Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-25 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом про визнання за померлою [PERSON] права власності на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в с. Ляхівці, 117 Ужгородського району Закарпатської області та визнання за нею право власності на це нерухоме майно, а також на самочинно збудовані господарські будівлі зблоковані та гараж в порядку спадкування по заповіту після смерті [PERSON] На обгунтування своїх позовних вимог посилається на те, що згідно заповіту посвідченого секретерам Худлівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області від 20 липня 1999 року її мати [PERSON], яка померла 06 червня 2002 року, залишила їй в спадок власний будинок № 117 в с. Ляхівці Ужгородського району та належні до нього господарські будівлі та споруди, однак оформити свої спадкові права на цей будинок вона не має змоги, оскільки при житті [PERSON] за нею не була здійснена первинна реєстрація права власності на це нерухоме майно. У судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позові. Представник відповідача [PERSON] районної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, хоча про час, день та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, однак до суду надійшла письмова заява, згідно якої просять суд, розглянути справу у їх відсутності. Представник третьої особи [PERSON] районного комунального підприємства (бюро) технічної інвентаризації та реєстрації права власності на обєкти нерухомого майна в судове не зявився, хоча про час, день та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, однак надали суду письмову заяву згідно якої не заперечують проти задоволення позовних вимог заявлених позивачкою. Заслухавши пояснення позивачки, вивчивши та перевіривши в судовому засіданні матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов є обгрунтованим і підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON], яка померла 05 червня 2002 року , згідно залишеного нею заповіту, посвідченого секретерам Худлівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області [PERSON] від 20 липня 1999 року, зареєстрованого за № 34, заповіла належне їй майно позивачці по справі своїй доньці [PERSON] З рішення реєстратора [PERSON] районного комунального підприємства (бюро) технічної інвентаризації та реєстрації права власності на обєкти нерухомого майна від 01 квітня 2009 року за № 291/03-6 вбачається, що первинна реєстрація на житловий будинок № 117 в с. Ляхівці Ужгородського району Закарпатської області за [PERSON] при житті не проведена і правовстановлюючий документ на це нерухоме майно відсутній. Зазначені обставини також стверджені листом надісланим на адресу суду [PERSON] районним комунальним підприємством (бюро) технічної інвентаризації та реєстрації права власності на обєкти нерухомого майна за № 138/04-5 від 11.02.2010 року. За таких обставин, позовні вимоги [PERSON] в частині визнання права власності на вказане нерухоме майно за померлою [PERSON] до задоволення не підлягають, так як ст. ст. 15, 16 ЦК України передбачено судовий захист цивільних прав та інтересів фізичних осіб, а не померлих осіб. Житловий будинок № 117 в с. Ляхівці Ужгородського району збудований [PERSON] і вона являлась власником вказаного будинку. Крім того, витягом з рішення [PERSON] райвиконкому Худлівської сільської ради № 165 від 27.11.1989 року стверджено, що [PERSON] надано право оформити право власності на житловий будинок з надвірними спорудами в с. Ляхівці, будинок № 117 Ужгородського району за померлою [PERSON] Враховуючи, що на момент закінчення будівництва вказаного житлового будинку діючим законодавством набуття права власності не повязувалось з його державною реєстрацією, суд приходить до висновку, що власником житлового будинку № 117 з надвірними будівлями і спорудами в с. Ляхівці Ужгородського району Закарпатської області була [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на це нерухоме майно. Приймаючи до уваги, що [PERSON] на підставі залишеного [PERSON] заповіту є єдиним спадкоємцем цього спадкового майна і вступила у фактичне володіння цим майном, суд задовольняє даний позов у частині визнання за [PERSON] права власності на це нерухоме майно в порядку спадкування та покладає на відповідача обовязок провести на [PERSON] державну реєстрацію права власності не це нерухоме майно. Відповідно до вимог ч.1, ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. На підставі наведеного,

Outcome: partial