Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, зазначивши, що згідно до договору купівлі- продажу від 18.03.1988 року посвідченого Чигиринською державною нотаріальною конторою [PERSON] та позивач стали власниками житлового будинку №19а по вул. Привокзальній в м. Чигирині, а на підставі рішення Чигиринської районної ради від 26.05.1988 року №105, [PERSON] отримав дозвіл на переоформлення будівельного паспорта під забудову земельної ділянки на якій розташована куплена садиба. На вказаній земельній ділянці за адресою м. Чигирин, вул.. Привокзальна, 19а, позивач з чоловіком побудували новий житловий будинок з надвірними спорудами замість старого і згідно з класифікацією Чигиринського бюро технічної інвентаризації садиба має наступні обєкти нерухомого майна: житловий будинок з прибудовами (АІ, а,а1), сарай (Б), вбиральня (В), огорожа №1-3, водо колонка №4. Після закінчення будівництва [PERSON] не здійснив юридичне оформлення новоствореного нерухомого майна, тобто будинок не був прийнятий в експлуатацію та не була проведена його державна реєстрація. 15.09. 2004 року помер її чоловік [PERSON], якому належала 1/2 частина будинку по вул. Привокзальній, 19а в м. Чигирині, Чигиринського району Черкаської області, але весь будинок не був прийнятий в експлуатацію та не була проведена його державна реєстрація. Спадкоємцями за законом залишилася позивач та третя особа по справі [PERSON] Васильович, де останній на вказану спадщину не претендує. Крім них спадкоємці згідно закону та заповіту відсутні. В оформленні ж будинку позивачу нотаріусом було відмовлено через відсутність документів, які засвідчують його прийняття в експлуатацію, та проведення державної реєстрації на вказане домоволодіння. А тому вона просить суд визначити належність 1/2 частини даного домоволодіння її померлому чоловікові та визнати за нею право власності на весь будинок. В судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги повністю, пояснивши суду, що будинок був придбаний нею з чоловіком в рівних частинах, але не був прийнятий в експлуатацію та не була проведена його державна реєстрація, у звязку з чим позивачеві було відмовлено в оформленні спадщини. Спадкоємцем майна померлого є позивач, як дружина померлого, оскільки до дня смерті чоловіка постійно проживала разом з ним, та здійснювала за ним постійний догляд, і заяву про відмову від прийняття спадщини не подавала. Окрім позивача спадкоємцем за законом є її рідний син - [PERSON], який є третьою особою по справі, та відмовляється від спадщини на користь позивача, і який заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори не подавав. У звязку з тим, що нотаріус відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину, то вона змушена звернутися до суду і просить визнати за нею право власності на вказане домоволодіння, яке залишилось після смерті її чоловіка [PERSON] (1/2 частина якого належала її покійному чоловікові, а 1/2 частина позивачу). Представник відповідача в судове засідання не зявився, надіславши до суду лист від 26.07.2010р. № 272-02-17/2 про розгляд справи без участі представника Чигиринської міської ради та про визнання позову повністю. Третьою особою по справі, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору являється [PERSON], який не подавав протягом шести місяців заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори, та в судовому засіданні останній не заперечив, щоб власником вищевказаного будинку була позивач, яка являється його матірю. Вислухавши позивача, третю особу, яка не заявляє самостійних вимог, задовольнивши лист представника відповідача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав. Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом та за законом. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч.І ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, [PERSON] мав на праві спільної сумісної власності Уг частину жилого будинку з надвірними спорудами за адресою: вул. Привокзальна, 19а м. Чигирин, Чигиринського району Черкаської області, що підтверджується договорм купівлі-продажу від 18 березня 1988 року, але будинок не був прийнятий в експлуатацію та не була проведена його державна реєстрація. Згідно до свідоцтва про смерть серії 1-СР від 16.09.2004 року, 15 вересня 2004 року власник 1/2 частини будинку помер і після його смерті відкрилась спадщина на вищевказане домоволодіння, спадкоємцями першої черги за законом якого є позивач [PERSON] та третя особа по справі [PERSON], як дружина та син померлого, що підтверджується свідоцтвом про одруження позивача від 06.11.1975 серії 1СР №278295, а також наданих в судовому засіданні свідчень [PERSON], будучи сином позивача, добровільно відмовився від спадщини за законом на користь позивача, та який не подавав на протязі шести місяців заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Також судом встановлено і підтверджується довідкою №3610 від 21.06.2010 року, виданою Чигиринською міською радою, позивач, проживаючи разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину у відповідності до ч.З ст.1268 ЦК України. Таким чином, суд, оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, вважає можливим визначити належність 1/2 частини даного домоволодіння з відповідною частиною господарсько-побутових будівель померлому [PERSON] та визнати право власності на весь будинок з прибудовами (АІ, а,а1), сарай (Б), вбиральня (В), огорожа №1-3, водо колонка №4 за [PERSON] Степанівною в порядку спадкування за законом. На підставі викладеного і,

Outcome: approved