Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. Обґрунтувавши свої вимоги тим, що 1 грудня 1997 року померла її мати, [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть від 2.12.1997 року, актовий запис № 3332 відділу реєстрації актів громадянського стану Кіровоградського міськвиконкому. Після її смерті залишилось спадкове майно, яке складається із 51/100 частини домоволодіння № 19 по вул. Ризькій в м .Кіровограді. Вказане спадкове майно належало матері на підставі Рішення народного суду Кіровського району м. Кіровограда від 4 червня 1979 року, згідно якого було розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. В порядку розподілу майна визнано право власності на 51/100 частину домоволодіння № 19 по вул.. Ризькій в М.Кіровограді за [PERSON]. Фактично вступила в управління, володіння спадковим майном на протязі шести місяців з дня відкриття спадщини, однак нотаріусом відмовлено в оформленні документів та розясненно про необхідність звернення в судовому порядку для встановлення факт прийняття спадщини після смерті [PERSON] померлої 1 грудня 1997 року. В судовому засіданні позивач повністю підтримала заявлені вимоги посилаючись на обставини викладенні в позовній заяві. Відповідач позовні вимоги не визнав та пояси в суду, що він також фактично вступив в управління, володіння спадковим майном на протязі шести місяців з дня відкриття спадщини, періодично навідував будинок один раз в три, чотири місяці для того щоб впевнитись в його цілостності. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню за таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що1 грудня 1997 року померла, [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть від 2.12.1997 року, актовий запис № 3332 відділу реєстрації актів громадянського стану Кіровоградського міськвиконкому. Після її смерті залишилось спадкове майно, яке складається із 51/100 частини домоволодіння № 19 по вул. Ризькій в м. Кіровограді. Вказане спадкове майно належало [PERSON] на підставі Рішення народного суду Кіровського району м. Кіровограда від 4 червня 1979 року, згідно якого було розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. В порядку розподілу майна визнано право власності на 51/100 частину домоволодіння № 19 по вул. Ризькій в м. Кіровограді за [PERSON]. Згідно ст. 529 ЦК Української РСР спадкоємцями першої черги після смерті матері являються діти [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвами про народження. У передбачений п.2 ч.1 ст. 549 ЦК Української РСР строк [PERSON] до нотаріальної контори не звертався, заяву про прийняття спадщини не подавав. Згідно п.1 ч.1 ст. 549 ЦК Української РСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Спадкове майно було [PERSON] фактично прийняте, оскільки, згідно довідки квартального комітету, після смерті [PERSON], користується частиною будинку і присадибною ділянкою, що належала померлій. На протязі тривалого часу здійснює обслуговування та поточний ремонт частини домоволодіння. Після смерті [PERSON] прийняла у спадок меблевий куточок, столові приналежності та постільну білизну. Згідно п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Враховуючи, що спадщина після смерті [PERSON] відкрилась у 1997 році, правовідносини регулюються ЦК Української РСР ( в редакції 1963 року). Згідно розяснення Пленуму Верховного Суду України, в п.4 постанови від 24.06.1983 року №4 «Про практику розгляду судами України справ про спадкування» (із змінами, внесеними постановами Пленуму від 25.12.1992 року №13 та від 25.05.1998 року №15), якщо позивач у шестимісячний строк для прийняття спадщини вступив в управління або володіння спадковим майном, або його частиною, суд з цих підстав вирішує питання про визнання права власності на майно. Враховуючи прикінцеві та перехідні положення книги шостої Цивільного кодексу України який набрав чинності 1 січня 2004 року, правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилась, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання ним чинності. Враховуючи вищевикладені вимоги та ч. З ст. 1272 Цивільного кодексу України спадкоємець який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, в судовому порядку може визначити додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За наведених підстав позовні вимоги підлягають задоволенню. Судові витрати віднести на рахунок позивача по фактично понесеним. На підставі викладеного та

Outcome: approved