overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з відповідачем вони уклали шлюб 28.04.1990 року, шлюб зареєстрований відділом РАЦС міськвиконкому м. Запоріжжя, актовий запис № 912. Шлюб між сторонами розірвано. 17.09.1995 року від шлюбу народилась дитина [PERSON], яка проживає з позивачкою і знаходиться на її повному утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини у добровільному порядку не надає. На підставі викладеного, позивач просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1\\4 частини його доходу щомісячно, але не менше прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання доньки [PERSON], [INFO] і до досягнення нею повноліття. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, просила суд позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні позов визнав в повному обсязі. Заслухавши думку сторін та вивчивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав: Згідно зі ст. 183 Сімейного Кодексу України аліменти з батьків на утримання дітей визначаються судом у частці від їх заробітку (доходу). Шлюб між сторонами зареєстровано 28.04.1990 року, шлюб розірвано 24.11.2008 року (а.с. 5). Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], її батьками є [PERSON] і [PERSON] (а.с.10). 22.01.2010 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім»ї, актовий запис № 76, фамілія «Маркіна» змінено на «Калюжна». (а.с. 19). Визначаючи розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на утримання неповнолітньої дитини, суд, у відповідності зі ст. 182 Сімейного Кодексу України враховував матеріальне становище дитини, наявність інших доходів, а також матеріальне становище платника, і вважає, що він має можливість надавати позивачу матеріальну допомогу на утримання доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 1\\4 частини його доходу щомісячно, але не менше прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення нею повноліття, щомісячно, починаючи з 03 березня 2010 року. Рішення у частині стягнення аліментів за 1 місяць підлягає негайному виконанню. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-22 00:00:00

У березні 2010 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] до досягнення ним повноліття. В обгрунтування вимог позивач посилається на те, що відповідач є батьком неповнолітнього [PERSON] [PERSON], який народився 27 жовтня 1998 року. Дитина проживає з матірю та перебуває на її повному утриманні. Відповідач працює та має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання сина, інших стягнень по виконавчим листам у відповідача не має, тому позивач просить стягнути на її користь аліменти в розмірі ? частини заробітку щомісяця до повноліття дитини. У судовому засіданні позивач надала аналогічні пояснення та просила задовольнити позов. Відповідач в судове засідання не зявився, про місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалив рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Із матеріалів справи видно, що відповідач [PERSON] є батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO] (копія свідоцтва про народження а.с. 6). Довідкою №9 від 05.03.2010 року, виданої ОСББ «Холодильник» підтверджується факт проживання сина [PERSON] з позивачем [PERSON] Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 181 СК України способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і ( або ) натуральній формі. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду із відповідним позовом ( п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України „ Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів №3 від 15 травня 2006 року ). За змістом ст.ст. 181, 182 СК України кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і ( або ) у твердій грошовій сумі, а при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. З пояснень позивача вбачається, що дитина перебуває на її утриманні, а відповідач працює, має задовільний стан здоровя, на утриманні нікого не має, тому він може сплачувати аліменти. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню шляхом стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини у розмірі ? частини його заробітку (доходу) щомісячно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-22 00:00:00

У травні 2010 року [PERSON] звернулася до суду із позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, посилаючись на те, що 10.12.2008 року померла її мати [PERSON], яка ще за життя зробила заповітне розпорядження згідно якого, заповіла все своє майно позивачу та [PERSON], проте в установлений законом строк позивач не звернулася до державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. У судовому засіданні позивач позов підтримала, пояснила, що пропустила строк на прийняття спадщини з поважних причин, а саме через тяжку хворобу та перебуванням на лікуванні у невропатолога. Відповідач [PERSON] позов визнав та надав суду нотаріально завірену заяву, про те що на спадкове майно після смерті дружини [PERSON] не претендує та в суд з позовом про встановленням додаткового строку для прийняття спадщини звертатися не буде. Представник Броварської міської ради Київської області [PERSON] пояснив, що проти задоволення позову заперечувати не буде, за умови встановлення факту, що [PERSON] та [PERSON] одна й та ж особа. Згідно ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що 10 грудня 2008 року померла [PERSON] На випадок смерті залишила заповіт, складений та підписаний 27.05.1999 року, в якому все своє майно заповіла [PERSON] та [PERSON]. З листа Броварської міської державної нотаріальної контори [PERSON], вбачається, що останній відмовлено у відкритті спадкової справи до майна померлої [PERSON], оскільки нею пропущено термін для прийняття спадщини. Довідкою, виданою Центральною районною лікарнею [PERSON], підтверджується, що вона перебувала на амбулаторному лікуванні у невропатолога з 22.05.2009 року по 07.07.2009 року. Факт перебування позивача на лікуванні також підтверджується даними медичної картки [PERSON], яка була оглянута у судовому засіданні. Із свідоцтва про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON], виданого 21.06.2002 року відділом РАЦС Броварського МУЮ Київської області, видно, що після розірвання шлюбу [PERSON] змінила прізвище на «Звездіна». Відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що причини пропуску позивачем строку на прийняття спадщини є поважними та враховуючи визнання позову відповідачами не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб, тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу, в якій вказав, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 22 липня 2006 року. Позивач просить розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на те, шлюбні відносини не підтримують з липня 2008 року, сімя розпалась остаточно, оскільки між ними відсутнє взаєморозуміння у рішенні життєво-важливих питань, відсутні почуття любові та поваги, спільне господарство не ведуть. Примирення з відповідачем не можливе. Спору про розподіл майна не має. В судове засідання позивач не з»вився, але надав заяву про слухання справи за його відсутністю, на задоволенні позовних вимог наполягає. В судове засідання відповідач в судове засідання не з»явилася, але надала заяву про слухання справи за її відсутністю, проти розірвання шлюбу не заперечує. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в звязку з наступним. Судом встановлено що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 22 липня 2006 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданого Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 168. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з пояснення представника позивача розпалась остаточно, подальше збереження та сумісне проживання подружжя стало не можливим, оскільки шлюбні відносини між ними припинені з липня 2008 року, спільне господарство сторони не ведуть, спір про спільне нажите майно відсутній. При таких обставинах, суд вважає, що шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-22 00:00:00

У травні 2010 року [PERSON] звернулась із позовом [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що 24 серпня 2000 року РАГСом Києво-Святошинського району був зареєстрований шлюб між нею та [PERSON]. Від шлюбу в нього народилося троє синів: [PERSON], [INFO], [PERSON] та [PERSON], які народилися 24 травня 2005 року. 10 листопада 2006 року їхній шлюб розірвано і вони з [PERSON] почали проживати окремо. Діти залишилися з нею. Ніякої матеріальної допомоги на утримання [PERSON] не надає, а вона не має змоги працювати, тому що змушена виховувати дітей самостійно і знаходиться в скрутному матеріальному становищі. 5 листопада 2009 року вона уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на [PERSON]. Оскільки [PERSON] як батько її дітей згідно чинного законодавства зобов»язаний приймати участь у їх утриманні і вона, враховуючи свій тяжкий матеріальний стан, змушена звернутися до суду з вказаним позовом. Оскільки розмір заробітку [PERSON] щомісяця різниться, а тому вона вважає за доцільне визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи викладене, [PERSON] просила стягнути аліменти з [PERSON] на її користь на утримання дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], в розмірі 600 грн. щомісячно до виповнення дітьми повноліття. У судовому засіданні позивач позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Суд, з»ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про розірвання шлюбу між відповідачем [PERSON] та позивачкою [PERSON] 10 листопада 2006 року розірвано. Від шлюбу сторони мають дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Згідно свідоцтва про шлюб позивачка 5 листопада 2009 року зареєструвала шлюб з [PERSON] та її шлюбне прізвище [PERSON]. Відповідно до довідок виконавчого комітету Боярської міської ради від 27 квітня 2010 року № 1397, від 22 червня 2010 року № 2131 діти: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], проживають та зареєстровані разом із своєю матір»ю [PERSON] за адресою: м. Боярка, вул. Герцена, 13, та знаходяться на її утриманні. Позивач [PERSON] зазначала в судовому засіданні, що відповідач [PERSON] не надає матеріальної допомоги дітям, а тому просила стягнути на її користь на утримання трьох дітей з відповідача 600 грн. до виповнення дітьми повноліття. Відповідач [PERSON]ВА. у судовому засіданні позов визнав повністю та не заперечував проти його задоволення. Згідно вимог ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи обставини при визначенні розміру аліментів, які передбачені ст. 182 Сімейного кодексу України, а також як пояснив [PERSON] він має мінливий дохід, суд на підставі вимог ст. 184 Сімейного кодексу України дійшов висновку про визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі і вирішив стягнути з відповідача на користь позивача аліменти в розмірі 600 грн. до досягнення дітьми повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-22 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду , пов»язаного з потребою у обгрунтуванні доводів сторін ,на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. Повідомити особам, які беруть участь у справі ,що з повним рішенням суду вони зможуть ознайомитися 25 .06. 2010 року. На підставі викладеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-22 00:00:00

Позивач звернувся з позовом ло суду про стягнення з відповідачки [PERSON] 1800.90 гривень заборгованості за спожиту теплову енергію, посилаючись на те, що вона є споживачем теплової енергії і зобов'язана щомісячно вносити плату за надані їй послуги. Однак своїх обов'язків не виконує і в добровільному порядку відшкодувати борг відмовляється. Просить позов задовольнити. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримує повністю. Просить стягнути з відповідачки заборгованість за спожиту теплову енергію та понесені судові витрати. Відповідачка [PERSON] позов не визнає, суду пояснила, що квартира [ADDRESS] являється її власністю. Літом 2009 року вона погасила заборгованість за тепло.відрізала постачання тепла від центратьної системи,встановила індивідуальне опалення, яким користується з жовтня 2009 року. Послугами позивача у зазначений в позовній заяві період не користувалась. Вважає, що заборгованості за теплову енергію немає, що підтверджується виготовленою документацією та свідками. Поосить в позові відмовити. Допитані в судовому засіданні в якості свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON]С, підтвердили про факт відключення гр. [PERSON] від центрального опалення ще в жовтні 2009 року. Даний факт їм відомий, оскільки [PERSON] являється сусідом відповідачки, а [PERSON] та [PERSON] проводили робота по відключенню [PERSON] від центрального опалення та встановлювали індивідуальне опалення. Дослідивши та оцінивши докази, суд встановив такі факти. Відповідачка [PERSON] є власником квартири №43, яка знаходиться в ч. Чорткові Тернопільської області по вул. Маковея,2. Послугами позивача по теплопостачанню відповідачка [PERSON] не користувалась з жовтня 2009 року, про що свідчать пред'явленні нею документи та виготовлена технічна документація нею на проведення індивідуального опалення та підтвердили допитані в судовому засіданні свідки. Таким чином, права позивача не порушені, тому в задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю. Враховуючи наведене,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-22 00:00:00

Позивач звернулась з позовом до суду, в якому просить прийняти рішення про стягнення аліментів з відповідача на користь [PERSON] [INFO] в розмірі 1/4 частини його заробітку і доходів на період навчання щомісячно, починаючи з дня подання заяви до досягнення 23 річного віку. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала, просила суд позов задоволити. Відповідач, повідомлений про розгляд справи, в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив. Суд, вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. [PERSON] є дочкою відповідача, що підтверджується свідоцтвом про її народження від 17 квітня 1992 року. Згідно наданої суду довідки Яготинського центру професійно-технічної освіти від 26.03.2010 року, [PERSON] дійсно навчається з 01.09.2009 року по 01.02.2011 року спеціальності лаборант, маляр денної форми навчання. Відповідно до ч.1 ст.І99 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цимпотребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно ч.1 ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Позивачем доведено той факт, що дочка потребує матеріальної допомоги, оскільки отримує стипендіюблизько 100 грн., а середньомісячні витрати на проїзд, одяг, канцтовари на навчання складають близько 320 грн. При визначенні розміру стягуваних з відповідача аліментів, суд враховує як матеріальний стан позивача, яка ' не працює, так і матеріальне становище платника аліментів, який має постійну роботу i працює водієм, отримує заробітну плату. За таких обставин, оцінюючи надані суду докази на підставі повного, всебічного, обєктивного їх дослідження в судовому засіданні, беручи до уваги можливість утримання повнолітньої дочки, суд вважає зваженим і справедливим стягнення аліментів з відповідача в сумі, яка складає 1/4 частину його доходів, але не менше мінімального розміру, передбаченого законом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-22 00:00:00

В січні 2009 року КП „Полтававодоканал звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення, посилаючись на те, що відповідач проживає за адресою: [INFO] та користується послугами підприємства з водопостачання та водовідведення, але не розраховується за вказані послуги, в звязку з чим у відповідача утворилась заборгованість за період з жовтня 1997 року по червня 2009 року в розмірі 856 грн. 12 коп.. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та пояснив, що відповідач проживає за адресою: [INFO] та користуються послугами КП „Полтававодоканал з водопостачання та водовідведення, за вказані послуги не розраховуються в повному обсязі, в зв'язку з чим утворилась заборгованість за період з жовтня 1997 року по червня 2009 року в розмірі 856 грн. 12 коп., яку просив стягнути на їх користь. Крім того на користь позивача просив стягнути понесені ними судові витрати в розмірі 81 грн. Відповідач в судове засідання не з'явився про день та час розгляд\' справи був повідомлений. Зі згоди представника позивача, а також приймаючи до уваги наявні у справі докази, суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач проживає та зареєстрований в [INFO] та користується послугами з водопостачання та водовідведення, які надаються КП „Полтававодоканал відповідно до ..Правіш надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення'', затверджених постановою КМУ № 630 від 21.07.2005 року. Відповідно до п. 18 „Правил... споживачі зобовязані оплач\ вати за спожиті послуги не пізніше 20 числа наступного за розрахунковим місяця. В звязку з тим, що відповідач не виконує взяті на себе зобов'язання та не оплачує послуги з водопостачання та водовідведення, за період з жовтня 1997 року по червня 2009 року утворилась заборгованість в сумі 856 грн. 12 коп.. Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно статті 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Враховуючи викладене, позовні вимоги КП «Полтававодоканал» про стягнення з відповідача заборгованості за послуги з водопостачання та водовідведення в сутні 856 грн. 12 коп. є обґрунтованими, оскільки він ухиляється від виконання своїх зобов'язань. Також у відповідності з ч. 1 ст. 88 ЦПК України на користь позивача з відповідача підлягають стягненню судові витрати в сумі 81 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-22 00:00:00

Зважаючи на складність у викладені повного рішення суду, повязаного з потребою в обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини, складання повного тексту судового рішення відкладається на пять днів.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за використаний природний газ за період з липня 1997 року по квітнень 2010 року, отримані за адресою [ADDRESS]. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, пославшись на викладені в позовній заяві обставини. Відповідач в судове засідання не з'явився, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази у справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню. Як встановлено судом, відповідач є споживачем послуг за спожитий природний газ за адресою [ADDRESS]. Також встановлено, що позивачем надавались відповідачу послуги з постачання природного газу. Відповідач послуги по газопостачанню одержала, однак за використаний природний газ в повному обсязі не розрахувалась. Статтею 257 ЦК України встановлено загальну позовне давність тривалістю у три роки. Відповідно до ст. 267 ЦК України сплив позовної давності є підставою для відмови в позові. Оскільки позивачем пред'явлені фактично вимоги до відповідача про стягнення заборгованості за період з липня 1997 року по червень 2003 року включно, суд приходить до висновку, що вимоги заявлені поза межами позовної давності, тому в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за використаний природний газ за період з вересня 1997 року по квітнень 2010 року, отримані за адресою м. Полтава.пров. Селікатний 2. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала. пославшись на викладені в позовній заяві обставини. Відповідач в судове засідання не з'явилась, будучи повідомленою про час та місце розгляду справи. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази у справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню. Як встановлено судом, відповідач є споживачем послуг за спожитий природний газ за адресою м. Полтава, пров. Селікатний 2. Також встановлено, що позивачем надавались відповідачу послу ги з постачання природного газу. Відповідач послуги по газопостачанню одержала, однак за використаний природний газ в повному обсязі не розрахувалась. Статтею 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки. Відповідно до ст. 267 ЦК України сплив позовної давності є підставою для відмови в позові. Оскільки позивачем предявлені фактично вимоги до відповідача про стягнення заборгованості за період з вересня 1997 року по червень 2006 року включно, суд приходить до висновку, що вимоги заявлені поза межами позовної давності, тому в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Outcome: dismissed