Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-29 00:00:00

Позивач [PERSON] акціонерне товариство (далі ПАТ) по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за спожитий газ, в якому зазначає, що він надавав послуги послуги з постачання природного газу для побутового споживання відповідачу, що підтверджується обліковою картонкою абонента та особовим рахунком №20832. Крім того, 01.10.2006р. з [PERSON] було укладено договір на надання послуг з газопостачання №4/2929. Відповідно до п.4.2, 5.2.3 договору, п.п.29,17 Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених постановою КМ України від 09.12.1999р. (зі змінами та доповненнями) - далі Правил, відповідач зобов'язаний своєчасно і в повному розмірі вносити плату за надані послуги з газопостачання. Розрахунковим періодом для визначення розміру оплати послуг є календарний місяць. Плата за надані протягом розрахункового періоду послуги з газопостачання вноситься до 30 (31) числа поточного місяця. Проте відповідач оплату за користування газом з жовтня 2007 року належним чином не здійснює, в результаті чого станом на 22.08.2009р. на контрольні показники лічильника 41118 куб.м. виникла заборгованість в сумі 3691.11грн., що підтверджується розрахунками за газ. З 01.01.2007р. відповідно до положень п.10 Правил розрахунок за надані послуги з газопостачання здійснюється за роздрібними цінами, диференційованими залежно від обсягів споживання, у поточному році для споживачів здійснюється залежно від річного обсягу фактичного використання природного газу у попередньому році. Враховуючи, що річне споживання газу відповідачем в 2006р. становило більше 6000 куб.м. та не перевищувало 1200 куб.м. відповідач мав сплачувати за послуги з газопостачання з 01.01.2007р. щомісячно, виходячи з розрахунку ціни одного куб.м. 98.0коп. відповідно до постанови НКРЕ від 19.12.2006р., про що сторонами підписано акт звірки контрольних показників від 23.01.2007р. Відповідно до п.10 Правил станом на 01.07.2007р. проведено перерахунок оплати вартості використаного природного газу залежно від обсягу його фактичного використання у першому півріччі поточного року та від роздрібних цін, що діяли в першому півріччі поточного року, в результаті відповідач переведений до нижчої цінової категорії і перерахована вартість природного газу з 01.01.2007р. (з 98.0коп. на 47.8коп.за 1 куб.м.). Позивач в позові вказує, що у зв'язку з тим, що обсяги спожитого відповідачем газу в 2008р. перевищують обсяги, визначені у ціновій категорії на початку року, тобто спожито більше 6000 куб.м. з 01.09.2009р. він переведений до вищої цінової категорії і вартість спожитого газу перерахована за цінами відповідно до вищої цінової категорії (з 47.8коп. на 1.4988коп. на 1 куб.м.), про що сторонами підписано акт звірки від 13.02.2009р. По факту фактичного використання в 1-му півріччі 2009р. та залежно від роздрібних цін, що діяли, споживач переведений до нижчої цінової категорії і перерахована вартість природного газу з 01.01.2009р. (з 1.4988коп. на 0.7320коп. за 1 куб.м.) про що підписано акт звірки від 22.08.2009р. В результаті заборгованість відповідача перед позивачем станом на 22 серпня 2009р. становить 3691.11грн. 10.06.2009р. відповідачу направлено досудове попередження про стягнення боргу, яке залишено без уваги та задоволення, в зв'язку з чим позивач змушений звернутись до суду з позовом. Позивач просить стягнути з відповідача на свою користь 3691.11грн., а також сплачені ним судові витрати : державне мито в сумі 51.00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30.00грн. В судовому засіданні представник позивача свій позов підтримала в повному обсязі, просить його задовольнити. Вона пояснила, що в свій час нею була надана до суду заява про зменшення суми позову (а.с.43-46), але потім з'ясувалось, що сплачені позивачем кошти за газ в процесі розгляду справи була зараховані в рахунок поточних платежів, тому заяву про зменшення позовних вимог вона просить не приймати до уваги, а стягнути з відповідача суму, зазначену в первісній позовній заяві 3691.11грн. Спірним виявився 2008 рік, відповідачем було спожито газу більше норми, - 6171м.куб., тобто виявилось, що відповідач перевищив норми споживання газу. 17.02.2010р. вийшла постанова КМ України по цим питанням, саме такою методикою розрахунків вони і керувались гіри нарахуванні плати за газ відповідачеві, іншого розрахунку не існує, вони не можуть прийняти той розрахунок, який пропонує відповідач. Представник позивача просить задовольнити позов. Відповідач висловив категоричні заперечення проти позову, суду пояснив, що він зробив свій власний розрахунок, який не відповідає тому, що надав позивач. Він з впевненістю може сказати, що 31.12.2008р. показники лічильника не знімались, це видно з актів звірок. Різниця виникла через перерозрахунок, а він дивився по показникам, які записано в актах, і там видно, що показники лічильника не знімались. В актах звірок є розбіжності з показниками, які записані в картонці, де працівниками позивача було дописано йому 2 тис.куб.м., а його підпису там немає. Постановою КМ України від 09.12.2009р. №2246 не передбачено проведення розрахунків за газ по середньодобовим показникам, треба нараховувати плату за газ по фактично використаній кількості газу. В картонці немає його підпису, тому у розрахунках позивача і виникли розбіжності по нарахуванню плати за використаний газ, він з цього приводу написав свої заперечення, але на це не відреагували. Він чітко веде свої розрахунки і впевнений, що він не вийшов за межі встановлених норм споживання газу, тобто за 6000м.куб. Більш того, лічильник перевірявся, будь-яких порушень опломбування не виявлено. Він просить відмовити в задоволення позову. Постанова, на яку посилається позивач, зворотної сили не має, тому позивач не мав права нараховувати йому плату за газ на підставі середньодобових об'ємів, а треба було нараховувати по фактичному використанню. Також він наголосив, що обсяг спожитого ним в 2008р. газу становив 5989куб.м. за тарифом 47.8коп. за 1 куб.м. і він його повністю сплатив. Свідок [PERSON] суду показала, що вона є працівником підприємства позивача. їй відомо, що в січні 2009р. було зроблено розрахунок по оплаті за газ за Так, в акті звірки споживання газу за 2008р.від 13.02.2009р.(а.с.18) зазначено, що кількість спожитого відповідачем природного газу за 2008р. складає 6171куб.м. Однак, якщо вивести різницю між зазначеними в акті показниками лічильника відповідача станом на 01.01.2008р. та 31.12.2008р. (38054-36825), то вийде число 1229куб.м.. Це при тому, що в акті відповідачем внесено його зауваження, де він також власноручно зазначив показники лічильника. В довідковій картці абонента №20832 (а.с.12) зазначено, що 21.12.2008р. показники лічильника були 37659. Отже виходить, що з 21.12 до 31.12.2008р. відповідач використав 395куб.м. газу, що не є реальним та логічним. В акті звірки від 22.08.2009р. (а.с.19) зазначено, що показники лічильника відповідача станом на 01.01.2009р. були 37957, нижче в цьому ж акті в графі «примітка» зазначено, що ці показання складають 37765. В акті звірки від 13.02.2009р. (а.с.18) зазначено, що показники лічильника станом на 31.12.2008р. складають 38054. Таким чином виходить, що показники лічильника 31.12.2008р. (38054) тобто добою раніше, були більшими, ніж 01.01.2009р. (37957). Суд відмічає, що показники лічильника, надані відповідачем, є логічними, послідовними, чіткими, а показники лічильника, наведені позивачем, є не зрозумілими, суперечливими, тому вони не могли бути покладені в основу по проведенню розрахунків по визначенню вартості природного газу. Як вбачається з матеріалів справи, жоден акт звірки не складено 01 числа або 31 числа місяця, а показники лічильника зазначені цими датами, невідомо з яких міркувань. Відповідно до п.10 Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених постановою КМ України від 09.12.1999р. №2246 - розрахунок населенню за надані послуги з газопостачання здійснюється, починаючи з 01.01.2007р. за роздрібними цінами, диференційованими залежно від обсягів споживання, що встановлені НКРЕ, за показаннями лічильників газу, а у разі їх відсутності - за нормами споживання природного газу. Відповідно до п.п.4.2, 4.3 укладеного 01.10.2006р. між сторонами договору № 4/2929 оплата за послуги газопостачання здійснюється споживачем до 30 (31) числа поточного місяця. При наявності лічильника газу розрахунок споживача за надані послуги з газопостачання проводиться за діючими цінами на підставі фактичних показань лічильника газу. Судом встановлено, що у відповідача є в наявності лічильник газу, належним чином зареєстрований, повірений та опломбований, що відображено в п.1.5 названого договору, цей факт визнано не заперечується позивачем. Отже обсяг спожитого відповідачем природного газу фіксується виключно лічильником, тому відсутні підстави для здійснення розрахунку вартості спожитого газу іншими методами. Як показала в судовому засіданні свідок [PERSON], яка є працівником позивача, відповідачеві нараховувалась вартість за спожитий газ шляхом виведення середньорічного та середньодобового споживання газу, що суперечить умовам договору та чинному на той час законодавству, що регламентує дані питання. На підставі викладеного суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз» до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожитий газ.

Outcome: dismissed