Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-03 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовною заявою про визнання права власності у порядку спадкування за заповітом , мотивуючи позовні вимоги тим, що у селі Річки Білопільського району по -вул..Костюківка, під №24 розташований будинок та господарські споруди, побудовані в 1966 році, її батьками : [PERSON] та [PERSON]. Проживши все життя у вищевказаному будинку батьки позивачки не оформили правовстановлюючі документи і після їх смерті: матері -14 грудня 1992 року ,а батька - 5 червня 2005 року,- відкрилася спадщина за заповітом, який батько склав за життя на неї та її брата- Андрієнка [PERSON]. Спадкоємцями за заповітом є двоє дітей : позивачка та її рідний брат [PERSON] ,який не бажає приймати спадщину, про що пояснив при проведенні попереднього судового засідання та надав документальне підтвердження про відмову від спадкування на користь сестри, позивачки по справі. Здійснивши поховання батьків, позивачка не змогла оформити спадщину через нотаріальну контору, так як право власності на будинок не було зареєстровано. На даний час позивачка має оформлений БТІ м. Білопілля технічний паспорт на житло, зведений акт вартості майна та довідку про те, що право власності не зареєстроване. Позивачка вказала, що за життя батьків здійснювала допомогу у веденні господарства, як і після їх смерті зберігала батьківське господарство. Спадкове майно складається з: житлового будинку з прибудовою та господарських споруд, земельної ділянки площею 0,64 га переданою у приватну власність за життя батьку позивачки- Андрієнку [PERSON] для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, відповідно до копії Державного акту на право приватної власності на землю серії CM № 01659 від 18.03.1999 року, - розташованих у с. Річки, вул. Костюківка,24,Білопільського району Сумської області./оригінал втрачений, про що є об»ява в газеті «Білопільщина» віді3.03.10р. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, обумовлені доводами позовної заяви і просила визнати за нею право власності на будинок з господарськими спорудами, та земельну ділянку площею 0,64га,розташовані за адресою: с. Річки вул. Костюківка,24, в порядку спадкування за заповітом, який батько уклав 06.06.2000року/посвідчено секретарем виконавчого комітету Річківської сільської ради 06.06.2000 року, зареєстровано в реєстрі № 421./ Відповідач в судове засідання не зявився, подав суду заяву про визнання позову та розгляд справи без його участі. Представник третьої особи- Державного Комітету України із земельних ресурсів в судове засідання не з»явився, причини неявки не повідомив, надав суду заяву про визнання позову та розгляд справи без його участі. 3-я особа на стороні позивача -[PERSON] підтримав доручення про відмову від спадщини на користь сестри, позивачки по справі. Заслухавши пояснення позивача, 3-і особи, оцінивши зібрані по справі докази, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що батьки позивача: [PERSON] та [PERSON] померли, що підтверджується копіями свідоцтв про смерть, виданими виконкомом Річківської сільської ради Білопільського району Сумської області, актовий запис №86/а.с.9/ та №33/а.с. 17/.0станнім помер батько позивача-05.06.2005 року. Як підтверджується довідкою Річківської сільської ради від 12.05.2010 року, шодо майна померлих, земельна ділянка по вул..Костюківка,24 в с. Річки згідно рішенню Річківської сільської ради від 15.12.1993 року передана у приватну власність [PERSON], на яку був виготовлений Державний акт на право власності на земельну ділянку серії CM № 01659,зареєстрований від 18.03.1999 року на ім»я [PERSON]. До складу спадкового майна крім вищевказаної земельної ділянки, входить: будинок з господарськими будівлями, розташований за адресою :с.Річки,вул.Костюківка,24, Білопільського району Сумськоі області. Факт належності померлим вищевказаного спадкового майна підтверджується копією Державного акту на право приватної власності на землю серії СМ № 01659, довідкою селищної ради, технічним паспортом на житло, зведеним актом вартості майна та ін. документами. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не забороненізаконом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Так, на час смерті матері позивачки, [PERSON], діяв ЦК України 1963 року, згідно якому спадщину прийняв батько позивачки шляхом управління спадковим майном, проживаючи у будинку по вул.Костюківка,24.в с. Річки Білопільського району, але не були оформлені правовстановлюючі документи на будинок з господарськими спорудами, розташований за адресою'.с.Річки,вул..Костюківка,24. А оформивши Державний акт на право приватної власності на землю, виданий 18 березня 1999 року, батько позивачки втратив його оригінал, через що виникла ще одна підстава для звернення до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно, право на яке виникло згідно ст.125 Земельного Кодексу України після одержання документа, що посвідчує право власності. Відповідно до ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації Державна реєстрація прав на нерухомість і правочинів щодо нерухомості є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов»язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Відповідно до частини першої статті 11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно частини першої статті 61 Цивільного процесуального кодексу України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Враховуючи, що ні відповідач, ні треті особи, не заперечували обставин справи-суд вважає правомірним визнати за позивачкою право власності на спадкове майно. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/ ,до інших осіб /спадкоємців/. За ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Позивачка є спадкоємцем за заповітом, згідно ст.1236 ЦК України /заповіт а.с. 14/. Відповідач та 3-ті особи протягом розгляду судової справи не висловили своїх заперечень з приводу заявленого позову. Судом встановлено, що майнові права на спадкове майно у звязку зі смертю фізичної особи - спадкадавця не припиняються, а переходять в порядку правонаступництва /спадкування/. Момент переходу прав в порядку спадкування законом визначається на час відкриття спадщини. З цього моменту права та обовязки спадкодавця належать спадкоємцеві /ч.5ст.1268ЦК/. Таким чином судом встановлено, що сукупність прав та обовязків/спадщина/ після смерті батьків позивачки перейшли в порядку спадкування їй, згідно волі батьків за заповітом, тому вона є спадкоємцем і власником спадкових прав, а саме власником права на спадкове майно: земельну ділянку площею 0,64 га та будинок з господарськими спорудами, розташовані в с.Річки, вул. Костюківка,24. На підставі викладеного,

Outcome: approved