Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-04 00:00:00

06.07.2010 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Обґрунтовуючи свою позовну заяву позивач посилається на те, що 25 лютого 1995 року зареєструвала шлюб з [PERSON], відповідачем по справі, однією сімєю прожили майже 15 років, від шлюбу мають сина, [PERSON], [INFO]. З лютого місяця 2009 року подружжя не проживає однією сімєю, разом не веде спільне господарство, шлюб існує лише юридично, звернулася до суду на його розірвання. Самостійно купує сину одяг, взуття, забезпечує його продуктами харчування, оплачує комунальні послуги за місцем проживання, надає кошти на побутові потреби дитини, оплачує додатково заняття сина у вчителів-репетиторів, син росте і потреби на його утримання постійно збільшуються. Договору між батьками дитини про утримання сина до досягнення ним повноліття, не укладено. Оскільки неповнолітній син потребує не лише допомоги матері, але і батька, просить, стягнути із [PERSON], працюючого, аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини усіх видів доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, до досягнення ним повноліття в особі матері [PERSON], а також стягнути з відповідача судові витрати. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала. Відповідач позов визнав, зазначивши, що він є приватним підприємцем, у місяць в середньому отримує дохід в розмірі 850,00грн., проживає окремо від сімї, інших утриманців не має. Суд, розглянувши позов в межах заявлених позовних вимог, вислухавши позивача, відповідача, вивчивши наявні у матеріалах справи докази, вважає, що позов обґрунтований і підлягає до повного задоволення, та узгоджується зі ст. 174 ч.4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. ст. 180, 183 Сімейного Кодексу України батько повинен матеріально утримувати дитину до досягнення нею повноліття, при цьому, частка заробітку, що стягується як аліменти на дитину, визначається судом у розмірі визначеному законодавством ст. 182 СК України, за відсутності домовленості щодо способу виконання батьками обовязку по утриманню дитини, ст. 181 СК України. Як встановлено в судовому засіданні та підтверджено матеріалами справи, [PERSON], відповідач по справі, та [PERSON], позивач по справі, перебувають у зареєстрованому шлюбі (а. с. 3), мають спільну дитину [PERSON], [INFO] (а. с. 4). Подружжя проживає окремо, неповнолітня дитина проживає з матірю і перебуває на її утриманні (а. с. 2). Відповідач є приватним підприємцем, отримує доходи (а. с. 7). Інших утриманців відповідач не має. Суд, стягує з відповідача [PERSON] державне мито і витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи, що узгоджується з ст. ст. 79-81, 88 ЦПК України та положеннями Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито». Позов підтверджується : копією свідоцтва про шлюб, копією свідоцтва про народження дитини, копією паспорта, довідкою про склад сімї, звітом субєкта малого підприємництва фізичної особи платника єдиного податку за другий квартал 2010 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved