Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до Миколаївської міської ради про встановлення факту належності [PERSON] та [PERSON], померлому 15.07.2009 року, договору купівлі-продажу 30/100 частин домоволодіння з відповідною частиною господарських та побутових будівель та споруд, що розташовані по вул. 6 Військовій,56 в м. Миколаєві, який посвідчений 04.11.1972 року Першою Миколаївською державною нотаріальною конторою за р. № 4-3133 та зареєстрований КП ММБТІ 16.01.1973 року за р. № 493, посилаючись на помилку нотаріуса при написанні прізвищ покупців. Крім того позивачка просила про визнання за нею права власності на 30/200 частин домоволодіння з відповідною частиною господарських та побутових будівель та споруд № 56 по вул. 6 Військовій в м. Миколаєві, які прийняті в прядку спадкування за законом після смерті 15.07.2009 року [PERSON]. Позивачка у судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, вимоги позову підтримала. Представник відповідача у судовому засіданні вимоги позову визнав. Треті особи [PERSON] та [PERSON] до суду не зявилися, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, вимоги позову підтримали. Ухвалою суду справа розглянута за відсутністю позивачки та третіх осіб, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вислухавши пояснення представника відповідача, вивчивши доводи позову та дослідивши письмові докази, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. Відповідно до Договору купівлі-продажу від 04.11.1972 року [PERSON] та [PERSON] придбали 30/100 частин домоволодіння з відповідною частиною господарських та побутових будівель та споруд № 56 по вул. 6 Військовій в м. Миколаєві. У вказаному договорі прізвища покупців помилково вказані як «Смолінська» та «Смоліньский» замість вказаних в їх паспортах прізвищ [PERSON] та [PERSON]. У відповідності до п.6 ч.І ст.256 ЦПК України, суд встановлює факт належності правовстановлюючого документу особі, прізвище якої, що зазначене в правовстановлюючому документі, не збігається з прізвищем та імям особи, зазначеним в паспорті, свідоцтві про народження (смерть). Тому суд вважає, що факт належності [PERSON] та [PERSON]. померлому 15.07.2009 року, договору купівлі-продажу 30/100 частин домоволодіння з відповідною частиною господарських та побутових будівель та споруд № 56 по вул. 6 Військовій в м. Миколаєві, посвідчений 04.11.1972 року Першою Миколаївською державною нотаріальною конторою за р. № 4-3133, зареєстрованого КП ММБТІ 16.01.1973 року за р. № 493, є підтвердженим. Згідно вимог ч.1 ст.357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Таким чином після укладення даного договору, кожному із співвласників стало належати по 30/200 частин вищевказаного домоволодіння. 27.07.2009 року [PERSON] помер та після його смерті відкрилася спадщина у вигляді 30/200 частин домоволодіння з відповідною частиною господарських та побутових будівель та споруд № 56 по вул. 6 Військовій в м. Миколаєві, які прийняті позивачкою, оскількивона своєчасно звернулася із заявою про прийняття спадщини, проте у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено, оскільки прізвища спадкодавця не співпадало із прізвищем власника вказаної частки нерухомого майна. Інших спадкоємців після смерті [PERSON], крім позивачки немає. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, у відповідності до пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року, свідоцтво про право на спадщину видається державним нотаріусом за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщин у вимоги про визнання права власності на спадщину судовому розглядові не підлягають. Однак, як вбачається із матеріалів справи, 14.04.2010 року державним нотаріусом Першої Миколаївської державної нотаріальної контори [PERSON], винесена Постанова про відмову в вчиненні нотаріальних дій, тому порушене право позивачки може бути поновлено лише у судовому порядку. На підставі вищевикладеного, у відповідності до вимог ст.ст. 1261, 1268, 1270 ЦК Україчч, ст.328 ЦК України, суд дійшов висновку, що за позивачкою необхідно визнати право власності V а 30/200 частин домоволодіння з відповідною частиною господарських та побутових будівель і споруд № 56 по вул. 6 Військовій в м. Миколаєві, які прийняті в прядку спадкування за законом після смерті 15.07.2009 року [PERSON]. Таким чином, вимоги позову обґрунтовані та підлягають задоволенню. У відповідності зі ст.ст. 81, 88 ЦПК України судові витрати сплачені при подачі позову.

Outcome: approved