Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-25 00:00:00

[PERSON]В, звернувся до суду з позовом до ТОВ «Фрунзе - Сервіс» про визнання недійсним наказу директора ТОВ «Фрунзе - Сервіс» » № 123 від 19 лютого 2009 року з тих підстав, що 2 січня 2008 року між ним та відповідачем було укладено строковий трудовий договір, відповідно до якого між ними встановились трудові відносини строком з 2 лютого 2008 року по 31 грудня 2008 року. Відповідно до умов вказаного строкового трудового договору він зобов'язався виконувати роботу механіка комбінату торгівлі та харчування з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а відповідач зобов'язався виплачувати йому заробітну плату і забезпечити умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. 29 січня 2008 року між ними було переукладено за ініціативи відповідача строковий трудовий договір на тих же умовах. 28січня 2008 року директором ТОВ «Фрунзе - Сервіс» було видано наказ № 77 про прийняття його на роботу у комбінат торгівлі та харчування механіком по строковому трудовому договору з 2 лютого 2008 року по 31 грудня 2008 року, в якому було зазначено, що підставою для його видачі є його заява. У його трудовій книжці відповідач здійснив запис № 5 від 2 лютого 2008 року про прийом його на роботу у комбінат торгівлі та харчування механіком по строковому трудовому договору згідно наказу директора відповідача № 77 від 29 січня 2008 року. При прийомі на роботу до відповідача йому було присвоєно робочу марку № 5637, роз'яснено право і обов'язки, умови праці, наявність на робочому місці різноманітних виробничих факторів. Його було ознайомлено з правилами внутрішнього трудового розпорядку, іншою документацією, визначено робоче місце у окремому кабінеті на 1-у поверсі їдальні, де зберігалась також і ведена ним документація, проінструктовано з техніки безпеки, виробничої санітарії, гігієни праці і протипожежної охорони, про що він розписався у відповідних журналах. Йому було вручено посадову інструкцію механіка, відповідно якої він виконував роботу згідно до укладеного строкового трудового договору. Він організовував роботу з питань ремонту і обслуговування механічного, технологічного і підйомно-транспортного обладнання, а також вузлів енергетичного і іншого обладнання. Робота охоплювала 7 їдалень та 15 буфетів комбінату і його робочий день починався о 8-й годині ранку і закінчувався о 17 годині вечора. За час роботи у відповідача він декілька раз перебував на лікарняних листах, які здавав у бухгалтерію відповідача. Кожного місяця він отримував заробітну плату, з нього проводились всі утримання, які проводяться з найманого працівника, при цьому лікарняні листи оплачувались йому відповідно до діючого законодавства України. За час роботи у відповідача механіком торгівлі та харчування він отримав посвідчення про допуск роботи в електроустановках напругою до 1 000 В, пройшов навчання з охорони праці і отримав відповідне посвідчення. Директор товариства неодноразово видавав накази щодо окремих питань його діяльності і при цьому назва його посади у них відповідає умовам строкового трудового договору - механіка. Наказом директора товариства від 20 травня 2008 року № 389 «Про виїздну торгівлю» було організовано виїздну торгівлю в районі бази відпочинку «Зелений гай», у зв'язку з чим 24 та 25 травня 2008 року були визначені робочими днями для деяких його працівників, в тому числі і для нього - механіка. 16 липня 2008 року з ним під час виконання трудових обов'язків стався нещасний випадок. Відповідно до листа відповідача, адресованому комісії по розслідуванню нещасного випадку, підписаному старшим бухгалтером товариства [PERSON], йому дійсно нараховувалась заробітна плата та утримувались внески згідно діючих ставок оподаткування, тобто відповідач виступав відносно нього податковим агентом. Після закінчення строку трудового договору йому були сплачені кошти остаточного розрахунку, включая компенсацію за невикористану відпустку, а в його трудовій книжці відповідач зробив запис № 6 від 31 грудня 2008 року про його звільнення з роботи у зв»язку із закінченням строкового трудового договору, який обґрунтовується наказом директора товариства № 1112 від 31 грудня 2008 року. Таким чином між ним і відповідачем існували тільки трудові відносини. Навесні 2009 року він отримав у відповідача свою трудову книжку і виявив в ній запис № 7 від 19 лютого 2009 року про те, що записи № 5 від 2 лютого 2008 року та № 6 від 31 грудня 2008 року вважати недійсними, який обґрунтовується оскарженим наказом директора відповідача № 123 від 19 лютого 2009 року. Він звернувся до відповідача із заявою від 12 травня 2009 року про надання йому копій вказаних вище наказів, в тому числі і наказу № 123 від 19 лютого 2009 року, які йому відповідачем не були надані. Вважав, що за обставин фактично існування між ним та відповідачем тільки строкових трудових відносин з 2 лютого 2008 року по 31 грудня 2008 року оскаржений наказ директора відповідача № 123 від 19 лютого 2009 року є безпідставним і незаконним, він не відповідає строковому трудовому договору між ним та відповідачем, він не відповідає його правам та інтересам, вимогам КЗпП України, в результаті чого з його трудового стажу був виключений значний час праці у відповідача, що впливає на визначення розміру його пенсії, тому просив визнати недійсним наказ директора товариства № 123 від 19 лютого 2009 року. За ухвалою суду в якості третьої особи на стороні відповідача було притягнуто відділення в м. Суми виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України. В новій позовній заяві від 12 червня 2009 року [PERSON] збільшив позовні вимоги і просив : визнати недійсним наказ директора ТОВ «Фрунзе-Сервіс» № 123 від 19 лютого 2009 року про скасування наказів № 77 від 29 січня 2008 року про прийняття його на роботу та № 1112 від 31 грудня 2008 року про звільнення його з роботи, стягнути з відповідача на його користь 20000 гривень моральної шкоди внаслідок прийняття даного наказу та здійсненого запису № 7 від 19 лютого 2009 року в його трудовій книжці, визнати недійсним наказ директора товариства № 164 від 3 березня 2009 року про скасування актів форм Н-1 та Н-5 від 21 липня 2008 року відносно нього, стягнути з відповідача на його користь 20000 гривень моральної шкоди через прийняття цього наказу, стягнути з відповідача на його користь 20000 гривень моральної шкоди, завданої відповідачем у наслідок втрати ним працездатності, та 10000 гривень витрат на правову допомогу. Крім раніше вказаних ним підстав та обставин в першій позовній заяві [PERSON] зазначив, що в результаті незаконного наказу директора товариства № 123 від 19 лютого 2009 року були порушені його права та інтереси щодо отримання підвищеної пенсії на соціальний захист, останній запис в його трудовій книжці № 7 від 19 лютого 2009 року зроблений відповідачем на підставі цього наказу є об»єктивно недостовірним, негативно сприймається іншими потенційними роботодавцями та іншими особами, принижує його честь, гідність та ділову репутацію, не відповідає його правам та інтересам. В результаті цього діями відповідача йому була заподіяна моральна шкода в розмірі 20000 гривень, оскільки він переніс моральні страждання та втратив життєві зв»язки. З березня 2009 року директором ТОВ «Фрунзе-Сервіс» був виданий наказ № 164 про скасування відносно нього актів форми Н-1 та Н-5 від 21 липня 2008 року «Про відміну актів розслідування нещасного випадку», який стався з ним 16 липня 2009 року під час роботи механіком v вілповілача. З тексту оскарженого наказу слідує, що він складений на підставі акту № 1 від 24 лютого 2009 року»Про результати проведення перерослідування». В зазначеному акті вказано, що у період отримання травми він працював за договором підряду від 1 квітня 2008 року і комісія зробила рекомендацію керівнику відповідача видати наказ про скасування цих актів. Через цей наказ третя особа не виплачує йому встановлені законодавством виплати відшкодування втраченого заробітку, що порушує його права на отримання відповідного відшкодування втраченого заробітку. Вважав, що оскаржений наказ директора відповідача № 164 від 3 березня 2009 року є незаконним і необґрунтованим, так як він працював у відповідача відповідно до стокових трудових договорів від 2 січня 2008 року та від 29 січня 2008 року на посаді механіка комбінату торгівлі та харчування з 2 лютого 2008 року по 31 грудня 2008 року, які відповідачем не спростовуються і є правомірними. Згідно наказу директора відповідача № 77 від 29 січня 2008 року він був прийнятий на роботу у комбінат торгівлі та харчування механіком, про що відповідачем зроблений запис № 5 від 2 лютого 2008 року в його трудовій книжці, а при укладенні договору підряду він не повинен був прийматись на роботу на цю посаду і цей наказ не повинен видаватись. На час існування трудових відносин між ним та відповідачем даний наказ та запис в його трудовій книжці були дійсними. При прийнятті його на роботу йому була присвоєна робоча марка № 5637, перед початком трудової діяльності відповідачем йому було вручено посадову інструкцію механіка, згідно до якої він виконував роботу відповідно до укладеного строкового трудового договору. Відповідачем йому сплачувались листки непрацездатності, з його заробітної плати відраховувались податки і збори, йому було видані посвідчення про допуск його як механіка до роботи в електроустановках напругою до 1000 В. та про його навчання як механіка з охорони праці. За наказом директора відповідача від 31 грудня 2008 року № 1112 він був звільнений з посади механіка і в його трудовій книжці відповідач здійснив запис № 6 від 31 грудня 2008 року про його звільнення з роботи у зв»язку із закінченням строкового трудового договору. Зміст наданих відповідачем договорів підряду вказує на те, що він начебто є господарюючим суб»єктом, що не відповідає дійсності, так як він не мав і не має статусу фізичної особи - підприємця, тому вони не відповідають суб»єктному складу сторін. Акт № 1 від 24 лютого 2009 року «Про результати проведення перерозслідування» не є актом, який передбачений відповідним порядком розслідування нещасного випадку. Через дії відповідача щодо видання ним оскарженого наказу № 164 від 3 березня 2009 року «Про відміну актів розслідування нещасного випадку» і не отримання ним від третьої особи виплат у відшкодування втраченого заробітку він був свавільно позбавлений відповідачем конституційного права на соціальний захист. Через прийняття наказу № 164 від 3 березня 2009 року відповідачем йому була заподіяна моральна шкода в розмірі 20000 гривень. Під час роботи у відповідача механіком 16 липня 2008 року з ним стався нещасний випадок, внаслідок чого він втратив працездатність на 10%, і йому була заподіяна моральна шкода в розмірі 20000 гривень. Відповідно до укладеного договору від 19 травня 2009 року він поніс витрати на правову допомогу в розмірі 10000 гривень за складання позовних заяв та за участь його представника в судових засіданнях при розгляді справи. В судовому засіданні [PERSON] та його представник позов підтримали в повному обсязі. Представник відповідача - ТОВ «Фрунзе-Сервіс» позов не визнала повністю, оскільки позивач не перебував в трудових відносинах з товариством в 2008 році, а перебував у цивільно-правових відносинах на підставі укладених з ним договорів підряду. 16 липня 2008 року під час виконання обов»язків відповідно до договору підряду з позивачем стався нещасний випадок, про що був складений відповідний акт про нещасний випадок. Діями відповідача позивачу не була заподіяна моральна шкода. Представник третьої особи - відділення в м. Суми виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України вважав позов не обґрунтованим і таким, що не підлягає задоволенню, оскільки позивач не перебував з відповідачем в трудових відносинах. Заслухавши пояснення осіб, які брали участь у справі, допитавши свідків та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. 2 січня 2008 року між [PERSON] та ТОВ «Фрунзе-Сервіс» було укладено строковий трудовий договір № З1/п-08, відповідно до якого між позивачем та відповідачем встановлювались трудові відносини строком з 2 лютого 2008 року по 31 грудня 2008 року. Відповідно до умов даного строкового трудового договору, позивач зобов»язався виконувати роботу механіка комбінату торгівлі та харчування з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а відповідач зобов»язався виплачувати йому заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін, що підтверджується його копією / ар.с.4/. 29 січня 2008 року між сторонами було переукладено строковий трудовий договір на тих же умовах і 29 січня 2008 року директором ТОВ «Фрунзе-Сервіс» було видано наказ № 77 про прийом позивача на роботу у комбінат торгівлі та харчування механіком по строковому трудовому договору з 2 лютого 2008 року по 31 грудня 2008 року на підставі його заяви, що підтверджується їх копіями / ар.с. 5, 6/. В його трудовій книжці відповідач здійснив запис № 5 від 2 лютого 2008 року про прийом його на роботу у комбінат торгівлі та харчування механіком по строковому трудовому договору на підставі даного наказу, що підтверджується копією його трудової книжки / ар.с. 8/. При прийомі його на роботу відповідачем позивачу було присвоєно робочу марку № 5637, роз»яснено його права та обов»язки, умови праці, наявність на робочому місці різноманітних виробничих факторів. Його було ознайомлено з правилами внутрішнього трудового розпорядку, іншою документацією, визначено робоче місце у окремому кабінеті на 1- у поверсі їдальні, де зберігалась також і ведена ним документація, проінструктовано з техніки безпеки, виробничої санітарії, гігієни праці і протипожежної охорони, про що відповідач розписався у відповідних журналах. Позивачу була вручена посадова інструкція механіка, згідно якої він виконував роботу відповідно до укладеного строкового трудового договору : організовував роботу з питань ремонту і обслуговування механічного, технологічного, підйомно-транспортного обладнання, а також вузлів енергетичного і іншого обладнання, що підтверджується копією посадової інструкції механіка /ар.с. 119-122/. Робочий день позивача тривав з 8 годин ранку до 17 годин. В 2008 році під час виконання трудових обов»язків позивач декілька раз перебував на листках непрацездатності, які були оплачені йому відповідачем, що підтверджується їх копіями / ар.с. 10, 48-49/. 4листопада 2008 року відповідачем позивачу було видане посвідчення про допуск його як механіка до роботи в електроустановках напругою до 1000 В, що підтверджується його копією / ар.с. 13/. 12листопада 2008 року товариством [PERSON] було видане посвідчення про його навчання як механіка з питань охорони праці / ар.с. 14/. Згідно наказу директора ТОВ «Фрунзе-Сервіс» від 20 травня 2008 року № 389 «Про виїздну торгівлю» позивач як механік був залучений на виїздну торгівлю в районі бази відпочинку «Зелений гай» 24 та 25 травня 2008 року з оплатою як працівнику товариства згідно вимог КЗпП України, що підтверджується його копією / ар.с. 15/. Згідно показань свідка [PERSON] позивач кожні робочі дні в 2008 році приходив на роботу близько 7 годин ЗО хвилин і працював до 17 годин, в нього було робоче місце на першому поверсі їдальні, він давав розпорядження по роботі іншим робітникам товариства і на його думку перебував з товариством в трудових відносинах. Згідно показань свідка [PERSON] він раніше працював в ТОВ «Фрунзе-Сервіс» слюсарем-сантехніком. В 2008 році там працював механіком [PERSON], який кожний робочий день приходив на роботу близько 7 годин ЗО хвилин і працював до 16 годин ЗО хвилин - 17 годин, в якого в приміщенні їдальні було робоче місце. Позивач давав йому по роботі рознарядку і на його думку перебував тоді з товариством в трудових відносинах. Згідно показань свідка [PERSON] в 2008 році позивач працював в комбінаті торгівлі та харчування механіком, кожний робочий день приходив на роботу близько 7 годин ЗО хвилин і працював до 16 чи 17 годин. З ним був проведений вводний інструктаж і проводились текучі інструктажі. Згідно показань свідка [PERSON] під час роботи позивачу щомісячно нараховувалась заробітна плата в розмірі, яка була вказана в договорах підряду по 1170 гривень щомісячно і з неї проводились відповідні відрахування як з працівників товариства. По його листкам непрацездатності йому нараховувалась заробітна плата. За наказом директора ТОВ «Фрунзе-Сервіс» від 31 грудня 2008 року позивач був звільнений з роботи з посади механіка і в його трудовій книжці відповідач здійснив запис № 6 від 31 грудня 2008 року про його звільнення з роботи у зв»язку із закінченням строкового трудового договору згідно вказаного вище наказу / ар.с. 8/. Таким чином вказані вище обставини свідчать про те, що в період з 2 лютого 2008 року по 31 грудня 2008 року [PERSON] працював механіком в комбінаті торгівля та харчування ТОВ «Фрунзе-Сервіс» по строковому трудовому договору і в той час перебував з відповідачем в трудових відносинах. Представник відповідача не надала суду відповідних доказів про те, що він не перебував з відповідачем в трудових відносинах, а виконував роботу на підставі договорів підряду. Суд не приймає до уваги надані представником відповідача копії договорів підряду від 2 січня 2008 року та 1 квітня 2008 року, оскільки вказані вище докази та обставини свідчать про те, що позивач фактично перебував з відповідачем в трудових відносинах. 16 липня 2008 року під час виконання трудових обов»язків, коли на прохання працівників їдальні позивач піднявся на дах їдальні щоб відчинити вікна, під час відчинення вікна з ним стався нещасний випадок, в результаті чого він втратив професійну працездатність в розмірі 10%, що підтверджується копією акту огляду МСЕК від 18 грудня 2008 року / ар.с. 141-144/. Згідно акту № 1 про результати проведеного перерозслідування від 24 лютого 2009 року комісія рекомендувала директору товариства видати наказ про скасування актів форм Н-1 та Н- 5 від 21 липня 2008 року відносно позивача та вилучити їх, так як на її думку вони були складені без врахування договору підряду / ар.с. 69/. За наказом директора ТОВ «Фрунзе-Сервіс» № 123 від 19 лютого 2009 року були скасовані його накази № 77 від 29 січня 2008 року про прийняття позивача на роботу та № 1112 від 31 грудня 2008 року про звільнення його з роботи, що підтверджується його копією / ар.с. 47/. На підставі даного наказу 19 лютого 2009 року відповідачем в трудовій книжці позивача було зроблено відповідний запис про те, що записи в ній № 5 від 2 лютого 2008 року та № 6 від 31 грудня 2008 року вважати недійсними. Наказ директора товариства № 123 від 19 лютого 2009 року необхідно визнати недійсним, оскільки позивач фактично перебував з відповідачем в трудових відносинах і він порушує його права та інтереси на соціальний захист. В результаті цього наказу та запису в трудовій книжці позивача по вині відповідача йому була заподіяна моральна шкода, оскільки він переніс певні моральні страждання, так як видання даного наказу негативно вплинуло на визначення його трудового стажу та розміру його пенсії, а запис в його трудовій книжці негативно сприймається іншими потенційними роботодавцями і для позивача створює певні незручності. В результаті даних обставин розмір відшкодування моральної шкоди у наслідок прийняття цього наказу та здійсненого запису в його трудовій книжці становить 300 гривень. З березня 2009 року директором товариства був виданий наказ № 164 «Про відміну актів розслідування нещасного випадку», згідно якого була скасована дія актів форм Н-1 та Н-5 від 21 липня 2008 року під порядковим номером 4 відносно позивача і вони були зняті з обліку, що підтверджується його копією / ар.с. 68/. Даний наказ необхідно визнати недійсним, оскільки станом на 16 липня 2008 року під час отримання травми позивач перебував з відповідачем в трудових відносинах. Видання відповідачем цього наказу заподіяло позивачу моральну шкоду, оскільки він переніс певні моральні страждання, так як третя особа не нараховувала і не сплачувала йому встановлені законодавством виплати відшкодування втраченого заробітку і це порушило його права на соціальний захист. З урахуванням даних обставин розмір відшкодування моральної шкоди становить 200 гривень В результаті нещасного випадку під час виконання трудових обов»язків 16 липня 2008 року по вині відповідача позивач отримав травму, в результаті чого втратив професійну працездатність на 10%, йому був заподіяний фізичний біль і моральні страждання, він змушений був проходити лікування, що викликало необхідність у додаткових зусиллях для організації його життя. В наслідок втрати ним працездатності з урахуванням даних обставин розмір відшкодування йому моральної шкоди становить 1500 гривень, а загальна сума заподіяної йому моральної шкоди становить 2000 гривень. Позивач та його представник не надали суду відповідні докази про заподіяння йому моральної шкоди в більшому розмірі, тому йому необхідно відмовити в останній частині позову про стягнення моральної шкоди за його необґрунтованістю. З урахуванням ступеня задоволення позовних вимог та розміру мінімальної заробітної плати на час судового розгляду справи та вимог постанови Кабінету Міністрів України № 590 від 27 квітня 2006 року «Про граничні розміри компенсації витрат, пов»язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ і порядок їх компенсації за рахунок держави» з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 1000 гривень витрат на правову допомогу по складанню позовних заяв та 3818 гривень 77 копійок витрат на правову допомогу за участь представника позивача у судових засіданнях, а всього 4818 гривень 77 копійок цих витрат відмовивши йому в останній частині позову за його необґрунтованістю. Таким чином з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 2000 гривень моральної шкоди, 4818 гривень 77 копійок витрат на правову допомогу та 37 гривень 50 копійок витрат з ІТЗ, а всього 6856 гривень 27 копійок. З відповідача на користь держави необхідно стягнути 25 гривень 50 копійок судового збору.

Outcome: approved