overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом про встановлення факту проживання однією сімєю [PERSON] та [PERSON] без шлюбу. Встановлення факту проживання однією сім'єю необхідні позивачці для прийняття спадщини після смерті [PERSON]. У судовому засіданні представник позивача повністю підтримав позовні вимоги позивачки та, посилаючися на ті самі підстави, просив їх задовольнити. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, причину неявки суду не повідомила. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Згідно повідомлення Третьої Дніпропетровської державної нотаріальної контори, у звязку з виробничою необхідністю їх представника, котрий не може бути присутнім в ході судового засідання, просить справу розглядати без участі їх представника. Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.1 ч.5 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки без шлюбу. Судом встановлено, що з травня 1992 року позивачка проживала разом з [PERSON] в [ADDRESS] однією сім'єю, вела спільне господарство, мали спільний сімейний бюджет і спільно наживали сімейне майно. 30.03.2004 р. [PERSON] і [PERSON] звернулися до відділу РАГС Амур-Нижиьодніпровського району м. Дніпропетровська з заявою про реєстрацію нашого шлюбу. Реєстрація нашого шлюбу була призначена на 30.04.2004р., про що свідчить наданий відділом РАГС АНД району м. Дніпропетровська лист за № Н-14/03-22 (а.с.8). Але зареєструвати шлюб в зазначений термін сторони не змогли. Згідно актовим записом про смерть № 5026 від 20.06.2008р., 23 травня 2008 року [PERSON] помер (а.с.9). Встановлення факту проживання однією сім'єю необхідні позивачці для прийняття спадщини після смерті [PERSON]. Зазначені факти також підтверджуються письмовими поясненнями свідків: [PERSON], [PERSON][PERSON] Таким чином суд вважає можливим в силу ст. 256 ЦПК України встановити в судовому порядку факт проживання [PERSON] та [PERSON] однією сім'єю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-26 00:00:00

У липні 2010 року [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому зазначила, що з 07.06.1997 р. перебуває у шлюбі з [PERSON] Від шлюбу у них є двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO] і дочка [PERSON], [INFO] Діти перебувають тільки на її утриманні, а відповідач ухиляється від їх утримання. З цих підстав позивачка просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання обох дітей. Відповідач позов визнав. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач є батьком дітей, (а.с.3-4)

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-26 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі. В судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала повністю, оскільки відповідач ніде не працює просить стягувати з нього аліменти у твердій грошовій сумі - 300 грн. щомісяця на утримання дитини - [PERSON] [INFO]. Крім цього, пояснила, що відповідач грошей на утримання дитини не дає на протязі вже більше 1 року 6 місяців, а їй одній важко утримувати дитину. Відповідач [PERSON] позов визнав частково, згідний сплачувати аліменти в сумі 150 грн. на дитину щомісяця та при цьому пояснив, що в даний час він ніде не працює, а тому не зможе сплачувати аліменти в розмірі 300 грн. на утримання дитини. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи із наступних підстав. У відповідності із ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.З ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст..184 СК України, якщо платник має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] 2 вересня 2005 року було зареєстровано шлюб. Від даного шлюбу в вик народилась одна дитина, а саме: син -[PERSON] [INFO], який проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні, що визнано в судовому засіданні і самим відповідачем. Відповідач ніде не працює, немає регулярного заробітку, але разом з тим, ним, суду не подано жодних доказів про неможливість працевлаштуватись чи про його непрацездатність за станом здоров'я. Доводи відповідача про його неплатоспроможність на увагу не заслуговують, оскільки є голослівними. Відповідач молодий, здоровий, може працювати, а тому зобов'язаний утримувати свою дитину. Відсутність у нього роботи не є підставою для часткового задоволення позову, так як судом не встановлено обставин, які б свідчили, що [PERSON] має об'єктивні перешкоди для працевланпування. За таких підстав, суд. враховуючи обставини передбачені ст.182 СК України, прийшов до переконання, що позов [PERSON] підставний, а тому підлягає до задоволення. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, який уточнила у червні 2010р., про встановлення факту належності померлому чоловіку [PERSON] на праві власності житлового будинку по вул. Миру в с. Кримка Бердянського району Запорізької області, оскільки оригінал правовстановлюючого документу на цей будинок було втрачено. А також просить визнати за нею право власності на цей будинок в порядку спадкування за законом, як за спадкоємцем першої черги, який у визначений законом строк подав заяву про прийняття спадщини. Представник позивача у судовому засідання позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просить їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради у судове засідання не з'явився, надіслав заяву про розгляд справи буз його участі, заперечень проти позову не має. Вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Судом встановлено, що [PERSON] помер 01.04.1997 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть ( а.с. 6). Позивач [PERSON] є дружиною померлого, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб ( а.с.8) і відповідно до ст.. 529 ЦК України ( 1963 року) відноситься до спадкоємців першої черги після смерті чоловіка. Позивач прийняла у спадщину після смерті чоловіка земельну ділянку та майновий пай, що підтверджується копіями свідоцтв про право на спадщину за законом від 28.03.2000р. і 23.03.2004р. Неуспадкованим залишилося нерухоме майно- житловий будинок №39 по вул. Миру в с. Кримка Бердянського району. Оригінал правовстановлюючого документу на житловий будинок втрачений. Як вбачається з довідки Бердянського районного бюро технічної інвентаризації №152 від 11.05.10р. житловий будинок дійсно 22.12.1988р. зареєстрований за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 22.12.1988р., виданого Бердянською районною радою народних депутатів. Рішенням Бердянського міськрайонного суду від 30.06.2009р. був встановлений факт прийняття [PERSON] спадщини після смерті 01.04.1997р. [PERSON] Таким чином суд приходить до висновку про необхідність встановлення факту належності на праві власності померлому [PERSON] житлового будинку №39 по вул. Миру в с. Кримка Бердянського району. Зважаючи на відсутність оригіналу свідоцтва про право власності на житловий будинок позивач не може оформити спадщину, яка залишилися після смерті чоловіка. Позивач, відповідно до ст. 529 ЦК України ( 1963р.), належить до спадкоємців першої черги, оскільки є дружиною померлого, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Інші спадкоємці першої черги, від прийняття спадщини відмовилися, що підтверджується копією спадкової справи.. Згідно із ч. 2 ст. 548 ЦК України ( 1963), спадщина належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, незалежно від часу її прийняття. Таким чином, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі. На

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-26 00:00:00

ВАТ „Енергопостачальна компанія,Дніпрообленерго подало до суду позовну заяву до зазначеного відповідача в якій просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за спожиту електричну енергію в сумі 522,53 грн. В обґрунтування заявленого позову представник позивача посилався на те, що ВАТ „ЕК Дніпрообленерго у період 2007-2010 рр. була зроблена поставка електроенергії на обєкт відповідача, що перебуває за адресою: [ADDRESS]. За спожиту електроенергію відповідачу була нарахована сплата на підставі чинних тарифів у сумі 522,53 грн., яка залишилася нею дотепер не сплаченою. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд винести рішення яким стягнути з відповідача на користь Відкритого акціонерного товариства „Енергопостачальна компанія ,Дніпрообленерго в особі Павлоградського району електричних мереж заборгованість за спожиту електричну енергію в сумі 522,53 грн. Відповідачка в судове засідання не зявилася, хоча була належним чином повідомленою про день та час слухання справи, причини неявки суду не відомі. Відомостей про неможливість зявитися в судове засідання відповідачка суду не надавала. Враховуючи думку позивача, про можливість розгляду справи на підставі наявних доказів по справі у відсутності відповідача, суд на підставі ст.225 ЦПК України, ухвалив розглядати справу заочно. Суд заслухавши думку представника позивача, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом по справі встановлено, що ВАТ „ЕК Дніпрообленерго у період 2007-2010 рр. була зроблена поставка електроенергії на обєкт відповідача, що перебуває за адресою: [ADDRESS]. За спожиту електроенергію відповідачу була нарахована сплата на підставі чинних тарифів у сумі 522,53 грн., яка залишилася нею дотепер не сплаченою. Відповідно до п. 42 „Правил користування електроенергією для населення затверджених постановою Кабінету міністрів України №1607 від 26.07.1999 року, споживач електричної енергії зобовязаний оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 26 ч. 2 Закону України „Про електроенергетику, споживачі електроенергії зобовязані додержуватися вимог договору про постачання енергії. Відповідно до ст. 68 ЖК України, наймач зобовязаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Враховуючи те, що сума заборгованості відповідачем не погашена в повному розмірі до теперішнього часу, суд вважає за необхідне стягнути з неї вказану суму на користь Відкритого акціонерного товариства „Енергопостачальна компанія ,Дніпрообленерго в особі Павлоградського району електричних мереж та суму витрат на інформаційно-технічне забезпечення сплачених позивачем при поданні позову до судових органів, державного мита. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-26 00:00:00

20 липня 2010 року позивач звернувся з позовом до відповідача про визнання угоди дійсною та визнання за ним права власності на нерухоме майно. В обгрунтування своїх позовних вимог він посилається на те, що 07 квітня 2010 року він та відповідач уклали договір купівлі - продажу нерухомого майна, а саме: фундамент котельні, що позначений на плані під літерою « Л «, напівзруйнований сарай під літерою « Н «, які розташовані по [ADDRESS]. Вказане нерухоме майно належало відповідачу на підставі договору купівлі - продажу, укладеного на Павлоградській товарній біржі за реєстраційним номером № 07/03 - НД від 30 липня 2002 року. Як вказує позивач в своїй заяві, він виконав умови договору купівлі - продажу від 07.04.2010 року, передав відповідачу оговорену суму за вказане нерухоме майно та фактично його прийняв, але відповідач не виконав своє зобов'язання щодо нотаріального оформлення вказаного договору купівлі - продажу, через що позивач не має можливості оформити на себе право власності на вказане нерухоме майно, тому вимушений звернутися до суду. У судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з,явився, про день, час, місце слухання справи був повідомлений належним чином, тому зі згоди позивача та його представника суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Представник третьої особи - КП Павлоградське МБТІ - в судове засідання не з,явились, надали суду заяву про розгляд справи за їх відсутності. Суд, вислухавши пояснення позивача та його представника, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню на підставі ст.ст. 220, 392, 657 ЦК України. Згідно ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Згідно з договором від 07 квітня 2010 року (а.с.8-9) [PERSON] купив у [PERSON] нерухоме майно: фундамент котельні, що позначений на плані під літерою « Л «, напівзруйнований сарай під літерою « Н «, які розташовані по [ADDRESS]. Позивач розрахувався з відповідачем у день укладення вказаного договору купівлі - продажу. Сторонами були дотримані всі вимоги укладеної угоди. За таких обставин угоду слід визнати дійсною та визнати право власності за позивачем на вказане нерухоме майно. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. В обгрунтування заявленого позову позивач посилалася на те, що з 26 серпня 2006 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від спільного шлюбу з відповідачем у них народився син [PERSON], [INFO]. Подружні відносини між позивачкою та відповідачем припинились, так як між ними втрачено почуття кохання та поваги, утворились різні погляди на сімейне життя та ведення домашнього господарства. В судовому засідання позивачка підтримала свої позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча був належним чином повідомлений про день, час та місце слухання справи. Причини неявки суду невідомі. Враховуючи думку позивачки, про можливість розгляду справи на підставі наявних доказів по справі у відсутності відповідача, суд на підставі ст.225 ЦПК України, ухвалив розглядати справу заочно. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню, так як судом зясовано, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Згідно ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] міської Ради та [PERSON] сільської Ради Павлоградського району Дніпропетровської області про визнання права власності в порядку спадкування, в якій просила суд: -визнати за нею право власності на земельну ділянку розміром 5,184 га, розташовану на землях [PERSON] сільської Ради; -визнати за нею право власності на гараж в гаражно-будівельному кооперативі «Горняк» за №1 «а», в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого 09 листопада 2009 року. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначила, що 09 листопада 2009 року помер її чоловік [PERSON]. Після смерті спадкодавця залишилося спірне майно. В судовому засіданні позивач позов підтримала, посилаючись на доводи викладені в позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] міської Ради не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Представник відповідача [PERSON] сільської Ради Павлоградського району Дніпропетровської області, надіслав до суду заяву, згідно змісту якої не заперечував проти задоволення вимог позивача. Третя особа [PERSON] зазначила, що просить задовольнити позов. Зясувавши обставини справи, та перевіривши їх письмовими доказами, суд* вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки: Як встановлено у судовому засіданні [PERSON], який доводився чоловіком позивачу, помер 09 листопада 2009 року ( а.с. 6 ), після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді гаражу №1 «А» у гаражному товаристві «Горняк», розташованому за адресою місто Павлоград Дніпропетровської області ( а.с.7, 8 ), а також земельної ділянки розміром 5,184 гектарів, розташованої на території [PERSON] сільської Ради (а.с. 9,11,12 - 18 ). Спадкоємцем після смерті [PERSON] є позивач, яка фактично прийняла спадщину подавши заяву до нотаріальної контори. Відповідно до ст.1261 ЦК України, - у першу чергу право на спадкування за законом має той з подружжя, який його пережив. Відповідно до ч.2 ст. 47 ЦК України ( 1963 року ) якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Згідно ч.І ст.128 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-26 00:00:00

В червні 2010 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, з яким перебуває у шлюбі з 18 грудня 1998 року і просила стягнути з нього аліменти у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку щомісячно на утримання їх неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], оскільки матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надає. У судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити, посилаючись на підстави, зазначені в позовній заяві. Відповідач у судове засідання не з'явився, належним чином був повідомлений про день і час слухання справи, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 180 СК України - батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. У судовому засіданні встановлено, що з відповідачем позивач уклала шлюб, згідно свідоцтва про одруження (арк.с.З). 29 грудня 2000 року у них народився син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження (арк.с.З). Встановлено, що відповідач доводиться батьком неповнолітньому [PERSON], [INFO], який знаходиться на утриманні позивача, добровільно допомоги на його утримання відповідач не надає, тому з нього слід стягнути аліменти в судовому порядку у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку щомісячно. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави повинно бути стягнено судовий збір по справі у розмірі 51 грн., оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду, а також на підставі ст. 81 ЦПК України з відповідача повинні бути стягнуті витрати на інформаційно-технічне забезпечення по справі у розмірі 120 грн. 00 коп., оскільки позивач звільнена від сплати витрат на інформаційно-технічне забезпечення по справі при зверненні до суду. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-26 00:00:00

У червні 2010 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила шлюб з відповідачем, зареєстрований 18 грудня 1998 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Павлоградської міської ради Дніпропетровської області, актовий запис № 746 - розірвати. В обґрунтування позову вона вказала на те, що від шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу буде проживати з позивачкою. Спільне життя з відповідачем не склалося. Фактичні шлюбні відносини припинені. Причиною розпаду сім'ї є несумісність характерів, різні погляди на життя і побут. Сторони втратили почуття любові та поваги. Позивачка вважає, що сім'я розпалася остаточно і відновлена бути не може. У судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, посилаючись на підстави, зазначені в позовній заяві. Судові витрати просила покласти на відповідача. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, причин неявки суду не повідомив. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши позивачку, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що сторони 18 грудня 1998 року уклали шлюб. Від шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу буде проживати з позивачкою. Сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують та загальне господарство не ведуть, шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б інтересам сторін. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-26 00:00:00

У липні 2010 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, уточнивши позовні вимоги просила ухвалити рішення, яким визнати причини пропуску строку позовної давності поважними; визнати неправомірною бездіяльність управління Пенсійного фонду України в м.Павлоград Дніпропетровської області щодо нездійснення перерахунку та виплати позивачу підвищення пенсії згідно ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за періоди 2007 року, 2008 року, 2009 року, пять місяців 2010 року; зобовязати відповідача здійснити перерахунок та виплатити їй надбавку до пенсії відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за періоди 2007 року, 2008 року, 2009 року, пять місяців 2010 року; стягнути судові витрати по справі. В обґрунтування позову позивач зазначила, що у відповідності до ст.1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18.11.2004 року, вона є дитиною війни. Відповідно до ст.6 вказаного Закону з 01.01.2006 року їй повинна виплачуватися щомісячна соціальна державна допомога в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. Розмір допомоги у відповідності до ст.6 Закону України складає 30% мінімальної пенсії за віком та згідно ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Позивач вважає дії відповідача такими, що не відповідають вимогам ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», порушують її конституційні права на гарантовані державою матеріальну підтримку дітям війни. Відповідач

Outcome: partial