Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати походження дочки [PERSON], [INFO], від батька [PERSON], [INFO]. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач посилається на ті обставини, що з відповідачем [PERSON] вони почали зустрічатися з грудня 2005 року. Спочатку проживали у батьків, а потім поїхали до м. Київ, де працювали та жили на квартирі, фактично перебуваючи у шлюбних відносинах, оскільки мали спільний бюджет та проживали удвох. В липні 2006 року, вона дізналася, що вагітна і поїхала додому. щоб пролікуватися та лягла на збереження вагітності до лікарні. Відповідач приїздив до лікарні, а потім поїхав до м. Київ і більше його не було. [PERSON] лише телефонував декілька раз, а приїздити не бажав. Вона народила дитину, а відповідач зателефонував, лише коли дочці виповнився 1 місяць. Через своїх друзів, відповідач намагався з нею зустрітися, а потім став відмовлятися від реєстрації дитини на своє ім'я. Походження дитини від [PERSON] підтверджується обставинами про спільне проживання в м. Київ та ведення спільного господарства, випискою із медичної картки вагітності, в якій вказано батька дитини, свідоцтвом про народження дитини, в якому зазначено батьком дитини відповідача. Враховуючи викладене, просип, суд визнати походження дочки [PERSON], [INFO], від батька [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала повністю. Відповідач позов визнав. Суд, вислухавши позивача, відповідача, дослідивши та оцінивши всі наявні докази в справі в їх сукупності, вважає, що позов обґрунтований та підлягає до задоволення з наступних підстав. У ст. 125 СК України, закріплена загальна презумпція щодо визначення походження дитини, батьки якої не перебувають у шлюбі між собою. Відповідно до ст. 128 СК України, за відсутності заяв, право на подання яких встановлено статтями 126 та 127 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані, відповідно до ЦПК України. Як зазначила у своєму позові та що підтвердила в судовому засіданні позивач [PERSON], з грудня 2005 року вони з відповідачем [PERSON] почали зустрічатися, після чого проживали у батьків, а згодом поїхали до м. Київ, де разом знімали квартиру, вели спільне господарство. У липні 2006 року, позивач [PERSON] дізналася, що вагітна та, для збереження вагітності, повернулася до м. Городище, де лягла у лікарню. Відповідач спочатку приходив до позивача, потім поїхав до м. Київ і.лише телефонував, а після народження дитини, відповідач зателефонував лише через місяць. [PERSON] став заперечувати той факт, що він є батьком дитини, яку, 14.03.2007 року, народила позивач [PERSON] У судові засідання відповідач [PERSON] спочатку не являвся, але надсилав листи про перенесення справи, позов не визнавав, просив про призначення експертизи. Потім, будучи присутнім в судовому засіданні, знову позов не визнав, але жодного доводу, яким би міг обґрунтувати свої заперечення, суду не надав, знову заявивши клопотання щодо призначення по справі судово-генетичної експертизи. Для більш повного та об'єктивного вирішення даної цивільної справи, суд задовольнив вимогу відповідача і 11.11.2009 року, виніс ухвалу про призначення судово-генетичної експертизи, на вирішення якої було поставлене питання: Чи є [PERSON], [INFO], біологічним батьком дитини [PERSON], [INFO], і якщо так, то з якою ймовірністю? Дана експертиза проводилася з 22.03.2010 року по 06.04.2010 року в приміщенні відділення судово-медичної генетичної ідентифікації спеціалістами Київського міського бюро судмедекспертизи Міністерства охорони здоров'я України і, згідно висновку експерта № 52, молекулярно-генетичним дослідженням встановлено, що ймовірність підтвердження біологічного батьківства КицуВадима Васильовича, у відношенні до [PERSON], складає величину не менше 99,999999%, тобто біологічне батьківство [PERSON] у відношенні [PERSON] практично доведене. У судовому засіданні, після оголошення результатів судово-генетичної експертизи, відповідач [PERSON] позов визнав, заперечень щодо висновку експерта в нього не було. Згідно п. 2 ч. 9 Постанови Пленуму Верховного суду України «1 Іро застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», питання щодо походження дитини, суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це і, з урахуванням положень ст. 212 ЦПК України, згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результат оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. Таким чином, суд врахувавши вищевикладене, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному і безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, а також те, що відповідач [PERSON] позов визнав, вважає, що він є обґрунтованим, підтвердженим належним чином доказами, в зв'язку з чим підлягає до задоволення в повному обсязі. На підставі наведеного та

Outcome: approved