Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] (третя особа - Відділ громадянства, імміграції та реєстрації фізичних ос громадян України при Дзержинському РВ КМУ УМВС України в Дніпропетровськ області) про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням, зняття реєстраційного обліку та просив суд постановити рішення, яким зобовязати відповідача чинити йому перешкоди у користуванні власністю та зобов'язати третю особу зняті реєстраційного обліку [PERSON], [INFO] за адресою [ADDRESS]. Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розподіл сумісного майна подружжя та про визнання права власності частину кооперативної квартири, в якому просила суд визнати приватизовану квартиру [ADDRESS] спільною сумісною власністю подружжя, тобто її та [PERSON], та визнати за нею право власності на /4 частину вказаної приватизованої квартири як на частину в сумісній приватній власності подружжя. Ухвалою суду від 08.04.2008 року позовні вимоги сторін обєднані в одне провадження, оскільки стосуються одного і того ж предмету спору. Під час розгляду справи сторони неодноразово уточнювали свої позовні вимоги, кожна сторона свої позовні вимоги у судовому засіданні підтримувала та заперечувала проти задоволення вимог іншої сторони. Згідно останньої уточненої редакції позовної заяви [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням, зняття з реєстраційного обліку та визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, він просить суд визнати [PERSON] такою, що втратила право користування спірною квартирою та на його користь стягнути з [PERSON] судові витрати та витрати на правову допомогу. В обґрунтування вказаних позовних вимог у позовній заяві вказав, що він, [PERSON], є одноособовим власником квартири [ADDRESS]. Право власності підтверджується свідоцтвом про право особистої власності від 21 червня 1991 року. 29 березня 1986 р. між ним - [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, про що Дзержинським відділом РАЦС м. Кривого Рогу 29.03.1986 р. зроблено актовий запис №235. 10 січня 1987 року у них народилася донька - [PERSON]. Приблизно у 1986 році йому було видано ордер на квартиру [ADDRESS]. Він сплатив за вказану квартиру грошові кошти у розмірі 2692,42 грн. шляхом переказу на розрахунковий рахунок кооперативу «Прогрес». Вказані грошові кошти були подаровані йому його родичами - рідними братами [PERSON] та [PERSON]. Тобто вказані грошові кошти належали йому особисто та не були спільною сумісною власністю подружжя його, [PERSON], та [PERSON] На початку 2003 року подружні відносини з відповідачкою зіпсувалися і вона добровільно прийняла рішення жити окремо від нього, залишивши доньку [PERSON] мешкати з ним. 15 січня 2004 року шлюб між ним та відповідачкою було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу від 15.01.2004 року, актовий запис №5. 27 червня 2006 р. їх донька - [PERSON] померла, та була знята з реєстраційного обліку у вказаній квартирі. Відповідач, починаючи з 2003 року до сьогоднішнього дня не мешкає у вказаній квартирі, що підтверджується довідкою № 01/10 від 12.01.2004 р„ виданою ЖБК «Прогрес» та актом від 09.01.2007 р. Натомість, відповідач весь цей час мешкає за іншою адресою, але зніматися з реєстраційного обліку у вказаній спірній квартирі не збирається. Під час перебування у шлюбі та протягом строку позовної давності для поділу майна подружжя, відповідач [PERSON] не заявляла будь-яких вимог щодо вказаної квартири, тому він вважає, що вона пропустила строк позовної давності, встановлений чинним законодавством для звернення до суду з питання визнання квартири спільною сумісною власністю та її розподілу. За весь час фактичного непроживання відповідача у квартирі [ADDRESS] та по сьогоднішній день, він - власник квартири - сплачував та продовжує сплачувати платежі за надання житлово-комунальних послуг, що підтверджується квитанціями про оплату послуг. Неодноразово в усній формі він просив [PERSON] знятися з реєстраційного обліку у спірній квартирі, так як в найближчий час вирішив продати вказану квартиру, але зробити цього не може, бо усі потенційні покупці, як тільки дізнаються про те, що у квартирі зареєстрована його колишня дружина, яка добровільно не мешкає у квартирі та не знімається з реєстрації у ній, відмовляються купляти в нього цю квартиру. Крім того, своєчасне та в повному обсязі внесення плати за надання житлово-комунальних послуг у розрахунку на всіх зареєстрованих осіб, ставить його у скрутне матеріальне становище, так як він повинен додатково сплачувати житлово-комунальні послуги ще і за відповідача, яка в квартирі не мешкає. Згідно ст.24 Кодексу про шлюб та сім'ю України майно, яке належало кожному з подружжя до одруження, а також одержане ними під час шлюбу в дар або в порядку успадкування, є власністю кожного з них. Кожний з подружжя самостійно володіє, користується і розпоряджається належним йому роздільним майном. Відповідно ст. 15 Закону України «Про власність», який діяв на момент отримання ним квартири у власність, член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно. Громадянин, який став власником цього майна, має право розпоряджатися ним на свій розсуд: продавати, обмінювати, здавати в оренду, укладати інші угоди, не заборонені законом. Враховуючи той факт, що грошові кошти у розмірі 2692,42 грн. були йому подаровані та сплачувалися ним як пай за спірну квартиру особисто, то він вважає, що сплачений ним пай за вказану квартиру є його особистою приватною власністю та, відповідно, спірна квартира є йоп особистою власністю. Відповідно ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст.386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Вищезазначені обставини є підставою для його звернення до суду. Вважає, що відповідач створює йому перешкоди у здійсненні його права особистої приватної власності. А згідно ст.319 Цивільного кодексу України він цим правом може розпоряджатися на свій власний розсуд. Тому відповідно до ст.ст.316, 317, 319, 321, 386, 391 Цивільного кодексу України, ст., ст. З, 31, 118, 119 ЦПК України просить суд усунути йому - [PERSON] - перешкоди в користуванні вказаною квартирою №19 в будинку №1а по вулиці .Семашка у м. Кривий Ріг та визнати [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою №19 в будинку №1а по вулиці Семашка у м. Кривий Ріг, стягнути з [PERSON] на його користь усі судові витрати у справі, в тому числі витрати на сплату судового збору, витрати з інформаційно-технічноп забезпечення розгляду справи та витрати на правову допомогу. Згідно останньої редакції зустрічної позовної заяви [PERSON] до [PERSON], [PERSON] (треті особи - Комунальне підприємство «Криворізьке бюро технічної інвентаризації», ЖБС «Прогрес», Відділ опіки та піклування Виконавчого комітету Дзержинської районної ради) про розподіл сумісного майна подружжя та про визнання права власності на х/і частину кооперативної квартири, про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням та вселення, визнання втратившим право користування житловим приміщенням, вона просить суд визнати за нею право власності на квартири [ADDRESS], виселити [PERSON] та [PERSON] з вказаної квартири без надання іншого житлового приміщення, а її, [PERSON], вселити у вказану квартиру. В обгрунтування позовних вимог у позовній заяві вказала, що в силу ст. 31 ЦПК України вона бажає змінити та доповнити свої позовні вимоги. Шлюб між нею та [PERSON] був зареєстрований 29 березня 1986 року. 10 січня 1987 року у них народилася донька - [PERSON]. Рішенням загальних зборів кооперативу «Прогрес» від 25 листопада 1986 року їм на сім'ю була надана квартира [ADDRESS]. Оплата за квартиру складала 2692,42 рублів згідно ордеру №116 від 28.11.1986р. на ім'я відповідача, та була внесена на розрахунковий рахунок кооперативу «Прогрес» №607212 в Дзержинському відділенні Держбанку код 30533. Відповідно ст. 22 КпШС України, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Згідно ст. 28 КпШС України, в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. 15.01.2004р. шлюб між нею та відповідачем було розірвано. Вона не ставила питання про розділ майна, оскільки в спірній квартирі проживала їх з відповідачем донька [PERSON] [PERSON], та вона з донькою періодично мешкала в цій квартирі. Постійно не могла проживати в спірній квартирі, оскільки квартира однокімнатна. 27 вересня 2006 року донька померла. Після смерті доньки вона зібрала документи та звернулась до суду за захистом своїх прав, гарантованих їй Конституцією України. В спірній квартирі вона зареєстрована з моменту видачі ордеру та вселення в квартиру та зареєстрована в ній по теперішній час, що підтверджується довідкою від 20.02.2007р. №22 ЖБК «Прогрес». Після розірвання шлюбу вона неодноразово намагалась вирішити спір з відповідачем з приводу розподілу майна, нажитого під час шлюбу, а саме щодо розподілу спірної квартири, але до теперішнього часу відповідач не бажає вирішити справу мирним шляхом, у зв'язку із чим вона просить поновити їй строк для. звернення до суду з даним позовом, оскільки строк позовної давності нею пропущений з поважних причин, крім того, вона до теперішнього часу зареєстрована в спірній квартирі, і в цій квартирі знаходяться її особисті речі, та речі, які нажиті ними з відповідачем за час шлюбу. Більш того, у судовому засіданні їй стало відомо, що у квартиру заселилися та мешкають [PERSON] та [PERSON], 1996 року народження. Вона своєї згоди їм на вселення в квартиру не давала, чим порушено ст. 65 ЖК України, яка передбачає, що наймач вправі у встановленому законом порядку з письмової згоди усіх проживаючих сумісно з ним членів родини, вселити у займану ним житлову площу свого чоловіка, дітей, батьків, а також інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: partial