Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-01 00:00:00

В позовній заяві від 29.01.2010 року позивач посилається на те, що він працює в Державному спеціалізованому комплексному підприємстві (ДСКП) „Чорнобильська Пуща" з 20 вересня 2004 року на посаді провідного юрисконсульта. Обов'язки провідного юрисконсульта виконує згідно з посадовою інструкції від 02 листопада 2009 року, що розроблена відповідно до «Загального положення про юридичну службу міністерства, іншого органу виконавчої влади, державного підприємства, установи, організації», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України бід 26 листопада 2008 року № 1040. 02 грудня 2009 року його ознайомили з наказом по підприємству від 02 грудня 2009 року № 238, згідно з яким йому оголосили догану за неналежне виконання службових обовязків по юридичному забезпеченню роботи підприємства. Він вважає, що наказ від 02 грудня 2009 року № 238 є незаконним. Висновок відповідача про те, що він ніби -то допустив неналежне виконання службових обовязків, яке проявилось у введенні керівництва підприємства в оману з приводу ненадання чіткого розяснення ситуації, повязаної із переведенням працівника підприємства на іншу посаду, є необгрунтованним та надуманим. В дійсності з приводу ситуації щодо переведення працівника на неіснуючу посаду заступника директора з маркетингу він дав вичерпне усне розяснення при розгляді проекту наказу від 11 листопада 2009 року № 83-к, а 12 листопада 2009 року письмове обгрунтування своєї відмови візувати проект названого наказу. Коли відповідач після його розяснення, побачив явну незаконність свого наміру щодо переведення працівника на неіснуючу посаду, то вирішив дану помилку виправити, у звязку з чим був підготовлений 19 листопада 2009 року проект наказу № 228 про введення в штатний розпис посад ступника директора з маркетингу з 11 листопада 2009 року. Проект готувався саме 19 листопада 2009 року, що підтверджує його підпис та дата на зворотній стороні наказу. Але відповідач в наказ № 228 вніс завідомо неправдиві відомості щодо дати видачі наказу «12 листопада 2009 року», щоб створити видимість переведення працівника на посаду, яка нібито існувала в штатному розписі з 11 листопада 2009 року. В день розгляду проекту та видачі наказу № 83-к посади заступника директора з маркетингу, на яку був переведений працівник, не існувало. Таким чином, його незгода з проектом наказу № 83-к від 11 листопада 2009 року є обгрунтованою та законною, про що відповідачеві було чітко розяснено з його сторони. Твердження відповідача про те. що він відмовився дати пояснення з приводу висловлення незгоди щодо видачі наказу від 11 листопада 2009 року №83 к та пояснити суть причини клопотання на заяві працівника від 16 листопада 2009 року , не відповідають дійсності. Після вивчення проекту наказу та написання слова «не згоден», він детально пояснив та обгрунтував мотиви своєї незгоди (усно) представнику відповідача [PERSON] ( через яку в.о. директора [PERSON] спілкувався з ним), а на пропозицію відповідача щодо надання письмового обгрунтування негайно підготував нормативно - правове обґрунтування. 18 листопада 2009 року він детально та доступно пояснив працівникам підприємства ( які назвали себе комісією згідно усного розпорядження відповідача) свою позицію щодо незгоди з проектом наказу №83-к та причини клопотання на заяві працівника. Спілкування відбувалось біля 40 хвилин , він відстоював свою позицію щодо незаконності переведення працівника з головного лісничого на посаду заступника директора з маркетингу. Відносно клопотання - ведення на посаду заступника директора з маркетингу осаду головного лісничого, то працівник має намір звертатись за захистом до суду . Тому він ( позивач), як юрисконсульт, з метою уникнути можливого позову до суду, написав на заяві працівника від 16 листопада 2009 року своє клопотання про переведення працівника на вакантну посаду головного лісничого. Його мотивом було бажання припинити подальший конфліктний розвиток штучно створеної ситуації. Член комісії [PERSON] сказала, що в.о. директора висловився відносно протиріч в його позиції ( спочатку незгода з переведення), проте члени комісії йому конкретно не повідомили, що саме необхідно вияснити та на які питання отримати від нього письмову консультацію чи розяснення. На засідання комісії 23листопада 2009 року дійсно в.о. директора [PERSON] висказався щодо суперечності його (позивача) рішень, зажадав від нього . як від порушника трудової дисципліни, пояснення. Він сказав що якщо його вважають порушником трудової дисципліни, то давати чи не давати пояснення є його правом, а не обовязком. але пояснення він згоден надати одразу. Його усні пояснення відповідача не влаштовували, конкретних питань йому ніхто не ставив, тоді він запропонував сформулювати йому конкретні письмові запитання, на які він дасть вичерпні відповіді. Це було розцінено як відмова від дачі пояснень. Позивач вважає, що свої професійні обов'язки він виконував в повному обсязі, порушень своїх трудових обовязків та трудової дисципліни не допускав, а його незгода із думкою керівництва відповідача та інших працівників підприємства щодо конкретної ситуації чи відносно того чи іншого положення законодавства, не є порушеннями ним трудової дисципліни. Тому позивач просить скасувати наказ відповідача від 02 грудня 2009 року № 238 про притягнення до дисциплінарної відповідальності провідного юрисконсульта [PERSON], як незаконний. Також позивач вважає, шо в результаті незаконних дій відповідача щодо притягнення його до дисциплінарної відповідальності йому завдано моральної шкоди, яка виразилась у приниженні його авторитету, створенні в колективі атмосфери щодо його непрофесіоналізму. Розмір моральної шкоди він оцінює в одну гривню і просить стягнути цю суму із відповідача на свою користь. 23 квітня 2010 року [PERSON] подав до суду ще один позов, який був обєднаний із його вищезазначеним позовом від 29.01.2010 року для спільного розгляду в рамках однієї цивільної справи. В позовній заяві від 23.04.2010 року позивач посилається на те, що 26 січня 2010 року його ознайомили і наказом по підприємств) віл 26 січня 2010 року № 10, згідно з яким йому оголосили догану за неналежне виконання службових обов'язків з юридичного забезпечення робот:-, підприємства, що виразилось в допущені помилок під час підготовки позовної заяви до Господарського суду Житомирської області. Позивач вважає, що наказ від 26 січня 2010 року № 10 є незаконним. Висновок відповідача про порушення ним трудової дисципліни через неналежне виконання посадових обов'язків. проявилось у допущені помилок під час підготовки документу, є неправильним. В наказі відсутній взаємозв'язок щодо неналежного виконання посадових обовязків та порушенням трудової : дисципліни. Посадова інструкція провідного юрисконсульта та правила внутрішнього трудового розпорядку. відповідача не передбачають відповідальність працівника за граматичну чи арифметичну помилку в документах. Допущення ним помилки в документі не є порушенням трудової дисципліни. Помилки в документі була виправлена та не мала ніяких негативних наслідків для підприємства. Тому позивач просить скасувати наказ відповідача бід 26 січня 2010 року № 10 про притягнення до дисциплінарної відповідальності провино:: юрисконсульта [PERSON], як незаконний. В судовому засіданні позивач [PERSON] свої позовні вимоги підтримав. Представник відповідача [PERSON] позов не визнав і пояснив, що вважає правомірними нака:; ДСКП «Чорнобильська Пуща» № 238 віл 02 грудня 2009 року та № 10 від 26 січня 2010 рою пре притягнення до дисциплінарної відповідальності провідного юрисконсульта [PERSON] Вислухавши позивача, представника відповідача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що слід задовольнити позовні вимоги позивача щодо скасування як незаконних наказ в відповідача № 238 від 02 грудня 2009 року та № 10 від 26 січня 2010 року, а в задоволенні позовних вимог щодо стягнення із відповідача моральної шкоди слід відмовити. В судовому засіданні встановлено: 17.06.2009 року в.о.директора ДСКП „Чорнобильська Пуща» [PERSON] був виданий наказ № 40-к про його перехід із посади заступника директора з маркетингу на вакантну посаду першого заступника директора-головного лісничого. Про це не було проінформовано МПС України. [PERSON] продовжував виконувати обовязки директора, перебуваючи вже на посаді першого заступника директора-головного лісничого. 15.10.2009року МНС України було видано наказ № 133. згідно якого [PERSON] було увільнено від виконання тимчасового виконання обовязків директора ДСКП „Чорнобильська Пуща" і виконуючим обовязки директора було призначено заступника директора із економіки [PERSON] Також в наказі було зазначено що [PERSON] приступити до виконання основної роботи заступника директора із маркетингу, (посада заступника директора із маркетингу була ліквідована 27.08.2009року): 11.11.2009року відповідачем був виданий наказ № 83-К де було зазначено - відмінити наказ > 40-К від 17.06.2009 року про переведення [PERSON] на посаду першого заступника-головного лісничого та [PERSON] з 15.10.2009 року приступити до виконання основної роботи заступника із маркетингу. Позивач [PERSON] В.1. як юрисконсульт відмовився візувати проект наказу № 83-К від 11.11.2009 року та підготував нормативно-правове обгрунтування відмови візувати проект цього наказу, в якому виклав свою позицію, що зводилась до слідуючого: - факт неповідомлення МНС про перехід [PERSON] з посади заступника директора з маркетингу на посаду першого заступника директора- головного лісничого, не є підставою вважати наказ від 17.06.2009 року № 40-К незаконним; - [PERSON] як виконуючий обовязки директора мав повноваження видавати накази у тому числі і наказ від 17.06.2009 року № 40-К. Видачу цього наказу він погодив із Державним департаментом- Адміністрацією зони відчуження, якому Міністром МНС делеговані відповідні повноваження ( за наказом № 93 від 22.02.2009 року МНС делегувало ДЦ-АЗВ повноваження погоджувати призначення заступників керівників підприємств, керівників структурних підрозділів); - посада заступника директора із маркетингу була ліквідована 27.08.2009 року; - примусове переведення [PERSON], тим більше на неіснуючу посаду, суперечить положенням КзпПУ. Згідно наказу відповідача № 288 від 12.11.2009 року в штатний розпис була введена посада заступника директора із маркетингу. 16.11.2009року на імя в.о.директора була подана заява [PERSON] про перевід його з посади заступника директора з маркетингу на посаду першого заступника директора- головного лісничого. На заяві малось клопотання юрисконсульта [PERSON] про задоволення даної заяви з метою уникнення конфліктної ситуації, що розвивається між [PERSON] та керівництвом підприємства. За розпорядженням в.о. директора підприємства 18.11.2009 року була створена комісія, яка зажадала від юрисконсульта [PERSON] дати пояснення з приводу висловлення незгоди щодо видачі наказу від 11.11.2010 рою № 83 та пояснити причини клопотання по суті заяви [PERSON] від 16.11.2009року. Був складений акт від 18.11.2009 року, що [PERSON] відмовився дати пояснення. 23.11.2009року відбулось засідання комісії створеної за наказом в.о. директора із порядком денним „ Виконання посадових обовязків провідним юрисконсультом [PERSON]І. В протоколі засідання комісії від 23.11.2009 року зазначено, що [PERSON] відмовився давати пояснення із вищезазаначених питань,зауваживши , що він не вважає себе порушником трудової дисципліни. В кінці засідання в.о. директора [PERSON] зауважив, що підстав для притягнення юрисконсульта [PERSON] до дисциплінарної відповідальності достатньо. 2грудня 2009 року був виданий наказ № 238 про притягнення [PERSON] до дисциплінарної відповідальності ( оголошена догана В наказі зазначено, що [PERSON] допустив порушення трудової дисципліни - невиконання посадових обовязків, яке виразилось в тому, що на замість чіткого розяснення керівництву підприємства згідно чинного законодавства ситуації, що виникла з даних питань, та керування розвитком подій в правовому полі. [PERSON] була зайнята позиція особистого адвоката [PERSON] то заводить керівництво підприємства та вищезгадану комісію в оману. Суд вважає, що у відповідача за вищеописаних обставин не було підстав для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності . Згідно статті 147 Кодексу законів про працю України (далі КЗнПУ) заходи стягнення до працівника можуть бути застосовані лише за порушення трудової дисципліни. В даному випадку, суд не вбачає при знаків порушення трудової дисципліни. Як вбачається у позивача малась своя позиція, яку він письмово виклав, аргументовано її обґрунтувавши . Написання клопотання на заяві працівника суд також не вважає за порушення трудової дисципліни. Незгода із проектом наказу не являється трудове : дисципліни. Як вбачається у позивача малась своя позиція, яку він письмово виклав, аргументовано її обґрунтувавши . Написання клопотання на заяві працівника суд також не вважає за порушення трудової дисципліни. В наказі відповідача № 10 від 26 січня 2010 року, яким позивачу була оголошена друга догана за неналежне виконання посадових обовязків з юридичного забезпечення роботи підприємства, зазначено, що юрисконсультом [PERSON] під час підготовки позовної заяви до Господарського куцу Житомирської області були допущені помилки, в результаті чого судом було відмовлено у прийнятті позовної заяви до [PERSON]оскільки в позові не було даних про набуття останнім статусу у субєкта підприємницької діяльності [PERSON] є арендарем трактора у ДСКП Чорнобильська Пуща" як приватний підприємець. В своїх письмових поясненнях 22.01.2010 року наданих відповідачу та в своїх поясненнях в судовому засіданні позивач посилається на те, що при підготовці проекту вищевказаної позовної заяви господарського суду він використовував метод копіювання тексту з інших документів. В результаті їм машинально були пропущені два слова « приватний підприємець перед прізвищем [PERSON], статті Господарського процесуального кодексу України, невірно вказаний поштовий індекс адреси місця проживання [PERSON] Проект позовної заяви він подав на підпис з трьома помилками, останні дві помилки були виявлені під час розгляду проекту та усунені. Із-за першої помилки позовна заява в послідуючому була повернута судом. Допущення помилок позивач пояснює великим об'ємом роботи в той час та відсутністю належних умов для роботи ( компютери відділу кадрів з кабінету, який він займає були переміщені, він був позбавлений змоги вчасно та якісно готувати документи, оскільки робота на компютерах в інших кабінах заважає працівникам в роботі, не дає йому можливості належним чином зосередитись.) Відповідач в наказі зазначив, що підставою для видачі наказу про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності є пояснююча записка позивача від 22.01.2010 року, незважаючи на те, що підставою для стягнення (згідно ст. 147 КЗпП) може бути тільки порушення трудової дисципліни. З пояснення позивача від 22 січня 2010 року не вбачається, що позивачем було допущено порушення трудової дисципліни. Суд вважає, що в даному випадку машинальне допущення позивачем помилок не можна кваліфікувати як порушення трудової дисципліни. Згідно ст. 237-1 КзпПУ відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику проводиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Згідно ст.60 ЦПК України сторони по справі зобов'язані довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог чи заперечень. Позивачем не було надано суду ніяких належних доказів того, що порушення відповідачем його законних прав призвело до моральних страждань, до втрати нормальних життєвих звязків, до необхідності докладання додаткових зусиль для організації свого життя.

Outcome: partial