Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-10 00:00:00

В серпні 2009 року позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просила ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача суму страхових виплат у розмірі 9\~230 грн. 80 коп., суму інфляційних 230 грн. 77 коп., три відсотків річних 88 грн. 76 коп., витрати на правову допомогу в розмірі 3\~000 грн., витрати на отримання витягу з Єдиного державного реєстру в розмірі 62 грн. 80 коп., витрати на надання довіреності представникам в розмірі 200 грн. та понесені судові витрати при подачі позову. В обґрунтування своїх вимог позивачка вказала на те, що 11.07.2008 року між нею та ЗАТ АСК „ІнтерТрансПоліс було укладено договір № НТ.Р.1799.С72 добровільного страхування наземного транспорту, а саме автомобіля TOYOTA RAV 4, державний номер [NUMBER]. Страхова сума за договором страхування складає 145\~500 грн. 15.12.2008 року між нею та відповідачем було укладено додаткову угоду № 1 до договору від 11.07.2008 року за умовами якої сторони дійшли згоди щодо змін особи страхувальника та вигодонабувача. 01.03.2009 року, під час дії страхового договору, вона повертаючись додому випадково пошкодила застрахований автомобіль об сухі гілки, які лежали по обидві сторони дороги. 03.03.2009 року нею було подано до страхової компанії заяву про подію, також було надано рахунок № 466 від 04.03.2009 року на оплату ремонтних робіт автомобіля на суму 4\~703 грн. 13 коп. 03.03.2009 року під час руху на застрахованому автомобілі з-під колес зустрічного автомобіля в лобове скло потрапив камінь, що спричинило появу тріщини на лобовому склі. Цього ж дня нею було подано відповідачеві заяву про подію та надано рахунок № СФ-рр-402 від 04.03.2009 року на суму 4\~526 грн. 67 коп. Відповідач не вчинив жодних дій для виконання свого зобовязання, тобто сплати страхових виплат. У звязку з цим, вона вимушена звернутися до суду для захисту своїх порушених прав. В судове засідання позивачка не зявилася, але від її представника [PERSON] надійшла заява, в якій він зменшив позовні вимоги та просив суд стягнути на користь позивачки з відповідача страхову суму в розмірі 5\~022 грн. 66 коп., у звязку з тим, що ЗАТ АСК «ІнтерТрансПоліс» сплатив позивачці суму страхового відшкодування в розмірі 4\~527 грн. 67 коп., а також просив справу розглядати без його участі. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 979 ЦК України - за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. За змістом ч. ч. 4, 5 ст. 9 Закону України «Про страхування», розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Страхова сума може бути встановлена по окремому страховому випадку, групі страхових випадків, договору страхування у цілому. У судовому засіданні встановлено, що 11.07.2008 року між позивачкою та ЗАТ АСК „ІнтерТрансПоліс, в особі директора Дніпропетровської філії [PERSON] було укладено договір № НТ.Р.1799.С72 добровільного страхування наземного транспорту, а саме автомобіля TOYOTA RAV 4, державний номер [NUMBER], страхова сума за договором страхування складає 145\~500 грн. 15.12.2008 року між [PERSON] та ЗАТ АСК „ІнтерТрансПоліс, в особі В.о. директора Дніпропетровської філії [PERSON] було укладено додаткову угоду № 1 до договору № НТ.Р.1799.С72 від 11.07.2008 року, за умовами якої сторони дійшли згоди щодо змін особи страхувальника та вигодонабувача. 01.03.2009 року позивачка випадково пошкодила застрахований автомобіль об сухі гілки, які лежали по обидві сторони дороги. 03.03.2009 року [PERSON] звернулася до відповідача з заявою про подію, що має ознаки страхової за договором добровільного страхування наземного транспорту та надано рахунок № 466 від 04.03.2009 року на оплату ремонтних робіт автомобіля на суму 4 826 грн. 94 коп. 03.03.2009 року під час руху [PERSON] на автомобілі з-під колес зустрічного автомобіля в лобове скло потрапив камінь, що спричинило появу тріщини на лобовому склі. 03.03.2010 року позивачкою було подано відповідачеві заяву про подію та надано рахунок № СФ-рр-402 від 04.03.2009 року на суму 4\~108 грн. 21 коп. Відповідачем було сплачено частково суму страхового відшкодування лише в сумі 4\~527 грн. 67 коп. Таким чином, суд приходить до висновку, що з відповідача необхідно стягнути на користь позивачки страхову суму в розмірі 4\~407 грн. 48 коп. Що стосується вимог позивачки щодо стягнення з відповідача на її користь суму інфляційних втрат в розмірі 230 грн. 77 коп. та три відсотків річних в розмірі 88 грн. 76 коп., то вони є безпідставними та не підлягають задоволенню, оскільки договором оскільки договором добровільного страхування наземного транспорту № НТ.Р.1799.С72 від 11.07.2008 року не передбачено відповідальності страховика за невиконання або за прострочення виконання зобовязання. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України - збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Що стосується вимог позивачки щодо стягнення з відповідача на її користь витрат на отримання витягу з Єдиного державного реєстру в розмірі 62 грн. 80 коп. та витрати на надання довіреності представникам в розмірі 200 грн. то вони також не підлягають задоволенню, оскільки вчинені позивачкою дії не були необхідними для розгляду справи. Що стосується вимог позивачки щодо стягнення з відповідача на її користь понесених витрат на правову допомогу в сумі 3\~000 грн., то вони являються не обґрунтованими та не підлягають задоволенню, оскільки позивачкою не було надано доказів стосовно сплати вказаної суми. Відповідно до ст. 79, ч. 1 ст. 88 ЦПК України пропорційно до розміру задоволених позовних вимог з відповідача на користь позивачки належить стягнути судовий збір за матеріальну шкоду в сумі 51 грн. 00 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн., а також з відповідача на користь держави належить стягнути недоплачені витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи при подачі позову в сумі 90 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial