Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-18 00:00:00

Позивач - [PERSON]звернувся до суду із позовом до Управління пенсійного фонду України в Придніпровському районі м. Черкаси про зобов»язання здійснити перерахунок пенсії. Свої позовні вимоги мотивує тим, що будучи інвалідом 3 групи внаслідок захворювань, пов»язаних з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, має статус інваліда 3 групи, пенсія по інвалідності виплачується відповідачем. Згідно ст. 54 ч.2 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991р. розмір пенсії для інвалідів, щодо яких встановлено зв»язок із Чорнобильською катастрофою не може бути нижче 6-ти мінімальних пенсій за віком (по 3 групі інвалідності). Крім того, відповідно до ст. 50 згаданого Закону, особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров»ю в розмірі 50% мінімальної пенсії за віком (по 3 групі інвалідності). Статтею 13 ч.4 ЗУ «Про статус ветеранів війни гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993р. інвалідам війни пенсії підвищуються : інвалідам 3 групи - 30% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Як зазначено у ст. 67 ЗУ «Про внесення змін до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 05.10.2006р., у разі збільшення прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом підвищується розмір пенсії, визначений у відповідності зі ст. 54 цього закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну: здоров»ю, особам, віднесеним до категорій 1,2,3,4. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового прожиткового мінімуму. В березні 2010 року він (позивач) звернувся з заявою про перерахунок пенсії до відповідача, але той відмовляється здійснити перерахунок, посилаючись на положення постанови КМУ від 28.05.2008р. №53о, від 16.07.2008р. №654. В зв»язку з цим, просить зобов»язати управління здійснити перерахунок пенсії з 01.01.2006 року і за 2009 рік включно. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав свої позовні вимоги і просив їх задовольнити в повному об»ємі. Представник відповідача - управління пенсійного фонду України в Придніпровському районі м. Черкаси - за дорученням [PERSON]С, в письмовому клопотанні просила справу слухати без участі представника управління ПФУ в Придніпровському районі, позов не визнавла. Заслухавши пояснення позивача ,дослідивши письмові матеріали справи, в результаті повного, всебічного та об'єктивного їх дослідження, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав: В судовому засіданні встановлено, що [PERSON], громадянин України, [INFO], є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1986 року (посвідчення №033893 від 03.04.1996 р..). Відповідно до даних довідки МСЕК № 042623 від 01.09.2004 р позивачу безстроково встановлена 3 група інвалідності, захворювання пов»язане з виконанням обов»язків по ліквідації наслідків на ЧАЕС. В березні 2010 року позивач звернувся з заявою про перерахунок пенсії до відповідача, але 18.03.2010 р. отримав відповідь за № 280/05, відповідно до якої відповідач вважає, що пенсія призначена вірно і виплачується згідно до чинного пенсійного законодавства. Відповідно до ч.1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров»я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України «Про статут і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (№796-Х11). Нормами ст. 49 даного Закону №796-Х11 передбачено пенсії особам, віднесеним до 1,2,3,4 категорій у вигляді: державної пенсії; додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров»ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію. Відповідно до ст. 50 ЗУ №796-Х11 в ред. від 06.06.1996р., що набрала чинності 20.06.1996р., - особам, віднесеним до категорії 1, які є інвалідами 3 групи, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров»ю у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком. Згідно ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в ред. від 06.06.1996р., що набрала чинності 20.06.1996р., - в усіх випадках розмір пенсій для інвалідів 3 групи, щодо яких встановлено зв»язок з Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчим 6 мінімальних пенсій за віком. За таких обставин, позивач [PERSON] має право на призначення пенсії у розмірі не нижчому від 6 мінімальних пенсій за віком, та щомісячну додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров»ю, у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком. Крім того, таке право гарантується позивачу ч.2 ст. 46 Конституції України. Суд вважає, що відповідач повинен був здійснити перерахунок пенсії як основної, так і додаткової позивачу відповідно до вищевикладеного, протягом 2007-2009р.р. Між тим, відповідно до положень ст. 257 ЦК України, - загальна позовна давність встановлюється три роки. За матеріалами справи встановлено, що позов про зобов»язання відповідача вчинити певні дії щодо перерахунку пенсії, - позивач подав до суду 29 березня 2010р. За конституційними нормами, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами при визначенні розміру пенсій позивачу застосуванню підлягають статті 50 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а не положення постанови КМУ «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» від 28.05.2008р. №530 та постанови КМУ «Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян» від 16.07.2008р. №654, на які посилається представник відповідача, і які звужують обсяг встановлених законом прав. Що стосується здійснення відповідачем перерахунку пенсії позивачу протягом 2007-2009 років , то відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов»язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України. Таким чином, за конституційними нормами, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами при визначенні розміру пенсій позивачу застосуванню підлягають статті 50 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а не положення постанови КМУ «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» від 28.05.2008р. №530 та постанови КМУ «Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян» від 16.07.2008р. №654, на які посилається представник відповідача, і які звужують обсяг встановлених законом прав. З огляду на положення ст.ст. 50,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» вбачається, що при визначенні розміру пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров»ю, за основу їх нарахування береться мінімальна пенсія за віком. Розмір мінімальної пенсії за віком визначається положеннями ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування». Іншого нормативно-правового акту, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає. За таких обставин, відсутність іншого мінімального розміру пенсії за віком, крім визначення у ст. 28 згаданого Закону, не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії та права на отримання пенсії і щомісячної додаткової пенсії за віком. Крім того, відповідно до ч.3 ст. 67 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яка набрала чинності 31.10.2006р., у разі збільшення визначеного законом розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до ст. 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров»ю, особам, віднесеним до категорій 1,2,3,4, розмір щомісячної компенсації сім»ям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму. Відповідно до ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсій за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. Тобто, новий мінімальний розмір пенсії за віком залежить від нового розміру прожиткового мінімуму. Законами України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» та «Про Державний бюджет на 2008 рік» внесені зміни до Закону України «Про статус і соціальний захист-громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», зокрема : -до ст. 50 ЗУ №796-Х11, - зазначено, що особам, віднесеним до категорії 1 і які визнані інвалідами 3 групи внаслідок Чорнобильської катастрофи, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров»ю, у розмірі 15% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. -до ст. 54 ЗУ №796-Х11, - зазначено, що у всіх випадках розміри пенсій для учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській ЧАЕС у 1986р. по 3 групі інвалідності, щодо яких встановлено зв»язок Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими 180% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Також зазначено, що розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначається на момент виплати пенсії згідно із законом про Державний бюджет України і не може коригуватись іншими нормативно-правовими актами. Рішеннями Конституційного Суду України від 09.07.2007 року та 22.05.2008р.вищезазначені положення Законів України «Про Державний бюджет України на 2007 « та «Про Державний бюджет на 2008 рік» щодо внесення змін до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визнані неконституційними. Тобто з 09.07.2007р по 31.12.2007 року та з 22.05.2008р. по 31.12.2008р. діяли положення ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в ред. від 06.06.1996р. зі змінами від 17.11.2005р. Відповідно до ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність. Що стосується перерахунку пенсії [PERSON] П.І. протягом 2009 року, то з 01.01.2009р. по 31.12.2009 р.діють положення ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (№796-Х11) в ред. від 06.06.1996р. зі змінами від 17.11.2005р., а саме, що особам, віднесеним до категорії 1, які є інвалідами 3 групи, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров»ю, у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком та, що у всіх випадках розмір пенсій для інвалідів 3 групи, щодо яких встановлено зв»язок з Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчим 6 мінімальних пенсій за віком. Розділом У1 статтею 54 Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» від 26.12.2008р. (№835-У1) установлено в 2009 році прожитковий мінімум на одну особу та для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, в розмірах, що діяли у грудні 2008 року. Розміри державних соціальних гарантій на 2009 рік, що визначаються залежно від прожиткового мінімуму, встановлювався відповідними законами України, цим Законом та нормативно-правовими актами КМУ. Крім того, зазначену ст. 54 розділу У1 вказаного Закону доповнено Законом України від 06.11.2009р. і установлено з 01.11.2009року прожитковий мінімум на одну особу, в т.ч. для осіб, які втратили працездатність - 573грн. Протягом 2009 року рішень Конституційного Суду України щодо неконституційності положень, зокрема ст.ст. 50,54 ЗУ №796-Х1 та ст.54 розд. У1 ЗУ №835-У 1 не приймалось. Пенсійний Фонд України діє на підставі Положення «Про Пенсійний Фонд України», здійснює свої повноваження на підставі п.15 Положення через створені в установленому порядку його територіальні управління. Відповідно до п.2.2 п.п.3 Положення про головні управління Пенсійного фонду України в АРК, областях, містах Києві та Севастополі ( №5-5 від 25.02.2008р., №11-2 від 27.06.2002р.), - головні управління Пенсійного фонду України в областях організовують роботу підвідомчих управлінь Фонду в районах, містах і районах у містах. Положенням про управління Пенсійного Фонду України в районах, містах і районах у містах (№5-5 від 25.02.2008р., №8-2 від 30.04.2002р.) передбачено, що управління Пенсійного Фонду України в районах у містах призначає (здійснює перерахунок) і виплачує пенсії та інші виплати відповідно до чинного законодавства; забезпечує ведення персоніфікованого обліку відомостей у системі загальнообов»язкового державного пенсійного страхування та автоматизовану обробку інформації у районі (місті). Тобто, обов»язок по здійсненню перерахунку призначеної позивачу пенсії, передбаченої Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» покладено на УПФУ у Придніпровському районі м. Черкаси, за місцем проживання позивача. Таким чином, позивач [PERSON] в період з 01.01.2007р по 09.07.2007о та з 01.01.2008р. по 22.05.2008р. не мав права на перерахунок пенсії і щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров»ю, у зв»язку з дією положень Закону України . «Про Державний бюджет України на 2007 рік» та Закону України « Про Державний бюджет України на 2008 рік» а тому відповідача - управління Пенсійного фонду України в Придніпровському районі м. Черкаси необхідно зобов»язати провести такий розрахунок призначеної позивачу пенсії, починаючи з 09.07.2007 року по 31.12.2007року, з 22.05 2008 року по 31.12.2009 року. Згідно ст. 3 Конституції України, права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Стаття 8 Конституції України встановлює, що норми Конституції України є нормами прямої дії. Відповідно до ст. 22 Конституції України, конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийняття нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. На підставі викладеного та,

Outcome: partial