Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який зареєстрований у Московському відділі реєстрації актів громадського стану міста Харкова, актовий запис № 1415 від 21 грудня 1996 року та визначення місця проживання дитини. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. На обґрунтування своїх вимог позивач вказує, що останнім часом між нею і відповідачем склалися відносини, які привели до неможливості збереження сімї, у сторін відсутні порозуміння, постійні сварки. В звязку із цим позивач звернулася до суду із даним позовом, в якому просить їхній із відповідачем шлюб розірвати, оскільки подальше спільне життя та збереження сімї вважає неможливим. В судовому засіданні [PERSON] позов підтримала, просила шлюб розірвати та визначити місце проживання сина [PERSON] з нею. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить розписка про одержання судової повістки 11 травня 2010 року (а.с.18), направив до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов не визнав, просить надати строк для примирення (а.с.20). Суд вважає можливим розглянути дану справу без відповідача. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтовані та підлягають задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 21 грудня 1996 в Московському відділі реєстрації актів громадського стану міста Харкова, актовий запис № 1415 (а.с.05). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO] (а.с.06). В судовому засіданні встановленою що на протязі сумісного життя в сімї [PERSON] проходили сварки, конфлікти, на даний час подружжя між собою шлюбні стосунки не підтримують, та не ведуть спільне господарство. Сторони втратили почуття любові та поваги один до одного. Позивач заявила про неможливість відновлення сімейних відносин, оскільки впевнилася в тому, що це неможливо. Дані обставини вказують на те, що сімя сторін розпалась, шлюб носить формальний характер. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя [PERSON] та збереження їх сімї стали неможливими, оскільки це суперечить інтересам обох і згідно ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України, шлюб між [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню. Відповідно до п.4.4 Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/5 від 18.10.2000 р., згідно з п/п б п.5 ст.3 Декрету Кабінета Міністрів України від 21.01.1993 р. № 7-93 Про державне мито, виходячи з матеріального стану сторін, у сторін це перший шлюб, суд вважає необхідним при реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС стягнути держмито з [PERSON] та [PERSON] в розмірі по 08 грн. 50 коп. в прибуток держави. Також суд приходить до висновку, що підлягають задоволенню позовні вимоги [PERSON] і в частині визначення місця проживання дитини. Згідно ч.1 ст.161 СК України, при вирішенні спору щодо місця проживання дитини суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх обовязків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан здоровя та інші обставини, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що дитині [PERSON] виповнилося тринадцять років, позивач на даний час працює, має самостійний заробіток. За таких обставин,

Outcome: approved