overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою , в якій просить встановити факт перебування на примусових роботах в Німеччині із батьками в період з 1942 року по 1945 роки. В підтвердження своїх вимог посилається на те, що відразу після народження його батьки та четверо дітей були насильно вивезені на примусові роботи до Німеччини. В даний час виникла необхідність оформлення надбавки до пенсії та інших пільг , але відсутність даних про проживання в Німеччині є перепоною до позитивного вирішення даного питання, оскільки у довідці архіву не зазначено прізвище, ім»я та по-батькові дітей. В судовому засіданні заявник підтримав викладені вимоги, просить встановити спірний факт про те, що він дійсно проживав у Німеччині в період з 1942 по 1945 роки Представник заінтересованої особи [PERSON] проти заявлених вимог не заперечує. Вислухавши пояснення, перевіривши матеріали справи, оцінивши всі докази та обставини по справі, суд задовольняє вимоги заявника, виходячи зі слідуючого. Як встановлено судом заявник народився 9 вересня 1942 року в селі Заньки Радомишльського району Житомирської області. В роки Великої Вітчизняної війни його батьки [PERSON] та [PERSON] разом з дітьми були насильно вивезені до Німеччини, де працювали різноробочими в м. Камень г.ІІамер різноробочими у хазяїна. Як видно з архівної довідки (а.с.7) разом з ними знаходились ді ги. Однак прізвища, ім»я та по-батькові дітей не зазначено в документі. В даний час у заявника виникла необхідність оформити надбавки до пенсії по досягненню віку. Однак, перепоною до позитивного вирішення даної справи є та обставина, що відсутні документи, підтверджуючі факт проживання заявника в Німеччині. Свідки П»ятківська Н.П. та Клименко 0.3. ствердили в судовому засіданні, що дійсно заявник проживав у Німеччині в 1942-1945 роках разом з батьками . У суду немає підстав ставити під сумнів надані заявником докази щодо проживання в Німеччині та покази свідків. Таким чином, зібрані в справі докази та належна їх оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту перебування на примусових роботах у Німеччині. У відповідності до вимог ст.256 ч.2 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-08 00:00:00

Оскільки дана цивільна справа є складною, потребує значного часу для виготовлення повного рішення, а тому згідно ст. 209 ч.3 ЦПК України, суд рахує за можливе проголосити резолютивну частину рішення, повідомивши осіб, які беруть участь у справі, що з повним рішенням вони можуть ознайомитися в Романівському райсуді 14 червня 2010 року.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] (дошлюбне Хмілевська) С.В. про розірвання шлюбу, зареєстрованого 02.11.1991 року відділом реєстрації актів громадянського стану м. Гадяч Полтавської області, актовий запис № 222, мотивуючи тим, що вони хоча і проживають в одній квартирі, однак з лютого 2010 року спільне господарство не ведуть та не підтримують шлюбно-сімейні стосунки з тих підстав, що шлюб видався невдалим, між ними існує психологічна несумісність, що приводить до сварок, вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Вважає примирення неможливим. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі та наполягав на їх задоволенні. Відповідачка [PERSON] позовні вимоги та обставини позову визнала, просила розглянути справу у попередньому судовому засіданні. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можна постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч.4 ст. 130 ЦПК України, ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення проводиться в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Вислухавши сторін, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі з 02.11.1991 року, шлюб у обох перший, від шлюбу мають двох дітей сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Сторони хоча і проживають в одній квартирі, однак з лютого 2010 року спільне господарство не ведуть та не підтримують шлюбно-сімейні стосунки з тих підстав, що шлюб видався невдалим, між ними існує психологічна несумісність, що приводить до сварок, вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Спору щодо розподілу спільного майна немає. Діти залишаються проживати з матірю. Питання щодо їх утримання вирішено сторонами в добровільному порядку. Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Оскільки сторони однією сімєю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, а також відповідачка позов визнала, наслідки визнання позову відповідачці розяснено відповідно до вимог ч.2 ст.174 ЦПК України, суд вважає за можливе шлюб розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Маричан (дошлюбне Чебан) Л.В. про розірвання шлюбу, зареєстрованого 22.12.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту [PERSON] міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 760, мотивуючи тим, що вони хоча і проживають в одному будинку, однак спільне господарство не ведуть з тих підстав, що сімейне життя видалось невдалим, відповідачка принижує його та проявляє до нього неповагу, не сприяє в вирішенні сімейних проблем. Вважає примирення неможливим. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі та наполягав на їх задоволенні. Відповідачка [PERSON] обставини позову не визнала, пояснила, що вони з позивачем разом не проживали. Позовні вимоги визнала, просила розглянути справу у попередньому судовому засіданні. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можна постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч.4 ст. 130 ЦПК України, ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення проводиться в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Вислухавши сторін, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі з 22.12.2009 року, від шлюбу дітей не мають. Сторони не проживають разом та спільне господарство не ведуть з тих підстав, що сімейне життя видалось невдалим, відповідачка не сприяє відповідачу в вирішенні сімейних проблем. Спору щодо розподілу спільного майна немає. Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Оскільки сторони однією сімєю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, а також відповідачка позов визнала, наслідки визнання позову відповідачці розяснено відповідно до вимог ч.2 ст.174 ЦПК України, суд вважає за можливе шлюб розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, зареєстрованого з [PERSON] 24 лютого 2006 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Комінтернівського районного управління юстиції м. Харкова , про що зроблено актовий запис № 65. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO]. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені з серпня 2007 року . Причиною розладу в родині є те, що між ними відсутнє взаєморозуміння, різний погляд на вирішення побутових питань, в результаті чого постійно виникали сварки та скандали, це призвело до втрати почуття кохання та поваги один до одного. У судове засідання позивач не з,явився , надав заяву про розгляд справи за його відсутності , позовні вимоги підтримав. Відповідач у судове засідання не з?явилася, про час і місце судового засідання повідомлена належним чином. Зі згоди позивача суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 24 лютого 2006 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Комінтернівського районного управління юстиції м. Харкова , про що зроблено актовий запис № 65. Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON] , [INFO]. Встановлено, що сторони з серпня 2007 не підтримують шлюбно-сімейних відносин, збереження родини не можливе. Майновий спір відсутній. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги заявлені обґрунтовано, тому підлягають задоволенню. Родина розпалася остаточно і відновлена бути не може. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення з відповідача заборгованості за користування тепловою енергією у розмірі 3386 гривень 62 копійки. В обґрунтування позовних вимог у позовній заяві вказав, що відповідач з 01.01.2007 року по 01.03.2010 року користувався тепловою енергією, яку постачає КП БРР Балаклійські теплові мережі, але абонентську плату за користування послугами позивача вносив не своєчасно та не в повному обсязі, внаслідок чого станом на 01.03.2010 року утворилася заборгованість. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, не заперечував проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідач про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення. Причина неявки в судове засідання не відома, повідомлення про причини поважної неявки та заперечення проти позову до суду не надходили. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Згідно ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Судом установлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідач є абонентом Комунального підприємства Балаклійської районної ради "Балаклійські теплові мережі" і споживав теплову енергію за місцем свого проживання, але абонентську плату вносив не своєчасно і не в повному обсязі. Позивачем на підставі наданих відповідачем документів відкрито особовий абонентський рахунок за №5 для оплати послуг за користування тепловою енергією за адресою: [ADDRESS] (а.с.5,6). Відповідно до розрахунків по абонентському рахунку відповідача має місце заборгованість по абонентській платі у розмірі 3386 гривень 62 копійки. На підставі ст.67 Житлового кодексу Української РСР плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться, крім квартирної плати, за затвердженими у встановленому порядку тарифами. Відповідно ст.68 ЖК Української РСР наймач зобовязаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Оскільки відповідач користувався тепловою енергією, але в порушення норм житлового законодавства не сплачував абонентську плату належним чином, суд вважає за необхідне стягнути суму заборгованості на користь позивача. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, а саме з відповідача на користь позивача стягуються витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, та в дохід держави стягується судовий збір. На підставі ст.ст.67,68 Житлового кодексу Української РСР,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-08 00:00:00

позивач звернувся до суду з заявою про стягнення заборгованості по кредитному договору, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до кредитного договору від 12.12.2007 р. відповідачу було надано кредит терміном до 11.12.2012 р. в сумі 15200 доларів США, зі сплатою 15,5% річних за користування кредитом. Оскільки кредитні зобовязання відповідачем не було виконано належним чином в частині своєчасного погашення заборгованості та відсотків, тому позивач просить стягнути на свою користь заборгованість, пеню. В судове засідання відповідач не з»явився, про час розгляду справи повідомлявся. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного6 як було встановлено під час розгляду справи, відповідного до кредитного договору від. 12.12.2007 р. відповідачу було надано кредит терміном до 11.12.2012 р. в сумі 15200 доларів США, зі сплатою 15,5 % річних за користування кредитом (а.с. 24-26). Відповідно до вимог ст.ст. 525-526,530, 1050 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору, одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається, тому позичальник зобовязаний своєчасно вносити плату за користування майном. Відповідачем не були виконанні належним чином взяті на себе зобовязання в частині своєчасного повернення коштів. Розмір заборгованості станом на 11.11.2009 року становить 15361,64 доларів США, що становить 122729,50 грн. та підтверджується наданим суду розрахунком (а.с. 7). Доказів погашення заборгованості відповідач суду не надав. За таких обставин, є підстави для ухвалення рішення про стягнення кредитної заборгованості та про стягнення судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Харківської міської ради, третя особа: Виконавчий комітет Комінтернівської районної в м. Харкові ради про визнання права власності на трикімнатну квартиру [ADDRESS] у м Харкові, загальною площею 63,2 кв.м., житловою площею 48,9 кв.м., створену внаслідок реконструкції та прибудови до даної квартири. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що вона є власницею даної квартири відповідно до договору купівлі - продажу від 04.08.1997 року. Влітку 2000 року позивачка самочинно збудувала балконну прибудову до даної квартири. 21 березня 2000 року рішенням Виконавчого комітету Комінтернівської районної ради м. Харкова їй дозволено будівництво балконної прибудови. В результаті здійснення балконної прибудови двокімнатна квартира [ADDRESS] стала трикімнатною, загальна площа якої складає 63,2 кв.м., житлова площа 48,9 кв.м. У судове засідання позивач не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав заяву в якій просить винести рішення на розсуд суду і просить справу розглянути без його участі. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, про дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 04.08.1997 року. У 2000 році позивачкою було проведено будівництво прибудови за її рахунок. Відповідно до рішення Виконавчого комітету Комінтернівської районної ради м. Харкова за №61 від 21 березня 2000 року дозволено [PERSON] будівництво балконної прибудови зовнішніми розмірами 5,6Х1,5 до будинку №7, кв. №13 по пров. Пілотів в м.Харкові. Згідно із ч. 3 ст. 376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво. Згідно технічного висновку ТОВ "Харківреконструкція" будівництво прибудови квартири не вплинуло негативно на несущу властивість основних будівельних конструкцій житлового будинку вцілому. В результаті проведеного перепланування квартири з улаштуванням прибудови двокімнатна квартира [ADDRESS] стала трикімнатною, загальна площа якої складає 63,2 кв.м., житлова площа 48,9 кв.м. За таких обставин суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-08 00:00:00

[PERSON] заявила позов визнати незаконними дії [PERSON] праці… про відмову виплатити на дочку [PERSON], [INFO] допомогу до трьох років у розмірі 7 039.77 грн. за період з 1.01. 2009 р. по 31.03.2010 р. відповідно до ЗУ «Про загальнообов»язкове державне соціальне страхування у зв»язку з тимчасовою втратою працездатності…» та про стягнення допомоги з відповідача в такому розмірі за цей же період, оскільки відповідач [PERSON] праці… виплатив їй за цей період значно меншу суму. В судовий розгляд позивачка не з»явилась, подала заяву про розгляд справи без неї. Представник відповідача також в судове засідання не з»явився, подав заперечення проти позову, просив відмовити в позові, пославшись на те,що виплати позивачці допомоги в 2009 р. та в 2010 р. проводились відповідно до ЗУ «Про Державний бюджет на 2009 р.», яким надано право КМ України встановлювати розміри соціальних виплат і, які становлять різницю між прожитковим мінімумом та середньомісячним сукупним доходом сім»ї, але не менше 130 грн., крім того, кошти позивачці виплачуються за ЗУ «Про державну допомогу сім»ям з дітьми», просив проводити розгляд справи у їх відсутність. Дослідивши надані докази, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає до задоволення. Рішенням КС України № 10-рп/2008 від 22.05.2008 р., не визнані неконституційними положення ЗУ «Про Державний бюджет України на 2008 р….» про виплату допомоги на дітей до трьох років у розмірі,що дорівнює різниці між прожитковим мінімумом, встановленим для працездатних осіб та середньомісячним сукупним доходом сім»ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 130 грн., ці положення враховані в наступні бюджети і з 1.01.2009 р. така допомога становить різницю між 75 відсотками прожиткового мінімуму та середньомісячним сукупним доходом сім»ї; будь-які зміни в ЗУ «Про державний бюджет України на 2009р.» та «Про Державний бюджет України на 2010 р.» щодо виплат таких коштів в більшому розмірі не вносились. Із довідок,наданих позивачкою, вбачається,що їй за 2009 рік та за три місяці 2010 р. виплачено допомогу на дитину до трьох років в сумі 2059 грн. 23 коп. по 144.10 грн. щомісячно та 41.83 грн. за березень 2010 р., що, на думку суду, відповідає вимогам закону. Оскільки позивачка не є застрахованою особою, кошти їй виплачуються за ЗУ»Про державну допомогу сім»ям з дітьми, а не за Законом, на який вона посилається. Таким чином,в задоволенні позову необхідно відмовити. На підставі ЗУ «Про державну допомогу сім»ям з дітьми»,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-08 00:00:00

Позивач ВАТ «Енергопостачальна компанія «Дніпрообленерго» в особі Криворізьких міських електричних мереж звернувся до суду з позовною заявою до відповідача суперечка С. Л. про стягнення 990, 89 гривень в рахунок відшкодування матеріальних збитків, заподіяних в наслідок порушень Правил користування електроенергією. В судовому засіданні представник позивача в особі [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила стягнути з відповідача 990, 89 гривень. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася, повідомлена належним чином в установленому законом порядку про місце та час розгляду справи, однак до суду не прибула, причину неявки не повідомила. Суд, вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача у порядку ст.169 ЦПК України. У судовому засіданні встановлено, [PERSON] є споживачем Криворізьких міських електричних мереж і на неї відкритий особовий рахунок № 4060021. 06 січня 2010 року за адресою м. Кривий Ріг вулиця Десантна б. 2 кв. 21, за місцем мешкання відповідача [PERSON], згідно проведеної перевірки дотримання Правил користування електроенергією для населення, представниками Енергонагляду, були виявлені порушення п.48 Правил користування електричною енергією для населення, а саме: самовільне підключення до мереж ВАТ «ЕК «Дніпрообенерго» після відключення відкритої електропроводки, поза прибору обліку, підключення фазного і нульового дроту для живлення токоприймачів, про що був складений акт "Про порушення Правил користування електричною енергією для населення" В № 32448 від 06 січня 2010 року. Вищезазначений акт був підписаний представниками Енергонагляду. Відповідно до акту відповідачу був проведений розрахунок матеріальної шкоди за період з 22 вересня 2009 року по момент виявлення порушення, станом на 06 січня 2010 рік на суму 990, 89 гривень. Суд, встановив, згідно п. 53 Правил користування електричною енергією, п.п. 1.2, 3.1,3.2, 3.3, 3.5 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем Правил користування електричної енергією для населення було виконано розрахунок суми заборгованості за спожиту, але не обліковану електричну енергію, відповідачу був проведений розрахунок матеріальної шкоди з 22 вересня 2009 року по 06 січня 2010 рік на суму 990, 89 гривень. Дослідивши надані докази в сукупності і враховуючи те, що відповідач в добровільному порядку суму матеріальної шкоди, заподіяної порушеннями Правил користування електроенергії відшкодувати відмовився, суд приходить до переконання, що позов ВАТ «Дніпрообленерго» до [PERSON] обґрунтований та підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до вимог ст.79 ЦПК України з відповідача слід стягнути витрати на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи, та судовий збір.

Outcome: approved