Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-13 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом про зміну формулювання і дати звільнення його з роботи у відповідача з п.2 ст.36 КЗпП України на п.3 ст.36 КЗпП України, стягнення з відповідача на його користь заробітної плати за період з 08 по 24 вересня 2009 р., вихідної допомоги в розмірі двох мінімальних заробітних плат в сумі 1350 грн., середнього заробітку за весь час затримки належних сум до виплати при звільненні та стягнення моральної шкоди в сумі 1000 грн. В обгрунтування своїх вимог посилається на те, що з 20.07.2009 р. працював робітником у відповідача. Наказом від 14.10.2009 р. був звільнений з роботи по п.2 ст.36 КЗпП України. Вважає мотиви звільнення з роботи не правильними оскільки, з 07.10.2009 року призваний на строкову військову службу. В період з 08 по 24 вересня 2009 р. не був на роботі у зв`язку з тим, що проходив обстеження за направленням військового комісаріату, про що свідчить довідка № 1953 від 25.09.2009 р. Заробітна плата за вказаний період не нарахована і не виплачена, хоча діюче законодавство зберігає по місцю роботи середню заробітну плату. Не виплачена заробітна плата по даний час. Такими діями відповідача, як вказує позивач, йому завдано моральну шкоду, яку він оцінює в 1000 грн. У судовому засіданні представники позивача підтримали позовні вимоги за винятком виплати заробітної плати за період з 08 по 24 вересня 2009 р. за час перебування на обстеженні за направленням військового комісаріату, яка перераховона позивачу відповідачем. Представник відповідача рахує, що підстав для задоволення позову не має. Заслухавши пояснення сторін, покази свідків, вивчивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого. [PERSON] 20.07.2009 року був прийнятий на роботу робітником по обслуговуванню приміщень і споруд міської лікарні по строковому трудовому договору з 20.07.2009р. по 14.10.2009 р. (а.с.20-21). Наказом № 491 від 14.10.2009р. був звільнений з роботи у зв`язку з закінченням строкового трудового договору (а.с.22). Позивач рахує, що формулювання і дата звільнення не відповідають вимогам закону. 07.10.2009р. він був призваний на строкову військову службу, що підтверджується довідкою № 2241 від 04.11.2009 року. Ця обставина відповідачем не оспорюється і не спростовується. Відповідно до ст. 36 п.3 КЗпП України, підставами для припинення трудового договору є призов або вступ працівника на військову службу. Відповідно, трудовий договір підлягав розірванню на підставі п.3 ст.36 КЗпП України. Позовні вимоги про нарахування і виплату оплати праці за період з 08 по 24 вересня 2009 року позивачем не ставляться, в зв`язку з перерахуванням на його рахунок сум заробітної плати. В зв`язку з призовом позивача на військову службу, відповідно до ст. 21 ЗУ „Про військовий обов`язок і військову службу", громадянам, які звільняються з роботи у зв`язку з призовом на військову службу, виплачується вихідна допомога в розмірі двох мінімальних заробітних плат. Станом на жовтень 2009 року, розмір мінімальної заробітної плати становив 650 грн., а тому розмір невиплаченої вихідної допомоги складає 1300 грн. Позивачем ставляться вимоги про стягнення на його користь заробітної плати за весь час затримки виплати належних йому сум 1372 грн.40 коп. Відповідно до ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу, належних звільненому працівнику сум, у строки зазначені ст.116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір, установа повинна виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки, при наявності спору про розмір належних звільненому працівникові сум, власник або уповноважений орган повинен сплатити відшкодування, коли спір вирішено на користь працівника. Як встановлено у судовому засіданні, позивач знаючи про його призов на строкову військову службу, заяву про припинення трудового договору не писав, а доручив своїй матері [PERSON] , повідомити МТМО про призов. Мати позивача, в свою чергу, доручила своїй знайомій [PERSON] повідомити МТМО про призов [PERSON] на військову службу. [PERSON] - МТМО про призов [PERSON] на військову службу не повідомила, а залишила довідку про лікарняний та повістку у завгоспа [PERSON] . В послідуючому повістку [PERSON] забрала. При таких обставинах відповідач, не маючи оригіналів документів, не міг провести своєчасний розрахунок з позивачем, а отже, на думку суду, у діях відповідача відсутня вина в несвоєчасному проведенні розрахунків з позивачем, а тому позовні вимоги про стягнення середнього заробітку за час затримки, відшкодування моральної шкоди задоволенню не підлягають,

Outcome: approved