Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-24 00:00:00

17 березня 2010 року [PERSON] «ПриватБанк» (далі по тексту [PERSON]) звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій вказав, що відповідно до укладеного договору № 468М-06 від 13.07.2006 року [PERSON] надав [PERSON] кредит у розмірі 40000 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 21% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення 15.07.2009 року. Відповідач в порушення умов договору зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв'язку з чим станом на 30.04.2009 року заборгованість за кредитом становить 14068,50 грн. яка складається з наступного: - 12359,16 грн. - заборгованість за кредитом; - 1576,18 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 133,16 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між [PERSON] та [PERSON] 13.07.2006 року був укладений договір застави автотранспорту, відповідно до якого, [PERSON] надав в заставу належне йому майно, а саме: автомобіль Volkswagen (модель: Transporter, рік випуску: 1995 р.в., тип ТЗ: вантажний, вантажопасажирський, № кузова/шасі: WV2ZZZ70ZSX0Z028078, реєстраційний номер: 24838 ЕВ). Оскільки відповідач, свої кредитні зобовязання не виконує, [PERSON] просить суд передати в заклад шляхом вилучення у [PERSON] належне йому на праві власності заставлене майно, а саме автомобіль Volkswagen (модель: Transporter, рік випуску: 1995 р.в., тип ТЗ: вантажний, вантажопасажирський, № кузова/шасі: WV2ZZZ70ZSX0Z028078, реєстраційний номер: 24838 ЕВ) та звернути стягнення на вказане майно відповідача, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 468М-06 від 13.07.2006 року в сумі 14068,50 грн., шляхом безпосереднього продажу конкретному покупцю з правом укладання Заставодержателем договору купівлі-продажу Предмету застави від імені Заставодавця, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України та наданням всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу, а також стягнути судові витрати: судовий збір у розмірі 1083,27 грн., та витрати на інформаційне забезпечення розгляду справи у сумі 250,00 грн. 28 квітня 2010 року представник позивача [PERSON] надала суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій вказала, що відповідно до укладеного договору № 468М-06 від 13.07.2006 року [PERSON] надав [PERSON] кредит у розмірі 40000 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 21% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення 15.07.2009 року. Відповідач в порушення умов договору зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв'язку з чим станом на 28.04.2010 року заборгованість за кредитом становить 21502,70 грн., яка складається з наступного: - 21159,16 грн. - заборгованість за кредитом; - 6395,47 грн. - заборгованість за відсотками; - 2948,07 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між [PERSON] та [PERSON] 13.07.2006 року був укладений договір застави автотранспорту, відповідно до якого, [PERSON] надав в заставу належне йому майно, а саме: автомобіль Volkswagen (модель: Transporter, рік випуску: 1995 р.в., тип ТЗ: вантажний, вантажопасажирський, № кузова/шасі: WV2ZZZ70ZSX0Z028078, реєстраційний номер: 24838 ЕВ). а також договір поруки від 13.07.2006 року, відповідно до якого [PERSON] виступила поручителем перед Кредитором за виконання боржником [PERSON] своїх обов'язків за кредитним договором № 468М-06 від 13.07.2006 року та згідно п.4 зазначеного договору відповідає перед позивачем за зобовязання відповідача як солідарний боржник. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором, просить суд стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 468М-06 від 13.07.2006 у сумі 21502,70 грн.; передати в заклад [PERSON] передати в заклад шляхом вилучення у [PERSON] належне йому на праві власності заставлене майно, а саме автомобіль Volkswagen (модель: Transporter, рік випуску: 1995 р.в., тип ТЗ: вантажний, вантажопасажирський, № кузова/шасі: WV2ZZZ70ZSX0Z028078, реєстраційний номер: 24838 ЕВ) та звернути стягнення на вказане майно відповідача, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 468М-06 від 13.07.2006 року в сумі 14068,50 грн., шляхом безпосереднього продажу конкретному покупцю з правом укладання Заставодержателем договору купівлі-продажу Предмету застави від імені Заставодавця, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України та наданням всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу, а також стягнути з відповідачів судові витрати: судовий збір у розмірі 1083,27 грн., та витрати на інформаційне забезпечення розгляду справи у сумі 250,00 грн. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав зазначених в позовній заяві, просить суд просить суд стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 468М-06 від 13.07.2006 у сумі 21502,70 грн.; передати в заклад [PERSON] передати в заклад шляхом вилучення у [PERSON] належне йому на праві власності заставлене майно, а саме автомобіль Volkswagen (модель: Transporter, рік випуску: 1995 р.в., тип ТЗ: вантажний, вантажопасажирський, № кузова/шасі: WV2ZZZ70ZSX0Z028078, реєстраційний номер: 24838 ЕВ) та звернути стягнення на вказане майно відповідача, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 468М-06 від 13.07.2006 року в сумі 14068,50 грн., шляхом безпосереднього продажу конкретному покупцю з правом укладання [PERSON] договору купівлі-продажу Предмету застави від імені [PERSON], зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України та наданням всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу, а також стягнути з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати: судовий збір у розмірі 1083,27 грн., та витрати на інформаційне забезпечення розгляду справи у сумі 250,00 грн. В судове засідання відповідачі [PERSON] та [PERSON] не зявилися. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про що свідчить судові розписки. Причини неявки суду не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи від них не надходило. Суд прийняв рішення про заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази по справі, суд вважає,' що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разу прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Судом встановлено, що між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 468М-06 від 13.07.2006 року, згідно якого [PERSON] надав відповідачу кредит у розмірі 40000 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 21% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення 15.07.2009 року (а.с.5-6). Відповідач [PERSON] належним чином свої кредитні зобов'язання не виконував, в результаті чого заборгованість за кредитом станом на 28.04.2010 року має заборгованість - 21502,70 грн., яка складається з наступного: - 21159,16 грн. - заборгованість за кредитом; - 6395,47 грн. - заборгованість за відсотками; - 2948,07 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором (а.с.23). Таким чином, враховуючи наявність у відповідача простроченої заборгованості по кредиту та відсоткам, суд приходить до висновку, що у позивача виникло право на дострокове повернення всієї суми кредиту відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України. В забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором № 468М-06 від 13.07.2006 року між [PERSON] та відповідачем [PERSON] 13.07.2006 року був укладений договір застави автотранспорту. Відповідно до договору автотранспорту від 13.07.2006 року [PERSON] надав в заставу належне йому майно, а саме: автомобіль Volkswagen (модель: Transporter, рік випуску: 1995 р.в., тип ТЗ: вантажний, вантажопасажирський, № кузова/шасі: WV2ZZZ70ZSX0Z028078, реєстраційний номер: 24838 ЕВ). Вказаний вище автомобіль належить Заставодавцю на праві власності, що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу ЯНВ №26975 (а.с.7-об.-9). Також в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № 468М-06 від 13.07.2006 року між [PERSON] та відповідачем [PERSON] був укладений договір поруки. Відповідно до договору поруки від 13.07.2006 року Поручителем по виконанню відповідачем [PERSON] зобов'язань за Договором виступила відповідач [PERSON] Згідно п. 4 зазначеного договору поруки відповідач [PERSON] відповідає перед Позивачем за зобовязання Відповідача, як солідарний боржник (а.с.22). Згідно п. 15.8.3 договорів застави автотранспорту від 13.07.2006 року, [PERSON] має право, з метою задоволення своїх вимог, звернути стягнення на предмет застави у випадку, якщо в момент настання термінів виконання якого-небудь із зобовязань, передбачених Кредитним договором, вони не будуть виконані. Відповідно до ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобовязання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Згідно ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.20 Закону України «Про заставу» від 2.10.1992 року №2654-ХІІ (зі змінами та доповненнями), звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду. На підставі договору поруки та ч.1 ст.554 ЦК України боржник та поручителі відповідають перед кредитором як солідарні. Згідно зі ч.1 ст.543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників кредитор має право виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь- якого з них окремо. Тому суд вважає необхідним стягнути заборгованість за кредитом як з [PERSON] так і [PERSON] Оскільки відповідачами порушені умови кредитного договору щодо своєчасного погашення суми кредиту, відсотків за його користування та пені станом на 28.04.2010 року на загальну суму 21502,70 грн. суд вважає за необхідне для задоволення вимог Банку звернути стягнення на вказаний вище предмет застави. Задовольняючи вимоги Банку про звернення стягнення на предмет застави, у відповідності до вимог ст.ст. 25, 26 Закону України Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень, суд вважає за необхідне встановити спосіб реалізації предмета застави шляхом його продажу Банком будь-якій особі-покупцеві. Задовольняючи позовні вимоги [PERSON], суд вважає за необхідне згідно з вимогами ст.88 ЦПК України стягнути з відповідачів на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 1083.27 грн. та витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в розмірі 250 грн. На підставі ст.ст.346. 526, 543, 589, 590, 629, 1050, 1054 ЦК України, ст.20 Закону України „Про заставу, ст.ст.25,26 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень",

Outcome: approved