Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-07 00:00:00

У травні 2010 року представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 28.03.2008 року між ПАТ «[PERSON] Аваль» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 014/30/1158, за умовами якого банком останньому було надано споживчий кредит у сумі 15150,00 грн. строком до 28.03.2011 року зі сплатою 28 відсотків річних. Відповідач зобовязався щомісячно до 28 числа кожного місяця повертати кредитні кошти рівними сумами в розмірі 626,66 грн. до повного погашення заборгованості за кредитним договором. Однак зазначені зобов'язання відповідачем не виконуються, станом на 27.04.2010 року заборгованість за кредитним договором складає 7190,84 грн., з яких прострочена сума заборгованості складає 703,54 грн., заборгованість по сплаті відсотків складає 1330,16грн. В забезпечення належного виконання зобовязання відповідачем [PERSON] своїх зобовязань за вищевказаним кредитним договором між позивачем і відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки № 014/30/1158-1 від 28.03.2008 року. Просив стягнути з відповідачів солідарно , заборгованість за кредитним договором № 014/30/1158 від 23.03.2008 року у сумі 10849,63 грн., де 7190,84 грн. - заборгованість по сумі кредити, 1330,16 грн. - заборгованість по оплаті відсотків, 2328,63 грн. - пеня за невчасне повернення кредиту та відсотків. Також просив витрати по справі покласти на відповідачів. В судове засідання представник позивача не зявилася, надала до суду заяву в якій просила справу розглядати за її відсутності на позовних вимогах наполягала, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідачі до суду не зявилися, належно сповіщені про день та час розгляду справи. Повідомлення про відкладення розгляду справи від них не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у сукупності, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що 28.03.2008 року між ПАТ «[PERSON] Аваль» та [PERSON] було укладено договір № 014/30/1158 про надання кредиту, за умовами якого банком останньому було надано споживчий кредит у сумі 15150,00 грн. строком до 28.03.2011 року зі сплатою 28 відсотків річних (а.с.7-9). Згідно довідки-розрахунку. загалом заборгованість відповідача [PERSON] перед позивачем станом на 27.04.2010 року, склала по кредиту-7190,84 грн., по відсотках - 1330,16грн., пеня за прострочення кредиту - 981,33 грн., пеня за прострочення сплати відсотків - 1347,30 грн., всього - 10849,63 грн. (а.с.14). В забезпечення виконання відповідачем [PERSON] своїх зобовязань за вищевказаним кредитним договором між позивачем і відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки № 014/30/1158-1 від 28.03.2010 року згідно якого поручитель поручається перед кредитором за виконання відповідачем [PERSON] взятих на себе зобовязань (а.с.13). Згідно ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. У відповідності до ч.І ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Згідно ч. 2 цієї ж статті поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, відсотків, неустойки. Відповідачів попереджували про необхідність сплатити заборгованості, однак попередження залишилося без відповіді (а.с.17,18). Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов'язання має виконуватися належним - чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилися, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Відповідно до п. 13.3 кредитного договору № 014/30/1158 від 28.03.2010 року за порушення строків повернення кредитної заборгованості та відсотків за користування кредитом нараховується пеня у розмірі 1 відсоток від суми простроченого платежу за кожен день прострочення (а.с.9). Суд знаходить, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються ст.1054 ЦК України, а укладений між ними договір відповідає вимогам ст.1055 ЦК України. Відповідно до ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. Оскільки відповідачі взятих на себе за кредитним договором зобовязань не виконали, заявлені вимоги є правомірними і їх необхідно задовольнити.

Outcome: approved