Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з цивільним позовом до Управління праці та соціального захисту населення Комінтернівської районної в м. Харкові ради про визнання дій неправомірними щодо відмови здійснення перерахунку та стягнення доплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Просила визнати неправомірними дії Управління праці та соціального захисту населення Комінтернівської районної в м. Харкові ради щодо відмови здійснення перерахунку та доплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку до розміру встановленого законом прожиткового мінімуму для працездатних осіб у відповідності із Законом України „Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням. Поновити її конституційні права, а саме: стягнути з відповідача недоплачену допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею 3 років за червень - грудень 2009 року та січень березень 2010 року у сумі 6174,67 гривень. Стягнути з відповідача компенсацію у сумі 256,23 гривні. Зобовязати відповідача проводити щомісячні виплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку починаючи з квітня 2010 року по 07 квітня 2012 року в розмірі прожиткового мінімуму для працездатних. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що вона має на утриманні малолітню доньку, [PERSON], [INFO]. З 09 червня 2009 року перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Комінтернівської районної в м. Харкові ради та отримує державну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Допомога по догляду за дитиною до досягнення нею 3- річного віку була призначена відповідачем їй, як застрахованій особі. За час перебування на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Комінтернівської районної в м. Харкові ради з 09 червня 2009 року, вона отримала 1265,33 гривні. Таким чином сума недоплаченої їй допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку становить 6174,67 гривень. Від позивача [PERSON] надійшла заява з проханням розглядати справу за її відсутності. Представник відповідача, Управління праці та соціального захисту населення Комінтернівської районної в м. Харкові ради в судове засідання не зявився, надіслав до суду письмові пояснення, в звязку з чим суд розглядає справу за його відсутності. Представник відповідача, відкритого акціонерного товариства „Турбоатом в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, в задоволенні позову просив відмовити. Дослідивши матеріали справи суд прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON] має на утриманні малолітню доньку, [PERSON] Георгієвну, [INFO] . Управлінням праці та соціального захисту населення Комінтернівської районної в місті Харкові ради позивачу була призначена допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку як застрахованій особі відповідно до Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми». Відповідно до ст. 13 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" , що діяла в редакції до 01.01.2008 р. право на допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за цим Законом має не застрахована в системі загальнообов'язкового державного соціального страхування особа. Пунктом 23 розділу II Закону України «Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України»», внесено зміни до ст. 13 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» та виключено слова "не застрахована в системі загальнообов'язкового державного соціального страхування". Вказаний закон набув чинності з 1 січня 2008 р. Отже, з зазначеного часу право на державну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» набули як застраховані так і незастраховані особи в системі загальнообов'язкового державного соціального страхування. Між тим, у п. 2 Розділу III Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» зазначено, що розділ II «Внесення змін до деяких законодавчих актів України» діє по 31 грудня 2008 р. Таким чином, починаючи з 1 січня 2009 р. пункт 23 розділу II Закону України «Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України»», яким внесено зміни до ст. 13 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» втратив свою чинність. Отже, з зазначеного часу право на державну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» набули тільки незастраховані особи в системі загальнообов'язкового державного соціального страхування. Позивач є застрахованою особою, в зв»язку з чим у неї відсутнє право на отримання допомоги у 2009 році відповідно до положень ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми». Правові, організаційні та фінансові основи загальнообов'язкового державного соціального страхування громадян на випадок тимчасової втрати працездатності, у зв'язку з вагітністю та пологами, народженням дитини та необхідністю догляду за нею визначаються Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» від 18.01.2001 р. № 2240. Відповідно до визначення термінів, передбачених Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» суб»єктом загальнообов'язкового державного соціального страхування є застрахована особа, на користь якої здійснюється відповідне страхування. Страховий випадок - подія, з настанням якої виникає право у застрахованої особи або членів її сім»ї на отримання матеріального забезпечення або соціальних послуг. За положеннями ч. 1 ст. 35 вказаного Закону допомога по тимчасовій непрацездатності надається застрахованій особі у формі матеріального забезпечення, яке повністю або частково компенсує втрату заробітної плати (доходу), у разі настання в неї такого страхового випадку, як догляд за дитиною віком до трьох років. Статтею 43 цього Закону визначено, що допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається застрахованій особі в розмірі, що встановлюється правлінням Фонду, але не менше розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом. Пунктом 5 Прикінцевих положень вищевказаного Закону визначено, що до стабілізації економічного становища в Україні розмір виплат, передбачених статтями 41, 43, 46 цього Закону, визначається Верховною Радою України щороку виходячи з рівня забезпечення прожиткового мінімуму одночасно з встановленням розміру страхових внесків з поступовим наближенням виплат до прожиткового мінімуму. Таким чином, виходячи із системного аналізу приписів Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням, та похованням», права на отримання допомоги за цим законом має особа, застрахована в системі загальнообов'язкового державного соціального страхування, при настанні страхового випадку. При цьому розмір такої допомоги визначається щорічно Верховною Радою України. Позивач народила дитину 07 квітня 2009 р., що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 14). Таким чином, у позивача настав страховий випадок у вигляді необхідності догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та виникло право на отримання допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у формі матеріального забезпечення передбаченого ст. 43 та п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням». Між тим, відповідно до сг. 46 Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» встановлено, що допомога при народженні дитини та по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" та Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням" призначається і здійснюється в розмірах і порядку, визначених Кабінетом Міністрів України. Пунктом 22 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім»ям з дітьми, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку призначення і виплати державної допомоги сім»ям з дітьми» від 27.12.2001 року № 1751 передбачено, що відповідно до етапі 15 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку виплачується у розмірі, що дорівнює різниці між: з 1 січня 2008 р. - 50 відсотками, з 1 січня 2009 р. - 75 відсотками, з 1 січня 2010 р. -100 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менш як 130 гривень. Отже, на час виникнення у позивача права на отримання допомоги існували дві норми закону, які по різному визначали компетенції певних державних органів по встановленню розміру допомоги по догляду за дитиною. При цьому суд зазначає, що закони є актами єдиного'органу законодавчої влади - Верховної ради України. Конституція не встановлює пріоритету в застосуванні того чи іншого закону, в тому числі залежно від предмета правового регулювання. Немає такого закону України, який би регулював питання подолання колізії норм законів, що мають однакову юридичну силу. Конституційний Суд України в п.З мотивувальної частини рішення від 03.10.1997 по справі за № 4-зп (справа про набуття чинності Конституцією України) зазначив: «Конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є й те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше». Таким чином, виходячи з системного аналізу Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням», Закону України «Про Державний бюджет на 2009 рік», Рішення Конституційного Суду України від 03.10.1997 по справі за № 4-зп, суд дійшов висновку про небгрунтованість вимог позивача про стягнення допомоги по догляду за дитиною до досягненню нею трирічного віку за 2009 рік, оскільки позивачу була призначена допомога при народженні дітей відповідно до положень сг. 46 Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік», яка діяла на час виникнення у позивача права на отримання такої допомоги і не була визнана неконституційною. При цьому, суд зазначає, що виходячи з висновків Конституційного Суду України наведених у рішенніе від 03.10.1997 по справі за № 4-зп (справа про набуття чинності Конституцією України) до даних правовідносин підлягає застосуванню Закон України «Про Державний бюджет України на 2009 рік», який був прийнятий пізніше Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» в редакцій, що діяла на момент виникнення у позивача права на отримання допомоги. За таких обставин, відповідач, здійснивши у 2009 р., виплату допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у порядку та розмірі, встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 року№ 1751, правомірно діяв, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначено діючим законодавством України. З аналогічних підстав суд відмовляє в задоволенні позовних вимог про стягнення недоплаченої суми допомоги по догляду за дитиною за 2010 рік. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed