Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю „КОНСАЛТИНГ-ФІНАНС про ліквідацію Товариства з обмеженою відповідальністю „КОНСАЛТИНГ-ФІНАНС код 35840078 та зобов'язання Державного реєстратора виконавчого комітету Васильківської міської ради Київської області провести державну реєстрацію припинення юридичної особи ТОВ „КОНСАЛТИНГ-ФІНАНС. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що він особисто не може здійснювати свої права засновника по контролюванню діяльності та отриманню прибутку від діяльності згаданого товариства. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, про день, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином за останнім відомим місцем знаходження. Суд, згідно з ст.ст. 76, 169, 224 ЦПК України вважає можливим розглядати справу у відсутності відповідача. В судове засідання представник ТОВ „КОНСАЛТИНГ-ФІНАНС не зявився, про день, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином за останнім відомим місцем знаходження. Суд, згідно з ст.ст. 76, 169, 224 ЦПК України вважає можливим розглядати справу у відсутності відповідача. Суд, дослідивши матеріали справи, давши оцінку доказам в їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Засновником товариства з обмеженою відповідальністю ТОВ „КОНСАЛТИНГ-ФІНАНС є [PERSON]. За весь час існування підприємство вело господарську діяльність та звітувало до контролюючих органів. 25.05.2010року на посаду директора ТОВ „КОНСАЛТИНГ-ФІНАНС було призначено [PERSON] При призначенні останнього на посаду йому були передані всі фінансово-господарські документи, угоди документи податкового та бухгалтерського обліку. Також на останнього було покладено обовязок щодо ведення бухгалтерського та податкового обліку підприємства. Судом встановлено, що [PERSON] на даний час за відомим місцем мешкання не проживає, почтові повідомлення про виклик до суду не отримує, переховуючись від власника підприємства. Статутом ТОВ „КОНСАЛТИНГ-ФІНАНС передбачено, що засновники підприємства мають право брати участь в управлінні товариством, брати участь в розподілі прибутку товариства, одержувати інформацію про діяльність товариства, в тому числі знайомитись з даними бухгалтерського та податкового обліку підприємства, іншими документами. Відповідно до ст.116 Цивільного Кодексу України, учасники господарського товариства мають право у порядку встановленому установчим документом товариства та законом: брати участь в управлінні товариством у порядку, визначеному в установчому документі, крім випадків встановлених законом; брати участь у розподілі прибутку товариства і одержувати його частину (дивіденди); вийти у встановленому порядку з товариства; здійснити відчуження часток у статутному (складеному) капіталі товариства, цінних паперів, то засвідчують участь у товаристві у порядк^ встановленому установчим документом. У свою чергу, відсутність з вищевикладених причин у позивача оригіналів свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи, довідки про взяття на облік як платника податків, свідоцтва про реєстрацію платника ПДВ, повідомлень про взяття на облік як платника зборів до фондів соціального страхування, укладених договорів, первинних бухгалтерських документів, податкової звітності, круглої печатки унеможливлює здійснення Позивачем своїх повноважень з участі в товаристві та посадових обов'язків по управлінню ним. Такі обставини повністю виключають можливість продовження ведення фінансово-господарської діяльності; утворюють передумови для протиправного використання документів та круглої печатки Позивача невстановленою особою, що їх викрала, ведення такою особою господарської діяльності, що суперечить закону, набуття на підставі фіктивних правочинів, вчинених від імені Позивача, цивільних та господарських зобов'язань, відповідальність за якими перед кредиторами нестиме позивач як учасник товариства. З тих же підстав позивач позбавлений можливості прийняти на загальних зборах учасників рішення про ліквідацію товариства та розпочати ліквідаційну процедуру, оскільки, після закінчення процедури ліквідації державному реєстратору подаються, у тому числі, викрадені у позивача оригінали свідоцтва про державну реєстрацію, а також подаються довідки про відсутність заборгованості з відповідних органів державної податкової служби, Пенсійного фонду та фондів соціального страхування. Відповідні довідки видаються передбаченими органами після закінчення позапланової документальної перевірки підприємства, яка проводиться на підставі поданих останнім документів податкової та іншої звітності, які також відсутні у позивача. Отже, викрадення у позивача документів та круглої печатки призводить у цивільно-правовому аспекті до позбавлення позивача права на участь у здійсненні фінансово-господарської діяльності. Так само позивач не зможе у майбутньому реалізувати своє право на вихід з товариства або відступлення своєї частки у статутному капіталі, оскільки позбавлений можливості документально підтвердити перед третіми особами свою участь у товаристві та розмір частки. Таким чином, продовження функціонування ТОВ „КОНСАЛТИНГ-ФІНАНС та здійснення ним фінансово- господарської діяльності поза контролем позивача як його засновника є таким, що не відповідає меті створення юридичної особи та її установчим документам, а також дозволяє стороннім особам, які протиправно заволоділи його документами, здійснювати господарську діяльність, що суперечить закону, набувати на підставі фіктивних правочинів, вчинених від імені позивача, цивільних та господарських зобов'язань, відповідальність за якими перед кредиторами нестиме позивач. Відповідно до ст.І5 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч.І ст.З Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч.І ст. 12 Цивільного кодексу України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Відповідно до Рішення Конституційного суду України від 01.12.2004 року №18-рп/2004 поняття «охоронюваний законом інтерес», що вживається в законах України у логічно-смисловому зв'язку з поняттям «права», треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам. Відповідності до ч.2 ст.38 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців №755-УІ від 15.05.2003 року однією із підстав для постановления судового рішення щодо припинення юридичної особи, що не повязано з банкрутством є провадження нею діяльності, що суперечить установчим документам, або такої, що заборонена законом. Відповідно до ст. 110 Цивільного кодексу України юридична особа ліквідується за рішенням суду про визнання судом недійсною державної реєстрації юридичної особи через допущені при її створенні порушення, які не можна усунути, а також в інших випадках встановлених законом. Вимога про ліквідацію юридичної особи на підставах, зазначених у пункті 2 частини першої цієї статті, може бути предявлена до суду органом, іде здійснює державну реєстрацію, а також учасником юридичної особи. Судом під час судового розгляду справи встановлено, що позивач не має змоги контролювати діяльність підприємства, а тому ТОВ „КОНСАЛТИНГ-ФІНАНС підлягає ліквідації. Стаття 104 ЦК України визначає припинення юридичної особи, шляхом її ліквідації визначеним ст. 110 ЦК України за рішенням суду про визнання недійсною державної реєстрації юридичної особи. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. На підставі ст.ст. 56, 66, 79, ч. З ст. 8 Закону України „Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, ст.ст. 104, 110, 116 Цивільно кодексу України, суд,

Outcome: approved