Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-08 00:00:00

У червні 2010 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач зазначає, що вона та [PERSON] зареєстрували шлюб 16 березня 2002 року в Сухоліській сільській раді Білоцерківського району Київської області, актовий запис №2. Від спільного подружнього життя неповнолітніх дітей не мають, але відповідач не бажає розривати шлюб в органах РАГСу. Подружнє життя у неї з відповідачем не склалося в силу різних психологічно несумісних характерів, що призводить до сварок. В результаті позивач та відповідач втратили почуття поваги та любові один до одного. З цих причин просить розірвати шлюб з відповідачем, оскільки примирення між ними не можливе, дитину залишити на її виховання. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала та пояснила, що примирення з відповідачем не можливе, шлюб існує формально. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав, просить розірвати шлюб з позивачем, вважає, що примирення між ними не можливе. Роз`яснивши сторонам наслідки визнання позову, суд дійшов обґрунтованого висновку, що визнання позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 16 березня 2002 року в Сухоліській сільській раді Білоцерківського району Київської області, актовий запис №2. Після укладення шлюбу чоловіку та дружині присвоєно прізвище [PERSON] та [PERSON] , відповідно. Позивач та відповідач припинили сімейно-шлюбні відносини в силу різних психологічно несумісних характерів. В результаті позивач та відповідач втратили почуття поваги та любові один до одного, шлюб існує формально. Відповідно до ч.2 ст.104, ст.ст.105, 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно із ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин суд приходить до обґрунтованого висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб між позивачем та відповідачем - розірванню, оскільки за час проживання у шлюбі між позивачем та відповідачем не склались відносини на засадах поваги до індивідуальності, звичок та уподобань кожного. Вказане обумовило відсутність взаєморозуміння між подружжям, що призвело до стійкого розладу подружніх стосунків. Згідно із Декретом Кабінету Міністрів України «Про державне мито» від 21 січня 1993 року №7-93 (з наступними змінами та доповненнями) за реєстрацію розірвання шлюбу на підставі рішення суду, якщо обоє з подружжя перебувають у першому шлюбі сплачується державне мито від 0,5 до 1 неоподатковуваного мінімуму доходів з громадян - з одного або обох із подружжя. Згідно із Законом України №889-ІV від 22 травня 2003 року розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян в Україні становить - 17 грн. \\~ \\~ \\~ \\~ За таких обставин суд приходить до обґрунтованого висновку про необхідність стягнення державного мита з позивача та відповідача за реєстрацію розірвання шлюбу. Враховуючи прохання позивача судові витрати суд залишає за нею. На підставі ст.ст.110,112 СК України,

Outcome: approved