Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-06 00:00:00

23 квітня 2010 року позивач звернулася до суду із позовом про стягнення аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 15.04.2005 року. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину: доньку [PERSON] , [INFO] . Відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає, угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. Позивач знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3- річного віку, інших джерел матеріального забезпечення крім соціальної допомоги на дитину вона не має. Дитина проживає та знаходиться на її утриманні. Відповідач здоровий, працездатний і працює слюсарем на заводі «Зоря-Машпроект», а тому він має можливість, відповідно до ст. 182 Сімейного Кодексу України, надавати аліменти у розмірі 25% від заробітку (доходу) відповідача на дитину на користь позивачки. Посилаючись на наведене, [PERSON] просила позов задовольнити. Позивач в судовому засіданні позов підтримала повністю, підтвердила, що до цього вона отримувала від відповідача грошову допомогу, погодилася на стягнення аліментів з 01.06.2010 р. Відповідач позов визнав, просив стягувати аліменти не з моменту подання заяви, а з 01.06.2010р., оскільки до цього часу позивачці він надавав матеріальну допомогу в добровільному порядку. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Згідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України, відповідно якої у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вивчивши матеріали, без дослідження доказів по справі, вважає позов таким, що підлягає задоволенню частково, оскільки у відповідності до ст.ст. 180,181,182,183 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність інших дітей, непрацездатних членів родини, а також визначає частку заробітку (доходу) батьків, яка буде стягуватися як аліменти на дитину. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який було зареєстровано 15.04.2005 року в Заводському відділі РАЦС Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 104. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину: доньку [PERSON] , [INFO] . Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. Позивач знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку, тому коштів на утримання дитини їй не вистачає. Дитина проживає та знаходиться на її утриманні. Враховуючи стан здоров`я, матеріальний та сімейний стан відповідача, суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1\\4 частки його заробітку (доходу) на дитину на користь позивача. У відповідності до ст.79, п.З ч.І ст. 80, 81, 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 51,00 грн. та 120,00 грн. витрат на інформаційно- технічне забезпечення розгляду справи в зв`язку з тим, що позивач був звільнений від сплати судових витрат при зверненні до суду.

Outcome: approved