Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-04 00:00:00

Позивач за первісним позовом [PERSON] звернувся до суду з позовом в якому зазначив, що згідно кредитного договору №0215/07/07-N від 01.10.2007 року, який був укладений ним з відповідачем по первісному позову АКБ Форум в особі Запорізької філії, отримав кредит для придбання квартири за адресою [ADDRESS] у сумі 59500,00 доларів США 00 центів, з кінцевим строком повернення по 29 вересня 2032 року . Повернення кредиту та сплату процентів в розмірі 12 % річних за користування кредитними коштами [PERSON], як позичальник, зобовязався проводити щомісячно у розмірі 199 доларів США. В забезпечення повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування та можливої неустойки (штраф, пеня) [PERSON] передав в іпотеку банку квартиру за адресою [ADDRESS], згідно іпотечного договору, посвідченого 01 жовтня 2007 року [PERSON], приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу за реєстр.№5917. Позивач по первісному позову вважає, що відповідач по первісному позову незаконно стягнув з нього кошти в розмірі 2%(1190,00 доларів США) від суми виданого кредиту за його обслуговування в перший місяць; вимагав виконання обовязку по погашенню кредиту згідно з комерційним курсом валют банку (крос-курс), а не за курсом НБУ; збільшував вимоги щодо розміру щомісячної плати без погодження з позивачем. Позивач по первісному позову вважає, що в країні склалася складна економічна ситуація, яка в політичних та економічних колах називається «кризою», що призвело до істотних змін в обставинах, якими сторони керувались при укладанні кредитного договору. Тому, [PERSON] просить суд розірвати кредитний договір №0215/07/07-N від 01.10.2007 року, укладений з АКБ «Форум», затвердити суму боргу, яку йому необхідно сплатити на користь відповідача по первісному позову в сумі 453144,86 грн.; припинити дію договору іпотеки, посвідченого 01 жовтня 2007 року [PERSON], приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу за реєстр.№5917; вилучити запис про обтяження квартири [ADDRESS], яка належить йому на праві власності, який міститься в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна та Державному реєстрі іпотек. 01.06.2009 року до суду подано зустрічну позовну заяву АКБ «Форум» до [PERSON] про стягнення заборгованості по кредитному договору та звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно вимог Закону України «Про акціонерні товариства» та Закону України «Про банки та банківську діяльність» Акціонерний комерційний банк «Форум» змінив з 19 квітня 2010 року назву на ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «БАНК ФОРУМ», яке є правонаступником усіх прав та зобовязань Акціонерного комерційного банку «Форум», що підтверджується документами наданими до матеріалів справи. [PERSON] в судове засідання не з»явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, ніяких доказів або заперечень до суду не надав. В судовому засіданні представник відповідача по первісному позову ПАТ «БАНК ФОРУМ» позов не визнав зазначивши, що вимоги Постанови Правління [PERSON] банку України від 10 травня 2007 року N 168, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 25 травня 2007 р. за N 541/13808 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту», дотриманні в умовах кредитного договору №0215/08/07-Nv від 12.08.2008 року, укладеного банком з [PERSON] Згідно умов кредитного договору ( п.п.2.3, 2.6, 3.3.2) боржник взяв на себе зобовязання щодо своєчасного повернення кредитних коштів та сплати процентів за їх користування, у встановленні терміни, згідно кредитного договору. Банком не збільшувалась вимога щодо розміру щомісячної сплати за кредитом з 199 доларів США до 800 доларів США, тим більше без відповідного оформлення такого збільшення додатковою угодою чи попередженням. У січні 2009 року за заявою [PERSON] заборгованість по кредитному договору була реструктуризована і надане відстрочення по погашенню основної суми боргу до січня 2010 року, що збільшило розмір погашення до 208 доларів США щомісячно з січня 2010 року, що відображено у підписаній сторонами додатковій угоді №1 від 30 січня 2009 року до кредитного договору №0215/07/07-N від 01.10.2007 року. Банком не вимагалась від позивача сплата всіх платежів згідно з комерційним курсом валют банку (крос-курс), а не за курсом НБУ, який застосовувався банком для здійснення валюто-обмінних операцій. Вислухавши пояснення представника відповідача по первісному позову, вивчивши матеріали справи, суд знаходить зустрічний позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав : Відповідно частини 3 статті 533 ЦК України «Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.». Банк, видаючи кредит в іноземній валюті, здійснив з клієнтом розрахунок на території України за зобов'язанням про надання кредиту саме в іноземній валюті і, відповідно, погашення кредиту здійснюється в тій валюті, в якій надано кредит. Відповідно до ст. 203 ЦК України під час підписання правочину року позивач виявляє власне волевиявлення та вільну внутрішню волю, про що свідчать підписи позивача на кожній сторінці договору. Укладаючи цей договір, позичальник не знаходився під впливом омани, обману, насильства, погрози, зловмисної угоди або збігу важких обставин. Сторони погодились, що з укладанням цього договору вони досягли згоди з усіх його істотних умов та не існує будь-яких умов, які можуть бути істотними та необхідними за змістом цього договору. Підписанням \~цього договору позичальник підтверджує, що перед укладанням кредитного договору банк надав йому в письмовій формі всю інформацію про умови кредитування, а також йому була надана вся інформація, передбачена «Правилами надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту», затверджених Постановою Правління [PERSON] банку України від 10 травня 2007 року № 168 в повному обсязі. У відповідності до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони \~в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. (а.с. 7-10) Діючим законодавством не передбачений стабільний курс долару США до національної валюти-гривні. Відповідно до ст. 36 Закону України «Про [PERSON] України», офіційний курс гривні до іноземних валют встановлюється [PERSON] Банком України. Згідно з ч. 1 ст. 8 Декрету Кабінетів Міністрів України «Про систему валютного регулювання та валютного контролю», валютні курси встановлюється [PERSON] Банком України за погодженням з Кабінетом Міністрів України. Поряд с цим, Положенням \~«Про встановлення офіційного курсу гривні до іноземних валют та курсу банківських металів», затвердженим Постановою Правління [PERSON] Банком України № 496 від 12.11.2003р., визначається, що офіційний курс гривні до іноземних валют, зокрема до долару США, встановлюється щоденно. Для розрахунку курсу гривні до іноземних валют використовується інформація про котирування іноземних валют станом на останню дату. З наведеного можливо зробити висновок, що стабільність курсу гривні до іноземних валют законодавчо не закріплена. \~ Таким чином, при укладенні кредитного договору в іноземній валюті (доларах США) та беручи на себе певні обов'язки щодо погашення цього кредиту саме в доларах США, сторони за договором, (перш за все позивач), повинні були усвідомлювати, що курс національної валюти України до долару США не є незмінним, та те що зміна цього курсу можливо настане, а тому повинні були передбачити та врахувати підвищення валютного ризику за цим договором. \~ Позивач, згідно з ч. 2 ст. 1056 ЦК України, мав право відмовитися від одержання кредиту частково або в повному обсязі, повідомивши про це кредитодавця. Окрім того, відповідно до п. 6 ст.14 Закону України «Про захист прав споживачів» у позивача існувала можливість в 14-денний термін відмовитись від кредиту, проте цим правом він не скористався, отже, оцінюючи всі фінансові ризики, позивач не відмовився від отримання кредитних коштів саме в валюті долари США. \~ Згідно ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банківський кредит - це будь-яке зобовязання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов'язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобовязання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобовязання на сплату процентів та інших зборів з такої суми. У ст. 2 вищезазначеного Закону дається визначення поняття «кошти», згідно якого кошти - це гроші у національній, іноземній валюті чи їх еквіваленті. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст. 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Як зазначено в ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Частиною 1 ст.12 Закону України «Про іпотеку» встановлено правові наслідки порушення обов'язків іпотекодавця, відповідно до якої, «у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки». Зазначені вимоги статті Закону відповідають положенням ст.589 ЦК України, якою встановлено, що «у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави». Судом встановлено, що згідно кредитного договору №0215/07/07-N від 01.10.2007 року, який був укладений ним з відповідачем по первісному позову АКБ Форум в особі Запорізької філії, отримав кредит для придбання квартири за адресою [ADDRESS] у сумі 59500,00 доларів США 00 центів, з кінцевим строком повернення по 29 вересня 2032 року. (а.с. 7-10) Свої зобовязання по кредитному договору банк виконав в повному обсязі, а саме 01.10.2007 року, надав [PERSON] кредитні коштів 59500,00 доларів США 00 центів, що підтверджується заявою на видачу готівки №1479280 від 01.10.2007 року.(а.с. 30). В забезпечення повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування та можливої неустойки (штраф, пеня) [PERSON] передав в іпотеку банку квартиру за адресою [ADDRESS], згідно іпотечного договору, посвідченого 01 жовтня 2007 року [PERSON], приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу за реєстр.№5917, що підтверджено договором іпотеки (а.с. 11-14) Станом на 20.04.2010 року за відповідачем утворилась заборгованість 551665,30 гривен (69602,86 доларів США), яка включає: суму основного боргу 449509,49 гривен (56714,00 доларів США); суму нарахованих та несплачених процентів за користування кредитними коштами 72656,01 гривен (9166,91 доларів США); пеню за несвоєчасну сплату процентів 29015,13 гривен ( 3660,80 доларів США); пеню за несвоєчасне повернення кредиту 484,67 гривен (61,15 доларів США). (а.с. 93-94) Свої зобовязання за кредитним договором відповідач за зустрічним позовом не виконував, регулярного щомісячного погашення частини кредиту і відсотків за користування кредитними коштами та інших платежів не здійснював, внаслідок чого його заборгованість за кредитним договором станом на 20.04.2010 року складає 551665,30 гривен. Заборгованість у зазначеній сумі відповідачем не погашена дотепер, тому підлягає стягненню в повному обсязі. У відповідності зі ст. 88 ЦПК України підлягають відшкодуванню і витрати понесені позивачем по оплаті держмита у сумі 1700 грн. 00 коп. і витрати на інформаційно-технічне забезпечення у розмірі 250 грн. 00 коп. Крім того,

Outcome: approved