overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до [PERSON] з позовом про розірвання шлюбу. В обгрунтування позовних вимог вказала, що з відповідачем по даній справі перебуває в зареєстрованому шлюбі з 25 вересня 2004 р. Від шлюбу мають дитину - дочку - [PERSON], [INFO], яка проживає з нею. Шлюб розриває вперше. Відповідач до реєстрації шлюбу з позивачкою був одружений двічі. Посилається на те, що спільне життя з чоловіком не склалося, сім'я розпалась і зберегти її немає можливості. Між ними виникли різні бачення на сімейні відносини, немає ніяких спільних інтересів, перестали спілкуватися між собою у сімейних питаннях. В сім'ї почалися сварки, які привели до того, що між ними склались неприязні стосунки. В спільній розмові прийшли до того, що їх сім'я розпалась остаточно і зберегти її неможливо. Вони не кохають один одного і в їх інтересах розірвати шлюб. У судовому засіданні позивачка позовні вимог и підтримала у повному обсязі. Відповідач у попереднє судове засідання не з'явився, від нього надійшла заява з проханням розглядати справу у його відсутність в зв'язку з хворобою заявитися в судове засідання не може, позов визнає, на розлучення згідний. Суд, заслухавши пояснення позивача, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню за слідуючих підстав. Відповідно до норм ч.4 ст.130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України, а відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У судовому засіданні достовірно встановлено, що сторони в даній справі перебувають в зареєстрованому відділом реєстрації актів громадянського стану Царичанської районної державної адміністрації Дніпропетровської області шлюбі з 25 вересня 2004 року, актовий запис № 60, від якого мають дочку [PERSON], [INFO]. Подружнє життя сторін не склалося у зв'язку з тим, що між сторонами пройшли почуття кохання, примирення вважається не можливим, в зв'язку з чим суд приходить до висновку про те, що дійсно подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї неможливе і суперечить інтересам дитини, тому шлюб повинен бути розірваний на підставі ст. ст. 110, 112 СК України. На думку суду, витрати по справі покласти на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до ДП «Миколаївський ремонтно-механічний завод» про стягнення заробітної плати, з урахуванням індексу інфляції у розмірі 8683 грн. 17 коп., З проценти річних у розмірі 464 грн. 40 коп. В подальшому позивач збільшив позовні вимоги в частині стягнення з відповідача середнього заробітку за час затримки заробітної платні. У судовому засіданні позивач вимоги позову підтримав. Представник відповідача до судового засідання не з'явився, про дату слухання сповіщався належним чином, про причини неявки суду не сповістив, заперечень не надсилав. Ухвалою суду справа розглянута за відсутністю відповідача в порядку заочного провадження, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти і відповідні ним обставини. Як вбачається із матеріалів справи, позивач працював на посаді сторожу першого класу на ДП «Миколаївський ремонтно-механічний завод», з подальшим переведенням на посаду старшого сторожу охорони (наказ №282 від 09.11.2001 року). 22 серпня 2009 року наказом №213 від 19.08.2009 року позивача звільнено по ст. 38 КЗпП України за власним бажанням. Відповідно до пояснень позивача, довідки Міністерства оборони України ДП «МРМЗ», заборгованість по заробітній платні за період з листопада 2008 року по серпень 2009 року складає 8218 грн. 77 коп., яку на теперішній час позивачу не виплачено. Крім того, на користь позивача підлягає стягненню індексація заборгованості по заробітній платі з наростаючим підсумком індексу інфляції за період з вересня 2009 року по червень 2010 року у розмірі 271 грн. 22 коп. Обчислюючи розмір середньомісячної заробітної плати, суд відповідно до пункту 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року за №100, з наступними змінами і доповненнями, встановив, що середньоденний заробіток позивача складає 50 грн. 15 коп. Тому, з відповідача слід стягнути на користь позивача відшкодування за час затримки виплати заробітної плати 50,15 грн (середньоденний заробіток) х 172 робочих дня за період з 22.08.2009 року по 08.07.2010 року (день постановлення рішення) у розмірі 8625 грн. 80 коп. На підставі викладеного, згідно зі ст. ст. 116 КЗпП України, суд вважає предявлені вимоги обґрунтованими, але підлягаючими задоволенню частково, оскільки суд не вбачає підстав для задоволення вимог позивача в частині стягнення 3 % річних, через не відповідність трудових відносин ст. 625 ЦК України, в силу ст. 11, 509 ЦК України. В силу ст.ст. 81, 88 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 51грн. і інформаційно-технічні послуги у розмірі 120 грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-07 00:00:00

ВАТ "МТЕЦ" звернулося до суду із позовом до відповідачів, в якому просило про стягнення з них у солідарному порядку заборгованості по оплаті за поставлене теплозабезпечення у розмірі 1296грн. 84коп.. У судовому засіданні представник позивача вимоги , викладені в позові підтримав. Відповідачі у судове засідання не зявилися, про дату слухання справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Ухвалою суду справа розглянута за відсутністю відповідачів у порядку заочного розгляду, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вислухавши пояснення, представника позивача, вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи, ВАТ "МТЕЦ" виконує централізоване теплозабезпечення і постачання гарячого водопостачання будинків на підставі встановлених тарифів на теплову енергію, де нарахування сум оплати за послуги по теплозабезпеченню проводиться на загальну опалювану площу, а нарахування сум оплати за постачання гарячого водопостачання відповідно до кількості проживаючих . Відповідно до копії договору, довідок ЖКП та МЕТІ, відповідачі є зареєстрованими як співвласники в квартирі [ADDRESS], загальною площею 58,4кв.м., у зв'язку з чим між представниками сторін був укладений договір, у тому числі шляхом надання розрахункової книжки, за якими позивач зобов'язався належним чином виконувати теплозабезпечення і постачання гарячого водопостачання, а відповідачі належним чином робити оплату отриманих послуг. Між тим, за період з 1.02.2009року по 1.10.2009року заборгованість відповідачів перед позивачем по квартирі по оплаті за теплозабезпечення та постачання гарячого водопостачання складає 1296грн.84коп., яку останні у добровільному порядку не погашають. На підставі викладеного, у відповідності до ст. ст. 64, 67, 68, 150, 162 ЖК України, ст. 526ЦК України, "Правил надання населенню послуг теплопостачання", затверджених Постановою КМУ від 30.12.1997року №1497, "Норм і вказівок по нормуванню витрат палива і теплової енергії на опалення житлових будинків", затверджених ГКСАЖП України від 14.12.1993року, суд дійшов висновку, що пред'явлений позов є обгрунтованим, однак підлягає задоволенню частково, у зв'язку з тим, що з кожного із відповідачів слід стягнути заборгованість в рівних частках, так як вони як співвласники та особи, що мають право на користування житловим приміщенням, несуть нарівні відповідальність по зобов'язанням зі сплати комунальних послуг, Згідно зі ст. ст. 81, 88 ЦПК України суд вважає за необхідним стягнути з відповідачів на користь позивача судові витрати у розмірі 30грн.00коп. та судовий збір на користь держави.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-07 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з заявою про визначення часток в квартирі та визнання права власності мотивуючи тим, що їм та [PERSON], який помер ЗОЛ2.2009 року, на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS] відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 16.12.2002 року, виданого виконкомом Каховської міської ради. Спадщину позивачі прийняли шляхом проживання в квартирі разом зі спадкодавцем на момент його смерті. Оформити свої спадкові права позивачі не можуть, оскільки за життя спадкодавця не були визначені частки кожного із співвласників. Інших спадкоємців першої черги до майна померлого немає. Позивачі вважають, що частка кожного із співвласників є рівною - 1/3 частина квартири. Сторони в судове засідання подали заяви про слухання справи у їх відсутності. Позивачі на позові наполягають, представник відповідача із позовом згоден. Прийняття рішення можливе у відсутності сторін за наявними у справі доказами. Згідно свідоцтва про одруження 23.12.1972 року Миловською сільською радою зареєстрований шлюб [PERSON] та [PERSON]. Прізвище подружжя після реєстрації шлюбу [PERSON] (а.с. 6). Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] народилася 04.05.1973 року. Її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 7). Згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого виконкомом Каховської міської ради 16.12.2002 року квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с. 8). [PERSON] помер 30.12.2009 року (а.с. 5). Відповідно до ст. 1261 ЦК України позивачі є спадкоємцями першої черги до майна померлого. Відповідно до довідки КП «Житловик Свєтлово» від 25.05.2010 року були зареєстровані та проживали в квартирі разом зі спадкодавцем на момент його смерті (а.с.9). Оформити свідоцтво про право на спадщину за законом позивачі не можуть, бо не були визначені частки кожного із співвласників за життя спадкодавця. Згідно п.2 ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними. Згідно ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщс інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України власник може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також в разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-07 00:00:00

В квітні 2010 року ПАТ Кредобанк звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що між АТ Кредобанк (правонаступником якого є ПАТ «Кредобанк») та відповідачем [PERSON] 18.01.2006 року був укладений кредитний договір №8Ф-06 на суму 46500,00 грн. зі сплатою 19 % річних на строк до 17.01.2012 року. Крім того, в забезпечення повернення кредиту 18.01.2006 року був укладений договір поруки з відповідачем [PERSON], згідно якого вона зобовязалась солідарно відповідати перед позивачем за не виконання зобовязань [PERSON] Оскільки відповідачі, взяті на себе зобовязання не виконують, борг за кредитом складає: 39204,58 грн. - заборгованість по кредиту, 19822,01 грн. - заборгованість по сплаті відсотків, 1820,61 грн. - заборгованість по сплаті комісій, 14899,00 грн. - пеня, а всього 75746,20 грн. Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив стягнути з відповідачів 75746,20 грн. боргу та судові витрати. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав заяву про можливість розгляду справи без його участі, позов підтримав. Відповідачі в судове засідання не зявились, про місце й час розгляду справи повідомлені належним чином, причину неявки суду не повідомили. У відповідності до ст.ст.224, 225 ЦПК України судом ухвалено про проведення заочного розгляду справи. Вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. Між сторонами 18.01.2006 року були укладені договори, а саме: з [PERSON] кредитний договір №8Ф-06 на суму 46500,00 грн. зі сплатою 19 % річних, який мав діяти до 17.01.2012 року; з [PERSON] - договір поруки, згідно якого вона зобовязалась солідарно відповідати перед позивачем за не виконання зобовязань [PERSON] З умовами договору відповідачі були ознайомлені, договори були ними підписані. У зв'язку з неналежним виконанням відповідачами прийнятого на себе зобов'язання за договором кредиту, сума заборгованості становить: 39204,58 грн. - заборгованість по кредиту, 19822,01 грн. - заборгованість по сплаті відсотків, 1820,61 грн. - заборгованість по сплаті комісій, 14899,00 грн. - пеня, а всього 75746,20 грн., що стверджується наданим позивачем розрахунком. У відповідності до ст.ст.525, 526, 530, 611 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в строк, зазначений у договорі, однобічна відмова від виконання договору не допускається. Згідно ст.554 ЦК України, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, відсотків, неустойки, відшкодування збитків. Таким чином, суд вважає, що вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню в повному обсязі. У порядку ст.88 ЦПК України також з відповідачів на крристь позивача підлягають стягненню судові витрати: судовий збір в сумі 757,46 грн. та витрати, сплачені позивачем на інформаційно-технічне забезпечення, у зв'язку з розглядом справи в сумі 120,00 грн.. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-07 00:00:00

КПТМ „Черкаситеплокомуненерго звернулися до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення боргу за спожиту теплову енергію, мотивуючи тим, що відповідачі станом на 01.03.2010р. мають заборгованість за спожиту теплову енергію в сумі 9983 грн. 84 коп. В судовому засіданні представник КПТМ „Черкаситеплокомуненерго [PERSON] позов підтримав та просив стягнути в солідарному порядку з відповідачів заборгованість за спожиту теплову енергію в сумі 9983 грн. 84 коп., сплачені ними при подачі позову витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн. 00 коп., витрати повязані з опублікуванням в засобі масової інформації оголошення про виклик відповідача в судове засідання в сумі 40 грн. 00 коп. та в прибуток держави судовий збір. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися повторно, хоча судом належним чином були повідомлені про день, час і місце слухання справи. Суд на підставі ст.ст. 224,225 ЦПК України ухвалив про заочний розгляд справи на підставі наявних в справі доказів. Заслухавши пояснення представника КПТМ „Черкаситеплокомуненерго, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи із слідуючого. Із матеріалів справи, вбачається, що заборгованість відповідачів [PERSON], [PERSON] перед КПТМ „Черкаситеплокомуненерго станом на 01.03.2010 року складає 9983 грн. 84 коп. Ст.68 ЖК України передбачає, що наймач зобовязаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги, які вносяться щомісячно в строки встановлені КМ України. Згідно ст.64 ЖК України повнолітні члени сімї наймача несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобовязаннями, що випливають з договору найму жилого приміщення. Оскільки із матеріалів справи вбачається, що відповідачі по справі отримують послуги з тепловодопостачання від КПТМ „Черкаситеплокомуненерго, але від перерахування щомісячної оплати за вищевказані послуги ухиляються, в результаті чого станом на 01.03.2010 року у них утворилась заборгованість за спожиту теплову енергію в сумі 9983 грн. 84 коп., що підтверджується витягом Із особового рахунку відповідачів, суд вважає необхідним стягнути солідарно вищевказану заборгованість з відповідачів. В такому ж порядку суд вважає необхідним стягнути з відповідачів на користь позивача сплачені ними при подачі позовної заяви витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн. 00 коп., витрати повязані з опублікуванням в засобі масової інформації оголошення про виклик відповідачів в судове засідання в сумі 40 грн. 00 коп. та на користь держави судовий збір в сумі 99 грн. 83 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до Підгаєцької державної нотаріальної контори Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно, у вигляді автомобіля [NUMBER], що належав його батькові - [PERSON] У попередньому судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та пояснив , що його батькові - [PERSON] належав автомобіль [NUMBER], що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу виданого МРЕВ ДАІ м. Підгайці від 02.02.2008 року серії ВОС 026799. 6 вересня 2009 року його батько - [PERSON] помер. Після його смерті залишилось спадкове майно, у вигляді автомобіля [NUMBER], яке позивач прийняв, вступивши в управління ним, що виразилось у його постійному проживанні разом із спадкодавцем аж до дня смерті останнього і по даний час. Представник відповідача в попереднє судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Крім цього, визнання ним позову викладено в адресованій суду письмовій заяві, що приєднана до матеріалів справи. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, прийшов до переконання, що позов підлягає до задоволення, виходячи із наступних підстав. Згідно ч.1 ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ст.1261 ЦК України , у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця , у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя , який його пережив , та батьки. У відповідності із ч.З ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Судом встановлено що батькові позивача - [PERSON] належав автомобіль [NUMBER], що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу виданого МРЕВ ДАІ м. Підгайці від 02.02.2008 року серії ВОС 026799. 6 вересня 2009 року батько позивача - [PERSON] помер. Позивач [PERSON] вступив в управління спадковим майном, прийняв спадщину після смерті свого батька ,шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини і протягом строку встановленого ст.1270 ЦК України не заявив про відмову від неї. За таких обставин , суд прийшов до висновку ,що позов [PERSON] підставний , а тому підлягає до задоволення. На підставі наведеного ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Визирської сільської ради Комінтернівського району Одеської області про визнання за нею права приватної власності на спадкове майно - житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами, розташований по вул. Перемоги, 60 в с. Визирка Комінтернівського району Одеської області, в порядку спадкування за законом після смерті матері - [PERSON], померлої 11 липня 2006 року. В судовому засіданні представник позивачки - [PERSON] заявлені позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача - Визирської сільської ради Комінтернівського району Одеської області в судове засідання не зявився, однак надав до суду заяву у якій не заперечує проти задоволення заявлених позовних вимог та просить суд розглянути справу без його участі. Заслухавши пояснення представника позивачки, вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 11 липня 2006 року померла мати позивачки -[PERSON], про що у книзі реєстрації актів про смерть виконкому Визирської сільської ради Комінтернівського району Одеської області зроблено актовий запис за №15. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на житловий будинок №60 з господарськими будівлями та спорудами, розташований по вул. Перемоги в с. Визирка Комінтернівського району Одеської області, який належав їй згідно запису в погосподарській книзі №6 Визирської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, особовий рахунок 326. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, позивачка в першу чергу має право на спадкування майна, яке залишилося після смерті її батька, в порядку спадкування за законом. Інших спадкоємців першої черги немає, так як інший спадкоємець першої черги -чоловік померлої [PERSON] відмовився від прийняття спадщини на користь позивачки. В державній нотаріальній конторі позивачка не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, у звязку з тим, що померла [PERSON] при житті не оформила правовстановлюючі документи на належний їй житловий будинок, у звязку з чим вона була вимушена звернутися до суду. Згідно зі ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.І ст.1261 ЦК України, в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця. На підставі вищевикладеного, ст.ст. 392, 1216-1218, 1261 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-07 00:00:00

\~ \~ \~ \~[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений 26 вересня 1998 року з [PERSON], зареєстрований відділом РАГС м.Рівне, неповнолітніх дітей залишити проживати з матір"ю та покласти на нього витрати, пов"язані з розірванням шлюбу. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, суду пояснив, що подружні стосунки з відповідачем припиненні остаточно, не ведеться спільне господарство. Подальше збереження шлюбу буде суперечити його інтересам. \~ \~ \~ \~Відповідач в судовому засіданні позов визнала повністю. Не заперечує проти його задоволення. Заслухавши пояснення сторін, зясувавши фактичні взаємини подружжя та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому 26 вересня 1998 року відділом реєстрації актів громадянського стану м. Рівне, шлюбі, від якого мають двох неповнолітніх дітей: дочку Дану, [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому його необхідно розірвати. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~На підставі викладеного ст. 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-07 00:00:00

\~ \~ \~ \~[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений 14 липня 2007 року з [PERSON], неповнолітнього сина залишити з матір"ю та покласти на сторони витрати, пов"язані з розірванням шлюбу. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, суду пояснив, що подружні стосунки з відповідачем припиненні остаточно, не ведеться спільне господарство. Подальше збереження шлюбу буде суперечити його інтересам. \~ \~ \~ \~Відповідач в судовому засіданні позов визнала повністю. Не заперечує проти його задоволення. Заслухавши пояснення сторін, зясувавши фактичні взаємини подружжя та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому 14 липня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, шлюбі, від якого мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Впродовж тривалого періоду часу сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому його необхідно розірвати. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~На підставі ст. 112 СК України,

Outcome: approved