Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позову позивач посилалась на те, що 20 березня 1971 року Хворостянівською сільською радою Старобільського району було зареєстровано шлюб між нею та [PERSON]. 04 серпня 1994 року помер батько її чоловіка [PERSON] - [PERSON]. Після його смерті залишилося спадкове майно у вигляді домоволодіння №16 розташованого за адресою: вул.Космонавтів в с.Хворостянівка Старобільського району. Її чоловік фактично прийняв спадок після смерті батька, оскільки вони мешкали разом, вели спільне господарство і через юридичну неграмотність вважав, що для оформлення права на спадкове майно достатньо того, що він фактично прийняв спадок, і не знав, що необхідно звертатись до нотаріуса. 08 червня 2008 року помер її чоловік [PERSON]. Після його смерті залишилося спадкове майно, а саме: земельна ділянка (пай) по КСП «Приайдар,я» Старобільського району Луганської області рілля №503 площею 3,6858 га. (Державний акт на право приватної власності на землю серії ЛГ №124364 зареєстрований в Книгу реєстрації за №9 від 15.06.2005 р.. Крім того, згідно розпорядження голови райдержадміністрації від 04.07.2006р. за №361 на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛГ №0028681 виданого по КСП агрофірма «Приайдар,я» 09.12.1996 р. за реєстраційним №537 [PERSON] мав право на залишок земельної частки (паю) у розмірі 3,28 у.к.га. сільськогосподарських угідь ( в т.ч. рілля зрошувана 0,20 у.к.га., сіножаті 0,57 у.к.га., пасовища 2,51 у.к.га.), що знаходяться в спільній частковій власності власників паїв із земель КСП агрофірма «Приайдар,я». Земельна ділянка (пай) рілля №401 площею 6,2417 га. (Державний акт на право приватної власності на землю серії I-ЛГ №053681 зареєстрований в Книгу реєстрації за №161 від 28.03.2001 р.. Крім того, згідно рішення 17 сесії 23 скликання Малохатської сільської ради Старобільського району від 22.12.2000 р. на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛГ №0024512 виданого по КСП «Артема» 19.11.1996 р. за реєстраційним №293 [PERSON] мав право на 3,10 у.к.га. сільськогосподарських угідь ( в т.ч. сіножаті 0,89 у.к.га., пасовища 2,21 у.к.га.) та 0,0376 га. проектних польових доріг, що знаходяться в спільній частковій власності власників паїв із земель КСП «Артема». Грошові вклади, що знаходяться у філії №589/02 ВАТ «Державний Ощадний банк України» на рахунках №9155126381, №9155126382 та у філії №589/025 на рахунку №91551000304. Спадкоємцями після смерті [PERSON] є вона та їх діти відповідачі по справі [PERSON] та [PERSON]. Фактично вона прийняла спадок після смерті чоловіка, оскільки вони мешкали разом, вели спільне господарство і через юридичну неграмотність вважала, що для оформлення права на спадкове майно достатньо того, що вона фактично прийняла спадок, і не знала, що необхідно звертатись до нотаріуса. Просила суд визнати за нею право власності на зазначене спадкове майно. У попереднє судове засідання позивач, відповідачі [PERSON] та [PERSON] не зявилися, надали суду заяву в яких просили суд розглянути справу без їх участі, позивач позов підтримала та просила суд його задовольнити, відповідачі позов визнали. Суд вважає можливим згідно ч.2 ст.158 ЦПК України розглянути справу у відсутності сторін. Оскільки відповідно до п.6 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного Кодексу України в редакції 2003 року правила Цивільного Кодексу України (в редакції 2003) року про позовну давність застосовуються до позовів, строк предявлення яких, встановлений законодавством що діяло раніше, не сплив до набрання чинності цим Кодексом, і відповідно до п.5 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного Кодексу України в редакції 2003 року правила книги шостої Цивільного Кодексу України в редакції 2003 року застосовуються також до спадщини, яка відкрилась, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності Цивільним Кодексом України в редакції 2003 року, то суд вважає за необхідне при вирішенні даної справи до вимог про позовну давнину застосувати норми Цивільного Кодексу України в редакції 1963 року, а до вимог про визнання права власності у порядку спадкування за законом застосувати норми Цивільного Кодексу України в редакції 2003 року. Відповідно до вимог ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 04 серпня 1994 року помер [PERSON], 08 червня 2008 року помер [PERSON], що підтверджується копіями свідоцтв про смерть (а.с.5,22). Після смерті [PERSON] та [PERSON] залишилося спадкове майно домоволодіння №16 розташоване за адресою: вул.Космонавтів в с.Хворостянівка Старобільського району, земельні ділянки та грошові вклади, що підтверджується копіями Ощадних книжок, Державного акту на право приватної власності на землю, сертифікату на право на земельну частку, довідкам Відділу Держкомзему у Старобільському районі, витягом з реєстру на нерухоме майно (а.с.6,7,8,9,10,11,23-24,27). У передбачений ст.1270 ЦК України термін позивач заяву в нотаріальну контору про відмову від прийняття спадщини не подавала. Вважала, що фактично прийняла спадщину так, як на момент смерті [PERSON] та [PERSON] вони мешкали разом, вели спільне господарство, вона продовжує після їх смерті розпоряджатися їх майном, всі право установлюючи документи знаходяться в неї (а.с.25,26). Визнання позову відповідачами не суперечить закону і не порушує права і свободи чи інтереси інших осіб, а оскільки відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню, а тому суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Судові витрати сплачені позивачем в повному обсязі і вона не просить суд їх компенсувати. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved