Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-19 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення на її користь аліментів, в позовній заяві вказала, що відповідач є батьком її повнолітньої дитини [PERSON] 21.01.1992р.н. 21.01.2010р. син досяг повноліття, а до цього на його утримання відповідач, згідно виконавчого листа сплачував аліменти в розмірі 1/4 частини свого заробітку на користь позивачки. З 01.09.2009р. син навчається у Запорізькому професійному ліцеї залізничного транспорту за спеціальністю помічник машиніста тепловоза, за денною формою навчання. Позивачка щомісячно виділяє гроші на проїзд їх сина до навчального закладу, на харчування та придбання предметів першої необхідності, та несе додаткові витрати на його утримання. Позивачка хоча і працює, але її заробітку не достатньо для утримання на сплати за навчання їх сина, натомість відповідач взмозі надати сину матеріальну допомогу на навчання, але він добровільно матеріальну допомогу не надає, хоча має таку можливість, тому просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини доходів відповідача щомісячно. Відповідач позов визнав частково, згодний сплачувати аліменти на утримання сина до 22.02.2011р. до закінчення денного курсу навчання, як зазначено в його договорі на навчання №ДМ0084 від 01.09.2009р. Проти ствердженням позивачкою, що він не надає матеріальної допомоги сину заперечує, оскільки сплачує її в добровільному порядку, про що надав відповідні квитанції. Вважає, що дорослий син, може заробляти кошти самостійно, та утримувати себе без його допомоги. Просить також врахувати, що згідно з рішенням Ленінського районного суду №2-2440 від 14.04.2010р. з нього на користь [PERSON] стягнуті аліменти на утримання іншої дитини сина [PERSON], 01.08.1996р.н. в розмірі 1 /3 частини його заробітку щомісячно. Крім того на його утриманні знаходиться батько [PERSON], який є інвалідом другої групи, та потребує додаткових коштів на його утримання., що підтверджується відповідною довідкою МСЕК №109686 від 08.12.2008р. 3-тя особа [PERSON] позов підтримав, просить його задовольнити, не заперечував проти того, що батько частково надає йому матеріальну допомогу, повністю сплатив додаткові навчальні курси. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази, в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного: Відповідно до ст. 199 СК України, батьки повинні утримувати дітей до досягнення 23 річного віку, або до закінчення навчання, якщо можуть надати матеріальну допомогу. Судом досліджені докази- в обгрунтування позовних вимог . Обгрунтування позовних вимог підтверджується довідками з місця навчання сина відповідача Запорізькому професійному ліцеї залізничного транспорту, довідкою ЖЕУ-2 №856 від 17.03.2010р. про місце проживання сина відповідача, виконавчим листом Ленінського районного суду №2-2440 від 14.04.2010р. про стягнення аліментів з відповідача на утримання іншої дитини сина [PERSON], 01.08.1996р.н. в розмірі 1/3 частини його заробітку щомісячно, свідоцтвом про народження дитини, довідкою ВАТ «Запоріжгаз» про розмір заробітної плати позивачки №17/135 від 17.03.2010р. З урахуванням всіх наданих доказів, суд вважає, що позов про стягнення аліментів в розмірі 1/4частини доходів відповідача до 23 річного віку їх сина, не може бути задоволений, оскільки запропонований позивачкою розмір стягнення не забезпечує мінімальний прожитковий мінімум для проживання відповідача, за виключенням всіх нарахованих обовязкових виплат. Крім того договір на денну форму навчання закінчується 22.02.2011р., після якого син сторін [PERSON] бути мата можливість самостійного утримання. Тому суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивачки саме кошти на навчання їх спільної дитини в розмірі 420 грн. щомісячно до завершення дії договору денної форми навчання.

Outcome: partial