Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-13 00:00:00

Позивач ПАТ «[PERSON] МКБ» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості на суму 315\~734,37 доларів США та 60\~000 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач покликається на те, що між ВАТ «Міжнародний комерційний банк» (правонаступником якого був ВАТ «[PERSON] МКБ», а на даний час ПАТ «[PERSON] МКБ») та [PERSON] 11 січня 2008 року був укладений Кредитний договір № К/08-01 про надання кредиту в сумі 250\~000 доларів США терміном до 10.01.2018 року на купівлю нерухомості. Банк добросовісно виконав свої зобов»язання, перерахував на рахунок відповідача вказані кошти. Однак, [PERSON] жодного разу не виконала графіку погашення кредиту, а з серпня 2008 року припинила сплачувати відсотки за користування кредитом. Вимоги Банку залишилися без реагування. Станом на 20.01.10р. заборгованість складає 315\~734,37 доларів США , з яких 250\~000 кредит, 2\~540, 17 пеня по тілу кредиту, 51\~277,76 несплачені проценти за користуванням кредитом, 3583, 12 пеня за заборгованістю по процентах, 8\~333,32 штраф, а також сума штрафу 60\~000 грн. Враховуючи вимоги Цивільного Кодексу України та умови договору, якими передбачено дострокове стягнення заборгованості, просить стягнути таку в повному обсязі, включаючи повну сплату відсотків, пені та штрафів. У попередньому судовому засіданні представник позивача позов підтримав повністю і дав аналогічні пояснення зазначеним в позовній заяві. Просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в попередньому судовому засіданні визнала позовні вимоги в повному обсязі, та пояснила, що у звязку з фінансовою скрутою немала можливості погашати заборгованість згідно встановленого графіку. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову у попередньому судовому засіданні ухвалюється судове рішення в порядку встановленому ст.174 цього Кодексу. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, наявні у справі докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно Кредитного договору № К/08-01 від 11 січня 2008 року (а.с.14-18), ВАТ «Міжнародний комерційний банк» (правонаступником якого був ВАТ «[PERSON] МКБ», а на даний час ПАТ «[PERSON] МКБ») було надано відповідачу [PERSON] кредит на суму 250\~000 доларів США на строк до 10.01.2018 року. З метою забезпечення зобовязань 11.01.08р. між Банком та відповідачем було укладено Договір іпотеки, предметом якого є житловий будинок № 7-в по вул. Смолистій у м. Львів-Брюховичі (а.с.23-25) У відповідності до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором. Відповідно до п.п. 3,5 Кредитного договору позичальник зобовязується забезпечити повернення суми кредиту та своєчасну сплату відсотків виходячи з відсоткової ставки 13% щомісячно згідно встановленого графіку. Як вбачається з зведеного меморіального ордеру 20.01.2010 року (а.с.5-6) свої зобовязання, передбачені п.1.1 Кредитного договору щодо надання Позичальнику у користування кредитних коштів в розмірі 250\~000 доларів США, позивач виконав. Однак, як вбачається з пояснень сторін, та підтверджується рахунками (а.с.7-13), відповідач свої зобовязання перед Банком щодо повернення кредиту та нарахованих відсотків не виконала. Жодного разу не ввійшла в графік погашення кредиту та з серпня 2008 року припинила сплачувати відсотки. Статтею 1054 ЦК України передбачено зобов»язання позичальника повернути кредит та сплатити проценти, а також встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа № 1 «Позика». Згідно із ст. 1049 ЦК України позичальник зобов»язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. В силу ст.ст. 546,548,550,552 ЦК України виконання зобов»язання може забезпечуватися неустойкою (штрафом, пенею). Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов»язання. Сплата неустойки не звільняє боржника від виконання свого обовязку в натурі. Відповідно до ст. 1050 ЦК України та п. 9.2 Кредитного договору, у разі порушення позичальником зобовязань, позикодавець має право на дострокове стягнення заборгованості, а саме суми кредиту та інших платежів передбачених умовами договору. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем неодноразово направлялись відповідачу вимоги, в яких зазначалась сума простроченої заборгованості та строки погашення такої заборгованості (а.с.19-22). Станом на 20.01.2010 року заборгованість Позичальника за Кредитним договором становить 315\~734,37 доларів США, з яких 250\~000 кредит, 2\~540, 17 пеня по тілу кредиту, 51\~277,76 несплачені проценти за користуванням кредитом, 3583, 12 пеня за заборгованістю по процентах, 8\~333,32 штраф, а також сума штрафу 60\~000 грн. Нарахування вказаних сум, згідно вимог закону та договору, підтверджується довідкою Банку (а.с.4) та не оспорюється відповідачем. Таким чином, суд приходить до висновку, що у звязку з невиконанням [PERSON] зобовязань за Кредитним договором від 11.01.2008р. та враховуючи його умови, слід стягнути заборгованість з відповідача на користь ПАТ «[PERSON] МКБ» в доларах США в сумі 315\~734,37 доларів США (на день розгляду справи згідно офіційного курсу НБУ еквівалент 2\~499\~290,13 грн.), а також в національній валюті суму штрафу 60\~000 грн. У відповідності до ст.88 ЦПК України суд присуджує судові витрати з відповідача.

Outcome: approved