overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-29 00:00:00

позивач просить стягнути з відповідачів заборгованість за послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води у сумі 2552 гривень 57 копійки. Згідно рішенню Виконавчого комітету Запорізької міської Ради № 25 від 29.01.09 року „Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг" у м. Запоріжжя, починаючи з 01.01.09 року виконавцем житлово-комунальних послуг для населення, що мешкає у житловому фонді комунальної власності з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води визначено Концерн „МТМ" в будинках, мережі яких безпосередньо приєднані до теплових мереж Концерну „МТМ". Позивач у період з січня 2009 року по лютий 2009 року надав відповідачам послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води у приміщення, розташоване за адресою: [ADDRESS] на загальну суму 3998 гривен 36 коп. Станом на 01.03.2010 рік відповідачі здійснили часткову оплату у сумі 1445 гривен 79 копійок за надані послуги, загальна сума заборгованості складає 2552 гривен 57 копійок. У судовому засіданні представник позивача [PERSON], який має належні повноваження за довіреністю № 22 від 04.01.2010 року позов підтримав і просить його задовольнити. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], у судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи були повідомлені відповідно до ст. 74 ЦПК України. Вислухавши пояснення сторін, а також вивчивши матеріали справи - рішення Виконавчого комітету Запорізької міської Ради (ас. 8), копії рахунків (ас. 10-11), довідка (ас. 9), суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: у відповідності зі ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона зобов'язана вчинити на користь другої сторони певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. На підставі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового - обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Судом встановлено, що згідно рішенню Виконавчого комітету Запорізької міської Ради № 25 від 29.01.09 року „Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг" у м. Запоріжжя, починаючи з 01.01.09 року виконавцем житлово-комунальних послуг для населення, що мешкає у житловому фонді комунальної власності з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води визначено Концерн „МТМ" в будинках, мережі яких безпосередньо приєднані до теплових мереж Концерну „МТМ". За період з з січня 2009 року по лютий 2010 року відповідачі здійснили часткову оплату в розмірі 1445,79 грн. за надані послуги, тому станом на 01.02.2010 рік заборгованість складає 2552 гривен 57 копійок. Враховуючи вимоги ст. 88 ЦПК України суд вважає, що з відповідачів підлягає стягненню державне мито в доход держави та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи - на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-29 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-29 00:00:00

позивач просить стягнути з відповідачів заборгованість за послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води у сумі 2254 гривен 72 копійки. Згідно рішенню Виконавчого комітету Запорізької міської Ради № 25 від 29.01.09 року „Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг" у м. Запоріжжя, починаючи з 01.01.09 року виконавцем житлово-комунальних послуг для населення, що мешкає у житловому фонді комунальної власності з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води визначено Концерн „МТМ" в будинках, мережі яких безпосередньо приєднані до теплових мереж Концерну „МТМ". Позивач у період з травня 2009 року по лютий 2010 року надав відповідачам послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води у приміщення, розташоване за адресою: [ADDRESS] на загальну суму 3851 гривен 51 копійок. Станом на 01.03.2010 рік відповідач здійснив часткову оплату в розмірі 1596,79 грн. за надані послуги, загальна сума заборгованості складає 2254 гривен 72 копійки. У судовому засіданні представник позивача [PERSON], який має належні повноваження за довіреністю № 22 від 04.01.2010 року позов підтримав і просить його задовольнити. Відповідачка у судове засідання не з'явилась, про день та час слухання справи була повідомлені відповідно до ст. 74 ЦПК України. Вислухавши пояснення сторін, а також вивчивши матеріали справи - рішення Виконавчого комітету Запорізької міської Ради (а.с. 8), копії рахунків (а.с.10-11), довідка (а.с. 9), суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: у відповідності зі ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона зобов'язана вчинити на користь другої сторони певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. На підставі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Судом встановлено, що згідно рішенню Виконавчого комітету Запорізької міської Ради № 25 від 29.01.09 року „Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг" у м. Запоріжжя, починаючи з 01.01.09 року виконавцем житлово-комунальних послуг для населення, що мешкає у житловому фонді комунальної власності з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води визначено Концерн „МТМ" в будинках, мережі яких безпосередньо приєднані до теплових мереж Концерну „МТМ". За період з травня 2009 року по лютий 2010 року відповідачі здійснили часткову оплату в розмірі 1596,79 грн. за надані послуги, тому станом на 01.03.2010 рік, загальна сума заборгованості складає 2254 гривен 72 копійки. Враховуючи вимоги ст. 88 ЦПК України суд вважає, що з відповідачів підлягає стягненню державне мито в доход держави та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи - на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-29 00:00:00

В травні 2010 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, посилаючись на те, що його батьки [PERSON] та [PERSON] являлись власниками квартири [ADDRESS]. 11.03.2009 року померла його матір [PERSON], яка залишала заповіт, згідно якого заповіла належну їй на праві власності квартиру [ADDRESS]. Він у встановлений законом строк не звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини з поважних причин, а саме в зв»язку з хворобою, похилим віком, а також юридичною необізнаністю. Просив суд визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] громади в особі Полтавської міської ради позовні вимоги не визнав, посилаючись на їх необґрунтованість. Представник Другої Полтавської державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, надав суду листи з проханням розглянути справу без участі представника. Суд, заслухавши позивача, вивчивши та дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Так, судом встановлено і це вбачається із свідоцтва про смерть, виданого Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції, що 12 березня 2009 року померла [PERSON], яка згідно свідоцтва про право власності на житло від 06.12.1993 року та свідоцтва про право на спадщину за законом від 12.07.1994 року являлась власником квартири [ADDRESS]. Позивач [PERSON], [INFO], є сином [PERSON] та її спадкоємцем відповідно до заповіту від 17.03.1999 року. В звязку з погіршенням стану здоровя, позивач у визначений законом строк не звернувся до відповідної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частиною 3 ст. 1272 ЦК України встановлено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно повідомлення Другої полтавської державної нотаріальної контори після померлої 11 березня 2009 року [PERSON] спадкова справа не відкривалася, свідоцтво про право на спадщину не видавалося. Приймаючи до уваги те, що строк для прийняття спадщини після померлої [PERSON] позивачем [PERSON] був пропущений позивачем з поважних причин, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог та визначення [PERSON] додаткового строку, достатнього для подачі заяви про прийняття спадщини, що відкрилась 11 березня 2009 року, після смерті [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-29 00:00:00

Сторони одружені з 02.12.1977р., шлюб зареєстрований Комунарським відділом РАГС м. Запоріжжя, актовий запис № 256. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Для сторін це повторний шлюб. Позивач звернулася в суд з позовом про розірвання шлюбу, вказавши в заяві, що їх сімя фактично розпалася з грудня 2009 р. через відсутність взаєморозуміння, постійно виникаючих сварок та скандалів, різних поглядів на життя. Відповідач зловживає алкогольними напоями та безпідставно її ревнує. Вважаючи примирення та подальше збереження сімї неможливим, просить розірвати шлюб, оскільки він існує формально, поклавши витрати по реєстрації розірвання шлюбу на неї. Відповідач [PERSON] позов визнав, не заперечує проти розірвання шлюбу, суду пояснив, що вони дійсно припинили шлюбні відносини з грудня 2009 р., спільного господарства не ведуть, шлюб існує формально, наполягає на розірванні шлюбу. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, оцінивши всі представлені докази в сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сімя сторін фактично розпалась з грудня 2009 р., вони не проживають разом, спільного господарства не ведуть, ніяких відносин не підтримують. Сторони категорично наполягають на розірванні шлюбу, що говорить про їх стійке волевиявлення на припинення сімейних відносин. Оскільки сімю сторін зберегти неможливо, подальше спільне життя та збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, їх шлюб підлягає розірванню. Витрати по реєстрації розірвання шлюбу суд вважає за необхідне покласти на позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-29 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом. Свої позовні вимоги обгрунтувала тим, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 18.01.2003 року. Подружнє життя не склалося через те, що у них різні характери, різні погляди на життя, втратили почуття любові один до одного. Шлюбні відносини фактично припинені. Спору про розподіл спільного майна немає. Вважає, що примирення неможливе, просила шлюб розірвати. У судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити з підстав зазначених у позовній заяві. Надала згоду на ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не заявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. За таких умов суд, враховуючи згоду позивача на розгляд справи у відсутність відповідача, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 18.01.2003 року, відповідно до актового запису №10 свідоцтва про одруження серії І-КГ № 023057, виданого Суворовським відділом реєстрації актів цивільного стану Херсонського міського управління юстиції від 13.02.2007 року. Фактично шлюбні відносини між позивачем та відповідачем припинені. Подружнє життя сторін не склалося через втрату почуття кохання та взаємоповаги. Спору про розподіл спільного майна немає. Враховуючи, що подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, суд вважає доцільним розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-29 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом про визнання дійсним договору купівлі-продажу та визнання права власності на квартиру, в якій вказав, що 10 листопада 2001 року він купив у відповідачки квартиру [ADDRESS]. Вказаний договір купівлі продажу було укладено в простій письмовій формі та за реєстрова на Універсальній товарній біржі «Фенікс» за №663. Всі умови договору виконані сторонами повністю, але на підставі того, що договір не був нотаріально посвідчений він не має можливості вільно розпоряджатися придбаною квартирою. А тому просить суд визнати вказаний договір купівлі продажу дійсним та визнати за ним право власності на квартиру. Позивач в судове засідання зявився, позов підтримав, уточнивши позовні вимоги, просив суд визнати дійсним договір купівлі продажу квартири. Відповідачка в судове засідання не зявилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена вчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомила, письмового заперечення проти задоволення позову від неї не надходило. Вивчивши письмові матеріали справи, враховуючи пояснення позивача, вважаю, що позов підлягає задоволенню в повному обємі з наступних підстав: Відповідно до вимог ч.2 ст.220 ЦК України якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. В судовому засіданні встановлено та підтверджено письмовими матеріалами справи, що між позивачем та відповідачкою 10 листопада 2001 року в простій письмовій формі було укладено договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS]; даний договір в той же день було зареєстровано на Універсальній товарній біржі «Фенікс» за № 663, але нотаріально він посвідчений не був, хоча всі істотні умови договору купівлі продажу виконані сторонами в повному обємі, а саме відповідачка передала позивачу обєкт нерухомості, а позивач сплатив за квартиру обумовлені договором грошові кошти. На даний час позивач не має можливості вільно розпоряджатись придбаною квартирою на підставі того, що договір не було посвідчено нотаріально. А тому суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та знайшли підтвердження в судовому засідання, так як він не має можливості в інший спосіб, окрім судового, захистити свої майнові права. Тому на підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-29 00:00:00

30.04.10 р. [PERSON] звернулась до суду з позовом , в якому просить суд постановити рішення, яким розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, зареєстрований 11.12.2004 року. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 11.12.2004 року вона уклала шлюб з [PERSON] Від спільного подружнього життя у них народилася дочка - Вероніка, [INFO]. На даний час шлюб існує лише формально, оскільки вони з серпня 2008 року не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільне господарство. Подальше збереження сім'ї та спільне проживання суперечить їх інтересам. Враховуючи вищенаведене просить позов задовольнити. Представник позивача - [PERSON] у судовому засіданні підтримав вимоги, викладені в позовній заяві, покликаючись на обставини та факти, що вказані в позові та просив позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні позов визнав та просив позов задовольнити. Заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, зясувавши дійсні обставини справи, права та обовязки сторін, перевіривши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки судом встановлено, що сторони, тривалий час не ведуть спільне домашнє господарство, не підтримують подружні відносини. Представники сторін в судовому засіданні підтвердили про стійкий розлад у сімї та формальний шлюб, внаслідок чого збереження подружнього життя між сторонами є неможливе. Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення для справи. Оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сімї суперечить інтересам як позивача, так і відповідача, оскільки сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, шлюб існує формально, тому його слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-29 00:00:00

Позивач ВАТ «Херсонгаз» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги газопостачання в сумі 631,39 гривень. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав і суду пояснив, що [PERSON] є власником квартири №7, розташованої в будинку №2 по вулиці М.Куліша в м.Цюрупинську Херсонської області, до якої Цюрупинська філія ВАТ «Херсонгаз» постачає природний газ, що підтверджується особовим абонентським рахунком №3410. Однак відповідач в період часу з 01.01.2007 року по 31.01.2010 року не в повному обсязі сплачував нараховану плату за надані послуги з газопостачання, в результаті чого має заборгованість перед ВАТ «Херсонгаз» на загальну суму 631,39 грн. Просить стягнути суму заборгованості та витрати на ІТЗ. У судове засідання відповідач не з'явився, при цьому він згідно з вимогами ч.9 ст. 74 ЦПК України належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, і від нього не надійшло повідомлення про причини неявки, тому суд вирішив провести судове засідання за його відсутності. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири №7, розташованої в будинку №2 по вулиці М.Куліша в м.Цюрупинську Херсонської області, до якої Цюрупинська філія ВАТ «Херсонгаз» постачає природний газ, що підтверджується особовим абонентським рахунком №3410. Однак відповідач в період часу з 01.01.2007 року по 31.01.2010 року не в повному обсязі сплачував нараховану плату за надані послуги з газопостачання, в результаті чого заборгованість перед ВАТ «Херсонгаз» складає - 631,39 грн. Згідно з п.17 «Правил надання населенню послуг з газопостачання», затверджених Постановою КМУ України від 09.12.1999 року №2246, а також ст.68 ЖК України, споживач зобовязаний вносити плату за надані протягом розрахункового місяця послуги з газопостачання не пізніше 10 числа наступного місяця. Розрахунки населення за надані послуги з газопостачання проводяться за діючими цінами на основі фактичних показань лічильників газу, а у разі відсутності таких розраховується відповідно до встановлених законодавством норм споживання та цін на газ (п.10,11 «Правил надання населенню послуг з газопостачання»). Згідно ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими у встановленому порядку тарифами. Таким чином, суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими і з відповідача, який зобовязаний сплачувати за послуги газопостачання належить стягнути заборгованість та збитки. Судові витрати покласти на відповідачів в рівних частинах. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-29 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача [PERSON] В обґрунтування позовних вимог вона зіслалася на те, що вона з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі з 27.09.2008 року. Від шлюбу мають неповнолітню доньку Софію, [INFO]. Спільне проживання між ними припинено з 30 квітня 2009 року. Відповідач [PERSON] ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги в добровільному порядку не надає, тому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі ? частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення донькою повноліття. Просить позов задовольнити. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, та пояснила, що припинили спільне проживання, коли вона була вагітна на 2 місяці. Вони разом ходили до лікарні, коли вона ставала на облік. Він знав, що вона вагітна в період їх спільного проживання. Дитину він не визнав і матеріально е допомагає. Просить позов задовольнити. Відповідач позов не визнав, від проведення експертизи відмовився. Проти задоволення позову заперечує. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно копії свідоцтва про шлюб серії І-КИ № 125706 [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 27 вересня 2008 року, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Покровського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовим записом №97. Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінив прізвище на [PERSON] (а.с.4). Згідно копії свідоцтва про народження І-КИ № 260919, виданого 08.12.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Покровського районного управління юстиції Дніпропетровської області [PERSON] та [PERSON] мають неповнолітню доньку Софію, [INFO]. (а.с.5). Згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-КИ № 118394 [PERSON] та [PERSON] розірвали шлюб 01 липня 2009 року (а.с.6). Згідно довідки Покровської ЦРЛ видно, що [PERSON] стала на облік в жіночій консультації 08.04.2009 р. зі строком вагітності 5 неділь (а.с.37). У відповідності до ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, таким чином з [PERSON] необхідно стягнути на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі ? частки заробітку (доходу) відповідача до досягнення донькою повноліття, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути 51 грн. судового збору в прибуток держави та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн. на користь держави. Відповідно до ст.367 ЦПК України рішення суду підлягає обовязковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved