Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-19 00:00:00

24.01.2007 р. [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], газети «Котовские известия» про захист честі, гідності та ділової репутації. Змінивши свої позовні вимоги, остаточно предявили позов до [PERSON], [PERSON], комунального підприємства «Редакція газети «Котовські вісті» про захист честі, гідності та ділової репутації, стягнення моральної шкоди. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала та пояснила, що 24.08.2006 р. в газеті «Котовские известия» була опублікована стаття «Кто укротит аферистку?», автором якої являється [PERSON] Вказана стаття містить недостовірні відомості, що принижують її честь та гідність, оскільки її називає «аферисткою», що вона разом із [PERSON] хотіла незаконно заволодіти будинком, виганяючи з будинку його законних власників похилого віку, ображала їх нецензурною лайкою; будинок перетворили в «конюшню», влаштували з нього туалет, нечистоти виливають під дерева перед будинком. Крім того [PERSON] надіслав листа за місцем її роботи до фінансового управління Котовського міськвиконкому, в якому також виклав недостовірні відомості, які принижують її честь, гідність та ділову репутацію, назвавши її «шахрайкою» та зазначивши, що вона виганяє його з будинку, підстроює бійки, побила разом з чоловіком його дружину, обзиває їх, брутально лається. Зазначеними діями відповідачів їй завдано моральної шкоди, яка виразилась у необхідності доводити свою порядність перед співробітниками і знайомими, у неї погіршився стан здоровя, тому просить зобовязати правонаступника газети «Котовские известия» - комунальне підприємство «Редакція газети «Котовські вісті» опублікувати в газеті вибачення перед нею та спростування недостовірної інформації, стягнути на її користь моральну шкоду з [PERSON] 5000 грн., з [PERSON] 5000 грн., з КП «Редакція газети «Котовські вісті» - 12500 грн. та понесені судові витрати. Позивач [PERSON] позов підтримав та пояснив, що у вказаній статті принижено і його честь та гідність, так як розповсюджено недостовірну інформацію про те, що він хотів незаконно заволодіти будинком, будинок перетворили в «конюшню», влаштували з нього туалет, нечистоти виливають під дерева перед будинком; душив [PERSON] та бив її матір, бігав у нетверезому стані та погрожував їм убивством, що він відбував покарання терміном вісім років. У звязку з цим він змушений був спростовувати перед своїм керівництвом та співробітниками факт наявності судимості, оскільки вказана обставина була б перешкодою для його роботи, переносив душевні переживання. Крім того йому завдано страждань і через образи його дружини [PERSON] з боку [PERSON] та [PERSON], викладеними в листі, адресованому за місцем її роботи. Тому просить зобовязати правонаступника газети «Котовские известия» - комунальне підприємство «Редакція газети «Котовські вісті» опублікувати в газеті вибачення перед ним та спростування недостовірної інформації, стягнути на його користь моральну шкоду з [PERSON] 5000 грн., з [PERSON] 5000 грн., з КП «Редакція газети «Котовські вісті» - 12500 грн. Представник відповідачки [PERSON] позов не визнав та пояснив, що [PERSON] дійсно написала листа до редакції газети «Котовские известия», але публікувати його в газеті не просила, факти, викладені в статті, не вважає образливими для позивачів. Представник відповідача - КП «Редакція газети «Котовські вісті» позов не визнав та пояснив, що КП «Редакція газети «Котовські вісті» є правонаступником газети «Котовские известия», відомості, що містяться в статті «Кто укротит аферистку?», автором якої є [PERSON], вважає оціночними судженнями автора, отже вони спростуванню не підлягають, а позивачі можуть скористатися правом на відповідь; крім того, як правонаступник, КП «Редакція газети «Котовські вісті» не повинна нести відповідальність за завдану моральну шкоду. Відповідач [PERSON] неодноразово до судового засідання не зявлявся, подав заяву про розгляд справи у його відсутності через поганий стан здоровя. Суд, заслухавши доводи сторін, оцінивши докази, що є у справі, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ст..201 ЦК України особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є, зокрема, честь, гідність і ділова репутація. Відповідно до Конституції України життя і здоровя людини, її честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю. Як встановлено ст..297 ЦК України, кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканими. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] подала до редакції газети «Котовские известия» листа, який був опублікований на 7 сторінці газетного номера від 24 серпня 2006 року під заголовком «Кто укротит аферистку?» за підписом [PERSON]. Текст газетної публікації відповідає тексту листа [PERSON] У вказаній газетній статті [PERSON] називається «аферисткою», містяться відомості про те, що [PERSON] разом із [PERSON] хотіла незаконно заволодіти будинком, виганяючи з будинку його законних власників похилого віку, ображала їх нецензурною лайкою; будинок перетворили в «конюшню», влаштували з нього туалет, нечистоти виливають під дерева перед будинком; [PERSON] душив [PERSON] та бив її матір, бігав у нетверезому стані та погрожував їм убивством, що він відбував покарання терміном вісім років. Крім того [PERSON] надіслав листа до фінансового управління Котовського міськвиконкому, де [PERSON] працює провідним спеціалістом, у якому назвав її «шахрайкою» та зазначив, що вона підстроює бійки, побила разом з чоловіком його дружину, обзиває їх, брутально лається. Зазначена інформація поширена відповідачами шляхом доведення до відома інших осіб, які мали змогу прочитати статтю в газеті, а також керівника установи, в якій працює [PERSON] Згідно з положеннями ст..277 ЦК України і ст..10 ЦПК України обовязок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача. Відповідачами не доведено, що поширена про позивачів інформація відповідає дійсності та викладена правдиво, разом з тим в ній стверджується про порушення позивачами норм чинного законодавства, а саме, незаконне заволодіння будинком, вчинення бійки, погроза вбивством, нецензурна лайка, відбування покарання у вигляді позбавлення волі, а також порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка образи осіб похилого віку, перебування у стані алкогольного спяніння, перетворення будинку в «конюшню», влаштування з нього туалету, виливання нечистот під дерева перед будинком; а також інформація містить образливий характер для [PERSON], називаючи її в газетній статті «аферисткою», а в листі до начальника фінансового управління «шахрайкою». Вказані факти є підставою для визнання розповсюдженої інформації негативною та недостовірною, яка принижує цінність позивачів як унікальних біопсихосоціальних особистостей, їх позитивну соціальну оцінку в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності їх діянь загальноприйнятим уявленням про добро і зло, отже відповідачами порушено право позивачів на повагу до їх честі та гідності, і воно підлягає захисту. Водночас доводи позивачів про порушення їхньої ділової репутації підтвердження не знайшли, оскільки ні в газетній статті, ні в листі [PERSON] не міститься оцінка їх ділових і професійних якостей при виконанні ними трудових, службових, громадських чи інших обовязків. Оскільки особисті немайнові права позивачів порушено у друкованому засобі масової інформації, відповідно до ч.6 ст.277 ЦК України вони мають право на спростування недостовірної інформації у тому ж засобі масової інформації. Відповідно до п.1.2. Статуту Котовського комунального підприємства «Редакція газети «Котовські вісті», затвердженого рішенням Котовської районної ради від 19.11.2008 р. №167-V, комунальне підприємство «Редакція газети «Котовські вісті» є правонаступником редакції газети «Котовські вісті», отже відповідне спростування має бути опубліковане комунальним підприємством «Редакція газети «Котовські вісті». Примусове вибачення як спосіб судового захисту гідності і честі за поширення недостовірної інформації не передбачено у ст..277 ЦК України, отже вимоги позивачів про зобовязання газети привести вибачення задоволенню не підлягають. Також позивачем [PERSON] не доведено факт розповсюдження недостовірної інформації, яка б принижувала його честь і гідність, з боку відповідача [PERSON], оскільки написаний ним лист стосується тільки [PERSON], отже суд не вбачає порушень прав [PERSON] [PERSON] Згідно ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Як визначено п.4 ч.2 ст.23 ЦК України, моральна шкода полягає, зокрема, у приниженні честі та гідності. Через розповсюдження негативної інформації завдано душевних страждань позивачам, вони зазнали втрат немайнового характеру, змушені докладати зусиль для відновлення втрачених прав. Так позивач [PERSON] доводив перед своїм керівництвом та співробітниками факт відсутності у нього судимості та відбування покарання в місцях позбавлення волі, а також спростовувати факт погроз та побиття ним інших осіб, доводити дотримання морально-етичних норм. [PERSON] змушена була пояснювати керівництву установи, в якій вона працює, недостовірність фактів, викладених у листі [PERSON], спростовувати його твердження про її «шахрайство», а також доводити перед своїми знайомими про невідповідність дійсності фактів, викладених у газетній статті. Внаслідок душевних переживань у [PERSON] погіршився стан здоровя. Визначаючи розмір моральної шкоди, суд враховує характер та обсяг страждань позивачів, їхній стан здоровя, тяжкість вимушених змін у життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу. Тому виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, враховуючи похилий вік та стан здоровя відповідача [PERSON], суд визначає розмір моральної шкоди, який підлягає стягненню з [PERSON] на користь кожного з позивачів, - по 2000 грн., а з [PERSON] на користь [PERSON] 1000 грн. Вимоги позивачів про стягнення на їхню користь моральної шкоди з комунального підприємства «Редакція газети «Котовські вісті» задоволенню не підлягають, так як процесуальне правонаступництво за вимогою про відшкодування моральної шкоди не допускається. Відповідно до ст..88 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до задоволених вимог. Позивачкою [PERSON] понесені судові витрати у вигляді сплати держмита в розмірі 1000 грн., витрат на інформаційно-технічне забезпечення в розмірі 30 грн., витрат на правову допомогу 2000 грн., а разом 3030 грн. Враховуючи, що загальна ціна позову складала 45000 грн., а задоволенню підлягає в частині 5000 грн., пропорційно їй підлягає присудженню 337 грн., і ця сума має бути стягнута з відповідачів відповідно до суми задоволених вимог. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial