Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на самовільні забудови, де вказав, що на підставі договору дарування від 13 листопада 2004 року йому належить 1/3 частина домоволодіння № 13 по вул. Чорноземній в м. Дніпропетровську, зазначена частина домоволодіння розташована на земельній ділянці площею 0,0979 га, що належить йому на підставі державного акту на право приватної власності на землю від 25 травня 2005 року, інша 1/3 частина зазначеного домоволодіння належить йому на підставі договору дарування від 18 жовтня 2006 року. На зазначеній земельній ділянці у 2006 році він самовільно збудував гараж В, який прийнято в експлуатацію. В даний час в нього виникла потреба в оформленні правовстановлюючих документів на самовільне будівництво, у звязку з чим він змушений звертатися з позовом до суду. Просив суд визнати за ним право власності на самовільно збудоване нерухоме майно, що розташоване за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Чорноземна 13, гараж В. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник відповідача позовні вимоги не визнала, у задоволенні позову просила відмовити. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити за наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі договору дарування від 13 листопада 2004 року позивачу належить 1/3 частина домоволодіння № 13 по вул. Чорноземній в м. Дніпропетровську, зазначена частина домоволодіння розташована на земельній ділянці площею 0,0979 га, що належить позивачу на підставі державного акту на право приватної власності на землю від 25 травня 2005 року, інша 1/3 частина зазначеного домоволодіння належить позивачу на підставі договору дарування від 18 жовтня 2006 року. Згідно технічного паспорту КП «ДМБТІ» від 04.04.2004 року, на території домоволодіння № 13 по вул. Чорноземній в м. Дніпропетровську самовільно побудовані гараж літ. В. Згідно ч.3 ст. 376 Цивільного Кодексу України, право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. У відповідності до вимог ст.. 331 ЦК України, право власності на ново строєне нерухоме майно (житлові будинки, споруди, будівлі, тощо) виникає з моменту заверщення будівництва (створення майна). Якщодоговором або законом встановлено прийняття нерухомого майна в експлуатацію, право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 08.10.2008 року № 923 « Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів» прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів здійснюється комісією і полягає у підтвердженні нею готовності до експлуатації обєктів нового будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту, комунікацій та споруд інженерної і транспортної інфраструктури, їх інженерно - технічного оснащення та забезпечення, пускових комплексів, черг будівництва( далі - закінчені будівництвом обєкти) відповідно до погодженої та затвердженої в установленому порядку проектної документації. Приймальна комісія утворюється інспекцією державного архітектурно - будівельного контролю, яка видала дозвіл на виконання будівельних робіт на підставі письмової заяви замовника обєкта будівництва, форма якої затверджується в установленому порядку Мінрегіонбудом. Датою прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом обєкта є дач видачі зареєстрованого інспекцією державного архітектурно - будівельного контролю свідоцтва. Відповідно до п. 1.6 Тимчасового Положення про порядок державної реєстрації прав власності на обєкти нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 року №7/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 0.18.02.2002 року за № 157/6445 (із змінами та доповненнями станом на 19.05.2005 року) « Реєстрації підлягають І права власності тільки на обєкти нерухомого майна, будівництво яких закінчено та яких прийняті в експлуатацію у встановленому порядку, за наявності матеріалів технічної інвентаризації, підготовлених тим БТІ, яке проводить реєстрацію права власності на ці обєкти». Також право власності на обєкти нерухомого майна провадяться з видачею свідоцтва пре право власності органами місцевого самоврядування, фізичним особам та юридичним особами новозбудовані, перебудовані або реконструйовані обєкти нерухомого майна за наявності акті про право власності на землю або рішення про відведення земельної ділянки для цієї мети зі наявності акта комісії про прийняття обєкта та введення його в експлуатацію. Відповідно до ст. 301 Закону України «Про планування і забудову територій», ст. 18 Закону України «Про основи містобудування» будівництво обєктів містобудування незалежно від форм власності здійснюється з дозволу відповідних рад, які можуть делегувати це право; відповідним виконавчим органам; закінчені будівництвом обєкти підлягають прийняттю в експлуатацію в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: dismissed