Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-20 00:00:00

Позивачка звернулася до Балаклійського районного суду Харківської області з позовом, в якому просить суд зобовязати Управління пенсійного фонду України в Балаклійському районі Харківської області здійснити їй перерахунок пенсії з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком та провести відповідні виплати на її користь недоплачену йому як дитині війни щомісячну державну соціальну допомогу з 01.01.2008року по 31.12.2009 року. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона є пенсіонером за віком, має статус «дитина війни»; всупереч діючого законодавства відповідачем з 01.01.2008 року по 31.12.2009року не виплачувалася доплата до пенсії в розмірі 30 відсотків від мінімальної пенсії за віком, тому вона була змушена звернутися до суду з зазначеним позовом. В судове засідання позивачка не з»явилася, про час та місце судового засідання повідомлялася належним чином, однак до суду надійшла заява, в якій вона просить розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. В судове засідання відповідач свого представника не направив, про час, місце та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, до суду надав письмові заперечення та просив розглянути справу за відсутності його представника. Згідно заперечень, відповідач позов не визнав, в задоволенні позову просив відмовити. В обґрунтування своїх доводів зазначив наступне: Відповідач вважає дії Управління Пенсійного фонду щодо невиплати позивачу доплати до пенсії, передбаченої ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни правомірними через невизначеність на законодавчому рівні органу, на який покладено обовязок здійснення таких виплат особам, які мають статус дитини війни, за рахунок яких коштів повинні здійснюватися ці виплати та який розмір мінімальної пенсії за віком необхідно застосовувати при обчисленні таких доплат. Враховуючи, що механізм реалізації положень статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» відсутній, то вирішити питання про реалізацію вказаного положення можливо лише шляхом внесення змін до Закону України «Про соціальний захист дітей війни». При цьому відповідач зазначив, що необґрунтованість доводів позову щодо застосування до спірних правовідносин ст. 28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування , оскільки розмір мінімальної пенсії за віком, встановлений абзацом 1 частини 1 цієї статті застосовується виключно для визначення розмірів пенсії, призначених за цим Законом. Суд вирішив можливим розглянути справу у відсутність сторін, на підставі наявних у справі доказів. Суд дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Позивачка [PERSON] народилася 10 липня 1939 року. Згідно із ст. 1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» дитино:-:- є особа, яка є громадянином України та якій на час закінчення (2 вересня 19-5 Другої світової війни було менше 18 років. Відповідно, позивач*є дитиною ї розумінні Закону України «Про соціальний захист дітей війни», що не запере відповідачем. Даний факт підтверджується копією посвідчення позивача № 13. 02.07.1993 року (а.с. 5). Враховуючи зазначений статус позивача, суд зазначає, що його соціальні: регулюється Законом України «Про соціальний захист дітей війни». Відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війн: війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна д що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсі: Виходячи з того, що позивач є дитиною війни, суд вважає, що на нього г розповсюджуються всі пільги та соціальні гарантії, передбачені Законом УкраЕ соціальний захист дітей війни», в тому числі й право на підвищення пенсі: : мінімальної пенсії за віком, як передбачено статтею 6 зазначеного Закону. Згідно зі ст. 7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», г забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійс:-:- рахунок коштів Державного бюджету України. Що стосується вимог позивача про зобовязання відповідача виплачув^- 2008 році щомісячну надбавку до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за е вважає, що зазначені вимоги підлягають частковому задоволенню за таких піде:_¦ Відповідно до п.п. 41 розділу 2 Закону України «Про державний бюд:?; рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України » текст стаг: України «Про соціальний захист дітей війни» викладено в наступній редакції: «Дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України Е ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» ) до пенсії або щомісячно: грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується за виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасш? » Ветеранам війни, які мають право на отримання підвищення до пенсії або довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що е замість пенсії, відповідно до цього Закону та Закону України «Про статус вет= ' гарантії їх соціального захисту» дане підвищення провадиться за їх вибе: * одним із законів.» Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року за № 10-г у справі за конституційними поданнями Верховного Суду України щодо вів ¦ Конституції України (конституційності) окремих положень ст.. 65 роздЕ 1 61,62,63,66 розділу 2, пункту 3 розділу 3 Закону України «Про державний бк д>; рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України » і 101 народ:- України щодо відповідності Конституції України (конституційності) пс~: >: розділу 1, п.п. 1-4, 6-22, 24-100 розділу 2 Закону України «Про державний бк д*г рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України » (справа п та змісту закону про Державний бюджет України), визнано таким, шо Конституції України (є неконституційним) положення п.п. 41 розділу 2 З- з «Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких закс України ». Рішення Конституційного Суду України має преюдиціальне значе:- загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв»язку з правовЕ сі виникли внаслідок дії положень статей зазначеного закон\, неконституційними. Рішення Конституційного Суду України є об: :* виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене. Виходячи з викладеного УПФУ в Балаклійському районі Харківської області з 22.05.2008року повинно було нараховувати та сплачувати позивачу доплату до пенсії, передбачену ст.. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» в редакції, яка діяла до 01.01.2008 року, у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. З 01.01.2008 року по 21.05.2008 року позивачу нараховувалось та виплачувалось зазначене підвищення відповідно до встановленого розміру, що підтверджується інформацією, наведеною в письмових запереченнях УПФУ в Балаклійському районі Харківської області. Таким чином, до ухвалення рішення Конституційним Судом України, тобто до 22.05.2008року, відповідач, здійснював позивачу доплати, передбачені ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» в редакції від 01.01.2008 року, тобто діяв на підставі та у відповідності з діючою нормою зазначених законів, а тому позовні вимоги щодо стягнення підвищення до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком з 01.01.2008року по 21.05.2008 року задоволенню не підлягає. Виходячи з приписів ч. 2 ст. 152 Конституції України та дати ухвалення Конституційним Судом України рішення, відповідач з 22.05.2008 року відповідно до ст.. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» повинен був нараховувати та здійснювати виплату позивачу відповідного підвищення до пенсії у розмірі 30% мінімальних пенсій за віком. Що стосується вимог позивача про зобовязання відповідача виплачувати йому з 01.01.2009року по день винесення рішення щомісячну надбавку до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, то суд вважає, що зазначені вимоги підлягають задоволенню за таких підстав. , , В ч.І ст. 54 Закону України «Про державний бюджет України на 2009 рік» від 26.12.2008№835-УІ /далі Закон №835-УІ/ зазначено, що у 2009 році прожитковий мінімум на одну особу та для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, в розмірах, що діяли у грудні 2008 року. Законом України «Про Державний бюджет на 2009 рік» ніяких змін до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» не вносилось. Відповідно до статті 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Згідно ч. 1 та ч. 9 ст. 8 ЦПК України суд вирішує справи відповідно до Конституції України, законів України та міжнародних договорів, згода на обов"язковість яких надана Верховною Радою України. Забороняється відмова в розгляді справи з мотивів відсутності, неповноти, нечіткості, суперечливості законодавства, що регулює спірні відносини. Таким чином, доводи відповідача, в частині неврегульованості на законодавчому рівні порядку здійснення доплат особам, які мають статус дітей війни не може бути підставою для їх не здійснення або відмови в задоволенні позову. Щодо доводів стосовно відсутності підстав для застосування до спірних правовідносин ст. 28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 року № 1058-ІУ, суд зазначає наступне. Сторонами по справі не заперечується, що позивач, відповідно до ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни має право на отримання доплати до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ст. 28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає. З огляду на викладене, суд вважає необгрунтованими доводи відповідача щодо застосування положення ч.З ст. 28 зазначеного Закону, з якої випливає, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом 1 частини 1 цієї статті, застоо виключно для визначення розмірів пенсії, призначених згідно з цим Законом, < наявність такої норми та відсутність іншого мінімального розміру пенсії за віь підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії, встановлен Конституції України та права на отримання доплати до пенсії, передбаченої ст. ( України „Про соціальний захист дітей війни. Суд вважає за можливе застосувати саме частину 1 ст. 28 Закону Украй загальнообовязкове державне пенсійне страхування», оскільки в даному мінімальний розмір пенсії за віком використовується не для визначення розміру б пенсії, а лише як коефіцієнт для визначення розміру щомісячної доплати де передбаченої Законом України «Про соціальний захист дітей війни», оскільки це передбачає в якості критерію визначення розміру щомісячної доплати до пенсії думку суду, не суперечить вимогам частини 3 статті 28 Закону Україні загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Крім того, суд вважає безпідставними посилання відповідача на відсутність щодо забезпечення виплат зазначеної доплати до пенсії. Як зазначено у Рішенні Конституційного Суду України від 11'жовтня 2005 8-рп/2005 (справа про рівень пенсії і щомісячного довічного грошового утриманн прав і свобод людини - це умови і засоби, які визначають матеріальні та можливості людини, необхідні для задоволення потреб її існування і розвитку. Обк людини - це кількісні показники відповідних можливостей, які характеризую множинність, величину, інтенсивність і ступінь прояву та виражені у певних о; виміру. Звуження змісту прав і свобод означає зменшення ознак, змістовних харакп можливостей людини, які відображаються відповідними правами та свободами якісних характеристик права. Звуження обсягу прав і свобод - це зменшені суб'єктів, розміру території, часу, розміру або кількості благ чи- будь-яких інших кі вимірюваних показників використання прав і свобод, тобто їх кількісної характерне Враховуючи те, що позивач є дитиною війни, він наділений державою правовим статусом, який включає в себе й право на додаткові елементи соці: захисту, зокрема право на отримання надбавки до пенсії. Наділивши дітей війни зазначеною соціальною гарантією, держава таким взяла на себе публічне зобов'язання забезпечити належний матеріальний рівень осі дітьми війни. Тобто, між позивачем і державою встановлено певний правовий з» визначеній сфері життєдіяльності, який характеризується наявністю зобов'язання з забезпечити соціальний захист дітей війни. 1 Статтею 22 Конституції України визначено, що конституційні права і а гарантуються. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних зах: допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Таким чином, д взяла на себе зобовязання забезпечити реалізацію громадянами своїх конститу прав. За змістом ч.І ст. 46 Конституції України громадяни мають право на ссіді захист, що включає право на забезпечення їх у старості та в інших вав передбачених законом. Суд вважає безпідставними заперечення відповідача щодо не визначена законодавчому рівні питання відносно органу, на який покладено обов'язок зліш виплат підвищення до пенсії особам, які мають статус дитини війни. , Пенсійний фонд України діє у відповідності до Положення „Про Пєнсійені України», затвердженого Указом президента України від 01.03.2001 року № 12'.. здійснює свої повноваження на підставі п.15 зазначеного положення через ста установленому порядку його територіальні управління. Відповідно до Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» рішення про призначення та перерахунок пенсій приймаються районними управліннями Пенсійного фонду України за місцем проживання пенсіонерів. Територіальним управлінням Пенсійного фонду України за місцем проживання [PERSON] - є Управління Пенсійного фонду України в Балаклійському районі. За таких обставин, суд приходить до висновку, що обовязок по перерахуванні та виплаті доплати до пенсії позивача, передбаченої Законом України Про соціальний захист дітей війни» покладено на Управління Пенсійного фонду України в Балаклійському районі за місцем проживання позивача. Крім того, суд не повноважний визначати конкретний розмір підвищення до пенсії позивача у грошовому вимірі, оскільки не може перебирати на себе функцію здійснення перерахунку та нарахування пенсії замість органу, якому надані такі повноваження. Законом України «Про соціальний захист дітей війни» реалізовано конституційне право на соціальний захист громадян, які мають статус «дитина війни», серед яких їм надано право на отримання 30% доплати до пенсії. Суд звертає увагу сторін на те, що реалізація особою права, що повязане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актів національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань, тобто посилання органами державної влади на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобовязань судом не приймається до уваги. Так, наприклад, у справі «Кечко проти України» Європейський Суд з прав людини констатував, що не приймає аргумент Уряду щодо бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатись на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобовязань. Правовідносини, що виникають в процесі реалізації права на отримання надбавки до пенсії основані на принципі юридичної визначеності. Зазначений принцип не дозволяє державі посилатися на відсутність певного нормативного акта, який визначає механізм реалізації прав та свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах. Як свідчить позиція Суду СС у справі Ууоппє уап Биуп V. [PERSON] (Са$е 41/74 уап Биуп V. [PERSON]) принцип юридичної визначеності означає, що зацікавлені особи повинні мати змогу покладатися на зобовязання, взяті державою, навіть якщо такі зобовязання містяться в законодавчому акті, який загалом не має автоматичної прямої дії. Така дія зазначеного принципу повязана з іншим принципом -відповідальності держави, який полягає у тому, що держава не може посилатися на власне порушення зобовязань для запобігання відповідальності. При цьому, якщо держава чи орган публічної влади схвалили певну концепцію, в даному випадку це надання дітям війни надбавок до пенсії, така держава чи орган вважатимуться такими, що діють протиправно, якщо вони відступлять від такої політики чи поведінки, зокрема, щодо фізичних осіб без завчасного повідомлення про зміни в такій політиці чи поведінці, оскільки схвалення такої політики чи поведінки дало підстави для виникнення обґрунтованих сподівань у фізичних осіб стосовно додержання державою чи органом публічної влади такої політики чи поведінки. Враховуючи, що держава взяла на себе обовязок щодо виплати позивачу 30% доплати до пенсії та поклала виконання цього обовязку на центральний орган виконавчої влади - Пенсійний фонд України, який діє через свої місцеві органи, що входять в систему його органів, але вони не вчинили жодної дії для нарахування цих коштів та їх виплати, суд вважає, що вони не виконали свої повноваження без поважних причин. Крім того, відповідачем не доведено та не надано суду доказів щодо вчинення будь-яких дій для забезпечення виконання покладеного на нього обовязку щодо нарахування та виплати позивачу доплати до пенсії у розмірі 30% від мінімальної пенсії за Суд відхиляє заявлену вимогу відповідача про наявність підстав для віді задоволенні позову через пропущення позивачем строку звернення до суду з пс через наступне. Судом встановлено, що позивач з 22.05.2008 року мав право на підвищення і обґрунтовано сподівався на отримання пенсії в належному розмірі. З урахуі положень ст. 257 ЦК України суд не вбачає пропущення позивачем строку зверне суду за захистом свого права. Судові витрати по справі підлягають розподілу у відповідності до ст. 88 України. На підставі викладеного,

Outcome: partial