Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-20 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з даною заявою, у якій зазначає наступні обставини. Вона з 1997 року до 20 грудня 2009 року проживала однією сімєю з [PERSON]. 20.12.2009 року останній (далі спадкодавець) помер у віці 80 років, про що в книзі реєстрації смертей 21.12.2009 року зроблено відповідник актовий запис. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому майно. Вона проживала зі спадкодавцем у житловому будинку , розташованому за адресою: вул. Пушкіна, 17 с. Дмитрівка Петропавлівського району Дніпропетровської обл. Зазначений дім належав спадкодавцю на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, видане виконкомом Дмитрівської сільської ради 24.04.1996 року № 27 Указаний будинок знаходиться на земельній ділянці розміром 0,3688 га. Рішенням виконавчого комітету Дмитрівської сільської ради народних депутатів Дніпропетровської обл. «Про передачу земельної ділянки громадянину сільської ради у приватну власність» № 35 від 08.05.1997 року, громадянину [PERSON] було передано безкоштовно у приватну власність земельну ділянку для обслуговування жилого будинку 0,25 га та для ведення підсобного господарства 0,13 га в с. Дмитрівка по вул. Пушкіна, 17. Відповідно до вказаного рішення було отримано Державний акт на право власності на землю( серія ДП ПП 0011236) розміром 0,3688 га. Однак, у вищезгаданому акті, при його оформленні було зроблено дві помилки, а саме в акті вказано, що [PERSON] мешкає за адресою: вул. Пушкіна, 7 та земельна ділянка розташована на території Дмитрівської сільської ради по вул. Пушкіна, 7 с. Дмитрівка. Тобто було допущено помилку в адресі проживання [PERSON] та адресі розташування земельної ділянки. Вірною адресою в даному випадку є: вул. Пушкіна, 17 с. Дмитрівка, що підтверджується рішенням виконавчого комітету Дмитрівськї сільської ради «Про передачу земельної ділянки громадянину сільської ради у приватну власність» № 35 від 08.05.1997 року. Виходячи з вищенаведеного виникає необхідність встановити факт належності земельної ділянки розташованої за адресою: вул. Пушкіна, 17 с. Дмитрівка померлому [PERSON]. Після смерті спадкодавця позивачка продовжувала проживати в жилому [INFO] Наведені обставини підтверджуються Актом про проживання, виданим органом місцевого самоврядування, показаннями свідків. За весь час спільного проживання позивачка та спадкодавець матеріально утримували одне одного. Вона за весь час, починаючи з 1997 року, сумісно зі спадкодавцем сплачували житлово-комунальні послуги , проводили поточні ремонти у жилому будинку. Після смерті спадкодавця позивачка продовжує сплачувати житлово-комунальні послуги, що підтверджується касовими чеками в абонентських книжках. На час смерті спадкодавця вона була непрацездатною. Позивачка разом зі спадкоємцями першої черги [PERSON] та [PERSON] витратила кошти на поховання спадкодавця. Після смерті спадкодавця, позивачка продовжує вчиняти всі необхідні дії по утриманню жилого будинку в належному стані і всі інші дії щодо управління та користування цим майном. У спадкодавця є спадкоємці першої черги, його сини, відповідачі по справі, які проживали окремо від нього, матеріально його не забезпечували, батька свого відвідували, але не доглядали. Вона прийняла спадщину, яка залишилась після смерті спадкодавця, на час відкриття спадщини постійно проживала разом зі спадкодавцем, фактично вступила у володіння спадковим майном. Спадкодавець часто хворів, знаходився на стаціонарному лікуванні, страждав на хронічні захворювання, цукровий діабет, катаракту , погано чув, переніс операцію по видаленню жовчного міхура (тяжка операція в ОЛ ім. Мечникова), після чого захворів на двостороннє запалення легенів. Усі витрати, повязані з його лікуванням, придбанням ліків, які дорого коштували, здійснювались за рахунок грошових коштів позивачки і спадкодавця. Спадкодавець потребував постійної дієти, постійного догляду за ним Позивачка вела домашнє господарство, роботи по дому, опікувалась спадкодавцем, матеріально забезпечувала його. Тому, на підставі викладеного, позивачка зазначає , що вона має право на спадкування 1/3 частини спадкового майна на рівні зі спадкоємцями першої черги. Відповідно до технічного паспорту на будинок, його інвентаризаційна вартість становить 142 429 грн. враховуючи кількість спадкоємців (3 особи) позивачка претендує на 1/3 будинку, що в грошовому вираженні складає 47 476 грн. Оціночна вартість земельної ділянки складає 8 581 грн. 93 коп. 1/3 від зазначеної суми 2 860 грн. 64 коп. У сумі вартість спадкового майна складає 50 336, 64 грн. Просить суд встановити факт спільного проживання однією сімєю з 1997 року [PERSON], [INFO] та [PERSON], померлого 20.12.2009 року. Визнати позивачку спадкоємицею четвертої черги після смерті [PERSON], померлого 20.12.2009 року. Визнати за позивачкою право на рівне спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлого 20.12.2009 року, разом зі спадкоємцями першої черги [PERSON] та [PERSON]. Визнати за позивачкою право власності в порядку спадкування за законом на 1/3 частину жилого будинку по вул. Пушкіна, 17 с. Дмитрівка Петропавлівського району Дніпропетровської обл. Встановити факт належності земельної ділянки, розташованої по вул. Пушкіна, 17 с. Дмитрівка Петропавлівського району Дніпропетровської обл. померлому [PERSON]. Визнати за позивачкою право власності в порядку спадкування за законом на 1/3 частину земельної ділянки, розташованої по вул. Пушкіна, 17 с. Дмитрівка Петропавлівського району Дніпропетровської обл. У судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги та просить суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні позов не визнали. Позовні вимоги вважають незаконними та необґрунтованими та такими, що не відповідають дійсності. Після смерті батька позивачка попросила його ([PERSON]О.) пожити у будинку ще 2 місяці, саме за ці місяці вона сплачувала комунальні послуги. За час проживання разом з померлим позивачка ніякого майна не придбали , самочинно не збудували нічого. Також позивачка у позові вказує, що вона сумісно з ними (відповідачами) витрачала кошти на поховання батька. Це не правда, усі витрати були понесені ним [PERSON] Усі чеки та квитанції він додає до заперечення. Батько не знаходився у безпорадному стані, він був працездатною особою і не потребував догляду сторонніх осіб. Матеріальної допомоги він також не потребував, так як його пенсії було достатньо не тільки для свого утримання, але й утримувати позивачку, оскільки її пенсія складала 800 грн., а батька 3913 грн. Тому всі доводи позивачки про те, що вона матеріально його утримувала не відповідають дійсності. Доводи позивачки про те, що батько часто хворів і всі ліки купувались на їхні кошти також не правда. Батько був у хорошій фізичній формі і лежав у лікарні лише один раз, переніс операцію та лежав на стаціонарному лікуванні в лікарні ім. Мечникова. Весь цей час за батьком доглядала дружина позивача. А позивачка навіть не може сказати, яку саме суму було витрачено на лікування батька. Усе вище викладене можуть підтвердити свідки. Позов не визнають по тим підставам , що позивачка не має права на частку у спадковому майні їхнього батька ,так як вона не була його дружиною. Свідок [PERSON] пояснила , що позивачка є її рідною матірю. Мати почала співмешкати з [PERSON] з 1997 р. До цього часу мати проживала в [INFO]. Потім вона перевезла все своє майно в будинок [PERSON] , тобто в с. Дмитрівка . Вони вели спільне господарство обробляли присадибну земельну ділянку , держали кіз , курей , качок та іншу живність. Останнім часом [PERSON] почав хворіти , а тому мати постійно йому допомагала та доглядала його . Всі ці обставини можуть підтвердити всі сусіди та мешканці села. Свідок [PERSON] пояснив, що він дружив з померлим з 1956 року. 16 років померлий проживав разом з позивачкою . Вона була у нього на правах господині дому, тобто готувала, прала, прибиралась по дому. У них був свій огород, вони разом обробляли його. Позивачка жила за рахунок померлого [PERSON] , на свою пенсію , а також на доходи від особистого господарства.. Він був фізично здоровим чоловіком, їздив на велосипеді. Цілком самостійний, доглядати його не треба було. З упевненістю може сказати, що останні пять років вони проживали разом., як чоловік та дружина . Свідок [PERSON] та [PERSON] також підтвердили факт спільного проживання позивачки з померлим [PERSON] Також підтвердили , що вони проживали однією сімєю , вели спільно домашнє господарство , мали спільний сімейний бюджет та проявляли увагу та турботу один до одного . Вислухавши позивачку, відповідачів, свідків суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, а саме підлягають задоволенню вимоги щодо встановленню факту спільного проживання , визнання спадкоємцем четвертої черги , визнання права на рівне спадкування та встановлення факту належності земельної ділянки. Судом встановлено, що дійсно 20.12.2009 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-КИ № 296584. Згідно технічного паспорту житловий будинок № 17 по вул. Пушкіна в с. Дмитрівка Петропавлівського району Дніпропетровської обл. належить [PERSON], тобто померлому 20.12.2009 року. Відповідно до Акту депутата Дмитрівської сільської ради у житловому будинку по вул. Пушкіна, 17 с. Дмитрівка Петропавлівського району Дніпропетровської обл. проживає, але у незареєстрованому шлюбі [PERSON], [INFO], тобто позивачка, яка є непрацездатною та перебуває на пенсії (пенсійне посвідчення серії В-ІІ № 307215). Згідно Рішення виконавчого комітету Дмитрівської сільської ради народних депутатів Дніпропетровської обл. від 08.05.1997 року № 35, на підставі декрету Кабінету Міністрів України від 26.12.1992 року та заяви громадянина села Дмитрівка [PERSON], вирішено передати безкоштовно у приватну власність земельну ділянку для обслуговування жилого будинку 0,25 га та для ведення підсобного господарства 0,13 га в с. Дмитрівка по вул. Пушкіна, 17 [PERSON] Земельна ділянка становить 0,38 га. Крім того , встановлено , що дана земельна ділянка належить [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ДП ПП 001236. Однак , в даному правовстановлюючому документі невірно зазначена адреса розташування земельної ділянки вул.. Пушкіна , 7 Петропавлівського району Дніпропетровської області . В той же час , згідно всім вищезазначеними доказам вірною адресою розташування земельної ділянки є вул.. Пушкіна , 17 Петропавлівського району Дніпропетровської області. Оціночна вартість земельної ділянки по вул. Пушкіна, 17 с. Дмитрівка Петропавлівського району Дніпропетровської обл. становить 8 581,93 грн. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки без шлюбу . Відповідно до ст. 3 СК України сімю складають особи, які: - спільно проживають; - повязані спільним побутом; - мають взаємні права та обовязки. Отже , факт спільного проживання позивачки з померлим 20.12.2009 р. [PERSON] підтверджується вищезазначеними доказами . Даний факт , крім того визнали і відповідачі. Крім того , відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти , від яких залежить виникнення , зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб , якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення . В звязку з цим , суд вважає , що є підстави для того , щоб встановити , що земельна ділянка , розташована в с. Дмитрівка вул.. Пушкіна , 17 Петропавлівського району Дніпропетровської області дійсно належить на праві приватної власності за покійним [PERSON] Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини. Згідно ч. 2 ст. 1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг може за рішенням суду одержати право на спадкування разом зі спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві. Отже , суд також вважає , що позивачка має право на рівне спадкування за законом після смерті спадкодавця разом з спадкоємцями першої черги , тобто відповідачам по справі. Таким чином , суд вважає , що позовні вимога в цих частинах підлягають задоволенню . В іншій частині слід відмовити . На думку суду , питання про встановлення часток у спадковому майні та визнання права власності на земельну ділянку та на житловий будинок в порядку спадкування позивачці слід вирішувати у нотаріуса, відповідно до вимог глави 87 ЦК України . На підставі викладеного,

Outcome: partial