Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-24 00:00:00

позивач просить суд розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON], який зареєстрований 05 червня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Кагарлицького районного управління юстиції Київської області, актовий запис № 36 та неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] залишити проживати з нею, посилаючись на те, що 5 червня 2004 року вона уклала шлюб з відповідачем, який був зареєстрований відділом РАЦС Кагарлицького РУЮ, актовий запис № 36. Від спільного шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO]. Протягом останніх 2-х років подружнє життя не склалося. Відповідач відносився до сімейного життя абияк, маючи заробіток відповідач життям сімї не цікавиться, матеріальної допомоги не надає, зловживає спиртними напоями. На її зауваження та прохання змінити свою поведінку відповідач не реагує. За таких обставин спільне проживання з відповідачем стало неможливим, шлюб носить лише формальний характер та збережений бути не може, вона не має наміру продовжувати сімейні відносини з відповідачем. Протягом півроку вони разом не проживають і не підтримують шлюбно-сімейних стосунків. Спільне життя з відповідачем не склалося через протирічивість поглядів на життя, несумісність характерів, небажання відповідача вести нормальний сімейний спосіб життя. Відповідач позовні вимоги позивача визнає та просить суд їх задовольнити. Вислухавши сторони та вивчивши матеріали справи, суд вважає, за необхідне позовні вимоги позивача задовольнити. В судовому засіданні суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Між сторонами був укладений шлюб, який зареєстрований 05 червня 2004 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Кагарлицького районного управління юстиції Київської області, актовий запис № 36. Шлюбно сімейні стосунки між сторонами припинені. Від спільного шлюбу сторони мають неповнолітнього - сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя у них не склалося, оскільки як виявилося згодом, їхні характери є зовсім різними, погляди на подружнє життя не співпадають. Примирення між сторонами є неможливим, оскільки попередні намагання примиритись не дали позитивного результату, а тому сторони як подружжя проживати у спільному шлюбі безперспективним з точки зору подальших шлюбних стосунків між ними, а також інтересам їхньої дитини, оскільки їхнє спільне проживання завдають моральних та психологічних страждань дитині, що впливає на формування його характеру та психологічного здоровя. З питань щодо виховання та проживання дитини спору немає, оскільки дитина на даний час проживають з позивачем. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Виходячи з вищенаведених норми СК України позивач має право з власної ініціативи звернутися до суду з позовом про розірвання шлюбу та задовольняє позовні вимоги позивача в повному обсязі. Суд звільняє відповідача від сплати державного мита. При видачі свідоцтва про розірвання шлюбу суд звільняє сторони від сплати державного мита. На підставі ст..ст.110, 112 СК України,

Outcome: approved