Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з зазначеним позовом до [PERSON] про те, що 12.03.2002р. між ним та відповідачем був укладений договір доручення, за яким на нього були покладені зобов»язання від імені та в інтересах [PERSON] проводити переговори з власниками та/або продавцями об»єктів нерухомості або організаціями, що здійснюють будівництво таких об»єктів, а також від імені та в інтересах та за рахунок відповідача укласти з власником вибраного повіреним об»єкту нерухомості договір, результатом виконання якого буде набуття довірителем права власності на об»єкт нерухомості. На виконання вищевказаних умов договору він отримав у відповідача 200000 грн. та здійснив відповідну роботу. Однак, відповідач, в порушення п.2.2.3 договору доручення, яким на нього покладається обов»язок видати йому (позивачеві) довіреність для вчинення дій по укладенню договору, результатом виконання якого буде набуття відповідачем права власності на об»єкт нерухомості, нотаріально посвідченої довіреності не надав, чим позбавив його можливості належним чином виконати умови договору доручення та отримати, встановлену даним правочином винагороду у розмірі 15 % від вартості придбаного об»єкта нерухомості. Крім того, він був вимушений укласти договір про дольову участь у будівництві від свого імені. Вважає, що не надання нотаріально засвідченої копії довіреності відповідачем є істотним порушенням умов договору доручення, а тому відповідно до п.4.1 спірного правочину звільняє його (позивача) від обов»язку повернення отриманих ним грошових коштів, та є підставою для розірвання договору доручення відповідно до чинного законодавства, і тому просить вищевказаний договір, з цих підстав, розірвати. Позивач в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в своїй письмовій заяві позов підтримує, зустрічний позов не визнає, просить справу слухати у його відсутність. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав та підтримав письмовий текст зустрічної позовної заяви про те, що позивач ухилявся від укладення передбаченої договором доручення довіреності, на вимоги відповідача щодо її укладення не реагував та 08.04.2002 р. від свого імені уклав договір про дольову участь у будівництві, сплатив вартість дольової участі у будівництві за рахунок отриманих ним від відповідача грошових коштів, і 10.06.2002 р. надав відповідачу звіт про виконання договору доручення від 12.03.2002р., надавши також квитанцію про сплату грошових коштів, акт прийому-передачі та оригінал такого правочину. Крім того, 10.06.2002р. між сторонами було укладено додаткову угоду до договору доручення, за умовами якої позивач зобов»язався до 01.01.2010р. передати відповідачу майнові права, що виникли з договору про дольову участь у будівництві, укладеного ним(позивачем) від свого імені. В порушення взятих на себе зобов»язань, позивач, у встановлені даною додатковою угодою строки, покладені на нього зобов»язання не виконав та майнові права відповідачу не передав. Вважає, що відповідач набув право на майнові права на отримання нежитлового приміщення, що є частиною об»єкта будівництва, оскільки позивач на виконання умов даного договору вчинив всі дії від імені відповідача, в т.ч. сплатив вартість дольової участі в будівництві за власні кошти відповідача. А тому, враховуючи, що позивач договірні зобов»язання за договором доручення в частині передачі відповідачу майнових прав не виконує, тим самим не визнає таке право за відповідачем, просить, в судовому порядку, визнати за відповідачем майнове право на отримання права власності на нерухоме майно, що є частиною об»єкту будівництва відповідно до договору про дольову участь у будівництві. Відповідач в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, свої інтереси доручає представляти своєму представнику. Суд, заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши докази по справі в їх сукупності, прийшов до висновку, що зустрічний позов обґрунтований і підлягає задоволенню, а в задоволенні первісного позову слід відмовити. Встановлено, що 12.03.2002 року між сторонами було укладено договір доручення, за умовами якого позивач був зобов»язаний, від імені та за рахунок відповідача, з метою набуття останнім у майбутньому права власності на об»єкт нерухомості (нежитлове приміщення), здійснювати наступні дії, а саме: від імені та в інтересах відповідача здійснювати пошук об»єкту нерухомості, вести переговори з власниками та/або продавцями об»єктів нерухомості, які відповідають вимогам, які встановлені даним договором та від імені, в інтересах та за рахунок відповідача укласти з власником вибраного об»єкту нерухомості договір, результатом виконання якого буде набуття відповідачем права власності на об»єкт нерухомості. В свою чергу, відповідач, на виконання п.2.2.1 даного договору доручення, передав позивачеві суму грошових коштів в сумі 200000 грн., призначеної для виконання останнім предмету цього договору, яку позивач прийняв. За умовами п.2.2.3 договору доручення відповідач був зобов»язаний для підтвердження повноважень позивача, як повіреного, видати йому довіреність, про що і повідомив останнього в своєму листі-вимозі від 12.03.2002 р., який позивач отримав, запропонувавши позивачу отримати таку довіреність 02.04.2002р. Позивач, у визначену дату, для отримання довіреності не з»явився, тим самим ухилився від оформлення та посвідчення, передбаченої договором доручення, довіреності. На виконання п.2.4.1 вищевказаного договору доручення, який передбачає, в т.ч. укладання договору, наслідком виконання якого буде набуття довірителем (відповідачем) права власності на об»єкт нерухомості з характеристиками, визначеними умовами даного договору, від імені повіреного, з подальшою передачею прав по цьому договору довірителю, а також здійснення повіреним інших дій на виконання предмету цього договору на умовах, найбільш вигідних для довірителя, у відповідності до його вказівок, позивач, 08.04.2002р. позивач, від свого імені та в інтересах відповідача, уклав з Акціонерним товариством холдингова компанія «Київміськбуд» договір № 43/17-25 про дольову участь у будівництві, за яким дольовик приймає дольову участь у будівництві, оплачує вартість дольової участі, а замовник, в рахунок дольової участі передає дольовику нежитлове приміщення № 27 в м. Києві по вул.Герцена 17-25, загальною площею 99,69 кв. м, вартістю 175454 грн. На виконання умов даного договору позивач, за рахунок отриманих ним від позивача коштів в сумі 200000 грн., призначених на виконання вищезазначеного договору доручення, сплатив вартість дольової участі у вищевказаному розмірі, тим самим виконав належним чином всі умови договору про дольову участь у будівництві в інтересах відповідача. Крім того, 10.06.2002р. між сторонами було укладено додаткову угоду до договору доручення від 12.03.2002р., яким позивач, був зобов»язаний до 01.01.2010р. передати відповідачу майнові права, що виникли з вищевказаного договору про дольову участь у будівництві. Однак, у встановлений договором строк, позивач, майнові права відповідачу не передав, тим самим покладені на нього договірні зобов»язання не виконав. Вищенаведене підтверджується даними копії вищевказаного договору доручення (а.с.6-7), копії розписки про отримання позивачем грошових коштів (а.с.8), копії листа-вимоги відповідача по договору доручення від 12.03.2002р.(а.с.14), копії вищезазначеного договору про дольову участь у будівництві (а.с.15), копії звіту позивача про виконання ним договору доручення від 12.03.2002р.(а.с.16), копії акта прийому-передачі побудованих приміщень інвестору (а.с.17), копії квитанції про оплату вартості дольової участі (а.с.18) та копії додаткової угоди до договору доручення від 12.03.2002р. (а.с.19). Відповідно до ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов»язків. Згідно ст.ст.1000,1003,1004,1006 ЦК України за договором доручення одна сторона (повірений) зобов»язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов»язки довірителя. У договорі доручення мають бути чітко визначені юридичні дії, які належить вчинити повіреному, і які мають бути правомірними, конкретними та здійсненими. Повірений зобов»язаний вчиняти дії відповідно до змісту даного йому доручення, і після виконання доручення надати звіт про виконання доручення та виправдні документи, якщо це вимагається за умовами договору та характером доручення. Відповідно до ст.ст.525,526,629 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, договір є обовязковим для виконання сторонами, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлене договором або законом. Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу та одними зі способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. За ст.190 ЦК України майном як особливим об»єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов»язки. Майнові права є неспоживною річчю. Майнові права визнаються речовими правами. Відповідно до ст.3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» від 12.07.2001р. майновими правами визнаються будь-яі права, пов»язані з майном, відмінні від права власності. Таким чином, враховуючи, що позивач на виконання умов договору доручення вчинив всі дії від імені відповідача, спрямовані на набуття останнім у майбутньому права власності на вищезазначений об»єкт нерухомості, в т.ч. уклав від свого імені та в інтересах довірителя договір про дольову участь у будівництві, тим самим виконавши покладений на нього п.2.4.1 договору доручення обов»язок, та сплатив вартість дольової участі в будівництві за рахунок відповідача на виконання умов такого правочину, що підтверджується наявними у справі доказами, однак покладені на нього договором доручення та додатковою угодою до договору доручення зобов»язання щодо передачі майнових прав на отримання права власності на нерухоме майно у вигляді нежитлового приміщення, не виконує, суд дійшов висновку, що відповідач правомірно набув майнове право на отримання права власності на вказане приміщення, і за ним слід визнати таке право в судовому порядку, враховуючи, що воно не визнається позивачем. Підстав для задоволення зустрічного позову суд не вбачає, оскільки договір доручення виконаний позивачем в повному обсязі, а належних доказів щодо порушення його істотних умов з боку відповідача, перший суду не надав, враховуючи, що наявні у справі докази спростовують такий факт, і виключають підстави для його розірвання.

Outcome: approved