Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-09 00:00:00

Позивач звернулася з вказаним позовом до суду, посилаючись на те, що вона, будучи інвалідом ІІ-ої групи з 08.09.2008р., працювала на підприємстві відповідача на посаді прибиральниці до 23.10.2009р. У звязку з реорганізацією, та іншими обставинами, що виникли на підприємстві вимушена була звільнитися за власним бажанням. При звільненні їй не виплатили заробітну плату за серпень 2008р. в сумі 268грн.66коп. та за січень 2009р. 536грн.00коп.; лютий 2009р. 554грн.00коп.; березень 2009р. 540грн.00коп.; квітень 2009р. 210грн.00коп.; червень 2009р. 551грн.10коп.; липень 2009р. 497грн.70коп.; жовтень 2009р. 66грн.33коп. Середньомісячна зарплата позивача складає 600грн.44коп., а середньоднівна 33грн.36коп. При звільненні їй нарахували 3094грн.15коп., які не виплати по теперешній час. На звернення позивача до відповідача нарахувати їй індексацію за вимушену затримку виплати заробітної плати, бухгалтерія дорахувала індексацію тільки на невиплачені в установлений строк грошові суми в розмірі 129грн.70коп. Вважає, суму дорахованої індексації не вірною, оскільки фактично вона становить 600грн.00коп. х 5 місяців = 3000грн.00коп. На час звернення до суду позивач є безробітною, ніяких доходів не має, існує лише за рахунок пенсійних виплат її матері. Вважає, що скрутне становище в її житті виникло з вини відповідача, який своїми діями спричинив їй моральної шкоду, яку позивач оцінює в 5000грн.00коп. Просить стягнути з ЗАТ «Красень» на її користь заробітну плату у сумі 3223грн.85коп., 3000грн.00коп. середню заробітну плату за час вимушеної затримки виплат, 5000грн.00коп. моральної шкоди та 250грн.00коп. за надану юридичну консультацію, а всього 11473грн.85коп. В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений у встановлено законом. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача, за наявними матеріалами в справі. З пояснень позивача та досліджених матеріалів справи, вбачається що [PERSON] працювала на ЗАТ «Красень» на посаді прибиральниці, що підтверджується Наказом про прийняття на роботу №111 від 28.05.2003р., Наказом про прийняття на роботу №65 від 08.09.2008р. та записом в трудовій книжці. Наказом №209к про припинення трудового договору [PERSON] 23.10.2009р. була звільнена з займаної посади за власним бажанням у відповідності зі ст.38 КЗпП України. З довідки вих.№44 від 04.02.2010р., та довідки вих.№457 від 28.10.2009р., вбачається, що заборгованість ЗАТ «Красень» перед [PERSON], по заробітній платі станом на 01.02.2010р. становить 3223грн.85коп., яка підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Відповідно до ст.117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Таким чином, суд вважає обґрунтованою вимогу позивача про стягнення середньої заробітної плати за час вимушеної затримки, як становить 600грн.00коп. х 5місяців = 3000грн.00коп., а також 250грн.00коп. витрачених позивачем на отримання юридичної допомоги, що підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою ЮК Комсомольського району м. Херсона. Відповідно до ст.88 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь держави також підлягає сума витрат на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30грн.00коп., та судовий збір в розмірі 51грн.00коп. В задоволенні інших позовних вимог суд вважає необхідним відмовити за необґрунтованістю.

Outcome: partial