Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-12 00:00:00

В грудні 2009 року [PERSON]. звернувся до суду з позовом про поділ майна подружжя, мотивуючи це тим, що сторони перебувають у шлюбі з 1993 року. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей, дочок [PERSON], [INFO], та Ірину, [INFO]. Під час шлюбу сторонами було придбано у 2001 році й на праві власності належить їм житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами №61 по вулиці Мічуріна в с.Крюківщина Києво-Святошинського району Київської області, на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Києво-Святошинською районного нотаріального округу [PERSON], 06.12.2001 року, за реєстром №769. Земельна ділянка, на якій розташовано будинок, не приватизована. Між сторонами останнім часом почали виникати питання та непорозуміння, сторони проживають окремо, з 2005 року [PERSON] проживає у спірному будинку, старша донька проживає з батьком, менша - з матір'ю. У самому будинку проживати зараз неможливо, для тимчасового житла обладнали кілька приміщень у гаражі. З приводу власності та користування будинком між сторонами існує суперечка, яку вони не здатні вирішити самостійно, тому [PERSON] змушений звернутись до суду. Просив визнати за ним право власності на ХА частину житлового будинку №61 по вулиці Мічуріна в с.Крюківщина Києво- Святошинського району Київської області та на гараж за тою ж адресою. Протягом розгляду справи змінив позовні вимоги, просив визнати за сторонами право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами №61 по вулиці Мічуріна в с.Крюківщина Києво- Святошинського району Київської області, по 'Л частині за кожним. [PERSON] звернулася до суду з тих же підстав, та просила визнати за нею право власності на 2/3 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами №61 по вулиці Мічуріна в с.Крюківщина Києво-Святошинського району Київської області, залишивши у власності [PERSON] Посилалась на те, що обидві дочки зараз проживають з нею, молодша дочка - інвалід дитинства (хвора на цукровий діабет). Вважає, що з урахуванням інтересів дітей, її частка має бути збільшена за рахунок частки [PERSON] Також зазначила, що сторонами у шлюбі, у 2004 році, було придбано автомобіль «Мерседес-Бенц» 410 О, днз 84622 КН, 1994 року випуску, який було відчужено позивачем за первинним позовом, але компенсації половини вартості на її користь здійснено ним не було. Тому вона просить, з урахуванням того, що автомобіль при покупці сторонами коштував 8000 доларів США, стягнути таку компенсацію. В судовому засіданні [PERSON] підтримав свій позов, просив задовольнити з урахуванням заявлених ним змін. Зустрічний визнав лише в межах свого позову. Додатково пояснив, що старша донька прийшла жити до нього вже кілька років тому, а [PERSON] лише після виникнення спору про майно. Більше того, пояснив, що сім'я [PERSON] зловживає алкоголем, та у зв'язку з цим у 2005 році молодша донька внаслідок стресу захворіла на цукровий діабет, ставши, таким чином інвалідом дитинства. Все необхідне для дітей надає він, а [PERSON] не працює з 1993 року. Стосовно автомобіля пояснив, що автомобіль дійсно ним було відчужено, але половину вартості автомобіля він віддав [PERSON] після отримання грошей. В той же час точну суму, за яку автомобіль було продано, назвати не зміг. У зв'язку з цим просив відмовити [PERSON] у задоволенні цієї частини вимог. [PERSON] проти основного позову заперечувала в частині, що не відповідає її вимогам. Зустрічний позов підтримала, просила задовольнити. У дебати після перерви у судове засідання не з'явилась, причини неявки не повідомляла, тому суд враховує її пояснення, надані у справі раніше. Вислухавши сторін, дослідивши зібрані в справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про часткового задоволення основного та зустрічного позовів, виходячи з наступного. Як встановлено в судовому засіданні, сторони перебувають у шлюбі з 1993 року. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей, дочок [PERSON], [INFO], та Ірину, [INFO]. Це підтверджується особистими документами сторін та дітей. Під час шлюбу сторонами було придбано у 2001 році й на праві власності належить їм, як подружжю, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами №61 по вулиці Мічуріна в с.Крюківщина Києво-Святошинського району Київської області, на підставі договору купівлі- продажу, посвідченого приватним нотаріусом Києво-Святошинською районного нотаріального округу [PERSON], 06.12.2001 року, за реєстром №769, та зареєстровано на [PERSON], що сторони не оспорювали. Земельна ділянка, на якій розташовано будинок, не приватизована. Між сторонами з 2005 року існує конфлікт, а тому вони проживають окремо, при цьому [PERSON] проживає у спірному будинковолодінні, а [PERSON] проживала до останнього часу - у м.Київ, у своїх батьків, а останнім часом, на час розгляду справи у суді, також за адресою спірного будинковолодіння. При цьому старша донька проживає з батьком з січня 2008 року, окремо від матері, що [PERSON] не оспорила, менша проживає зараз разом з обома батьками, що підтверджується всіма доказами, зібраними у справі, в їх сукупності, та не спростовано сторонами у судовому засіданні. З приводу власності у будинку між сторонами існує суперечка, яку вони не здатні вирішити самостійно, тому сторони змушені звернутись до суду. Отже, за умови визнання сторонами права спільної власності подружжя, суд приходить до висновку про поділ між сторонами спільного майна подружжя по х/г частині за кожним, оскільки суд не знаходить підстав для зміни рівності сторін у праві власності на це майно. Кожний з батьків неповнолітніх дітей [PERSON] має обов'язки та права по відношенню до дітей та батьківських прав не позбавлялись. Суперечки про місце проживання дітей у сторін немає. Стосовно автомобіля, придбаного сторонами у шлюбі, слід зазначити наступне. 09.03.2004 року сторонами було придбано автомобіль «Мерседес-Бенц» 410 О, днз 84622 КН, 1994 року випуску, що підтверджується угодою купівлі-продажу, укладеною [PERSON] та [PERSON] на Українській товарній біржі «Контрактова», реєстраційний №043636. Названий автомобіль було відчужено раніше позивачем за первинним позовом, при цьому правомірність підстави для відчуження [PERSON] не оспорювала, а [PERSON] підтвердив відчуження автомобіля. Доказів сплати компенсації половини вартості автомобіля на користь [PERSON] позивачем за первинним позовом надано не було. Тому суд вважає за необхідне стягнути таку компенсацію на її користь. Однак, з урахуванням вимог ст.60 ЦПК України, суд вважає розмір вартості автомобіля, визначений [PERSON] при покупці сторонами, значно завищеним, оскільки автомобіль при покупці сторонами коштував 1000 гривень, що підтверджується угодою купівлі-продажу, укладеною [PERSON] та [PERSON] на Українській товарній біржі «Контрактова», реєстраційний №043636. Отже, суд має стягнути компенсацію половини вартості автомобіля на користь [PERSON] з [PERSON] в розмірі 500 гривень.

Outcome: partial