Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-14 00:00:00

[PERSON] просить визнати протиправною відмову відповідача виплатити йому, як дитині війни, щомісячну соціальну допомогу у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, зобов»язати відповідача нарахувати йому допомогу у вказаному розмірі та забезпечити її виплату за період з 01.01.2006 року по 01.04.2010 року та призначити на майбутнє щомісячне підвищення до пенсії, як дитині війни, відповідно до ст.6 Закону України « Про соціальний захист дітей війни». В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те,що відповідач мав виплачувати йому, як дитині війни, відповідно до ст..6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» щомісячну соціальну допомогу до пенсії у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, виходячи з мінімальної пенсії за віком у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. В порушення вимог вказаного закону відповідач в 2006 та в 2007 роках цієї допомоги не виплачував взагалі, а в 2008 та 2009 роках виплачував не в повному обсязі. В судовому засіданні позивач позов підтримав, уточнивши його та пояснив суду ,що він є дитиною війни і відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» пенсійний фонд зобов»язаний нараховувати та виплачувати підвищену пенсію на 30% мінімальної пенсії за віком. Він звертався до відповідача з письмовою заявою, але йому було відмовлено. Представник відповідача заперечує проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те,що до 2008 року не було визначено порядку призначення та виплати державної допомоги дітям війни. Відповідач вважає, що визначений ст. 28 Закону України «Про загальнообов»язкове державне соціальне страхування» розмір мінімальної пенсії за віком для нарахування державної допомоги до пенсії застосовуватися не може. Окрім зазначеного відповідач в обґрунтування своїх заперечень посилається на те,що після внесення змін до ст..6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» попередній зміст статті після визнання внесених змін неконституційними не був відновлений, а отже порядок обчислення підвищень до пенсії залишився не врегульованим. Фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених Законом «Про соціальний захист дітей війни» проводиться з Державного бюджету, а не з бюджету Пенсійного фонду.Виходячи із зазначеного відповідач вважає , що дані правовідносини мають регулюватися постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року №530.Представник відповідача наполягає на застосуванні судом строку позовної давності. З пояснень позивача, представника відповідача та досліджених матеріалів справи судом встановлено, що Управління Пенсійного фонду України в м.Березань призначило [PERSON]К.з 09.02.93 року довічно пенсію за віком, що підтверджується виданим йому посвідченням №157979.Відповідно до запису в пенсійному посвідченні позивач є дитиною війни. Відповідно до розрахунку наданого представником відповідача [PERSON] виплачується надбавка з 01.01.2008 року в розмірі 47грн.,з 01.04.2008 року-48,10грн., з 01.07.2008 року 48,20 грн., з 01.10.2008 року- 48,80 грн., з 01.01.2010 року- 49,80 грн. Розрахунок надбавки відповідач проводив відповідно до закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік», постанови КМУ №530 від 28.05.2008 року,Закону України «Про державний Бюджет України на 2008 рік» Судом встановлено, що має місце спір фізичної особи(пенсіонера) із суб»єктом владних повноважень (Управлінням Пенсійного фонду України) про оскарження його рішень щодо розміру нарахованої і виплаченої пенсії. Виходячи з принципу пріоритетності законів над підзаконними актами суд дійшов до висновку, що дані правовідносини слід регулювати ст..ст. 3,6,7 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування(закон №1058-1У від 09.07.2003 р.),законом «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 року №107-1У. Відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», який набув чинності з 01.01.2006 року, дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. В частині 2 ст.3 цього закону встановлено, що державні соціальні гарантії дітям війни, встановлені цим Законом, не можуть бути обмеженні або скасовані іншими нормативно- правовими актами. Виходячи з положень ст.6 вказаного закону саме відповідач мав зробити перерахунок пенсії відповідно до норм чинного законодавства, оскільки ним призначена і виплачується пенсія позивачеві. Відповідно до ст..28 Закону України №1058-1У від 09.07.2003 року, мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. Суд вважає , що при обчисленні підвищення до пенсії застосуванню підлягає саме мінімальний розмір пенсії визначений цим законом, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого мінімального розміру пенсії за віком. У разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, відповідно до ст.6 Закону 2195-1У від 18.11.2004 року підвищується розмір пенсії. Дія положень ст.6 Закону 2195-1У від 18.11.2004 року була зупинена законом від 20.12.2005 №3235-1У і відновлена законом №3367 від 19.01.2006 року. З 01.01.2007 року дія цієї норми була зупинена законом від 19.12.2006 року №489-У, який у ст..111 на 2007 рік визначив новий порядок виплати пенсій дітям війни- у розмірі 50 відсотків від розміру надбавки, встановленої для учасників війни. Рішенням Конституційного суду від 09.07.2007 року за №6-рп/2007 вказані положення закону від 19.12.2006 року №489-У визнані неконституційними. Законом України від 28.12.2007 року №107-У1 внесені зміни до ст.. 6 Закону 2195-1У від 18.11.2004 року, які мали діяти протягом 2008 року, згідно з якими «дітям війни(крім тих, на яких поширюється дія Закону України»Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»)до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги,що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Ветеранам війни, які мають право на отримання підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги. Що виплачується замість пенсії, відповідно до цього Закону та Закону України»Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» дане підвищення провадиться за їх вибором згідно з одним із законів». Рішенням Конституційного суду України від 22.05.2008 року №10-рп/2008 вказані зміни визнанні неконституційними і таким чином попередня редакція ст..6 закону 2195-1У від 18.11.2004 року відновлена. На підставі вказаних норм чинного законодавства суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідач зобов»язаний виплачувати підвищену пенсію позивачеві з 01.01.2008 року з урахуванням положень ст..111 закону від 28.12.2007 року №107-У1 за період з 01.01.2008 року до 22.05.2008 року ,що він і виконував. За період з 19.01.2006 року по 31.12.2006 року, з 09.07.2007 року до 31.12.2007 року, з 22.05.2008 року по даний час відповідач мав нараховувати та виплачувати позивачеві надбавку до пенсії в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком , визначеного ст..28 Закону України № 1058-1У від 09.07.2003 року відповідно до ст.. 6 закону №2195-1У від 18.11.2004 року. Отже відмова відповідача зробити перерахунок пенсії позивача за вказані періоди із урахуванням положень ст.6 закону «Про соціальний захист дітей війни» є неправомірною. Відповідно до ст.267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідач у своєму запереченні наполягає на застосуванні строку позовної давності(3 роки). Враховуючи викладене суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково(в межах строку позовної давності з 05.05.2010 (дня подачі заяви) з виключенням періодів коли дія ст.6 зупинялась, чи була викладена в новій редакції до моменту визнання змін неконституційними), слід зобов»язати відповідача здійснити перерахунок надбавки до пенсій позивача відповідно до норм чинного законодавства. На підставі викладеного,

Outcome: approved