Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-12 00:00:00

18 листопада 2009 року позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила стягнути з відповідача суму заборгованості по аліментам за період січень 2008 року- вересень 2009 року в роз0мірі 10\~204,29 грн, з урахуванням індексу інфляції за вказаний період часу 1,334 % - в розмірі 13\~612,52 грн. В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі, який розірвано на підставі судового рішення від 23 травня 2008 . Від шлюбу є дитина- Борисов [PERSON], [INFO]. На підставі рішення суду від 4 березня 2009 року на її користь для утримання дитини з відповідача було стягнуто аліменти в розмірі ? частини від усіх видів доходів, починаючи з 20.01.2008 року до досягнення віку повноліття. Рішення набрало законної сили. Виконавчий лист виданий 26.05.2009 року та переданий на виконання до відділу ДВС Дзержинського району Харківського міського управління юстиції. Відповідач епізодійно сплачує аліменти на утримання дитини, у зв»язку з чим виникла заборгованість. В судовому засіданні представник позивача [PERSON], який діє за довіреністю, позовні вимоги свого довірителя підтримав та просив задовольнити. Відповідач позовні вимоги позивача визнав частково та пояснив, що на його думку, державний виконавець розрахунок суми заборгованості по аліментах повинен робити виходячи з розміру його щомісячного доходу, а не з статистичних даних по району. При цьому пояснив, що сума заборгованості, яка розрахована державним виконавцем ним не оскаржена. Суд, заслухавши пояснення представника позивача та відповідача ,дослідивши матеріали справи та докази, надані сторонами в обґрунтування позовних вимог та заперечень на позовні вимоги, дійшов наступного. Судовим розглядом справи встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано на підставі рішення суду від 23 травня 2008 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина- Борисова [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу проживає з матерю. На підставі рішення суду від 4 березня 2009 року на її користь для утримання дитини з відповідача було стягнуто аліменти в розмірі ? частини від усіх видів доходів, починаючи з 20.01.2008 року до досягнення віку повноліття. Рішення набрало законної сили. Виконавчий лист виданий 26.05.2009 року та переданий на виконання до відділу ДВС Дзержинського району Харківського міського управління юстиції. З цього часу боржник епізодійно сплачує аліменти на утримання сина, через що виникла заборгованість. Державним виконавцем проведено розрахунок суми заборгованості по аліментним зобов»язнням боржника за період з січня 2008 року по 18 вересня 2009 року з урахуванням сум проведених ним оплат. Боржником наведений розрахунок суми заборгованості у встановленому законом порядку не оскаржено. Претензії відповідача стосовно того, що сума заборгованості визначена державним виконавцем виходячи не з розміру його щомісячного доходу, а відповідно до статистичних даних. є неспроможними, тому з матеріалів справи вбачається, що довідки про доходи боржника надано до виконавчої служби тільки в липні 2009 року, через що дані про дохід не було відомо, розрахунок виконано відповідно до вимог чинного законодавства, а тому не викликає сумнівів. Відповідно до вимог ст.. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов»язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки ( пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. В судовому засіданні представник позивача відмовився від заявлених, але належним чином не оформлених , вимог в частині стягнення неустойки ( пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Так, відповідач за рішенням суду повинен сплачувати аліменти на утримання неповнолітнього сина. Свої зобов»язання виконує не в повному обсязі, через що виникла заборгованість, розрахунок якої міститься в матеріалах справи. Відповідач не довів суду, що несплата аліментів була наслідком незалежної від нього обставини. Таким чином, суд доходить висновку, що заборгованість виникла з вини боржника, який з суб»єктивних причин не виплачує в повному обсязі аліменти на утримання дитини. Позовні вимоги позивача в частині стягнення з відповідача суми боргу по сплаті аліментів законні, обґрунтовані, підтверджені належними доказами, а тому підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст.. 88 ЦПК України якщо позивача , на користь якого ухвалено рішення, звільнено від оплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, з відповідача підлягають стягненню на користь держави судові витрати, пов»язані з розглядом справи судовий збір в розмірі 51 грн та витрати на інформаційно- технічне забезпечення в розмірі 30 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved