Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом в якому зазначив, що відповідач являється його братом. Їхньому батькові [PERSON], який помер в 1995 році належить житловий будинок № 18а по вул.. Бородіна в м. Херсоні. 1/3 частину даного будинку померлий заповідав своїй дружині [PERSON], яка померла в січні 2010 року, але остання спадщину не прийняла. Він постійно проживає в даному будинку і являється єдиним хто фактично прийняв спадщину. Тому просить суд визнати за ним право на прийняття спадщини після батька, визнати за ним право власності на вказане домоволодіння та зобовязати ХД БТІ зареєструвати право власності. В подальшому представник позивача уточнив позовні вимоги та зазначив, що [PERSON] помилково було написано заяву про те, що він відмовляється від спадщини, яка відкрилася після смерті батька. Тому він просить суд також визнати заяву від 11.04.1996 року в частині його відмови від спадщини недійсною. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав. Просив вимоги задовольнити з підстав зазначених в заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилися. Про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Про причини своєї неявки суд не повідомив. Представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі. Представник ХД БТІ в судове засідання не зявився. Від них надійшла заява в якій вони просять справу розглядати без участі їхнього представника. Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом було встановлено, що [PERSON] помер 16.11.1995 року, про що свідчить свідоцтво про його смерть. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з домоволодіння № 18а по вул.. Бородіна в м. Херсоні, про що свідчить свідоцтва від 06.08.1976 року та довідка з ХД БТІ від 07.06.2010 року. [PERSON] являється сином покійного, про що свідчить свідоцтво про його народження. Із заявою про прийняття спадщини після смерті батька звернувся лише [PERSON], який також являється сином померлого. Із заяви вбачається, що спадкоємцями померлого також являються: дружина померлого [PERSON], донька [PERSON], син [PERSON], донька [PERSON] та син [PERSON]. [PERSON] та [PERSON] ще в 1996 році написали заяви про відмову в прийнятті спадщини на користь [PERSON]. Зазначені обставини підтверджуються матеріалами спадкової справи. До теперішнього часу [PERSON] спадщину не оформив, що підтверджується тими самими матеріалами спадкової справи та довідкою з ХД БТІ від 07.06.2010 року. Відповідно до ч. 5 ст. 1274 ЦК України відмова від прийняття спадщини може бути визнана судом недійсною з підстав, встановлених статтями 225, 229-231 і 233 цього Кодексу. За ч. 1 ст. 229 ЦК України якщо особа, яка вчинила правочин помиляється щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Як пояснив представник позивача на час написання заяви про відмову від прийняття спадщини позивач діяв під впливом помилки, а саме його було завірено, що написання даної заяви спростить процедуру оформлення спадщини і його часка залишиться за ним. Дані твердження позивача не було спростовані під час розгляду справи, тому суд вважає доведеним факт того, що під час написання заяви про відмову від прийняття спадщини позивач діяв під впливом помилки, у звязку з чим відмова від прийняття спадщини підлягає визнанню недійсною. Згідно ст.. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця… Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Оскільки позивач на момент відкриття спадщини постійно проживав із спадкодавцем, він вважається таким, що прийняв спадщину. Тому він має право на прийняття спадщини та претендувати на визнання за ним права власності на садкове майно в цілому, як за спадкоємцем, який фактично прийняв спадщину. На підставі викладеного та

Outcome: approved