований у відділі РАЦС Фрунзенського райнного управління юстиції м.Харкова. Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбно-сімейні відносини більше 4-х місяців. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, оскільки суперечить інтересам позивача . Суд вважає, що визнання відповідачем предявленного позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-20 00:00:00

01.06.1977 року [PERSON] та [PERSON] отримали ордер на квартиру [ADDRESS], Миколаївської обл. Ордер було виписано російською мовою, де їхнє прізвище було записане «Диодица». 08.12.1995 року під час приватизації житла їм видали свідоцтво за № 12206 на право власності на квартиру за адресою вул..Тиха, 3/10 в м.Первомайськ і в цьому свідоцтві їхнє прізвище було записано «Диордиця». 17.09.2007 року [PERSON] одержав паспорт в якому його прізвище було записано в якому його прізвище було записано «Діордіца», а 12.04.2010року і [PERSON] одержала паспорт в якому її прізвище було записане «Діордіца». Тільки в даний час, коли позивачі почали переоформляти документи на квартиру вони звернули увагу на розбіжності в написані їхніх прізвищ в документах, тому виникла необхідність для усунення даних розбіжностей в судовому порядку. В судовому засіданні заявники заяву просили задовольнити. Від Первомайського МЕТІ надійшла заява, в якій вони просили слухати дану справу без їхньої участі, покладаючись повністю на рішення суду'. Представник Первомайської міської ради - [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення заяви не заперечувала. Суд, вислухавши пояснення заявників, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено, що дійсно свідоцтво № 12206, видане Первомайським МЕТІ 08.12.1995 року про право власності на квартиру [ADDRESS] належить [PERSON]-та [PERSON], та помилково було вказано прізвище з помилкою - «Диордиця» (а.с.7). З врахуванням наведеного і на підставі ст. 256 ЦК України заява [PERSON] та [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визначити йому додатковий строк у три місяці для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті його сестри [PERSON], померлої 31 липня 2009 року. Свої заявлені вимоги позивач мотивує тим, що за свого життя, 24 листопада 2005 року, його сестра [PERSON] склала заповіт, в якому заповіла позивачу все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, взагалі все те, шо буде належати їй на день смерті і на що вона за законом матиме право. 31 липня 2009 року [PERSON] померла. Позивач за власні кошти поховав сестру і, як спадкоємець за заповітом, фактично прийняв спадщину, яка відкрилася після її смерті, так як на момент смерті проживав разом з сестрою, користується речами, предметами домашнього вжитку покійної, в нього на руках знаходяться державний акт на право приватної власності на землю, але, у встановлений законом строк, позивач по причині юридичної неусвідомленості не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Вказана обставина позбавила позивача права володіти, користуватися, розпоряджатися спадковим майном. З цього приводу позивач змушений звернутися до суду з позовом і в судовому засіданні його представник за дорученням [PERSON] вимоги позивача підтримав в повному обсязі. Представник відповідача до судового засідання не зявився, надіславши на адресу суду заяву, в якій не заперечує проти задоволення позовних вимог, просить розглянути справу без його участі у відповідності з вимогами законодавства України. Заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню у повному обсязі, так як у судовому засіданні встановлено, що сестра позивача [PERSON] за свого життя 24.11.2005 року склала заповіт, посвідчений секретарем Піщанської сільської ради Балтського району Одеської області, в якому заповіла позивачу все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповіт ніким не змінювався і не скасовувався, після її смерті позивач фактично прийняв спадщину, але, у встановлений законом строк, по причині юридичної неусвідомленості, не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Згідно п.24 постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ст.1272 п.З ЦК України. На думку суду, пропуск позивачем строку звернення із заявою про прийняття спадщини стався з поважних причин і вважає за доцільне визначити йому додатковий строк у три місяці для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-20 00:00:00

До Кузнецовського міського суду Рівненської області звернувся прокурор м.Кузнецовська в інтересах [PERSON] з позовом до [PERSON] з вимогами стягнути на її користь аліменти в розмірі 1/3 всіх видів його доходів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] починаючи з дня подачі заяви до суду і до його повноліття. Прокурор вимоги обґрунтовує тим, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання свого неповнолітнього сина [PERSON] не надає. У судовому засіданні позивач представник прокуратури [PERSON] вимоги позовної заяви підтримав, послався на обставини, якими обґрунтовувався позов. Позивач у судове засідання не зявилась, проте надіслала клопотання про розгляд справи без її участі. Відповідач [PERSON] позов визнав частково, а саме погодився на сплату аліментів у розмірі 1/5 частини від його доходу. Пояснив суду, що намагався підтримувати матеріально сина. Крім того, погодження на сплату меншого розміру аліментів пояснює тим, що сплачує квартплату та комунальні послуги за квартиру, у якій проживає він, його син та позивач. Інших осіб на утриманні не має. Він та його син є здоровими людьми. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши наявні в справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується дослідженою у судовому засіданні копією свідоцтва про народження серії 1-ГЮ № 004977, виданого 22.02.2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Кузнецовського міського управління юстиції Рівненської області. [PERSON] працює на ВП «Рівненська АЕС» ДП НАЕК «Енергоатом», має середньомісячний заробіток у сумі 5\~048,05 грн., що підтверджується довідкою № 7152 від 01.07.2010 року, видану ВП «Рівненська АЕС» ДП НАЕК «Енергоатом». Беручи до уваги дану обставину, суд вважає, що він може надавати матеріальну допомогу сину, але не надає її. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У разі ухилення від цього обовязку кошти на утримання стягуються в судовому порядку. Відповідно до ст.183 Сімейного Кодексу України, частка від заробітку (доходу) відповідача, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів, суд у відповідності до ст.182 Сімейного Кодексу України враховує обставини, зокрема, матеріальне становище та стан здоровя платника аліментів та дитини, та інші обставини, які мають істотне значення. Беручи до уваги викладене, суд рахує за доцільне стягнення аліментів проводити в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача. Інших доказів обставин, які впливали б на розмір аліментів суду не надано. Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України, сума стягнення аліментів на користь позивача підлягає до негайного виконання. На підставі викладеного,

Outcome: partial