Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-17 00:00:00

Позивач у березні 2008 року звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просив стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь суму у розмірі 6.754, 36 грн. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди за участю водіїв [PERSON] та [PERSON], що мала місце 04.02.2007 р. на пр. Гагаріна у м. Дніпропетровську, автомобіль [NUMBER], отримав технічні пошкодження. Тим самим його власнику ЗАТ АТП-11263 була заподіяна матеріальна шкода, розмір якої, визначений експертним шляхом, склав 8.662, 49 грн. Оскільки зазначений автомобіль за договором добровільного страхування наземних транспортних засобів від 07.04.2006 р. № 0406057 був застрахований ВАТ Страхова компанія Оранта-Дніпро, позивачем як її правонаступником було виплачено на користь власника автомобіля 6.754, 36 грн., у звязку з чим він набув право на отримання такої суми від відповідача як особи, винної у заподіянні шкоди. У судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримала у повному обсязі, на їх задоволенні наполягала. Відповідач [PERSON] в судові засідання у справі не зявлявся, місце його проживання на території Дніпропетровської обл. не зареєстроване (а.с. 58), фактичне місце його перебування невідоме (а.с. 39, 50, 51), про час і місце розгляду справи повідомлявся шляхом публікації оголошення у пресі (а.с. 70). Відповідач [PERSON], залучена до участі у справі у статусі співвідповідача як власник транспортного засобу, яким керував [PERSON] (а.с. 43, 60), судові повістки отримувала (а.с. 52, 64), втім до суду не зявлялася, а у подальшому змінила місце проживання, не повідомивши про це суд (а.с. 69), втім згідно ст. 77 ЦПК України вважається повідомленою належним чином. Викладене є підставою для вирішення справи без участі відповідачів у заочному порядку. Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 29.01.2003 р. автомобіль [NUMBER], був зареєстрований за ЗАТ АТП 11263 (а.с. 47). 07.04.2006 р. між власником автомобіля та ВАТ Страхова компанія Оранта-Дніпро був укладений договір № 0406057 добровільного страхування наземних транспортних засобів, предметом якого був зазначений автомобіль (а.с. 5-11). У вересні 2006 р. найменування ВАТ Страхова компанія Оранта-Дніпро було замінене на Відкрите акціонерне товариство Страхова компанія Дніпро (а.с. 26, 27). 04.02.2007 р. мала місце дорожньо-транспортна пригода, під час якої відповідач [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER], рухаючись пр. Гагаріна у м. Дніпропетровську, не врахував дорожню обстановку та не обрав безпечну швидкість руху, внаслідок чого не впорався з керуванням транспортним засобом та скоїв наїзд на автомобіль [NUMBER], що перебував під керуванням водія ЗАТ АТП 11263 [PERSON] (а.с. 72, 74). Зазначені фактичні обставини ДТП, а також наявність вини [PERSON] у її скоєнні, встановлені постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07.03.2007 р., якою цей відповідач був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП (а.с. 13), а отже відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України є преюдиційно встановленими і не підлягають доказуванню. Вважаючи ДТП страховим випадком, ЗАТ АТП 11263 звернулося до позивача з заявою про виплату страхового відшкодування, під час розгляду якої 17.02.2007 р. спеціалістом-автотоварознавцем було проведене дослідження, за результатами якого розмір заподіяної шкоди був оцінений у 8.662, 49 грн. (а.с. 14-24). 27.03.2007 р. був складений страховий акт (а.с. 73), яким зазначена ДТП була визнана страховим випадком, а розрахована сума страхового відшкодування, що підлягала виплаті, склала 6.754, 36 грн. 03.05.2007 р. сума страхового відшкодування у повному обсязі була перерахована позивачем на користь ЗАТ АТП 11263 (а.с. 25). Аналізуючи виниклі між сторонами правовідносини, суд доходить висновку про те, що за викладених фактичних обставин справи у звязку з виплатою страхового відшкодування до позивача в порядку ст. 27 Закону України «Про страхування», ст. ст. 993, 1191 ГК України перейшло від страхувальника в межах фактичних витрат право вимоги до відповідача [PERSON], а у цього відповідача виникло зобов'язання виплатити відповідну суму на користь позивача. Немає підстав для покладання відповідного обовязку на відповідача [PERSON], оскільки за змістом ст. 1188 ЦК України шкода, заподіяна одній особі з вини іншої особи внаслідок взаємодії декількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується винною особою. В той же час вина цього відповідача у заподіянні шкоди автомобілю [NUMBER], відсутня, а також відсутні докази того, що вона є роботодавцем винної особи [PERSON] Враховуючи викладене суд вважає позовні вимоги такими, що засновані на законі, втім підлягають задоволенню лише в частині, що стосується [PERSON] Відповідно до ст. ст. 79, 88 ЦПК України судові витрати у розмірі 197, 54 грн. (а.с. 1, 2, 71) підлягають стягненню з на користь позивача з відповідача [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: partial