Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-16 00:00:00

У травні 2010 року [PERSON] звернулася в суд із вище зазначеним позовом. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем від якого має неповнолітню доньку [PERSON]. Через сварки, в період яких відповідач наносить їй не тільки словесні, але й фізичні образи, вони проживають окремо та не пов 'язані спільним побутом. Дитина проживає із нею, але добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надає, хоча працює на підприємстві. Позивач просила розірвати шлюб з [PERSON] та стягувати з останнього на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 'А частки від доходу відповідача. У попередньому судовому засіданні позивач змінила свої вимоги, про що надала заяву, яка приєднана до матеріалів справи. Пояснила, що просить стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі по 280 грн. щомісячно, оскільки відповідач не працює. Позивач про примирення не клопоче, вони із відповідачем неодноразово розходилися та жили окремо, мирилися, але сімейне життя не покращувалося. Вона впевнилася, що вони із відповідачем не можуть жити однією сім»єю. Вона у січні 2010 року забрала виконавчій лист про стягнення аліментів на утримання доньки [PERSON] з примусового виконання, але з травня 2010 року відповідач припинив добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, яка є інвалідом. Просить не стягнути з відповідача на її користь понесені нею судові витрати. Відповідач позов визнав, у тому числі змінені вимоги, про що надав суду письмову заяву, яка долучена до матеріалів справи. При цьому пояснив, що з мотивами розірвання шлюбу погоджується, про примирення також не клопоче, дитина із позивачем та він проти цього не заперечує, дитині буде допомагати за рішенням суду, він зараз не працює, інших аліментних зобов'язань немає. Судом роз 'яснені юридичні наслідки визнання позову відповідачем. [PERSON] намірів не змінив, клопоче про постановления рішення у попередньому судовому засіданні. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Встановлено, що з ЗО грудня 2000 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбЦа.с.4). Подружжя є батьками дівчинки [PERSON], яка народилася 07 березня 2002 року (а.с.5). Дитина проживає із позивачем (довідку житлової організації від 09.06.10року долучено до матеріалів справи). Суд, згідно ч.2 ст.112 СК України, постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з Н ЬІХ, ІХНXX дітей, що мають істотне значення. Так, подружжя визнало, що не може порозумітися, виникають постійні сварки. Сторони проживають окремо, не пов'язані спільним побутом, про примирення не клопочуть. Такі стосунки істотно суперечать інтересам сторін, тому шлюб слід розірвати. Дитина інвалід, проживає із позивачем, відповідач проти цього не заперечує, між сторонами не має спору щодо місця проживання доньки. Як вбачається із змісту cm. 180 СК України батьки зобов^язані утримувати своїх дітей до досягнення їх повноліття. Сторони не можуть між собою домовитися про умови та способи утримання доньки, позивач працює та одержує крім зарплати державну соціальну допомогу дітям-інвалідам, але дані доходи не можуть забезпечити розумні потреби дитина-інваліда. Як пояснив відповідач - він не працює, дана обставини має істотне значення для присудженні аліментів саме у твердій сумі, тому суд,

Outcome: approved