Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-01 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди у зв′язку з ДТП, мотивуючи свої вимоги тим, що 14.11.2007 року о 22 годині 30 хвилин на перехресті вул. Каштанової та пр. Маяковського в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода між автомобілем [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON], під керуванням водія [PERSON], та автомобілем [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON], під керуванням водія [PERSON] Внаслідок ДТП автомобілю ДЕУ було завдано технічних пошкоджень, а позивачці [PERSON] спричинено матеріальну шкоду в розмірі 17.837 грн. 24 коп. Оскільки в даній ДТП винен водій [PERSON], добровільно відшкодувати завдану шкоду він не бажає, тому позивачка вимушена звернутися до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду в сумі 17.837 грн. 24 коп., витрати по сплаті експертизи в сумі 400 грн. та судові витрати по справі. Крім того, діями відповідача їй завдано моральну шкоду в сумі 5.000 грн., що виразилась в тому, що через втрату транспортного засобу вона отримала морально-психічні страждання, які посилились неналежним та байдужим ставленням відповідача щодо врегулювання питання мирним шляхом, порушився нормальний звичний спосіб життя, втрачена велика кількість часу на пошук необхідних документів та на подання позову, що призвело до значних грошових витрат. На підставі викладеного позивачка вимушена звернутися до суду з даним позовом. В судовому засіданні представник позивачки доповнив позовні вимоги, просив їх задовольнити в повному обсязі, стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] матеріальну шкоду в розмірі 23.081 грн. 40 коп., витрати на послуги експерта в сумі 400 грн., моральну шкоду в сумі 5.000 грн. та судові витрати по справі. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала. Пояснила, що автомобіль ДЕУ Ланос перебував в користуванні [PERSON], а тому саме він повинен відшкодовувати завдану позивачці шкоду, оскільки його невинність у даній ДТП судом не встановлена. А тому просила в задоволенні позовних вимог відмовити. Відповідач [PERSON] на початку судового розгляду позовні вимоги визнав частково. Пояснив, що, дійсно, він визнаний винним у скоєній ДТП, але у нього немає на даний час можливості відшкодувати завдану шкоду. Просив зменшити розмір завданої ним шкоди, задовольнивши позовні вимоги частково. В подальшому відповідач в судове засіданні не з′явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суд вважає можливим розглядати справу у його відсутність, за наявних у справі матеріалів. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 14.11.2007 року о 22 годині 30 хвилин на перехресті вул. Каштанової та пр. Маяковського в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода між автомобілем [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON], під керуванням водія [PERSON], та автомобілем [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON], під керуванням водія [PERSON] Так, судом встановлено, що відповідач [PERSON], керуючи автомобілем, не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечну швидкість руху, не дотримався безпечної дистанції в русі та здійснив зіткнення з автомобілем ДЕУ, чим порушив п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху. Як встановлено судом, вказана ДТП сталася з вини водія [PERSON], яким не було дотримано вимоги Правил дорожнього руху. Даний факт підтверджується зібраними та дослідженими по справі доказами, зокрема: -поясненнями представника позивачки в судовому засіданні; -матеріалами справи про адміністративне правопорушення; -постановою судді Деснянського районного суду м. Києва від 12.12.2007 року про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст. 124 КпАП України (а.с.9). Також слід зазначити, що відповідач [PERSON] із скаргами на дії або бездіяльність працівників ДАІ при складанні матеріалів ДТП до будь-яких органів не звертався, відповідні документи по даній ДТП ним не оскаржувалися. Відповідно до ч.4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов′язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дії особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачем [PERSON] були порушені вимоги Правил дорожнього руху, що призвело до зіткнення, а тому його вина у скоєній ДТП є доведеною. Посилання представника відповідача на той факт, що за завдану шкоду повинен відповідати водій [PERSON], який керував автомобілем ДЕУ Ланос, суд до уваги не приймає з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об′єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Оскільки відповідачем в судовому засіданні не доведено, що шкоду заподіяно не з його вини, тому суд вважає, що вимоги позивачки [PERSON] в частині стягнення матеріальних збитків підлягають задоволенню. Що стосується суми матеріальних збитків, що підлягає стягненню, то судом встановлено наступне. Відповідно до Звіту № 406 про вартість матеріального збитку від 04.02.2008 року (а.с.12-33) вартість відновлювального ремонту автомобіля ДЕУ Ланос становить 23.081 грн. 40 коп. А тому суд вважає, що саме ця сама повинна бути стягнута з відповідача [PERSON], в рахунок відшкодування матеріальної шкоди. Судом не приймаються до уваги заперечення відповідача щодо зменшення розміру матеріальної шкоди, оскільки ним не було надано суду належних доказів важного матеріального становища, а тому підстав для зменшення завданої матеріальної шкоди немає. Оскільки суд задовольняє вимоги позивачки [PERSON] в частині стягнення матеріальних збитків, то з відповідача на користь позивачки підлягають також стягненню витрати по сплаті послуг експерта в сумі 400 грн. Що стосується позовних вимог позивачки про стягнення моральної шкоди в сумі 5.000 грн., то в судовому засіданні встановлено наступне. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішення, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Як встановлено в судовому засіданні, позивачці [PERSON] діями відповідача [PERSON] було завдано моральну шкоду, що виразилася в тому, що вона втратила транспортний засіб, у зв′язку з чим перенесла морально-психологічні страждання, які посилились неналежним та байдужим ставленням відповідача до врегулювання питання відшкодування шкоди мирним шляхом, порушився нормальний звичний спосіб життя, втрачена велика кількість часу на пошук необхідних документів та на подання позову до суду, але разом з тим суд вважає, що розмір шкоди є завищеним і становить 500 грн., які і підлягають стягненню на користь позивачки з відповідача. Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню витрати по сплаті державного мита в розмірі 231 грн. 28 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial