Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-20 00:00:00

Позивач ПФ «Ніколь» звернулась до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позивач мотивує свої вимоги тим, що 04 червня 2008 року о 10 год. 50 хв. [PERSON], керуючи автомобілем «Камаз» державний номер 21145ХА по вул. Спартака, виїжджаючи від будинку 97 по пр. Московському заднім ходом не впевнився в безпеці руху, не звернувся за допомогою до інших осіб, що призвело до зіткнення з автомобілем «Мерседес МЛ350» державний номер [NUMBER], який належить ВАТ «Шляхове ремонтно-будівельному управлінню №33». Своїми діями [PERSON] спричинив матеріальну шкоду потерпілому ВАТ «ШРБУ №33», та був визнаний винним у ДТП постановою Московського районного суду м. Харкова від 21.07.2008р. В жовтні 2008 року ВАТ «ШРБУ №33» подав позов до ПФ «Ніколь» про стягнення 28932,00 грн. матеріальної шкоди. Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 26.01.2009р. з ПФ «Ніколь» стягнуто матеріальну шкоду у розмірі 16856,88 грн. Дане рішення вступило в закону силу та 27.03.2009р. та виконавчою службою було стягнуто матеріальну шкоду у повному обсязі. На момент ДТП [PERSON] працював у ПФ «Ніколь» на посаді водія та повинен був добровільно відшкодувати матеріальні збитки. Але 15.06.2008 року [PERSON] був звільнений з підприємства за власним бажанням, свого зобовязання не виконав. У судовому засіданні суду представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причину своєї неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. З 03.03.2007 року [PERSON] був прийняти на роботу у ПФ „Ніколь на посаду водія. 04 червня 2008 року о 10 год. 50 хв. [PERSON], керуючи автомобілем «Камаз» державний номер 21145ХА по вул. Спартака, виїжджаючи від будинку 97 по пр. Московському заднім ходом не впевнився в безпеці руху, не звернувся за допомогою до інших осіб, що призвело до зіткнення з автомобілем «Мерседес МЛ350» державний номер [NUMBER], який належить ВАТ «Шляхове ремонтно-будівельному управлінню №33». Постановою Московського районного суду м. Харкова від 21.07.2008р. [PERSON] був визнаний винним у ДТП та притягнутий до адміністративної відповідальності. В жовтні 2008 року ВАТ «ШРБУ №33» подав позов до ПФ «Ніколь» про стягнення 28932,00 грн. матеріальної шкоди. Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 26.01.2009р. з ПФ «Ніколь» стягнуто матеріальну шкоду у розмірі 16856,88 грн. У відповідності до ч. 1 ст. 1172 ЦК України роботодавець має відшкодувати шкоду, завдану з вини працівника під час виконання ним трудових обовязків. Виконавча служба на виконання Постанови стягнуло з ПФ „Ніколь матеріальну шкоду у розмірі 16856,88 грн. Оскільки, [PERSON] на момент ДТП працював у ПФ «Ніколь» на посаді водія, він повинен був добровільно відшкодувати матеріальні збитки. Однак, 15.06.2008р. [PERSON] звільнився з ПФ „Ніколь та свого обовязку по відшкодуванню збитків не виконав. Згідно з ч.1 ст.1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Відповідно до ст.134 Кодексу законів про працю України працівник несе матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди заподіяної з вини працівника, якщо між працівником і підприємством укладений договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність. На підтвердження матеріальної відповідальності відповідача позивач надав укладений договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність від 03.03.2007р. між ПФ «Ніколь» та [PERSON] На підставі пп..3 п.2 цього договору у випадку незабезпечення з вини правцівника збереження ввірених йому матеріальних цінностей, визначення розмірів збитків, завданих підприємству та їх відшкодування відбувається у відповідності до чинного законодавства. Таким чином суд вважає, що позивачем доведені позовні вимоги по суми відшкодування у порядку регресу у повному обсязі.

Outcome: approved