Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-10 00:00:00

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОС» звернувся до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON]. В обґрунтування заявлених вимог представник ТОВ «АГРОС» посилається на те, що є законним власником обєкту нерухомого майна нежитлових будівель та споруд, що розташовані за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Ю.Савченка, буд. 17 на підставі договору купівлі-продажу № 160 укладеного 27.06.1996 р. між регіональним відділенням Фонду державного майна України по Дніпропетровській області та товариством покупців, створеним трудовим колективом магазину «АГРОС», завіреного приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] за № 9848 та зареєстрованого розпорядженням виконавчого комітету Кіровської районної ради народних депутатів № 458 від 02.07.1996 р. 24.07.2005 р. між ТОВ «АГРОС» та ПП «Багратіон» в простій письмовій формі було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна овочесховища, у відповідності до якого ТОВ «АГРОС» продало, а ПП «Багратіон» придбало нерухоме майно нежитлові будівлі та споруд, що розташовані за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Ю.Савченка, буд. 17. Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 13.12.2005 р. по справі № 6/490 було визнано дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна овочесховища, укладений 24.07.2005 р. між позивачем та ПП «Багратіон» та визнано за ПП «Багратіон» право власності на зазначене нерухоме майно. 08.02.2006 р. ПП «Багратіон» було видано витяг № 9384533 про реєстрацію права власності. 21.11.2007 р. ПП «Багратіон» відчужило відповідачу овочесховище на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], занесено в реєстр за № 3157. Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровськ по справі № 2-232/08 (2-455/07(2-1801/06) за позовом [PERSON] до ПП «Багратіон», ТОВ «АГРОС», треті особи [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання договору недійсним було визнано недійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна, укладений 24.07.2005 р. між позивачем та ПП «Багратіон». Рішення є таким, що вступило в законну. На підставі ст.ст. 215, 216, 330, 387, 388, 392 ЦК України ТОВ «АГРОС» вважає, що є законним власником обєкту нерухомого майна нежитлових будівель та споруд, що розташовані за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Ю.Савченка, буд. 17 та вважає за необхідне витребувати зазначене нерухоме майно у [PERSON]. Посилаючись на вищевикладене позивач просить суд: - Витребувати у [PERSON] (49000, м.\~Дніпропетровськ, вул.\~Арбатська, б. 33а, ідентифікаційний номер [NUMBER]) та передати на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОС» (місцезнаходження: 49000, м. Дніпропетровськ, вул. Ю.Савченка, 17, код за ЄДРПОУ 13454866) обєкт нерухомого майна: нежитлові будівлі та споруди, які складаються з частини будівлі овочесховища літ. В-1: у підвалі поз. 1 10, 10а, 11, 12 площею 1222,1 кв.м., на першому поверсі поз. 19-24, 24а, 24б, 24в, 25-31, 33-38 площею 677,4 кв.м., всього загальною площею 1899,5 кв.м., рампа літ. в3, в4, в6, сходи літ. в7, споруда літ. в8; овочесховище літ. Е-1 площею 66,7 кв.м.; господарський склад літ. Д-1 площею 162,0 кв.м; ганки літ. д, д; навіс літ. Л; мостіння №1, що розташовані за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Ю.Савченка, буд. 17. - Визнати право власності Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОС» (місцезнаходження: 49000, м. Дніпропетровськ, вул. Ю.Савченка, 17, код за ЄДРПОУ 13454866) на обєкт нерухомого майна: нежитлові будівлі та споруди, які складаються з частини будівлі овочесховища літ. В-1: у підвалі поз. 1 10, 10а, 11, 12 площею 1222,1 кв.м., на першому поверсі поз. 19-24, 24а, 24б, 24в, 25-31, 33-38 площею 677,4 кв.м., всього загальною площею 1899,5 кв.м., рампа літ. в3, в4, в6, сходи літ. в7, споруда літ. в8; овочесховище літ. Е-1 площею 66,7 кв.м.; господарський склад літ. Д-1 площею 162,0 кв.м; ганки літ. д, д; навіс літ. Л; мостіння №1, що розташовані за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Ю.Савченка, буд. 17. - Судові витрати покласти на відповідача. В судових засіданнях представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просив суд задовольнити їх. Відповідачі про час і місце судового засідання повідомлялися належним чином, про причину неявки суд не повідомили. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи у їх сукупності приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, з наступних підстав: У судовому засіданні встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «АГРОС» створене на підставі протоколу засновницьких зборів та діяльності товариства з обмеженою відповідальністю № 1 від 08.10.1996 р. та установчого договору ТОВ «АГРОС» від 20.05.1997 р. Позивач зареєстрований виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради народних депутатів 06.06.1997 р. про що видане відповідне свідоцтво про державну реєстрацію субєкта підприємницької діяльності юридичної особи. Діючий статут позивача перереєстрований 30.05.1997 розпорядження № 513-5. Товариство з обмеженою відповідальністю «АГРОС» створене колишніми членами трудового колективу державного комунального оптово-роздрібного підприємства - магазину «АГРОС», що приймали участь в викупі державного майна цілісного майнового комплексу оптово-роздрібного підприємства магазину «АГРОС», згідно договору купівлі-продажу № 160 від 27.06.1996 р. між регіональним відділенням Фонду державного майна України по Дніпропетровській області та товариством покупців, створеним трудовим колективом магазину «АГРОС», завіреного приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] за № 9848 та зареєстрованого розпорядженням виконавчого комітету Кіровської районної ради народних депутатів № 458 від 02.07.1996 р. За наслідками приватизаційного викупу та перетворення державного комунального оптово-роздрібного підприємства позивач є власником обєкту нерухомого майна нежитлових будівель та споруд, що розташовані за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Ю.Савченка, буд. 17. Відповідно до договору купівлі-продажу нерухомого майна від 24.07.2005 р., укладеного в простій письмовій формі між позивачем та ПП «Багратіон», ТОВ «АГРОС» продало, а ПП «Багратіон» придбало нежитлові будівлі та споруди, що розташовані за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Ю.Савченка, буд. 17. 13.12.2005 р. по справі № 6/490 за позовом ПП «Багратіон» до ТОВ «АГРОС» було винесено рішення, яким визнано дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна, укладеного 24.07.2005 р. між ПП «Багратіон» та ТОВ «АГРОС», визнано за ПП «Багратіон» право власності на обєкт нерухомого майна: нежитлові будівлі та споруди, що розташовані за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Ю.Савченка, буд. 17. 08.02.2006 р. ПП «Багратіон» було видано витяг № 9384533 про реєстрацію права власності на зазначений обєкт нерухомого майна. Відповідно до ст.145 ЦК України вищим органом товариства з обмеженою відповідальністю є загальні збори його учасників. У товаристві з обмеженою відповідальністю створюється виконавчий орган (колегіальний або одноособовий), який здійснює поточне керівництво його діяльністю і є підзвітним загальним зборам його учасників. Виконавчий орган товариства може бути обраний також і не зі складу учасників товариства. Компетенція виконавчого органу товариства з обмеженою відповідальністю, порядок ухвалення ним рішень і порядок вчинення дій від імені товариства встановлюються цим Кодексом, іншим законом і статутом товариства. У відповідності до п.5.9. Статуту позивача директор має право укладати договори, розпоряджатися майном ТОВ «АГРОС» в межах, визначених загальними зборами. Директор не має права приймати рішення, що є обовязковими для загальних зборів. Суд приходить до висновку, що у відповідності до Статуту позивача директор має право відчужувати (розпоряджатися) майно ТОВ «АГРОС» виключно у випадку, якщо його уповноважать на це загальні збори учасників. У відповідності до п.п. и п. 5.6. Статуту позивача до компетенції загальних зборів Позивача належить затвердження договорів, укладених на суму, що перебільшує суму, встановлену засновницькими документами. В засновницьких документах (Статут та засновницький договір) позивача зазначена сума в розмірі 9391,00 грн. У відповідності до договору купівлі-продажу нерухомого майна, укладеного 24.07.2005 р. між позивачем та ПП «Багратіон» сума договору становить 400\~000,00, що є значно більшим за 9391,00 грн. Відсутність надання згоди загальними зборами учасників позивача підтверджується також і рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська по справі № 2-232/08 (2-455/07(2-1801/06) за позовом [PERSON] до ПП «Багратіон», ТОВ «АГРОС», треті особи [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання договору недійсним, яким було визнано недійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна, укладений 24.07.2005 р. між позивачем та ПП «Багратіон». В даному рішенні зазначено, що «24.06.205 року ТОВ «АГРОС» в особі директора [PERSON] та ПП «Багратіон» в особі [PERSON] не маючи на те рішення загальних зборів учасників ТОВ «АГРОС», уклали між собою договір купівлі-продажу овочесховища». На підставі зазначеного вище, у відповідності до до п.п. 5.6., 5.9. Статуту позивача, суд приходить до висновку, що для відчуження нерухомого майна: нежитлові будівлі та споруди, що розташовані за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Ю.Савченка, буд. 17 за волею ТОВ «АГРОС» необхідні два обовязкових факти: надання згоди загальними зборами учасників позивача та уповноваження директора ТОВ «АГРОС» на укладання правочину щодо відчуження такого майна і затвердження відповідного договору після його підписання. У звязку з тим, що загальні збори учасників позивача не надавали директору ТОВ «АГРОС» [PERSON] згоду, та відповідно не уповноважували останнього на укладання договору купівлі-продажу нерухомого майна - нежитлові будівлі та споруди, що розташовані за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Ю.Савченка, буд. 17, загальні збори учасників позивача не затверджували договір купівлі-продажу нерухомого майна, укладеного 24.07.2005 р. між позивачем та ПП «Багратіон», суд вважає, що позивач не бажав (була відсутня воля останнього) укладати договір купівлі-продажу нерухомого майна - нежитлові будівлі та споруди, що розташовані за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Ю.Савченка, буд. 17 від 24.07.2005 р. 13.12.2005 р. по справі № 6/490 за позовом ПП «Багратіон» до ТОВ «АГРОС» було винесено рішення, яким визнано дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна, укладеного 24.07.2005 р. між ПП «Багратіон» та ТОВ «АГРОС», визнано за ПП «Багратіон» право власності на обєкт нерухомого майна: нежитлові будівлі та споруди, що розташовані за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Ю.Савченка, буд. 17. Судове рішення обґрунтоване тим, що з боку ПП Багратіон відбулося повне виконання договору, а ТОВ АГРОС ухилилося від його нотаріально посвідчення, що, в свою чергу, було підставою для визнання судом правочину дійсним на підставі ст. 220 ЦК України. Визнання судом дійсним на підставі ст.220 ЦК України договору купівлі-продажу нерухомого майна, укладеного між позивачем та ПП Багратіон, не позбавляє можливості розгляду в подальшому судом спору щодо оскарження такого договору з підставі порушення інших вимог законодавства (крім уникнення нотаріального посвідчення) та визнання такого договору з цих мотивів недійсним. 19.12.08р. по справі № 2-232/08 (2-455/07(2-1801/06) за позовом [PERSON] до ПП «Багратіон», ТОВ «АГРОС», треті особи [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання договору недійсним було винесено заочне рішення яким позовні вимоги [PERSON] задоволені в повному обсязі, визнано недійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна, укладеного 24.07.2005 р. між ПП «Багратіон» та ТОВ «АГРОС», про купівлю продаж нежитлових будівель та споруд, що розташовані за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Ю.Савченка, буд. 17. Судом також встановлено, що 21.11.2007 р. ПП «Багратіон» відчужило овочесховище відповідачу, про що було укладено договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 3157. Зазначене нерухоме майно було придбано Відповідачем у особи, що не мала права його відчужувати (так як недійсний правочин не створює жодних юридичних наслідків) та поза волею позивача. У відповідності до ст.228 ЦК України вказано, що правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на незаконне заволодіння майном. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним. Як вбачається з вищезазначеного, правочин у вигляді договору купівлі-продажу від 21.11.2007 р., укладений між відповідачем та ПП «Багратіон», посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 3157, був спрямований на незаконне заволодіння нежитловими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Ю.Савченка, буд. 17, так як майно придбавалося не у його власника, у особи, що не мала права ним розпоряджатись, тобто ПП «Багратіон», а отже у відповідності до ст. 228 ЦК України є нікчемним. У відповідності до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідач набув нежитлові будівлі та споруди, що розташовані за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Ю.Савченка, буд. 17 не на підставі закону, а отже не набув останнє у власність і, відповідно, усі наступні правочини щодо овочесховища не створили прав відповідача та підстав для набуття права власності на зазначене нерухоме майно. Згідно зі ст.330 ЦК України зазначено, що якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього. У відповідності до ст.387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Пунктом 3 ч.1 ст.388 ЦК України передбачено, що в разі придбання майна за відплатним договором в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно вибуло із володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Як встановлено вище, правочин у вигляді договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], занесено в реєстр за № 3157 був спрямований на незаконне заволодіння овочесховищем (так як майно набувалось не у його власника), а отже, у відповідності до ст.228 ЦК України, є нікчемними. У відповідності до ст.ст. 215, 216, 236 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Нікчемний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. Нікчемний правочин, є недійсним з моменту його вчинення, а отже не породжує будь-яких юридичних наслідків. За таких умов нікчемність правочину виключає необхідність звернення до суду з позовом про визнання його недійсним. Суд погоджується з доводами позивача щодо того, що використання правового механізму щодо визнання недійсними правочинів, (ст.\~ст. 215, 216 ЦК України) є недоречним у випадку придбання майна не у власника, а у особи, яка не мала прав таке майно відчужувати, оскільки наслідком такої угоди є не реституції, а повернення майна з чужого незаконного володіння (віндикація). Права особи, яка вважає себе власником майна, не підлягають захистові шляхом задоволення позову до добросовісного набувача з використанням правового механізму, встановленого ст. ст. 215, 216 ЦК України. Такий захист можливий лише шляхом задоволення віндикаційного позову. В разі ж використання механізму визнання недійсними правочинів, (ст.\~ст. 215, 216 ЦК України), то достатньо визнання недійсним лише першого правочину, на підставі якого майно вибуло з володіння законного власника. Відповідно до вимог ст.\~41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Стаття 15 Цивільного кодексу України встановлює, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно зі ст.\~392 Цивільного кодексу України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з реєстром прав власності на нерухоме майно право власності на нежитлові будівлі та споруди, що розташовані за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Ю.Савченка, буд. 17 зареєстроване за відповідачем. Проте, як встановлено судом, відповідна реєстрація права власності на нежитлові будівлі та споруди, що розташовані за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Ю.Савченка, буд. 17 відбулася на підставі низки нікчемних правочинів. Судом також встановлено факт належності нежитлових будівель та споруд, що розташовані за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Ю.Савченка, буд. 17 позивачу на підставі договору купівлі-продажу № 160 від 27.06.1996 р. між регіональним відділенням Фонду державного майна України по Дніпропетровській області та товариством покупців, створеним трудовим колективом магазину «АГРОС», завіреного приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] за № 9848 та зареєстрованого розпорядженням виконавчого комітету Кіровської районної ради народних депутатів № 458 від 02.07.1996 р. На підставі зазначеного вище, суд приходить до висновку, що саме позивач є власником нежитлових будівель та споруд, що розташовані за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Ю.Савченка, буд. 17. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved