Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-26 00:00:00

Позивач звернувся до суд із позовом про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування витрат, понесених в зв'язку з виконанням трудових обов'язків та моральної шкоди. Позовні вимоги під час розгляду справи змінювалися та доповнювалися. Остаточно просить поновити його на посаді агента з земельних питань товариства з обмеженою відповідальністю «Українські аграрні інвестиіуії»; стягнути серв^иЩ заробіток за час вимушеного прогулу, з урахуванням виплат на /еперішньом/ місці роботи; стягнути з відповідача понесені ним витрати, гюв'яршіі з вищнанцям службових обов'язків та утриманням службового автотранспо^^уг'вт^ум/, 16$03*38 фн.і^цдш кодувати моральну шкоду в сумі 5000.0 грн. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просить суд їх задовольнити та пояснив, що про його наступне вивільнення, у встановленому законом порядку, ніхто його за два місяці не попереджав. Під час виконання службових повноважень він ніс витрати пов'язані з оформленням земельної документації та утримував службовий транспортний засіб, проте відповідач не погоджується відшкодувати понесені в зв'язку з виконанням службових обов'язків позивачем витрат. Крім цього, відповідач, скорочуючи посаду, яку обіймав позивач, не запропонував йому іншу роботу, та відповідачем, у мережі Інтернет. було зроблено оголошення щодо заміщення вакантної посади, аналогічної той. з якою його було вивільнено в зв'язку із скороченням. Позивач зазначив, що автомобіль зареєстрований за відповідачем та він використовував його як керівник приватного підприємства «Степ», так як відповідач володіє корпоративними правами на це підприємство. Ніяких довіреностей від відповідача на отримання товарно матеріальних цінностей він не отримував. В обгрунтування відшкодування моральної шкоди наводить, що противоправні дії відповідача, враховуючи вік позивача, заподіяли йому моральну шкоду, та йому, в такому віці, складно підшукати роботу й те, що звільнили його незаконно Представник відповідача проти позову заперечив, зазначив що працівника було вивільнено відповідно до чинного законодавства, його було належним чином повідомлено за останнім, відомим відповідачу місцем проживання. Те. що позивач не мешкає за відомою відповідачу адресою, останньому не було відомо. Також зазначив, що позивач не звертався до відповідача з авансовими звітами щодо відшкодування службових витрат. Витрати, про які зазначає позивач, не пов'язані з господарською діяльністю безпосередньо самого відповідача і , його не стосуються. Що стосується проведення ремонту транспортного засобу, то автомобіль, яким користувався позивач, не належить відповідачу, йому подорожні листи відповідачем не виписувалися, а також не видавалися доручення на отримання позивачем матеріальних цінностей запасних частин до автомобіля, старі деталі не списувалися. Автомобіль перебував у користуванні ПП «Степ». Представник відповідача також зазначив, що на підприємстві відсутня профспілкова організація, на час вивільнення працівника в наявності вакантних посад не було. Не заперечив, що в мережі Інтернет було зроблено таке оголошення, з метою моніторингу можливих кандидатів на певні посади на підприємстві. По справі, в порядку визначеному ст. 237 ЮпП України була залучена 111 особа без самостійних вимог, на стороні відповідача, посадова особа, якою було здійснено вивільнення позивача, проте на час розгляду справи згадана особа припинила трудові відносини з відповідачем. В судовому засіданні були досліджені докази: копія трудової книжки позивача; копія повідомлення про вивільнення позивача від 22.04.2009 р.. відповідно п. 1, ст.. 40 КЗпП України; копія виписки з наказу № 56 к від 25.06.2009 р. про звільнення позивача згідно п. 1, ст.. 40 КЗпП України; копія довідки про доходи і середній заробіток позивача; копія заяви позивача відповідачу від 25.06.2009 р. щодо порушення трудових прав; копія повідомлення про вручення поштового відправлення 24.04.2009 р.. на ім'я [PERSON], на адресу в м. Біла Церква. Київської області; копія довідки про присвоєння ідентифікаційного коду позивачу; копія паспорту відповідача в якому зазначено реєстрація його місця проживання з 18.03.2009 р. в м. Світловодську. Кіровоградської області; копія трудового договору укладеного між сторонами по справі від 23.04.2008 р.; копія диплому про освіту позивача; копія роздруківки сторінки з мережі Інтернет щодо наявності вакансій у відповідача; довідки про доходи позивача; звернення позивача до відповідача, в якому він зазначає себе як директора ПП «Степ»; відповідь на звернення позивача 25.06.2009 р. щодо порушення трудових прав; копія книги обліку руху трудових книжок відповідача та особової картки позивача; копія службової записки щодо скорочення чисельності штату: копія заяви позивача про прийняття на роботу; копія подорожнього листа службового автомобіля [NUMBER] № 020207. з відбитком печатки відповідача, від 02.01.2008 р.. виданого водію [PERSON]; копії товарних чеків на придбання запасних частин до автомобіля позивачем, акти виконаних робіт* щодо ремонту транспортного засобу та копії реєстраційних документів суб'єктів господарювання, що здійснювали продаж цих запасних частин та надавали послуги по ремонту транспортного засобу; квитанції щодо оплати платником [PERSON]Я наданих послуг центру Державного земельного кадастру при Держкомземі України, санстанції, тощо; звіт відповідача про вивільнення позивача до центру зайнятості населення; акт прийому передачі договорів оренди землі, укладених з громадянами приватними підприємствами «Степ» і «Олдер»; заявки на надання послуг, акти про виконання послуг, в яких позивач зазначається як директор ПП «Степ»; копія протоколу загальних зборів щодо відкликання 111 ї особи з посади керівника відповідача; копія свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ВАЗ 210994 АА 34-16 ЕН. який належить ТОВ «Віейбі лізинг»; копія журналу реєстрації довіреностей на отримання ТМІД. в якому відсутні записи щодо надання довіреностей позивачу на отримання запасних частин: копія наказу щодб вступу на посаду керівника відповідача іншої фізичної особи. В судовому засіданні було встановлено, що у порушення ст. ст. 22. 492 КЗпП України, позивач персонально не був попереджений за два місяці про наступне вивільнення, так як таке повідомлення йому було направлено за адресою, за якою він не мешкав. Крім цього, у порушення встановленого порядку, працівнику, що вивільняється, не було запропоновано іншу посаду чи роботу, при наявності вакансій. В зв'язку з чим. позовні вимоги щодо поновлення позивача на роботі та стягнення на його користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відповідно до ст. 235 КЗпП України, підлягають задоволенню. Враховуючи середньоденний заробіток позивача та тривалість робочого часу за певний період, згідно листів Мінпраці та соціальної політики України № 1033/0/14-08/13 від 30.09.2008 р. та № 9681/0/14/14-07/13 від 25.08.2009 р.. про розрахунки норм тривалості робочого часу, середній заробіток за час вимушеного прогулу повинен бути вирахуваний наступним чином: За 2009 рік: червень 3 роб. дн. х 51.55 грн. 154.65 гри.; липень 23 роб. дн. х 51.55грн. 1185,65 грн.; серпень - 20 роб. дн. х 51.55 грн. 1031.0 грн.; вересень - 22 роб. дн. х 51.55 грн. 1134.1 грн.; жовтень 22 роб. дн. х 51.55 грн. 1134,1 грн.; листопада - 21 роб. дн. х 51.55 грн. 1082.55 грн.; грудень 23 роб. дн. х 51.55 грн. = 1185.65 грн. Всього 6753.05 грн. За 2010 рік: січень 19 роб. дн. х 51.55 грн. 979.45 грн.; лютий 20 роб. дн. х 51.55грн. 1031.0 грн.; березень 22 роб. дн. х 51.55 грн. 1134.1 грн.; квітень 21 роб. дн. х 51,55 грн. 1082.55 грн.: травень 15 роб. дн. х 51.55 грн. 773.25 грн. Всього 5000.35 грн. Позивач просить стягнути з відповідача заподіяну неправомірним звільненням моральну шкоду, в сумі 5 000,00 грн.. апе. під час розгляду справи по суті, не були встановлені підстави для відшкодування моральної шкоди у заявленому позивана розмірі, так-як ним. зазначений розмір матеріального еквіваленту відшкодуван моральної шкоди не був доведений. Проте, неправомірні дії відповідача обумови. виникнення моральної шкоди у вигляді додаткових зусиль для організації ним сво життя, що виявилось у відстоюванні своїх прав у суді, а тому, позовні вимоги що, відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню, згідно ст. 23 КЗпП України, в сумі 1000.0 грн. Не підлягають задоволенню позовні вимоги щодо відшкодування позива1 службових витрат, пов'язаних з виконанням ним своїх службових обов'язків, утримання транспортного засобу з наступних підстав: Відповідно до ст. 4 КЗпП України законодавство про працю складається з КЗп України та інших актів законодавства, прийнятих відповідно до нього. Згідно п.п.: 1.2. 2.1, 2.2, 2.12. 3.1 Положення про ведення касових операцій ' національній валюті в Україні, затвердженого Постановою НБ України від 15.12.2004 > 637. фізичні особи - довірені особи підприємств (юридичних осіб), які відповідно де законодавства України одержали готівку з карткового рахунку із застосувань корпоративної платіжної картки або особистої платіжної картки, використовують її з; призначенням без оприбуткування в касі. Зазначені довірені особи подають до бухгалтері підприємства звіт про використання коштів разом із підтвердними документам! встановлені строки і порядку, що визначені для підзвітних осіб законодавством України, і також документи про одержання готівки з карткового рахунку (чек банкомата. копі) видаткового ордера, довідки за встановленими формами, сліп, квитанція торговельноп термінала тощо) разом з невитраченим залишком готівки. Касові операції оформляють^ касовими ордерами. видатковими відомостями, розрахунковими документами документами за операціями із застосуванням платіжних карток, іншими касовим! документами, які згідно із законодавством України підтверджували б факт продаж\ (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) готівкових коштів та : урахуванням положень встановлених Інструкцією про порядок реєстрації виданих повернутих і використаних довіреностей на одержання цінностей, затверджених Наказоіу № 99 Міністерства фінансів України від 16.05.1996 року. Враховуючи те, що позивачем не було надано належних доказів щодо отримання, звітування про витрачання коштів відповідача, витрачання їх на його користь, отримання за довіреністю відповідача матеріальних цінностей. А також те. що надані докази що витрати, пов'язані із службовою діяльністю позивача здійснювалися па користь інших осіб, приватних підприємств щодо оформлення на їх користь договорів оренди земельних ділянок, а транспортний засіб, який використовувався позивачем, відповідачу не належить, за цих умов згадані позовні вимоги не підлягають задоволенню. Крім цього, надана позивачем копія подорожнього листа не може слугувати належним доказом щодо заявлених позовних вимог відносно відшкодування витрат позивачу, здійснених на утримання транспортного засобу, виходячи з викладених вище обставин, а також того, що зазначений подорожній лист виданий у порушення п.п. 1.3, 2.1, 2.2 Інструкції про порядок застосування подорожнього листа службового легкового автомобіля та обліку транспортної роботи, затвердженого Наказом № 74 Державного комітету статистики України від 17.02.1998 року, щодо видачі такого документа щоденно, лише після того, як буде зданий водієм подорожній лист за попередній день. Згаданий документ визначає пробіг транспортного засобу, з метою проведення його технічного обслуговування та ремонту, а також списання витраченого пального щоденно не видавався, не здавався, а надана копія за своїми реквізитами не відповідає вимогам згаданого нормативного акту. Питання щодо відшкодування таких витрат повинно вирішуватися відповідно до ст. ст. 1158.1 159. 1 160 ІДК України. Судові витрати повинні бути покладені на відповідача в частині задоволених вимог. Відповідно до ст.. 4 Декрету Кабінету Міністрів України, зважаючи на пільги щодо звільнення працівників по трудовим спорам від сплати судового збору, позивач звільняється від сплати судових витрат в частині незадоволених позовних вимог.

Outcome: partial