Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-01 00:00:00

Прокурор м. Кривого Рогу звернувся до суду с позовом в інтересах управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Криворізької міської ради (надалі - УЖКГ) про відшкодування шкоди, посилаючись на те, що постановою суду відповідач звільнений від кримінальної відповідальності за статтею 367 ч. 2 КК України на підставі акту амністії. Проте звільнення від відповідальності за нереабілітуючих обставин не звільняє винну особу від обовязку відшкодування заподіяної злочином шкоди. Прокурор, що приймав участь при розгляді справи, позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити позов. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив суд стягнути на користь управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Криворізької міської ради заподіяну шкоду у розмірі 75408,96 грн. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, наголосивши, що дійсно, на 2008 рік міським бюджетом були передбачені грошові кошти на ремонт пам'ятників у сумі приблизно 600 тис.грн. Згідно проведеного тендеру виконавцем робіт по ремонту пам'ятника [PERSON] в районі вул.. Жовтневої м. Кривого Рогу було визначено КП «Криворіжспецтранс». На виконання ремонтних робіт було укладено договір між УЖКГ і КП «Криворіжспецтранс», де передбачалося провести ремонт підпірних стін із заміною плит на нові площею 120 м2. та відновлення плит б/у площею 120 м2, всього було необхідно виконати робіт загальною площею 240 м2. Роботами по ремонту пам'ятника В.[PERSON] керувала безпосередньо начальник дільниці КП «Криворіжспецтранс» - [PERSON]. Під час здійснення ремонтних робіт пам'ятника [PERSON] було виконано весь обсяг робіт, передбачених кошторисом і не було завищення об'ємів ремонтних робіт. Після закінчення робіт було підписано [PERSON] об'ємів виконаних робіт форми КВ-2В, який завізовано, а підписали його начальник УЖКГ виконкому Криворізької міської ради - [PERSON] та виконавці робіт КП «Криворіжспецтранс». Однак, за результатами проведеної перевірки обсягу виконаних робіт по ремонту пам'ятника В.[PERSON] [PERSON] відділом м. Кривого Рогу було складено акт ревізії № 11-20/042 від 01.09.2008 року, в якому вказано завищення об'ємів виконаних робіт на суму 75408 грн. 96 коп, що є недостовірним і не відповідає етичним обставинам. [PERSON] відділу м. Кривого Рогу відображено лише виконання робіт по відновленню памятника В.[PERSON] з використанням нових обліцовачних плит на підпірній стінці площею 120 м2, без урахування того, що фактично були виконанні обліцовачні роботи також і на підпірній стінці плитами б/у, вимірювання яких робітниками КРВ не здійснювалось. Загальний обсяг робіт по ремонту підпірної стінки пам'ятника [PERSON] складав 240 м2. У зв'язку з спотворенням фактичного об'єму ремонтних робіт, виконаних по памятнику [PERSON], на [PERSON] КРУ було подано заперечення КП «Криворіжспецтранс» та Криворізьким УЖКГ була підготовлена позовна заява у порядку ст.ст. 17, 104 КАС України до Дніпропетровського Окружного Адміністративного суду до відповідача [PERSON] Управління в Дніпропетровської області «Про визнання незаконним [PERSON] КРУ в Дніпропетровської області (в частині усунення порушень від 23.02.2009р. № 11-13/463 по ремонту пам'ятника В.[PERSON])». КП «Криворіжспецтранс» звернулося до судово-будівельного експерта - СПД [PERSON] з клопотанням провести обстеження і виміри виконаних ремонтних робіт по пам'ятнику [PERSON] та надати Висновок. Згідно Висновку будівельно-технічного експерта [PERSON] № 80 від 08.12.2008 року порушення, вказані у [PERSON] КРВ, - відсутні, а об'єм виконаних робіт відповідає [PERSON] прийому-передачі виконаних робіт за № 5/5 станом на травень 2008 року. Фактично роботи по демонтажу були виконанні за рахунок КП «Криворіжспецтранс» і матеріальної шкоди УЖКГ не нанесено. 3-тя особа у судове засідання не зявилась, причини неявки суду не відомі, на час розгляду справи не надходило клопотань про відкладення. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог, й відповідно доцільність їх задоволення. Як встановлено у судовому засіданні, відповідач 22 травня 2007 року призначений на посаду головного спеціаліста відділу комунального господарства УЖКГ виконавчого комітету Криворізької міської ради. 07.03.2008 року між УЖКГ та комунальним підприємством «Криворіжспецтранс» укладено договір по ремонту обєктів архітектури (памятників), у тому числі [PERSON] [PERSON] [PERSON], що знаходиться на пл.. Жовтнева у Центрально-Міському районі. Відповідно до договору вартість ремонтних робіт склала 599917 грн 20 коп. В травні 2008 року відповідач, неналежним чином виконуючи покладені обовязки, не перевірив та підписав акт по формі КБ-2 по ремонту памятника [PERSON] [PERSON] [PERSON], у якму внесені неправдиві данні, а саме, завищено обєм виконаних робіт по облицюванню сходин плитами на 124 м2, що призвело до завищення вартості виконаних робіт на суму 75408,96 грн. Постановою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 19.06.2009 року відповідача звільнено від кримінальної відповідальності внаслідок акту амністії, провадження по кримінальній справі закрито. Відповідно до статті 61 ч. 4 ЦПК України обставини справи щодо дій та особи, яка вчинила дані дії є доведеними, про що свідчить постанова. Допитана судом в якості свідка [PERSON] суду показала, що внаслідок проведених контрольних замірів, встановлено, що облицювальною плиткою обкладено 124 м2, проте в акті зазначено 140 м2, документально не встановлено та не підтверджується демонтаж та оприбуткування плит б/у на баланс КП «Криворіжспецтранс». , що плити бувші у вжитку демонтовані. Позивач в обґрунтування заявлених вимог посилаються на правове положення статті 1166 ЦК України, відповідно до якого майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Проте суд не приймає до уваги посилання позивача на норму матерального права за наступних підстав. Цивільним кодексом України, зокрема статтею 1166, врегламентовано відповідальність при виникненні деліктних зобовязань. Відповідач перебував у трудових відносинах, шкода заподіяна при неналежному виконанні трудових обовзків, а тому відповідальність, її характер та ромзірі мають регулюватись законодавством про працю. У відповідності з ч. 2 ст. 133 КЗпП України керівники підприємств, установ, організацій та їх заступники, а також керівники структурних підрозділів на підприємствах, в установах, організаціях та їх заступники\~ у розмірі заподіяної з їх вини шкоди, але не більше свого середнього місячного заробітку, якщо шкоду підприємству, установі, організації заподіяно зайвими грошовими виплатами, неправильною постановкою обліку і зберігання матеріальних, грошових чи культурних цінностей, невжиттям необхідних заходів до запобігання простоям, випускові недоброякісної продукції, розкраданню, знищенню і зіпсуттю матеріальних, грошових чи культурних цінностей. Вданому випадку при встановленні необережної вини працівника наступає обмежена матеріальна відповідальність. Як встановлено судом відповідач виконуючи організаційно-розпорядчі функції, неналежним чином виконував посадові обовязки внаслідок недобросовісного відношення до них, порушуючи вимоги п.п. 1,2,8 ст. 9 закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в України», вимог ДБН Д..1.1-1-2000. Вище зазначене свідчить про необережну форму вини. В даному випадку пряма дійсна шкода має бути покладена на відповідача, але не більше середнього місячного заробітку. Відповідно до постанови КМУ № 100 від 08.02.1995 року середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою повязана відповідна виплата. На підставі викладеного й

Outcome: partial