Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з [PERSON] на користь ДЛАУ заборгованість за житлово-комунальні послуги за період з 01.01.2000р по 03.06.2010р. на суму 11498,73 грн.; зобов'язати [PERSON] знести за свій рахунок самочинно збудоване нерухоме майно біля кімнат 185,186 у гуртожитку ДЛАУ, що по вул.Добровольського,10а та привести в належний стан кімнату № 186, в якому вона її отримала; розірвати укладений між ДЛАУ та [PERSON] договір найму житла щодо кімнати № 186 та позбавити її права займати цю кімнату, як зайву жилу площу для усунення перешкод в наданні для користування нею іншими працівниками академії, які стоять в черзі на отримання житла і мають в ньому велику потребу; зобов'язати [PERSON] звільнити зазначену кімнату № 186 та судові витрати покласти на відповідача. Обґрунтувавши свої вимоги тим, що відповідно до ч.1ст.127 ЖК УРСР та пунктів 1.2., 2.7 Положення про гуртожитки ДЛАУ, жила площа надається у гуртожитку в розмірі 6 кв.м на одну особу на період роботи або навчання в ДЛАУ. Проте, [PERSON] з 16.05 2001р. не працює в ДЛАУ і лише у двох з дочкою займає дві кімнати № 185 та 186 загальною площею 41, 44кв.м у гуртожитку №5, що належить ДЛАУ та розташований по вул. Добровольського, 1ОА у м. Кіровограді. Крім того, [PERSON] самочинно, протиправно, без необхідного погодження та дозволів відповідних інстанцій зайняла біля вищезазначених кімнат місця загального користування (більшу частину коридора і території загальної кухні) і перепланувавши входи до кімнат, прибудувала до них ванну кімнату, туалет та кухню виключно для особистого користування. При цьому вона суттєво обмежила на восьмому поверсі гуртожитку доступ до запасного виходу на пожежну драбину, що є грубим порушенням нею пунктів 4.2.2., 4.3.1 .,4.3.11 Правил пожежної безпеки України. Пунктом 3.9. Положення про гуртожитки ДЛАУ забороняється мешканцям гуртожитку робити самовільне переобладнання й перепланування приміщень, захаращувати предметами домашнього вжитку або чим іншим балкони, коридори, пожежні проходи, сходові клітки і запасні виходи. Таким чином, [PERSON] безпідставно займає зайву жилу площу у гуртожитку ДЛАУ і немає права на кімнату № 186 жилою площею 13 кв.м (для неї з дочкою достатньо одної кімнати № 185 жил.площею 18 кв.м), а також повинна знести самочинні прибудови. З приводу цього, на підставі рішення комісії з соціальних питань ДЛАУ, від 25.12.08р, наказом ДЛАУ № 03 від 09.01.09р. відмінено наказ ДЛАУ № 70 від 30.01.97р. та анульовано ордер на надання [PERSON] кімнати № 186 як зайвої жилої площі і передбачено залишити їй у користування кімнату №185. Плата за отримані [PERSON] житлово-комунальні послуги нараховані бухгалтерією ДЛАУ на законних підставах у розмірі і порядку, які визначені діючим законодавством України, зокрема, відповідно до установлених тарифів та вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги», розділу № 5 Положення про гуртожитки ДЛАУ. Облік, спожитих мешканцями гуртожитків електро та теплоенергії, води здійснюється лічильниками, які належним чином зареєстровані і повіряються відповідними організаціями. Заяви [PERSON] від 28.03.07р, та 14.05.07р., адресовані на ім'я ректора ДЛАУ, якраз і свідчать про те, що вона визнала свій борг за житлово-комунальні послуги за усі попередні роки у розмірі 11533 грн. і взяла на себе обов'язок погасити цю заборгованість шляхом внесення щомісячної плати на протязі 12 місяців за період з травня 2007р. по травень 2008р. у розмірі 960 грн. Частиною 2 статті 825 ЦК України передбачено, що договір найму житла може бути розірваний за рішенням суду на вимогу наймодавця у разі невнесення наймачем плати за житло за шість місяців. В той час коли п. «Г» Договору найму жилого приміщення, укладеного з [PERSON], визначено, що вона зобов'язана щомісячно вносити квартплату та плату за інші житлово-комунальні послуги. Цього вона не робила і як свідчить період неоплати житлово-комунальних послуг [PERSON] та сума заборгованості, дана заборгованість утворилася за період на багато більший чим за шість місяців. Отже є всі підстави для розірвання договору найму житла з [PERSON] та є підстави для виселення її з житла у разі розірвання цього договору, передбачені ст.ст.825, 826 ЦК України. В судовому засіданні представник позивача неодноразово уточняв позовні вимоги, з посиланням на обставини викладенні в позовній заяві, крім того додав, що демонстративне небажання погасити заборгованість з посиланням на строк позовної давності - це є не що інше як відмова [PERSON] від взятих на себе зобов'язань за договором найму жилого приміщення від 02.04.04р. щомісячно вносити плату за житлово-комунальні послуги, що є протизаконно і це суперечить вимогам ст.ст.526, 527 ЦК України, які передбачають недопустимість односторонньої відмови від зобов'язання та необхідність його виконання належним чином. Посилання [PERSON] на те, що до уваги можна брати тільки ту заборгованість, яка могла виникнути за останні три роки, а на ту заборгованість, яка у неї виникла до грудня 2005р., сплинув строк позовної давності, - не відповідає дійсності і суперечить ст.264 ЦК України, якою визначено, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. За наведених підстав просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідач позовні вимоги не визнала та пояснила суду, що неодноразово зверталась в бухгалтерію ДЛАУ для проведення перерахунко за житлово комунальні послуги, однак постійно отримувала відмову, що стосується знесення за свій рахунок самочинно збудованого нерухоме майно біля кімнат 185,186 у гуртожитку ДЛАУ, що по вул.Добровольського,10а та приведення в належний стан кімнату № 186 то будь яких добудов нею не проводилось. Що до розірвати укладений між ДЛАУ та нею договору найму житла щодо кімнати № 186 та позбавити її права займати цю кімнату, як зайву жилу площу для усунення перешкод в наданні для користування нею іншими працівниками академії, які стоять в черзі на отримання житла і мають в ньому велику потребу зазначену кімнату займає на законних підставах; зобов'язання звільнення зазначену кімнату № 186 є безпідставним так як кімната занята правомірно. Вислухавши пояснення сторін, представників сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.1ст.127 ЖК УРСР та пунктів 1.2., 2.7 Положення про гуртожитки ДЛАУ, жила площа надається у гуртожитку в розмірі 6 кв.м на одну особу на період роботи або навчання в ДЛАУ. Проте, [PERSON] з 16.05 2001р. не працює в ДЛАУ і лише у двох з дочкою займає дві кімнати № 185 та 186 загальною площею 41, 44кв.м у гуртожитку №5, що належить ДЛАУ та розташований по вул. Добровольського, 1ОА у м. Кіровограді. Частиною 2 статті 825 ЦК України передбачено, що договір найму житла може бути розірваний за рішенням суду на вимогу наймодавця у разі невнесення наймачем плати за житло за шість місяців. Відповідно до довідки розрахунку за оплату житлово комунальних послуг [PERSON] періодично проводила оплату за данні послуги, а тому суд не знаходить підстав для задоволення позовних вимог, що до розірвати укладений між ДЛАУ та [PERSON] договір найму житла щодо кімнати № 186 та позбавити її права займати цю кімнату, як зайву жилу площу для усунення перешкод в наданні для користування нею іншими працівниками академії, які стоять в черзі на отримання житла і мають в ньому велику потребу та зобов'язати [PERSON] звільнити зазначену кімнату № 186. В судовому засіданні тако не знайшло свого підтвердження, що [PERSON] самовільно провела добудову біля своїх кімнат, позивачем жодного доказу суду не надано як того вимагає ст. 376 ЦК України визначено, зокрема, що споруда, інше нерухоме майно вважається самочинним будівництвом, якщо вони збудовані без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Таке самочинно збудоване нерухоме майно підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила будівництво, зазначена позовна вимога задоволенню не підлягає. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Враховуючи те,що підстав для поновлення строку позовної давності, суд не вбачає, оскільки позивачем не надано жодних доказів,що причинили пропуск даного строку є поважними, а тому суд стягує заборгованість по квартплаті у межах строків позовної давності, то б то з 26 листопада 2005 по 26 листопада 2008 року у розмірі 1 976 грн.62 коп. Відповідно до вимог ст..88 ЦПК України з [PERSON] необхідно стягнути на користь Державної льотної академії України 19 грн.77 коп. судового збору та 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved