overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати його право на державну соціальну допомогу, встановлену ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни, та забовязати відповідача зробити перерахунок та виплату соціальної допомоги з 01.01.2009 року. Позивач у судове засідання не зявився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача, будучи повідомлений належним чином про дату та час розгляду справи до суду не зявився, надавши заперечення проти позову та просив справу розглянути за його відсутності. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задовольню з наступних підстав. Згідно ст. 1 Закону України „Про соціальний захист дітей війни (надалі по тексту Закон) від 18 листопада 2004 року, який встановлює правовий статус дітей війни та визначає основи їх соціального захисту та гарантує їх соціальну захищеність шляхом надання пільг і державної соціальної підтримки, дитиною війни є особа, яка є громадянином України та якій на час закінчення ( 2 вересня 1945 року) Другої світової війни було менше 18 років. Відповідно з наданими документами позивачу станом на 2 вересня 1945 року було менше 18 років. За ст. 6 Закону, дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Статтею 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» Кабінету Міністрів України надано право у 2009 році встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами. Названа норма передбачає встановлення в абсолютних сумах розмірів лише тих виплат, вихідним критерієм розрахунку яких є розмір мінімальної заробітної плати. Відповідно її дія не поширюється на спірні правовідносини, оскільки розмір зазначених соціальних виплат згідно із Законом України «Про соціальний захист дітей війни» залежить від розміру мінімальної пенсії за віком. Отже, нарахування та виплата у 2009 році дітям війни підвищення до пенсії або щомісячного грошового довічного утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, повинні здійснюватися відповідно до норм Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Тому у зазначений період неправомірність дій відповідача є очевидною, а порушене право позивача на отримання підвищення до пенсії в цей період підлягає поновленню. Згідно з ст. 46 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-1\\/, визначено, що суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати його право на державну соціальну допомогу, встановлену ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни, та зобовязати відповідача зробити перерахунок та виплату соціальної допомоги з 01.01.2009 року. Позивач у судове засідання не зявився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача, будучи повідомлений належним чином про дату та час розгляду справи до суду не зявився, надавши заперечення проти позову та просив справу розглянути за його відсутності. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задовольню з наступних підстав. Згідно ст. 1 Закону України „Про соціальний захист дітей війни (надалі по тексту Закон) від 18 листопада 2004 року, який встановлює правовий статус дітей війни та визначає основи їх соціального захисту та гарантує їх соціальну захищеність шляхом надання пільг і державної соціальної підтримки, дитиною війни є особа, яка є громадянином України та якій на час закінчення ( 2 вересня 1945 року) Другої світової війни було менше 18 років. Відповідно з наданими документами позивачу станом на 2 вересня 1945 року було менше 18 років. За ст. 6 Закону, дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Статтею 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» Кабінету Міністрів України надано право у 2009 році встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами. Названа норма передбачає встановлення в абсолютних сумах розмірів лише тих виплат, вихідним критерієм розрахунку яких є розмір мінімальної заробітної плати. Відповідно її дія не поширюється на спірні правовідносини, оскільки розмір зазначених соціальних виплат згідно із Законом України «Про соціальний захист дітей війни» залежить від розміру мінімальної пенсії за віком. Отже, нарахування та виплата у 2009 році дітям війни підвищення до пенсії або щомісячного грошового довічного утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, повинні здійснюватися відповідно до норм Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Тому у зазначений період неправомірність дій відповідача є очевидною, а порушене право позивача на отримання підвищення до пенсії в цей період підлягає поновленню. Згідно з ст. 46 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-1\\/, визначено, що суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-07 00:00:00

16.12.2009 Банк звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту в розмірі 265 390 грн. 51 коп. Позов, з посиланням на вимоги ст.ст. 553, 554,625,1054 ЦК України, мотивовано тим, що відповідач [PERSON] не виконує зобовязання за укладеним кредитним договором, який забезпечено порукою [PERSON] У судовому засіданні позов було підтримано представниками позивача у повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не зявилися, про час і місце розгляду справи їх оповіщено у встановленому порядку. Про причини своєї неявки суд не повідомили. Суд дійшов висновку, що відповідачі не зявилися в судове засідання без поважних причин, а тому розглядає позов за їх відсутністю, за наявними матеріалами, які достатньо свідчать про права та взаємовідносини сторін у заочному порядку. Беручи до уваги пояснення представників позивача, дослідивши матеріали справи, судом встановлені обставини, які відповідають зобовязальному праву. 06.09.2007 між Банком та [PERSON] укладено кредитний договір № 31-36/07- А про надання останньому кредиту в розмірі 28514 доларів СИГА, що підтверджується матеріалами справи. Відповідно до договору поруки від 06.09.2007 [PERSON] з метою забезпечення умов наведеного кредитного договору, поручилася перед Банком нести відповідальність у випадку невиконання [PERSON] своїх зобовязань за наведеним договором. Відповідачі не виконали взяті на себе зобовязання і допустили заборгованість перед позивачем за обґрунтованим розрахунком Банку, яка становить 265 390,51 грн., у тому числі: заборгованість тілу кредиту - 25517,92 доларів США в еквіваленті 204309,22 грн., по відсоткам за користування кредитом - 3437, 77 доларів США, в еквіваленті 27524,50 грн., по сплаті пені за несвоєчасне повернення кредиту, відсотків та щомісячної комісії - 33556, 79 грн. За правилами положень ст.ст. 526, 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. Зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за итомирсь* відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. здатої^/ /ДДя/І Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Частиною 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливістю виконання ним грошового зобовязання. Відповідачі не скористалися процесуальним правом щодо подання ґрунтовних заперечень проти позову, а том)', ураховуючи матеріали справи в їх сукупності, загальні засади цивільного законодавства, а саме справедливість, добросовісність, розумність, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом і просить стягнути з відповідачки 465 гр, 82 коп. заборгованості за надані їй послуги звязку. Посилається в позові на те, що 02.06.1997року з відповідачкою був укладений договір про надання послуг телефонного звязку, їй був наданий телефонний номер 248-64-71, який був встановлений в квартирі [ADDRESS]. На протязі червня - вересня 2009 року з телефонного номеру відповідачки відбулися міжміські та міжнародні телефонні переговори, загальна вартість яких складає 465гр.82 коп. Т.я. добровільно сплатити дану суму відповідачка відмовляється, просить задовольнити позов. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про час розгляду справи сповіщалася належним чином. Про причину неявки суд до відома не поставила. Судові телеграми на її адресу повернулися до суду без вручення. Виходячи з цього, на підставі ст.77 ЦПК України суд вважає повідомлення відповідачки про час розгляду справи належним. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Заслухавши думку представника позивача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обгрунтованим, виходячи з наступного. Встановлено, що 02.06.1997 року між сторонами був укладений договір про падання послуг телефонного звязку, їй був наданий телефонний помер 248-64-71, який був встановлений в квартирі №42 по вул. Кавказькій. 11 в м. Києві. На протязі з червня по вересень 2009 року з телефонного номеру відповідачки відбулися міжміські та міжнародні телефонні переговори, загальна вартість яких складне 465гр.82 коп. Відповідно до ст.33 Закону України «Про телекомунікації» абонент зобов'язаний своєчасно вносити плату за користування телефоном, міжміські та міжнародні телефонні розмови та інші послуги надані в кредит по телефону. Не дивлячись на це, відповідачка вартість переговорів не внесла до цього часу, В звязку з цим, відповідно до умов укладеного між сторонами договору та п.114 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг надання послуг зв'язку відповідачці було припинено 02.09.2009 року. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, акта планування, договору, а при відсутності таких вказівок відповідно до вимог, що звичайно ставляться. Виходячи з того, то відповідачка не виконала взяті на себе зобов'язання перед позивачем, вимоги є обгрунтованими і підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-07 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин, зазначивши, що 18.05.2010 року помер його дід по лінії батька [PERSON], після смерті якого на території Рацівської сільської ради залишилося спадкове майно, спадкоємцем якого він є як онук. В звязку з тим, що батько заявника - [PERSON] помер 03 лютого 2003 року, а в його свідоцтві про народження в графі «батьки» батько не записаний, і відсутність цього запису перешкоджає оформленню спадщини, що відкрилася після смерті спадкодавця, заявнику необхідно встановити родинний зв'язок із померлим, і він просить суд встановити факт, що померлий 18.05.2010 року [PERSON] є його дідом по лінії батька. В судовому засіданні заявник підтримав заявлені вимоги та прохав їх задовольнити і встановити факт родинних відносин між ним та померлим дідом для можливості оформлення спадщини. Заінтересована особа - Рацівська сільська рада надіслала лист, згідно якого не заперечує проти встановлення даного факту та просить розглянути справу без участі представника. Суд, вислухавши заявника, який прохав заяву задовольнити, свідків [PERSON], [PERSON], які підтвердили факт родинних відносин та пояснили, що знала сім»ю [PERSON] довгий час, він проживав з дружиною і сином [PERSON], який теж помер, а заявник є онуком [PERSON] по лінії батька, вивчивши матеріали справи, вважає, що в судовому засіданні знайшов підтвердження факт, що померлий 18.05.2010 року [PERSON] є дідом заявника, але поскільки в свідоцтві про народження батька заявника - [PERSON] в графі «батьки» батько не записаний, тому дані розбіжності є перешкодою для оформлення спадщини заявником. Дані факти стверджуються показами свідків, свідоцтвом про смерть [PERSON] серії 1-СР № 142310, свідоцтвом про смерть [PERSON] серії 1-СР № 201780, свідоцтвом про народження [PERSON] серії ІІ-ЯР № 867721, свідоцтвом про народження [PERSON] серії ІІ-СР № 310852, довідкою Рацівської сільської ради № 955 від 15.06.2010 року, згідно якої померлий 18.05.2010 року [PERSON], являвся батьком [PERSON], а отже і дідом заявника. Тому, оцінивши зібрані докази в їх сукупності, суд вважає, що заяву необхідно задовольнити. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-07 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з названим позовом, посилаючись на те, що з 25 листопада 2008 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого 07 січня 2009 року у них народився син - [PERSON]. Зазначає, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тому змушена була звернутись до суду з позовом про стягнення аліментів. Рішенням суду з відповідача стягнуто аліменти на утримання дитини в розмірі 500 грн. щомісячно. Позивачка зазначає, що відповідно до закону вона має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною трьох років, тому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання в розмірі ? частини від всіх видів заробітку. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги. Відповідач у судовому засіданні позов не визнав, пояснивши, що не працює і не має змоги сплачувати аліменти. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з слідуючих підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 25 листопада 2008 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] Льва, [INFO], який проживає з відповідачкою і на утримання якого за рішенням суду з відповідача стягнуто аліменти в розмірі 500 грн. щомісячно. Відповідно до вимог ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Таке право дружина має незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Враховуючи, що відповідач за рішенням суду сплачує аліменти на утримання дитини в розмірі 500 грн. щомісячно, суд вважає, що він може надавати матеріальну допомогу на утримання дружини в розмірі 1/5 частини заробітку (доходу). При цьому суд вважає безпідставними твердження відповідача про те, що він не може надавати матеріальну допомогу в звязку з тим, що не працює. Відповідачем не надано суду жодних обєктивних доказів, які б підтверджували його неспроможність надавати матеріальну допомогу дружині. На підставі викладеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-07 00:00:00

Позивач [PERSON] 27 квітня 2010 року звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України у Липоводолинському районі Сумської області про стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги „Дітям війниза 2009 рік. Свої позовні вимоги обгрунтовує наступним. Він, [PERSON], народився 15 серпня 1939 року в селі Попелюхи Муровано-Куриловецького району Вінницької області і відповідно до Закону України № 2195 від 18 листопада 2004 року «Про соціальний захист дітей війни» являється дитиною війни. Згідно ст. 6 зазначеного Закону, починаючи з 1 січня 2006 року, вона повинна отримувати соціальну грошову допомогу в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, але за 2009 рік їй не виплачувалася. Визначена вона лише в розмірі 10% мінімальної пенсії за віком, замість 30 % . Отже недоплата становить 20 %. Верховна Рада України Законом № 3235 від 20 грудня 2005 року «Про державний бюджет України на 2006 рік» / стаття 77 та 110 / та Законом України № 489 від 19 грудня 2006 року «Про державний бюджет України на 2007 рік» /стаття 71 п.12/ призупинила дію статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», якою передбачено такі соціальні виплати. Однак Конституційний Суд України своїми рішеннями від 9 липня 2007 року №6 рп / 2007 та 10 рп / 2008 від 22 травня 2008 року

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-07 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом і просить розірвати шлюб з відповідачем, в якому вони знаходяться з 2007 року, мотивуючи тим, що під час перебування у шлюбі, з вини відповідача, між ними постійно виникали непорозуміння і сварки. З 2008 року відповідач припинив шлюбні відносини і ведення спільного господарства, а також матеріальної допомоги їхньому сину не надає. При таких обставинах [PERSON] вважає, що її шлюб з [PERSON] носить формальний характер і підлягає розірванню. Від данного шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO].. У судовому засіданні позивачка на позові наполягала. Відповідач у судове засідання не зявився без поважних причин, а тому суд за згодою позивачки вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до статті 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні, 06 березня 2007 року сторони зареєстрували шлюб відділом [PERSON] Біляївського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 19, про що свідчить свідоцтво про шлюб (а.с.4). Від шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO], згідно свідоцтва про народження (а.с.7). Подружнє життя сторін не склалося, що підтвердила позивачка у судовому засіданні. З урахуванням викладеного, оцінивши шлюбні взаємовідносини сторін, суд вважає, що між сторонами склалися відносини, при яких збереження сім`ї неможливо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам та інтересам їхньої дитини, як це передбачено ст.112 Сімейного Кодексу України, шлюб між [PERSON] та [PERSON] носить формальний характер і тому підлягає розірванню. На підставі вищевикладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення суми заборгованості за кредитним договором, вказуючи на те що 31.07.2008 року між позивачем та відповідачем-1 був укладений Кредитний договір, згідно з яким відповідачу був наданий кредит в сумі 51000 доларів США строком до 31.07.2018 року зі сплатою 14,35% річних за користування кредитними коштами. Умови кредитного договору відповідачем не виконуються. Станом на 10.02.2009 року заборгованість становить 52892,17 доларів США, що становить по курсу НБУ станом на 10.02.2009 року 407269 грн. 71 коп. (чотириста сім тисяч двісті шістдесят девять гривень 71 копійку). 31.07.2008 року з метою забезпечення повернення кредиту між банком та відповідачами №2, 3, 4 були укладені договори поруки. Прохав стягнути солідарно з відповідачів вказану суму заборгованості а також стягнути сплачений судовий збір в сумі 1700 грн. та сплачені витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн. Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та прохав їх задовольнити. Відповідачі у судове засідання не зявились, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, в результаті чого, відповідно зі ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно з ч.1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, а за правилами частини першої статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Ст. 611 Цивільного Кодексу України передбачено сплату неустойки, як правовий наслідок порушення зобов'язань, встановлених договором. Ст. 1050 ЦК України передбачає що, якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів. Згідно з кредитним договором від 31.07.2008 року [PERSON] був наданий кредит в сумі 51000 доларів США. Як вбачається з представленого розрахунку станом на 10.02.2009 року заборгованість становить 52892,17 доларів США. На підставі вище викладеного, та

Outcome: approved