overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-19 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаною позовною заявою в останній редакції якої просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно. В обґрунтування вимог позивачка вказує на те, що відповідач - батько дитини, матеріальну допомогу на утримання доньки не надає. В судовому засіданні позивачка вимога підтримала, наполягаючи на задоволенні позову. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча повідомлявся своєчасно та належним чином. Так, відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), також ст. 224 цього Кодексу зазначає, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Заслухавши пояснення позивачки та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що вимоги останньої є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Від шлюбу у сторін є син [PERSON], [INFO], з довідки дільниці № 1 КП «Жилкомсервіс» від 12.03.2010 року, вбачається, що дитина дійсно проживає з позивачкою. Так як на даний час відповідач коштів на утримання доньки не надає, дитина утримується за кошти останньої. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Документально підтверджується, що [PERSON] дійсно є батьком [PERSON], [INFO], у звязку з чим відповідач повинен виділяти кошти на його утримання. Згідно з ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача стягується судові витрати. Виходячи з вказаного, згідно зі ст. ст. 180, 181, 183 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-19 00:00:00

Сторони одружені з 05.12.1997 р., шлюб зареєстрований відділом РАГС Ленінського райвиконкому м.Запоріжжя, актовий запис №866. У шлюбі сторони перебувають вперше. Від шлюбу [PERSON] та [PERSON] мають неповнолітнього сина [PERSON], 19.07.2004 р., який проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Позивачка звернулась в суд з позовом про розірвання шлюбу, вказавши в заяві, що їх сімя фактично розпалася в березні 2010 р. через відсутність взаєморозуміння, постійно виникаючих сварок та скандалів, різних поглядів на життя. Вважаючи примирення та подальше збереження сімї неможливим, просить розірвати шлюб, оскільки він існує формально, поклавши витрати по реєстрації розірвання шлюбу на неї. Відповідач [PERSON] позов визнав, не заперечує проти розірвання шлюбу, суду пояснив, що вони дійсно не проживають разом з березня 2010 р., спільного господарства не ведуть, шлюб існує формально, наполягає на розірванні шлюбу, тому що відновити сімейні відносини неможливо. Відповідно до ст.130 ч.4 ЦПК України при визнанні позову в попередньому судовому розгляді ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Судом встановлено, що сімя сторін фактично розпалась в березні 2010 р., вони не проживають разом, спільного господарства не ведуть, ніяких відносин не підтримують. Сторони категорично наполягають на розірванні шлюбу, що говорить про їх стійке волевиявлення на припинення сімейних відносин. Оскільки сімю сторін зберегти неможливо, подальше спільне життя та збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам та негативно впливати на виховання дитини, їх шлюб підлягає розірванню. Витрати по реєстрації розірвання шлюбу суд вважає за необхідне покласти на позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-19 00:00:00

Сторони одружені з 05.06.2009 р., шлюб зареєстрований Ленінським відділом РАЦС Запорізького міського управління юстиції, актовий запис №197. У шлюбі відповідач перебуває вдруге. Від шлюбу [PERSON] та [PERSON] неповнолітніх дітей не мають. Позивачка звернулась в суд з позовом про розірвання шлюбу, вказавши в заяві, що їх сімя фактично розпалася з лютого 2010 р. через відсутність взаєморозуміння, постійно виникаючих сварок та скандалів, різних поглядів на життя. Вважаючи примирення та подальше збереження сімї неможливим, просить розірвати шлюб, оскільки він існує формально, поклавши витрати по реєстрації розірвання шлюбу на неї. В судове засідання позивачка не з'явилась, подала суду заяву в якій підтримала свої позовні вимоги та просить розглянути справу за її відсутності. Відповідач [PERSON] позов визнав, не заперечує проти розірвання шлюбу, суду пояснив, що вони дійсно не проживають разом з лютого 2010 р., спільного господарства не ведуть, шлюб існує формально, наполягає на розірванні шлюбу, тому що відновити сімейні відносини неможливо. Відповідно до ст.130 ч.4 ЦПК України при визнанні позову в попередньому судовому розгляді ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Судом встановлено, що сімя сторін фактично розпалась в лютому 2010 р., вони не проживають разом, спільного господарства не ведуть, ніяких відносин не підтримують. Сторони категорично наполягають на розірванні шлюбу, що говорить про їх стійке волевиявлення на припинення сімейних відносин. Оскільки сімю сторін зберегти неможливо, подальше спільне життя та збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, їх шлюб підлягає розірванню. Витрати по реєстрації розірвання шлюбу суд вважає за необхідне покласти на позивача за його згодою. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-19 00:00:00

Позивач ПАТ КБ „ПриватБанк" 24.04.2009року звернувся до відповідача з вищеназваним позовом , змінивши позовні вимоги 20.04.201 Ороку, посилаючись на те. що 19.12.2005року з відповідачем був укладений договір № 672-МК, згідно якого відповідач отримала від позивача кредит в сумі 43500грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 20% річних на суму залишку заборгованості за кредиитом з кінцевим терміном повернення 19.12.2008року. В порушення умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином і у встановлений строк не виконала. Станом на 20.04.201 Ороку відповідач має перед позивачем заборгованість в сумі 84850грн.92коп., яка складається з заборгованості за кредитом 29706 грн.48коп., заборгованість по процентах за користування кредитом 32154грн.39коп., пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором 22990грн.05коп. Добровільно відповідач суму боргу позивачу не повернула , тому позивач просить по рішенню суду стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по кредиту в сумі 84850грн.92коп. Представник позивача в судове засідання не з"явився , надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на позові наполягає. Відповідач в судове засідання не заявилася, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання не заявився , надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності , проти позову не заперечує. Зі згоди представник позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд , вивчивши матеріали справи , взявши до уваги заяви представника позивача та представника відповідача, вважає позов таким , що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. 19.12.2005року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір № 672-МК , згідно якого відповідач отримала кредит в сумі 43500грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом 20% річних на суму заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 19.12.2008року. В порушення умов договору відповідач свої зобов'язання по договору не виконала. Станом на 20.04.2010року відповідач має заборгованість по договору в сумі 84850грн.92коп., яка складається з заборгованості за кредитом 29706грн.48коп. , заборгованість по процентах за користування кредитом 32154грн.39коп, пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором 22990грн.05коп. Згідно ст.ст.526 ,527,530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Добровільно відповідач не повернула позивачу суму заборгованості 84850грн.92коп, тому суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача за рішенням суду суму боргу по договору 84850грн.92коп. , 744грн.22коп. витрати по сплаті держмита та 120грн. витрат на сплату ІТЗ і держмито на користь держави 104грн.28коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-19 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом, який мотивувала тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі із відповідачем, від якого мають неповнолітню доньку Катерину, [INFO]. Відповідач в даний час проживає окремо від сімї і ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини в добровільному порядку не надає. Просила стягнути з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки Катерини у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка в судове засідання не з'явилась, надала письмову заяву в якій просить справу розглянути без її участі. Вказала, що позов підтримує і просила його задовольнити. Відповідач також в судове засідання не з'явився, надав суду заяву в якій просив розглянути справу без його участі. Вказав, що позов визнає повністю. Вивчивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задоволення даного позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню доньку Катерину, [INFO], батьком якої є відповідач по справі, що стверджується свідоцтвом про народження дитини та свідоцтвом про шлюб. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей. При ухиленні батьків від цього обов'язку кошти на утримання неповнолітніх дітей стягуються з них в судовому порядку, згідно ст.181 СК України п.3 у частці від доходу батька. Суд вважає, що відповідач в змозі сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів своїх доходів на утримання дитини. При цьому, відповідно до ст.182 СК України, суд враховує, що [PERSON] інших утриманців не має, працює і отримує стабільний дохід, а отже й має реальну можливість надавати позивачці таку допомогу. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-19 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом про стягнення з відповідача 2037,88 грн. боргу за надання послуг теплової енергії. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що у відповідача існує борг у розмірі 2037,88 грн. за надання послуг з теплопостачання. На неодноразові прохання оплатити борг, не реагує, станом на 01.01.2010 р. борг становить 2037,88 грн. Добровільно сплатити борг відповідач відмовляється, тому позивач просить заборговану суму та судові витрати, які були понесені ним при подачі позовної заяви до суду, стягнути в судовому порядку. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні уточнив позовну вимогу, просить збільшити суму позову, так як станом на 01.04.20 і и р. заборгованість становить 2521,35 грн., з стягненням судових витрат, так як позивач звільнений під сплати державного мита на підставі рішення Миколаївської міської ради № 932 від 23.12.2009 р. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала, несплату боргу пояснює важким матеріальним становищем, зазначила, що протягом найближчого часу повністю погасить борг перед позивачем. Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши та дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню. Як вбачається з виписки із книги нарахування і оплати за теплову енергію по МДКП «Миколаївтеплокомуненерго», заборгованість абонента [PERSON] становить 2521,72 грн. Відповідно до постанови КМ України № 630 від 21.07.2005 р. "Про затвердження правил надання послуг з водо-, теплопостачання та водовідведення» визначено взаємні права та обов'язки споживача, виконавця та виробника послуг, згідно яких споживачеві надається послуга, визначена чинними правилами, а споживач зобов'язаний за неї вчасно вносити проплату. Така відповідачем не вносилась, внаслідок чого утворився борг в розмірі 2521,72 грн. Попередження про потребу оплатити борг залишилось без реагування. Згідно ст. ст. 67, 68, 162 Житлового кодексу України наймач чи власник житла зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги, така плата вноситься щомісяця. Так, як відповідач не виконувала обов'язок сплат за комунальні послуги, попередження про потребу оплати боргу залишились без реагування, суд вважає доцільним стягнути суму боргу з такої в примусовому порядку. Враховуючи наведене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-19 00:00:00

Позивач [PERSON][PERSON] звернувся з позовною заявою в суд у якій вказав . що його мати [PERSON] померла 22 грудня 2004 року . За життя вона склала заповіт на його ім»я , який є чинним. Інших прямих спадкоємців на обов'язкову частку спадкового майна немає. Після смерті матері він звернувся до державної нотаріальної контори, якою йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки пропущено шестимісячний термін подачі заяви про прийняття спадщини. Оскільки він в період строку звернення в нотаріальну контору здійснював догляд за хворою свекрухою [PERSON], [INFO], , то своєчасно не подав відповідної заяви, тому змушений за захистом своїх прав звернутися до суду. В судовому засіданні позивач просить позов задовольнити , визнати поважною причину пропу ску строку звернення до нотаріальної контори, встановити йому додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини. Представник Зеленокуриловецької сільської ради в судове засідання не з"явився, подав до суду клопотання, в якому просить справу слухати у його відсутності, проти позову не заперечує. Заслухавши пояснення позивача, перевіривши та оцінивши зібрані докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, по слідуючих підставах. Відповідно до ч.З ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Право позивача на звернення з заявою в нотаріальну контору про прийняття спадщини підтверджується дослідженими в судовому засіданні документами: -свідоцтвом про смерть [PERSON], згідно якого встановлено, що остання померла 22 грудня 2004 року; -заповітом від 15 червня 2004 року на ім»я [PERSON]; -згідно виписки з погосподарської книги «2 за 2001-2005 роки особовий рахунок 463головою домогосподарства в селі Зелені Курилівці по вулиці Чапаева, 20 була [PERSON] [PERSON]; -довідкою Зеленокуриловецької сільської ради про те , що [PERSON] з листопада 2004 року по даний час здійснює догляд за пристарілою свекрухою [PERSON]. Постановою Новоушицької державної нотаріальної контори від 16 квітня 2010 року [PERSON] відмовлено у прийнятті заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] зв»язку з пропуском шестимісячного терміну звернення, спадкова справа після смерті останьої не заводилась. З враху ванням добутих у судовому засідані доказів суд приходить до висновку, що позивач з поважної причини пропустив шестимісячний строк звернення до нотаріальної контори в зв»язку з доглядом за пристарілою особою.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-19 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з позовом до відповідача, в якому зазначила, що вона з 3.05.2009 року перебуває в шлюбі з відповідачем. Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Відповідач не надає їй матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини, хоча працездатний і в змозі надавати таку допомогу. Тому позивачка звернулась в суд з позовом в якому просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки в розмірі 1/4 частини його заробітку щомісяця до повноліття дитини, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також просить стягувати з відповідача аліменти на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку в розмірі 600 грн. щомісячно. Позивачка в попередньому судовому засіданні позовні вимоги підтримала, не заперечила проти зменшення розміру аліментів на її утримання в сумі 300 грн. щомісячно. Відповідач в попередньому судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, не заперечує проти сплати аліментів на утримання доньки в розмірі ? частин щомісячно. Згодени сплачувати аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку в розмірі 300 грн. щомісячно. Вислухавши учасників судового розгляду та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони з 03.05.2009 року перебувають в шлюбі. Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Відповідач не надає позивачці матеріальну допомогу на утримання неповнолітньї доньки, хоча працездатний і в змозі надавати таку допомогу. Відповідно до ст. ст.180, 182 СК України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, а розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. В даному випадку позов про стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/4 частини на утримання неповнолітньої дитини та 300 грн. щомісячно на утримання позивачки обґрунтований і підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-19 00:00:00

У січні 2010 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що відповідачка з серпня 2004 р. до липня 2005 р. проживала у гуртожитку по вул. Баумана, 6, у м. Дніпропетровську, що знаходиться на балансі Обласного комунального підприємства культури «Дніпропетровський академічний театр опери і балету», у звязку з чим була зобовязана щомісячно здійснювати оплату за користування житлом, втім свої обовязки у цій частині виконувала неналежним чином, у звязку з чим заборгованість, предявлена у справі до стягнення, склала 791, 68 грн. В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримала у повному обсязі, на їх задоволенні наполягала Відповідачка в судові засідання у справі не зявилася, фактичне місце її проживання невідоме, що є підставою для вирішення справи на підставі наявних у ній даних і доказів і ухвалення заочного рішення. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідачка з серпня 2004 р. до липня 2005 р. проживала у гуртожитку по вул. Баумана, 6, у м. Дніпропетровську, що знаходиться на балансі Обласного комунального підприємства культури «Дніпропетровський академічний театр опери і балету» (а.с. 6, 7), втім свої обовязки щодо оплати житла виконувала неналежним чином, у звязку з чим її заборгованість перед позивачем склала 791, 68 грн. Аналізуючи виниклі між сторонами правовідносини, суд приходить до наступного. Так, проживаючи у гуртожитку, відповідачка згідно ст. 130 ЖК України та п. 18 Примірного положення про гуртожитки, затвердженого [PERSON] Міністрів УРСР від 03.06.1986 р. № 208, несла обовязок внесення щомісячної плати за користування жилим приміщенням, що згідно пп. 38, 39 того ж Положення підлягала внесенню у встановленому розмірі не пізніше 10 числа місяця, наступного за оплачуваним. Враховуючи, що цей обовязок нею не виконувався, а також приймаючи до уваги, що згідно ст. 16 ЦК України одною з форм захисту права є примусове виконання обовязку в натурі, суд вважає заявлені вимоги такими, що засновані на законі та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати у справі покладаються на сторону, проти якої ухвалене рішення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-19 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дитини щомісячно, в розмірі 1/4 частини з усіх доходів відповідача, до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивачка підтримала позов. Відповідач, який був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, тому суд ухвалює заочне рішення, так як позивач не заперечував проти такого вирішення справи. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 21 липня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Іллічівського міського управління юстиції Одеської області, актовий запис № 321 (а.с.10). Від цього шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с.11), яка проживає з позивачкою. Стан здоров'я і матеріальне становище дитини та відповідача задовільні. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності зі ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище й стан здоров'я дитини та платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних батьків, дружини. - Частиною 2 ст.182 СК України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж ЗО відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-19 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти на її утримання щомісячно, в розмірі 1/4 частини з усіх доходів відповідача, до досягнення дитиною трирічного віку. В судовому засіданні позивачка підтримала позов. Відповідач, який був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, тому суд ухвалює заочне рішення, тому що позивач не заперечував проти такого вирішення справи. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 21 липня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану' Іллічівського міського управління юстиції Одеської області, актовий запис № 321 (а.с.9). Від цього шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с.10), яка проживає з позивачкою (а.с.8). Стан здоров'я й матеріальне становище відповідача задовільні. У відповідності зі ст.80 СК аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. У відповідності зі ст.84 СК дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Враховуючи, що у платника аліментів відсутні інші діти, непрацездатні батьки, суд вважає, що на користь позивачки з відповідача варто стягнути 1/4 частини від його заробітку щомісячно.

Outcome: approved