overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням житлового будинку № 75 по вул. Ілліча в м. Миколаєві. В судове засідання позивач не зявився, направив до суду свого представника, яка вимоги позову підтримала, посилаючись на не проживання відповідача у вищевказаному житловому будинку без поважних причин з 1989 року. При цьому представник позивача просила про розгляд справи за відсутності відповідача в порядку заочного провадження. Відповідач у судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надав. Ухвалою суду справа розглянута за відсутності відповідача в порядку заочного провадження. Вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши доводи позову, допитавши свідків та дослідивши письмові докази, суд встановив наступне. Як вбачається із матеріалів справи, [PERSON] належить на праві власності житловий будинок зі всіма господарськими та побутовими будівлями та спорудами № 75 по вулиці Ілліча в місті Миколаєві. В якості члена сімї власника 26.02.1986 року зареєстрований [PERSON] Як пояснила представник позивача, відповідач у 1989 року виїхав до Росії, залишив спірний житловий будинок, забравши при цьому всі свої речі. З того часу проживає [INFO], Росія, Якутія. Речі відповідача в житловому будинку відсутні, звязку з житловим будинком він не підтримує. Крім- того, факт не проживання відповідача підтверджується допитаними в якості свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] Відповідно до ч. 1 ст.71 ЖК України при тимчасової відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сімї були відсутні з поважних причин понад шість місяців цей строк за заявою відсутньою може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Згідно вимог ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщення внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводяться в судовому порядку. Враховуючи вищевикладене, у відповідності до ч.1 ст.71, ст. 72 ЖК України, суд дійшов висновку, що [PERSON] відсутній за місцем реєстрації за адресою: м. Миколаїв, вул. Ілліча,75 в м. Миколаєві понад шість місяців без поважних причин, що є підставою для визнання його таким, що втратив право користування вказаним жилим приміщенням. Таким чином вимоги позову обґрунтовані та підлягають задоволенню. У відповідності зі ст.ст.81,88 ЦПК України судові витрати сплачені при подачі позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-25 00:00:00

Позивач звернувся до Великомихайлівського районного суду Одеської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Мотивуючи заявлені вимоги тим, що 12.10.1986 року сторони вступили до шлюбу. Шлюб був зареєстрований Березинівською селищною радою Тарутинського району Одеської області, актовий запис № Сторони припинили сімейні відносини, разом не проживають біля 36 місяців, причиною розпаду сім ї, послужило те, що між ними стали відсутні взаємоповага та взаєморозуміння. В судовому засіданні заявник підтримав позов та просив шлюб розірвати. Відповідач в судовому засіданні позов визнала та не заперечувала проти розірвання шлюбу. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, вислухавши позивача, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, так як сімя розпалася і сторони не згідні на примирення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-25 00:00:00

Прокурор звернувся до суду з заявою про визнання [PERSON], [INFO] ,недієздатним, посилаючись на те що [PERSON]; B.C., житель [INFO] ,з 30.06. 2009 року перебуває в Горностайпільському будинку інтернат для людей похилого віку та інвалідів. [PERSON] є інвалідом другої групи (довічно), з 2007 року перебуває на обліку лікаря - психіатра Вишгородської ЦРЛ,з діагнозом: F 06,64 (органічне захворюванню головного мозку),що підтверджується довідкою Вишгородської ЦРЛ від 27.11. 2009 року №389. За час перебування [PERSON] в Горностайпільському будинку інтернат для людей похилого віку та інвалідів ніхто з родичів, чи близьких його не відвідували. Через хворобу, [PERSON] не може розуміти своїх дій, керувати нию ч гребує опіки. Заявник просить визнати [PERSON], [INFO] недієздатним. В судовому засіданні заявник підтримав позов. Представник заінтересованої особи, Директор Горностайпільського Будинку інтернату для людей похилого віку та інвалідів, [PERSON], заяву підтримала пояснила, що [PERSON] до Гот нільського будинку - інтернату для людей похилого віку був направлений закладом соціального захисту населення і перебуває з червня 2009 ріку. [PERSON] спочатку ніби був спокійний, але з часом виявилося, що він серед ночі будить мешканців інтернату, погано орієнтується в часі: про події минулої давнини говорить як про щось нинішнє,розмови його і дії ке т. а атні та непередбачувані. [PERSON] може піти в любий час з будинку . куди бачать його очі, дій своїх він не контролює. Працівники Горностайпільської будинку-інтернату для людей похилого віку та інвалідів з такою категорією людей не можуть працювати, так як до них потрібний спеціальний підхід, спеціальне лікування. Для того,щоб [PERSON] перевести до спеціального закладу для психічно хворих людей, його слід визнати недієздатним . Вислухавши заявника, заінтересовану особу, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до слідуючого. Відповідно до ст.. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного,стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Відповідно до ст. 234 ч.2 п..1 ЦПК України суд розглядає в окремому провадженні справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною. Згідно виписки з акту огляду МСЕК № 342329 слідує, що [PERSON], [INFO] з 11.11. 2009 року визнаний інвалідом 2 групи, загальне захворювання(Довічно)Діагноз: органічне захворювання головного мозку. З довідки Вишгородської ЦРА № 389 від 27.11. 2009 року елі дує, що [PERSON], [INFO] з 2007 року перебуває на обліку лікаря - психіатра з діагнозом: F 06,64. З [PERSON] амбулаторної судово-психіатричної експертизи №101 від 24 лютого 2010 року слідує, що [PERSON], [INFO] СТРАЖДАЄ на органічне ураження головного мозку у вигляді деменції (слабоумства) (МКХ-10, F 03). [PERSON] НЕ може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Отже, [PERSON], [INFO], уродженця [INFO] ,жителя [INFO] слід визнати недієздатним. На підставі наведеного, ст.39 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-25 00:00:00

У грудні 2009 р. ОКП «Миколаївоблтеплоенерго» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, вказавши, що ОКП «Миколаївоблтеплоенерго», згідно Договору доручення Д-2/1 від 01.10.2006 р. укладеному між ним та КП «Теплоенергосервіс», зобов'язано стягувати заборгованість за спожиті послуги теплопостачання. Відповідачка є споживачем послуг з централізованого опалювання та поставки гарячої води. Також вказали, що зобов'язання по поставці теплової енергії Виконавці фактично виконали, про що свідчать наряди на підключення і відключення будинкової системи теплопостачання. Проте відповідачка своєчасно не сплачує послуги з теплопостачання, в зв'язку з чим утворилася заборгованість за період з 01.10.2006 р. по 01.03.2009р. у розмірі 1005,42 грн. Посилаючись на вищевикладене, позивач просив суд стягнути з відповідачки вказану суму заборгованості. В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав. Відповідачка в судове засідання не зявилась, повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Згідно ухвали суду проводиться заочний розгляд справи. Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Згідно Рішення ММР № 1078 від 26.05.2006р. ОКП «Миколаївоблтеплоенерго» з 01.06.2006р. є виконавцем по послугах централізованого опалювання і постачання гарячої води, а також проводить розрахунки з населенням і бюджетними організаціями міста. На підставі п. 2.5 Договору доручення Д-2/1 від 01.10.2006р. укладеного між позивачем і КП «Теплоенергосервіс», ОКП «Миколаївоблтеплоенерго» зобов'язав стягувати заборгованість за послуги теплопостачання. [PERSON] є споживачем послуг централізованого опалювання і поставки гарячої води. Зобов'язання по поставці теплової енергії Виконавці виконали, про що свідчать наряди на підключення і відключення будинкової системи теплопостачання. Проте, згідно наданого позивачем розрахунку, сума заборгованості відповідачки по оплаті вказаних послуг за період з 01.10.2006 р. по 01.03.2009 р. складає 1005,42 грн. Таким чином суд приходить до висновку, що відповідачка, будучи споживачем ОКП «Миколаївоблтеплоенерго», взятих на себе зобов'язань по оплаті за теплову енергію належним чином не виконує. На підставі висловленого оцінюючи надані суду докази в сукупності, суд вважає, що заявлені позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, а саме необхідно стягнути з відповідачки на користь ОКП «Миколаївоблтеплоенерго» суму заборгованості за період з 01.10.2006 р. по 01.03.2009 р. у розмірі 1005,42 грн. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню витрати на інформаційно-технічне забезпечення у зв'язку з розглядом цивільної справи в сумі 30 грн. 00 коп. та підлягає стягненню судовий збір на користь держави за подачу позову в розмірі 51 грн. 00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-25 00:00:00

У грудні 2009 р. ОКП «Миколаївоблтеплоенерго» звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості, вказавши, що ОКП «Миколаївоблтеплоенерго» згідно Договору доручення Д-2/1 від 01.10.2006р. укладеному між ним та КП «Теплоенергосервіс», зобов'язав стягувати заборгованість за спожиті послуги теплопостачання. Відповідачі є споживачами послуг з централізованого опалювання та поставки гарячої води. Також вказали, що зобов'язання по поставці теплової енергії Виконавці фактично виконали, про що свідчать наряди на підключення і відключення будинкової системи теплопостачання. Проте відповідачі своєчасно не сплачують послуги з теплопостачання, в зв'язку з чим утворилася заборгованість за період з 01.10.2004 р. по 01.10.2009 р. у розмірі 3453.48 грн. Посилаючись на вищевикладене, позивач просив суд стягнути з відповідачів в солідарному порядку вказану суму заборгованості. В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав. Відповідачі в судове засідання не з'явились, повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Згідно ухали суду проводиться заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Згідно Рішення Миколаївської [PERSON] № 1078 від 26.05.2006р. ОКП «Миколаївоблтеплоенерго» з 01.06.2006р. є виконавцем по послугах централізованого опалювання і постачання гарячої води, а також проводить розрахунки з населенням і бюджетними організаціями міста. На підставі п. 2.5 Договору доручення Д-2/1 від 01.10.2006р. укладеного між позивачем і КП «Теплоенергосервіс», ОКП «Миколаївоблтеплоенерго» зобов'язав стягувати заборгованість за послуги теплопостачання. [PERSON], [PERSON] є споживачами послуг централізованого опалювання і поставки гарячої води. Зобов'язання по поставці теплової енергії Виконавці виконали, про що свідчать наряди на підключення і відключення будинкової системи теплопостачання. Проте, згідно наданого позивачем розрахунку, сума заборгованості відповідачів по оплаті вказаних послуг за період з 01.10.2004 р. по 01.10.2009 р. складає 3453.48 грн. Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачі, будучи споживачами ОКП «Миколаївоблтеплоенерго», взятих на себе зобов'язань по оплаті за теплову енергію, не виконують. На підставі висловленого, оцінюючи надані суду докази в сукупності, суд вважає, що заявлені позовні вимоги обгрунтовані та підлягають задоволенню, а саме необхідно стягнути з відповідачів в солідарному порядку на користь ОКП «Миколаївоблтеплоенерго» суму заборгованості за період з 01.10.2004 р. по 01.10.20 р. в розмірі - 3453.48 грн. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню витрати на інформаційно-технічне забезпечення у зв'язку з розглядом цивільної справи в сумі 30 грн. 00 коп. та підлягає стягненню судовий збір на користь держави за подачу позову в розмірі 51 грн. 00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-25 00:00:00

Оскільки складання рішення в повному обсязі потребує часу, суд, у відповідності до ч. 1 ст. 218 ЦПК України, в даному судовому засіданні оголошує вступну та резолютивну його частини. З повним рішенням суду сторони можуть ознайомитись 30 листопада 2010 року.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-25 00:00:00

В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав по підставам вказаним в позовній заяві та просив визнати за ним право приватної власності на переобладнане нерухоме майно квартиру [ADDRESS], яка складається з: 1 житлової кімнати площею 12.59 м?, 2 кухні площею 7.5 м?, 3 ванної кімнати площею 3.4 м?, 4 вбиральні поєднаної площею 1.2 м?, 5 столової площею 16.49 м?, 6 коридору площею 9.68 м?, балкон площею 0.9 м?, загальною площею 51.76 м? та визнати за ним право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом, після смерті його бабусі [PERSON], померлої 01 жовтня 2008 року. Представник відповідача територіальної громади м.Орджонікідзе в особі виконкому Орджонікідзевської міської Ради в судове засідання не зявився, але надіслав суду заяву в якій просив суд розглянути справу без їх присутності, позовні вимоги визнають в повному обємі. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності прийшов до висновку, що позовні вимоги згідно вимог ст.ст. 1222, 1223, 1236, 1269 ЦК України підлягають повному задоволенню, так як в ході розгляду справи було встановлено, що 01.10.2008 року, після смерті бабусі позивача [PERSON]В.(а.с.6-9) відкрилася спадщина на спірну квартиру [ADDRESS](а.с.10-20) належний останній на праві приватної власності (а.с. 10-11,14). Померла [PERSON] склала заповіт яким заповідала позивачу все своє майно, де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалося, в тому числі і спірну квартиру (а.с.12). Таким чином, позивач має право на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом. Крім того, згідно Технічного паспорту на квартиру [ADDRESS] (а.с.15-17) позивач після смерті бабусі, самовільно виконав перепланування квартири в результаті чого житлова площа квартири зменшилась на 16, 49 м? та складає 12,59 м?, а загальна площа збільшилась на 1,44 м? та складає 51,76 м?. Вищезазначене самовільно виконане перепланування спірної квартири, відповідно до технічного висновку (а.с.18-20), виконані без порушень несучої здатності балок і плит перекриття, несучі конструкції будівлі не торкнулися, тобто житлові приміщення квартири придатні для експлуатації. Таким чином, в ході судового слідства встановлено, що позивач прийняла спадщину після смерті своєї бабусі [PERSON], тим самим придбав право власності на переобладнану вищезазначену спірну квартиру [ADDRESS] у в порядку спадкування за заповітом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-25 00:00:00

Позивач та відповідач (позивач у зустрічному позові) звернулись в суд з позовом про встановлення ідеального розміру частки у спільній сумісній власності на квартиру [ADDRESS]. В позові посилались на те, що вказана квартира згідно свідоцтва про право власності на житло була приватизована [PERSON] та померлим [PERSON]. 30.05.2009. помер [PERSON]. Частки співвласників у спільному майні визначені не були. Тому з метою прийняття спадщини після померлого просять суд визначити частки співвласників у спільній сумісній власності на квартиру. Крім того [PERSON] просить встановити факт проживання її з померлим однією сімєю з 1996 року по день його смерті 30.05.2009 року Позивач в первісному позові в судове засідання не зявилась, відповідач позивач у зустрічному позові та її представник свої позовні вимоги підтримали просили їх задовольнити Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнала. Третя особа [PERSON] державна нотаріальна контора надала заяву в якій просить розглянути справу без її участі. При винесенні рішення покладається на розсуд суду. Суд, заслухавши пояснення сторін, свідків, вивчивши матеріали справи приходить до висновку, що позови підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 07.05.1993 року в право власності на кв. № 79 за адресою: вул. Докучаєва, 3 у м. Полтаві зареєстровано за [PERSON] та [PERSON] Отже, частки співвласників мають бути рівними по ? частині. Крім того, позивач [PERSON] просить суд встановити факт проживання її з померлим та перебувала у фактичних шлюбних відносинах і проживала однією сім'єю з [PERSON], що помер 30.05.2009 року в період часу з 1996 року по день його смерті 30.05.2009 року. Просить встановити факт, що [PERSON], [INFO] та проживає однією сім'єю з [PERSON], [INFO] та її донькою [PERSON], [INFO] за адресою [ADDRESS] з 1996 року до теперішнього часу. Вказані факти не заперечуються представником відповідача, а також підтверджуються показаннями свідків [PERSON], [PERSON] та [PERSON], а тому вказані позовні вимоги підлягають до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-25 00:00:00

Позивач, звернувшись до суду з позовом, просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором №Ф1-07/17542-169 від 24 червня 2007 року у сумі 5926,04 грн. В обґрунтування позовних вимог вказує, що між ТОВ «Банк «Фінанси та Кредит» та відповідачем був укладений кредитний договір, згідно якого йому було надано кредит в сумі 2877 грн. зі сплатою процентної ставки 0,0001% річних зі строком повернення до 24 червня 2009 року. Внаслідок неналежного виконання зобовязання за кредитним договором станом на 15 лютого 2010 року у відповідача утворилася заборгованість на загальну суму 5926,04 грн. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та судові витрати. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про час та місце судового розгляду був повідомлений у встановленому законом порядку, заперечень проти позову не подав. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов задоволити з наступних підстав. Відповідно до ст. 1054 ЦК, банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом установлено, що 24 червня 2007 року між ТОВ «Банк «Фінанси та Кредит» та відповідачем був укладений кредитний договір, згідно якого йому було надано кредит в сумі 2877 грн. зі сплатою процентної ставки 0,0001% річних зі строком повернення до 24 червня 2009 року. З моменту отримання кредиту відповідач не виконував належним чином умови договору, кредит та відсотки за користування кредитом не сплачував, в результаті чого станом на 15 лютого 2010 року утворилася заборгованість щодо сплати кредиту у сумі 828,30 грн., комісії у сумі 713 грн. У відповідності до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають наслідки, встановлені договором або законом. Ст. 549 ЦК України передбачає, що позичальник у разі порушення зобов'язання сплачує кредитору неустойку (пеню, штраф). Відповідно до п.6.1. кредитного договору, за прострочення повернення кредитних ресурсів та/або сплати процентів позичальник сплачує банку пеню з розрахунку 1% від простроченої суми за кожен день прострочення. Сума нарахованої пені за несвоєчасне повернення кредиту та несвоєчасну сплату відсотків становить 4384,64 гривень. Таким чином станом на 15 лютого 2010 року загальна сума заборгованості за кредитним договором становить 5926,04 грн., з яких заборгованість щодо сплати кредиту становить 828,30 грн., комісії 713,10 грн. та пені 4384,64 грн. Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що з [PERSON] слід стягнути заборгованість за кредитним договором, а також судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-25 00:00:00

Позивач, звернувшись до суду з позовом, просить стягнути з [PERSON] заборгованість за надані житлово-комунальні послуги у сумі 1220,74 грн. В обґрунтування позовних вимог вказує, що [PERSON], який є власником квартири №181 в будинку №5 на вулиці Ювілейна в місті Рівне, не оплачує надані житлово-комунальні послуги, в результаті чого заборгував перед ЖКП «Сонячне» 1220,74 грн. Представник ЖКП «Сонячне» в судовому засіданні зменшила позовні вимоги, просила стягнути з відповідача 523,67 грн. , Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав, пояснив, що він не може погасити заборгованість за використану теплову енергію у звязку з скрутним матеріальним становищем. Відповідно до ч.4 ст.174 КК України, у разі визнання позову відповідачем суд за наявності на те законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задоволити з наступних підстав. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, акту планування, договору, а при відсутності таких вказівок - відповідно до вимог, що звичайно ставляться. Судом встановлено, що [PERSON], який є власником квартири №181 в будинку №5 на вулиці Ювілейна в місті Рівне. В порушення п.5 ч.3 ст.20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» та вимог п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 р. № 572 в редакції Постанови Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 р. № 45, якими передбачено, що власник та наймач квартири зобов'язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом, протягом тривалого часу оплату не проводить, в зв'язку з чим у нього виникла заборгованість в сумі 523,67 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що слід стягнути з відповідача суму боргу та судові витрати. На підставі викладеного, ст.526 ЦК України, ст.ст.66-68 ЖК України, п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 р. № 572 в редакції Постанови Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 р. № 45, ст.ст. 88, 130, 209, 213 218 ЦПК України, суд -

Outcome: approved