overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-24 00:00:00

У січні 2010 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів у розмірі 600 грн. 00 коп. щомісячно на утримання неповнолітніх дітей: доньку - [PERSON] та доньку - [PERSON], вказавши, що з відповідачем уклали шлюб 19 жовтня 1996 року, від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO] та доньку - [PERSON], [INFO], сторони не проживають однією сімєю, відповідач на утримання дітей матеріальну допомогу не надає. У судовому засіданні позивач підтримала свої вимоги в повному обсязі, на задоволенні вимог наполягала. Відповідач у судовому засіданні позов визнав, проти задоволення не заперечував. Вислухавши пояснення позивача, вивчивши доводи позову і дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що 19 жовтня 1996 року сторони уклали шлюб, відповідно до Свідоцтва про укладення шлюбу №264678, від шлюбу мають неповнолітніх дітей: доньку - [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. Сторони не проживають однією сімєю. Неповнолітні діти [PERSON] та [PERSON], проживають з матір ю, за адресою: м. Миколаїв вул. Севастопольська 65 кім. 129-131. Відповідач матеріальної допомоги в будь-якій встановленій офіційній формі не надає, будь-якої взаємної згоди про оплату аліментів на утримання дітей між сторонами не досягнуто. На підставі викладеного, у відповідності зі ст.ст. 180-182, 184 СК України, суд приходить до висновку про те, що батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей, які не здатні самі заробляти кошти для існування, не можуть, як правило, утримувати себе самі. Враховуючи матеріальний і сімейний стан сторін, те що відповідач не має інших утриманців, а отже має можливість платити аліменти на утримання своїх дітей. [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Приймаючи до уваги вищевикладене, а також враховуючи вимоги ст.ст. 180-183 СК України, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню. З відповідача на користь позивача на утримання неповнолітніх дітей: доньки - [PERSON], [INFO] та доньки - [PERSON] [PERSON], [INFO] слід стягнути аліменти в розмірі по 300 грн. 00 коп. на кожну дитину щомісячно з дня предявлення позову 21 січня 2010 року до досягнення дітьми повноліття. Таким чином визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. В силу ст. 88ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий * \\у збір у розмірі 08 грн. 50 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду г справи в розмірі 120 грн. 00 коп. на користь держбюджету Центрального району м. Миколаєва.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-24 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із вказаним позовом зазначивши, що 22 лютого 2008 року помер її батько [PERSON], після смерті якого залишилося спадкове майно на території Чигиринської міської ради у вигляді 1\\3 частини будинку з надвірними спорудами. Позивачка, відповідно до заповіту, є спадкоємцем його майна. Посилаючись на те, що протягом шести місяців після відкриття спадщини після смерті [PERSON], вона не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини і нею пропущено строк для прийняття спадщини, оскільки спадщину після смерті батька прийняла її мачуха, так як вона проживала разом з померлим на день відкриття спадщини і фактично прийняла спадщину після смерті чоловіка. Крім того, позивачка не знала про існування заповіту, так як останній знаходився у батьківській хаті і про його існування дізналася у квітні 2010 року, після смерті 12.07.2009 року дружини його батька - [PERSON]. А тому, позивачка прохала визнати причину пропуску строку для прийняття спадщини поважною та продовжити їй вказаний строк подачі заяви до нотаріальної контори. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, прохала їх задовольнити та пояснила, що після смерті батька спадщину фактично прийняла дружина її батька, яка теж померла 12.07.2009 року, і після цього вона знайшла заповіт в квітні 2010 року в батьківській хаті. Поскільки вона пропустила строк звернення до нотаріальної контори через незнання про існування заповіту, тому прохала визнати дану причину пропуску строку поважною та поновити пропущений нею строк для прийняття спадщини.Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з»явився, надіславши заяву, згідно якої позов визнав і згідний на задоволення позовних вимог. Суд, вислухавши позивачку, задовольнивши заяву відповідача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні знайшов підтвердження факт, що відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-СР № 082319 22 лютого 2008 року помер [PERSON], після смерті якого залишилося спадкове майно на території Чигиринської міської ради у вигляді 1\\3 частини будинку. Відповідно до свідоцтв про народження та одруження позивачки, вона є дочкою померлого [PERSON], а отже спадкоємцем його майна. Також судом встановлено, що відповідно до заповіту, посвідченого Чигиринською державною нотаріальною конторою від 07.04.1986 року, позивачка та померла 12 липня 2009 року [PERSON] були спадкоємцями його майна згідно заповіту. Поскільки позивачка пропустила строк звернення до нотаріальної контори через необізнаність про існування заповіту, і дізналася про його існування лише після смерті дружини її батька [PERSON] в квітні 2010 року, тому дану причину пропуску суд визнає поважною. Враховуючи викладені обставини та зібрані докази в їх сукупності, відсутність заперечень з боку відповідача, суд вважає можливим визначити позивачу додатковий строк для подання ним заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. На підставі викладеного, ст.1272 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-24 00:00:00

У лютому 2010р. Військовий прокурор Миколаївського гарнізону, який діє в інтересах Будинкоуправління № 1 КЕВ м. Миколаєва звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, Свої вимоги мотивував тим, що Прокуратурою під час проведення перевірки було встановлено, що в відповідачка по справі, є наймачем квартири [ADDRESS]. Відповідно до ст.ст. 64,68 ЖК України наймач зобовязаний своєчасно вносити квартирну платню за комунальні послуги. Однак, в зв`язку з тим, що відповідачка взяті на себе зобов`язання, виконує неналежним чином, це спричинило виникненню заборгованості станом на 28.01.2010р. у розмірі 1180 грн. 50 коп. На підставі вищевикладеного, позивач просив суд, стягнути з відповідачки вказану суму. Представник Будинкоуправління № 1 КЕВ м. Миколаєва в судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Відповідачка в судове засідання не зявилася, повідомлена належним чином, причини неявки суд не повідомила. Згідно ухвали суду проводиться заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. [PERSON] є наймачем квартири [ADDRESS]. Зазначена квартира відноситься до державного житлового фонду. Згідно наданого позивачем розрахунку сума заборгованості відповідача за комунальні послуги станом на 28.01.2010р. складає 1180 грн. 50 коп. Відповідно до ст.ст. 64,68 ЖК України споживач зобовязаний своєчасно оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачка, будучи наймачем квартири [ADDRESS], взятих на себе зобов'язань по своєчасній оплаті квартплати, не виконує. На підставі викладеного, оцінюючи надані суду докази в сукупності, суд вважає, що вимоги про стягнення з відповідачки суми заборгованості на користь БУ № 1 КЕВ м. Миколаєва в розмірі - 1180 грн. 50 коп., є обґрунтовані і підлягають задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідачки, на користь держави підлягають стягненню витрати на ІТЗ процесу в розмірі 30 грн. та судовий збір за подачу позову в розмірі 51 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-24 00:00:00

У лютому 2010р. Військовий прокурор Миколаївського гарнізону, який діє в інтересах Будинкоуправління № 1 КЕВ м. Миколаєва звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, Свої вимоги мотивував тим, що Прокуратурою під час проведення перевірки було встановлено, що в відповідач по справі, є наймачем квартири [ADDRESS]. Відповідно до ст.ст. 64,68 ЖК України наймач зобовязаний своєчасно вносити квартирну платню за комунальні послуги. Однак, в зв`язку з тим, що відповідач взяті на себе зобов`язання, виконує неналежним чином, це спричинило виникненню заборгованості станом на 28.01.2010р. у розмірі 5008 грн. 26 коп. На підставі вищевикладеного, позивач просив суд, стягнути з відповідача вказану суму. Представник Будинкоуправління № 1 КЕВ м. Миколаєва в судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Відповідач в судове засідання не зявився, повідомлений належним чином, причини неявки суд не повідомив. Згідно ухвали суду проводиться заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. [PERSON] є наймачем квартири [ADDRESS]. Зазначена квартира відноситься до державного житлового фонду. Згідно наданого позивачем розрахунку сума заборгованості відповідача за комунальні послуги станом на 28.01.2010р. складає 5008 грн. 26 коп. Відповідно до ст.ст. 64,68 ЖК України споживач зобовязаний своєчасно оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач, будучи наймачем квартири [ADDRESS], взятих на себе зобов'язань по своєчасній оплаті квартплати, не виконує. На підставі викладеного, оцінюючи надані суду докази в сукупності, суд вважає, що вимоги про стягнення з відповідача суми заборгованості на користь БУ № 1 КЕВ м. Миколаєва в розмірі - 5008 грн. 26 коп., є обґрунтовані і підлягають задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача, на користь держави підлягають стягненню витрати на ІТЗ процесу в розмірі 30 грн. та судовий збір за подачу позову в розмірі 51 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-24 00:00:00

22.09.2009р. ЗАТ «СК «Арма» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу. Вказавши, що 02.10.2008р. відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ВАЗ 2101», державний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] та застрахованого в ЗАТ «СК «Арма» автомобілем «Masda CX7», державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] (власник [PERSON]А.). Внаслідок вказаного ДТП, позивач провів автотоварознавче дослідження та сплатив [PERSON] (власнику автомобіля) суму страхового відшкодування в розмірі 937 грн. 64 коп. Також вказали, що відповідно до постанови Ленінського районного суду м. Миколаєва від 31.10.2008р. по справі № 3-17793/2008р. винним є [PERSON], відповідач по справі. Посилаючись на вищевикладене, позивач просив суд, стягнути з відповідача вказану суму страхового відшкодування в порядку регресу. В судове засідання представник позивача не зявився, повідомлений належним чином. Відповідно до заяви, просив розглядати за його відсутністю, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 02.10.2008 року між ЗАТ «СК «Арма», в подальшому ЗАТ «СК «Арма» та [PERSON] був укладений Договір добровільного страхування наземного транспорту за № 022-88000016, предметом якого є страхування транспортного засобу: «Masda CX7», державний номер [NUMBER]. 17.10.2008р. відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ВАЗ 2101», державний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] та застрахованого в ЗАТ «СК «Арма» автомобілем «Masda CX7», державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] (власник [PERSON]А.). Внаслідок вказаного ДТП у позивача виникли зобов`язання щодо виплати страхового відшкодування за пошкоджений транспортний засіб «Masda CX7», державний номер [NUMBER] у сумі 937 грн. 64 коп., яка сплачена [PERSON], що підтверджується платіжним дорученням № 932 від 17.12.2008р. Постановою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 31.10.2008 року по справі № 3-17793/2008р. визнаний винним у вказаному ДТП [PERSON], відповідач по справі. Відповідно ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Також відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодовувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Враховуючи вищенаведене, оцінюючи представленні докази, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на інформаційно-технічне забезпечення пов'язані з розглядом цивільної справи в сумі 120 грн. та судовий збір за подачу позову в сумі 51 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-24 00:00:00

[PERSON] :вернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу укладеного з [PERSON]. Позивач посилається на те, шо 12.12.2006 року вона уклала шлюб з відповідачем, зареєстрований відділом Лип'янською сільською радою Карлівського району Полтавської області, актовий запис № 3. Від даного шлюбу сторони спільних дітей не мають. Шлюб з відповідачем виявився невдалим, спільне життя не склалося на грунті несхожості характерів, в сімї почали виникати часті сварки внаслідок непорозуміння. Позивач також вважає, що примирення та подальше збереження сім'ї неможливо, оскільки на даний час вони не проживають разом. В судовому засіданні позивач змінила свої позовні вимоги, а саме відмовилася від вимог щодо стягнення з відповідача сплаченого нею судового збору в розмірі 8,50 гривень, сплачених нею витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30,00 гривень та 150,00 гривень понесених нею витрат на правову допомогу. Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю та згоден на розірвання шлюбу. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, заслухавши позивача та відповідача, вважає, що позов обґрунтований і підлягає частковому задоволенню, оскільки подальше спільне життя даного подружжя і збереження сімї стали неможливими і цей шлюб можливо розірвати. В матеріалах справи мається достатньо доказів для ухвалення рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-24 00:00:00

Позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем, зареестроваїшй у відділі РАЦС Карлівського РУЮ Полтавської області 07.07.2001 року актовий запис № 47. У позовній заяві позивач посилається на те, що 07.07.2001 року у відділі РАЦС Карлівського РуЮ Полтавської області з відповідачем був зареєстрований шлюб, про що і було зроблено відповідний запис в книзі реєстрації актів цивільного стану за N»47. Від спільного життя з відповідачем мають спільну доньку: Євгенію [INFO] їхнє спільне життя з відповідачем не склалося. В сім'ї виникали часті сварки, не було порозуміння. Вважають, що примирення та подальше збереження сім'ї неможливо, почуття взаємоповаги та любові втрачено назавжди. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги ііідтримав повністю і просить їх задов о лити. Відповідач не заперечив проти розлучення. Суд, заслухавши пояснення сторони та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечать інтересам позивача, то суд на підставі ст. 112 СК України вважає за можливе розірвати шлюб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-24 00:00:00

В березні 2010 року КП «СОМ» звернулося до суду з таким позовом в якому вказувало, що відповідачі разом з малолітнім [PERSON], [INFO], як власник та члени сімї власника житла, зареєстровані та постійно проживають в будинку по вул. Літвінова, 102 в м. Вознесенську Миколаївської області, водночас на підставі окремого письмового договору з позивачем отримують послуги з вивезення твердих побутових відходів та користуються ними. Враховуючи те, що споживачі надані послуги оплачують не вчасно та не в повному обсязі, тому КП «СОМ» просило стягнути з них в солідарному порядку заборгованість, що виникла за період з 01 січня 2008 року по 01 лютого 2010 року в сумі 160,20 грн., а також витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, надала пояснення, аналогічні викладеним в позові. Відповідачі в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлені, причини їх неявки суду не відомі. Суд вважає за необхідне ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до наступного. Судом встановлено, що відповідачі разом з малолітнім [PERSON], [INFO], як власник та члени сімї власника житла, зареєстровані та постійно проживають в будинку по вул. Літвінова, 102 в м. Вознесенську Миколаївської області, на підставі окремого письмового договору з позивачем від 16 вересня 2007 року як споживачі, отримували належної якості комунальні послуги та користувалися ними (а.с. 13-17, 28). Відповідно до п. 5 ч. 3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст. 15 Закону України «Про відходи» від 5 березня 1998 року та п.п. 1.1, 2.2, 2.4 договору споживачі зобовязані повністю сплачувати надані їм житлово-комунальні послуги, зокрема повязані з вивезенням твердих побутових відходів, у строки, встановлені договором або законом, тобто щомісячно в строк до 25 числа поточного місяця. З виписки з особового рахунку за №12411 вбачається те, що вони заборгували виконавцю послуг кошти за період з 01 січня 2008 року по 01 лютого 2010 року. Сума боргу, виходячи з встановлених органом місцевого самоврядування у відповідному періоді тарифів на послуги, кількості споживачів та розміру проплат становить 160,20 грн. Тому ця заборгованість на підставі ст.ст. 526, 530 ЦК України підлягає стягненню з них, як споживачів на користь позивача в повному обсязі. Відповідно до ч.ч.1, 3 ст. 88 ЦПК України з відповідачів також підлягають стягненню 30 грн. витрат з інформаційно технічного забезпечення розгляду справи, понесених позивачем при зверненні до суду, а також 51 грн. державного мита на користь місцевого бюджету м. Вознесенська.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-24 00:00:00

Позивач ЗАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON], та уточнивши вимоги в судовому засіданні, просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 24452,62 грн., а також судові витрати: держмито в розмірі 193,18 грн. та ІТЗ в розмірі 250,00 грн. При цьому позивач посилається на те, що між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір, у відповідності з яким позивач надав відповідачу кредит у розмірі 10000,00 грн., а відповідач зобов'язався повернути позивачу одержаний кредит, а також сплатити відсотки за користування кредитом у розмірі 45,60% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Однак відповідач не виконав перед позивачем своїх зобов'язань по укладеному договору, у зв'язку з чим позивач змушений звернутись до суду. Станом на 15.02.2010 року сума заборгованості за кредитним договором складає 24452,62 гривень. В судовому засіданні представник позивача підтримала уточнені позовні вимоги та просить задовольнити позов у повному обсязі. Відповідач [PERSON] до судового засідання не заявився, повідомлявся належним чином у відповідності до ст. 74 ЦПК України через оголошення у пресі, причини неявки суду не ПОВІДОМИВ. Відповідно до ст. 169 ЦПК України, суд проводить розгляд справи на підставі наявних в ній доказів, постановляє заочне рішення, проти чого представник позивача не заперечувала. Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, 29 березня 2006 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений договір №SAMDNOОЗ000006482041 про відкриття картрахунку і обслуговування платіжної картки, згідно з яким відповідач отримав кредит у розмірі 10000,00 гривень та зобов*язався повернути наданий кредит та сплатити 45,60 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку картки. Позивач у повному обсязі виконав свої зобов'язання по наданню кредитних коштів у розмірі 10000,00 гривень. Однак, відповідач [PERSON] не виконав зобов'язань щодо повернення суми отриманого кредиту, та оплати процентів за користування кредитом, чим порушив умови зазначеного договору, що вбачається з довідки про кредитну заборгованість по кредитному договору - №SAMDNOОЗ000006482041 від 29.03.2006 року станом на 15.02.2010 року, загальна сума якої складає 24452,62 гривень, а саме: заборгованість за кредитом - 10000,00 гривень; заборгованість за відсотками за користування кредитом - 12686,08 гривень; заборгованість по комісії - 1766,54 гривень. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 611 ЦК України нри порушені зобов'язань наступають наслідки, передбачені договором або законом. Судові витрати відповідно до ст. ст. 79, 88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача. За таких обставин, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-24 00:00:00

Директор Б-Дністровського дитячого будинку, в інтересах малолітньої дитини [PERSON], [INFO], звернулася до суду з заявою, в якій просить визнати громадянку [PERSON], мати дитини, яка проживав за адресою: [INFO], безвісно відсутньою, посилаючись на те, що з часу влаштування малолітнього до дитячого будинку, а саме з 22.09.2009 року по теперішній час мати сина не відвідувала, не приймала участі у вихованні та утриманні дитини. Визнання безвісно відсутньою [PERSON], необхідно для надання [PERSON] статусу дитини, позбавленої батьківського піклування. У судове засідання представник заявника, не з'явився, надав суду письмове клопотання, згідно якого доводи заяви підтримує та просить розглянути справу за відсутності заявника, представник заінтересованої особи не заперечував проти задоволення заяви. Суд, оглянувши матеріали справи, та заслухавши представника заінтересованої особи, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.43 ЦК України фізична особа може бути судом визнана безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Факт відсутності відомостей про місце перебування [PERSON] в місці її постійного проживання у [INFO] підтверджується лише довідкою сільської ради від 07.12.2009 року (а.с.5), та довідкою Чогодарівської сільської ради від 05.10.2009 року (а.с.6), лише про реєстрацію [PERSON] в даному селі, остання в розшук не оголошувалася. Таким чином, зібранні у справі докази та їх належна оцінка вказують на відсутність підстав для визнання [PERSON]Ю безвісно відсутньою. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed