Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-20 00:00:00

26.04.2010 року [PERSON] звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у м. Чернігові ради про визнання неправомірними дій відповідача по наданню йому разової грошової допомоги до 5 травня за 2007-2009 роки в меншому розмірі, ніж передбачено ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»; зобов»язання відповідача провести перерахунок та виплату разової грошової допомоги до 5 травня за 2007-2010 роки відповідно до ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та зобов»язання відповідача з дня прийняття рішення суду здійснювати обчислення та виплату разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, встановлених Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що він є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС першої категорії, інвалідом війни другої групи. Згідно Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», щорічно до 5 травня йому як інваліду війни другої групи надається разова грошова допомога у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком. Мінімальна пенсія за віком відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Тому в 2007 році розмір разової грошової допомоги повинен становити 406*8=3248грн., в 2008 році 481*8=3848грн., в 2009 році 498*8=3984грн. В ході судового розгляду позивач надав заяву про уточнення позовних вимог, в якій просить визнати дії відповідача по наданню йому разової грошової допомоги до 5 травня в меншому розмірі, ніж передбачено ч. 5 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» неправомірними; зобов»язати відповідача здійснити перерахунок разової грошової допомоги до 5 травня за 2008-2010 роки в розмірах, встановлених ч. 5 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та зробити виплати з врахуванням раніше виплачених сум. В судовому засіданні позивач уточнені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з»явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву з проханням розглядати справу у її відсутність. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС першої категорії, інвалідом війни другої групи (а.с.7). Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» № 3551-12 від 22.10.1993 року, а саме частиною 5 статті 13, передбачено виплату разової грошової допомоги до 5 травня інвалідам війни ІІ групи - у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком. Відповідно до Постанови КМУ від 12.03.2008р. № 183 «Про розміри разової грошової допомоги, що виплачується в 2008 році відповідно до Законів України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та «Про жертви нацистських переслідувань», установлено розмір вказаної допомоги інвалідам війни II групи - 400 гривень. Проте, рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 р. № 10-пр/2008 положення пунктів 20, 28 розділу ІІ Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів» визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним). Суд керується положеннями ч. 2 ст. 152 Конституції України, у відповідності до якої закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, тобто в нашому випадку з 22.05.2008 р. Оскільки, позивачу грошова допомога за 2008 рік була виплачена 04.04.2008 року в розмірі 400 гривень , що підтверджується довідкою ( а.с. 16) , суд вважає , що дії відповідача щодо нарахування та виплати грошової допомоги до 5 травня відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 12.03.2008 року № 183 « Про розміри разової грошової допомоги , що виплачується у 2008 році відповідно до Законів України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та «Про жертви нацистських переслідувань» є правомірними . Як встановлено в судовому засіданні та підтверджується довідками Управління праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у м. Чернігові ради № 3769/08 від 19.05.2010 року та № 3985/08 від 28.05.2010 року (а.с.16, 18), виплата разової грошової допомоги до 5 травня за 2009 рік була здійснена позивачу 03.04.2009 року в розмірі - 430 грн. встановленому Постановою Кабінету Міністрів України від 18.03.2009р. № 211 «Про розміри разової грошової допомоги, що виплачується в 2009 році відповідно до Законів України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та «Про жертви нацистських переслідувань» ; за 2010 рік здійснена 21.04.2010 року в розмірі - 480 грн. встановленому Постановою Кабінету Міністрів України від 07.04.2010 року № 299 «Про розміри разової грошової допомоги, що виплачується в 2010 році відповідно до Законів України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та «Про жертви нацистських переслідувань». Відповідно до ч. 3 ст. 54 Закону України « Про Державний бюджет України на 2009 рік» , ч.2 ст. 52 Закону України « Про Державний бюджет України на 2010 рік» розміри державних соціальних гарантій відповідно на 2009 , 2010 роки , що визначаються залежно від прожиткового мінімуму, встановлюються відповідними законами України , цим Законом та нормативно- правовими актами Кабінету Міністрів України. Спеціальним законом , який регулює відносини щодо виплати разової грошової допомоги до 5 травня є Закон України « Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» . Виходячи із загальних засад пріоритетності Законів України над урядовими нормативно-правовими актами, при виплаті разової грошової допомоги до 5 травня слід керуватися ст. 13 Закону України « Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», а не постановою Кабінету Міністрів України від від 18.03.2009 року № 211 «Про розміри разової грошової допомоги, що виплачується в 2009 році відповідно до Законів України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та «Про жертви нацистських переслідувань» та постановою Кабінету Міністрів України від 07.04.2010 року № 299 «Про розміри разової грошової допомоги, що виплачується в 2010 році відповідно до Законів України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та «Про жертви нацистських переслідувань» , на яку посилається відповідач. Такий висновок суду узгоджується з положеннями ч. 4 ст. 8 ЦПК України в тім, що у разі невідповідності правового акта закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України, суд застосовує акт законодавства , який має вищу юридичну силу. Крім того, порядок, визначений вищезазначеними постановами Кабінету Міністрів України , допустив звуження змісту та обсягу прав позивача, встановлених Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» № 3551-12 від 22.10.1993 року, а тому не може бути застосований до спірних правовідносин. Згідно ч. 1 ст. 17-1 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» № 3551-12 від 22.10.1993 року, щорічна разова грошова допомога до 5 травня виплачується органами соціального захисту населення. За вказаних обставин, суд дійшов висновку, що Управління праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у м. Чернігові ради, здійснивши у квітні 2009 року та квітні 2010 року нарахування та виплату [PERSON] щорічної разової грошової допомоги до 5 травня у розмірах відповідно до Постанов Кабінету Міністрів України від 18.03.2009р. № 211 «Про розміри разової грошової допомоги, що виплачується в 2009 році відповідно до Законів України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та «Про жертви нацистських переслідувань» та від 07.04.2010 року № 299 «Про розміри разової грошової допомоги, що виплачується в 2010 році відповідно до Законів України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та «Про жертви нацистських переслідувань» діяло неправомірно, оскільки нарахування та виплата вказаної допомоги позивачеві як інваліду війни другої групи повинна бути здійснена відповідно до ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» № 3551-12 від 22.10.1993 року - у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, а тому позовні вимоги [PERSON] в частині визнання дій неправомірними , зобов»язання здійснити перерахунок та провести виплати за 2009 та 2010 роки , з врахуванням раніше виплачених , підлягають задоволенню. У відповідності до приписів ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені і документально підтверджені витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 37 грн. 00 коп. (а.с.1), а також підлягає стягненню з відповідача судовий збір в сумі 08 грн. 50 коп., від сплати якого позивач звільнений на підставі п.18 ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито» (а.с.6).

Outcome: partial