overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-22 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, який був між ними зареєстрований 20.06.2008 р. у відділі РАГСу по м. Первомайську Первомайського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 146. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка вказала, що від шлюбу вони дітей не мають, а також зазначила, що шлюбні стосунки з відповідачем припинені з тих причин, що між ними постійно виникали сварки через відсутність взаєморозуміння. Позивачка у судовому засіданні позов підтримала та просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, а також стягнути з відповідача витрати, повязані з отриманням свідоцтва про розірвання шлюбу в органах РАЦСу. Вказала, що на примирення з відповідачем не згодна. Відповідач у судове засідання не зявився, надав суду заяву з проханням слухати справу у його відсутність та вказав, що позов визнає у повному та проти задоволення позову не заперечує. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява обґрунтована, ґрунтується на законі та підлягає задоволенню. В судовому засіданні судом встановлено, що 20.06.2008 р. у відділі РАГСу по м. Первомайську Первомайського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 146, між сторонами по справі було зареєстровано шлюб, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії І-ФП № 042779, виданим відділом РАГСу по м. Первомайську Первомайського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області 20.06.2008 р. Від шлюбу у сторін дітей немає. Шлюбні стосунки між сторонами припинені з причин неодноразових сварок через відсутність взаєморозуміння один одного. Шлюбні відносини між сторонами не поновлювалися, сторони на примирення не згодні, тому їх шлюб носить лише формальний характер, що підтверджується доводами сторін. На підставі наведеного, враховуючи, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, на підставі ст. 112 СК України є підстави для розірвання шлюбу між позивачем та відповідачем.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-22 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини доходу відповідача, щомісяця, до повноліття дитини. У своєму позові позивачка вказала, що з відповідачем вона зареєструвала шлюб 07.07.2007 року. Від даного шлюбу мають сина, який проживає з нею та знаходиться на повному її утриманні, так як відповідач не надає ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини. В судовому засіданні позивачка позов підтримала у повному обсязі. Просила позов задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов визнав у повному обсязі. Проти задоволення позову не заперечував. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що з 07.07.2007 р. сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі. 11.12.2007 р. у них народився син [PERSON], батьком якого в Свідоцтві про його народження записаний відповідач [PERSON]. В даний час позивачка разом із дитиною (сином) проживають окремо від відповідача за адресою: вул. Жуковського, 33/10 в м. Первомайську Миколаївської обл. В даний час дитина знаходиться на повному утриманні позивачки, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча має таку можливість, так як являється працездатним. Згідно ж ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до їх повноліття, тобто відповідач ухиляється від виконання свого обовязку. Таким чином, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує будь-чиї права, свободи чи інтереси, є законні підстави для задоволення позову, тому суд вважає позовні вимоги [PERSON] законними, обґрунтованими і підлягаючими задоволенню в повному обсязі в силу ст.ст. 180, 181, 182, 183, 191 СК України. Врахувавши матеріальне становище сторін по справі, відсутність у відповідача інших утриманців, з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення позивачки до суду із зазначеним позовом до досягнення дитиною повноліття. На підставі п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню. Крім того, на підставі ч.3 ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір. На підставі п.4 ч.3 ст. 81 ЦПК України з відповідача слід також стягнути витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-22 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини доходу відповідача, щомісяця, до повноліття дитини. У своєму позові позивачка вказала, що з відповідачем вона зареєструвала шлюб 24.11.2007 року. Від даного шлюбу мають сина, який проживає з нею та знаходиться на повному її утриманні, так як відповідач не надає ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини. В судовому засіданні позивачка позов підтримала у повному обсязі. Просила позов задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов визнав у повному обсязі. Проти задоволення позову не заперечував. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що з 24.11.2007 р. сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі. 10.03.2008 р. у них народився син [PERSON], батьком якого в Свідоцтві про його народження записаний відповідач [PERSON]. В даний час позивачка разом із дитиною (сином) проживають окремо від відповідача за адресою: вул. Корабельна, 24/10 в м. Первомайську Миколаївської обл. В даний час дитина знаходиться на повному утриманні позивачки, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча має таку можливість, так як являється працездатним. Згідно ж ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до їх повноліття, тобто відповідач ухиляється від виконання свого обовязку. Таким чином, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує будь-чиї права, свободи чи інтереси, є законні підстави для задоволення позову, тому суд вважає позовні вимоги [PERSON] законними, обґрунтованими і підлягаючими задоволенню в повному обсязі в силу ст.ст. 180, 181, 182, 183, 191 СК України. Врахувавши матеріальне становище сторін по справі, відсутність у відповідача інших утриманців, з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення позивачки до суду із зазначеним позовом до досягнення дитиною повноліття. На підставі п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню. Крім того, на підставі ч.3 ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір. На підставі п.4 ч.3 ст. 81 ЦПК України з відповідача слід також стягнути витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-22 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, який був між ними зареєстрований 24.11.2007 р. у відділі РАЦСу по місту Первомайську Первомайського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 593. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка вказала, що від шлюбу вони мають дитину сина [PERSON], [INFO]. Зазначила, що шлюбні стосунки з відповідачем припинені з тих причин, що між ними постійно виникали сварки через несумісність характерів. Позивачка у судовому засіданні позов підтримала та просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, а також стягнути з відповідача витрати, повязані з отриманням свідоцтва про розірвання шлюбу в органах РАЦСу. Вказала, що на примирення з відповідачем не згодна. Відповідач у судовому засіданні позов визнав у повному та проти задоволення позову не заперечував. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява обґрунтована, ґрунтується на законі та підлягає задоволенню. В судовому засіданні судом встановлено, що 24.11.2007 р. у відділі РАГСу по місту Первомайську Первомайського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 593, між сторонами по справі було зареєстровано шлюб, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії І-ФП № 035708, виданим відділом РАГСу по місту Первомайську Первомайського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області 24.11.2007 р. Під час шлюбу у сторін народилася дитина син [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою та надалі також буде проживати з нею. Шлюбні стосунки між сторонами припинені з причин неодноразових сварок через відсутність взаєморозуміння один одного. Шлюбні відносини між сторонами не поновлювалися, сторони на примирення не згодні, тому їх шлюб носить лише формальний характер, що підтверджується доводами сторін. На підставі наведеного, враховуючи, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, на підставі ст. 112 СК України є підстави для розірвання шлюбу між позивачем та відповідачем. Крім того, на підставі ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені та документально підтверджені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 8 грн. 50 коп. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В судовому засіданні позивач позов підтримала, просила шлюб розірвати, миритися не бажає, вважає відновлення подружніх стосунків, подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу неможливими. Послалася на те, що з відповідачем у неї подружнє життя не склалося, подружніх стосунків не підтримують з березня 2007 року, спору про спільне майно не мають, неповнолітня донька [PERSON], [INFO] після розірвання шлюбу буде проживати з нею. Відповідач у судовому засіданні позов визнав, пояснив, що не заперечує проти розірвання шлюбу. Позивач та відповідач спору про майно не мають, неповнолітня донька [PERSON], [INFO], після розірвання шлюбу буде проживати з позивачкою. Суд, заслухавши позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 5 серпня 2000 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, а тому, збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам подружжя та моральним засадам суспільства. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сімя розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, та суперечить інтересам позивача, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, вказавши, що 23 вересня 2006 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у відділі реєстрації актів громадянського стану Кіровоградського обласного управління юстиції, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 643. Від спільного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позов мотивує тим, що спільне життя не склалося з причин різних поглядів на сімейне життя, несумісність характерів, що призводить до непорозумінь і конфліктів. Вказала, що сім"я розпалася з вересня 2007 року і існує лише формально, вважає, що зберегти сім'ю не можливо, на примирення не згодна. Спору про місце проживання дитини та поділ майна немає. В судовому засідання позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання з'явився, позов визнав повністю, не заперечував щодо його задоволення. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що дійсно 23 вересня 2006 року позивач зареєструвала шлюб з відповідачем у Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського обласного управління юстиції, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 643. Від спільного шлюбу є малолітній син [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем. Враховуючи те, що сторони фактично припинили шлюбні відносини з вересня 2007 року, спільне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння в сім"ї, що призвело до втрати взаємної довіри і поваги, намірів зберегти сімю у сторін немає, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню, так як подальше проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Відповідно до ч. 2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, позовні вимоги є доведеними та обгрунтованими, базуються на чинному законодавстві, а тому підлягають задоволенню. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, в звязку з чим з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені нею судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-22 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом про втрату права на проживання в її житловому будинку [PERSON] та [PERSON] мотивуючи тим, що їй на праві приватної власності належить житловий будинок по вул. Головна № 147 «А» в с. Троїця Снятинського району. [PERSON] являється її колишньою невісткою, а [PERSON] її дочкою від першого шлюбу. Відповідачі 30.11.1993 року були прописані в її господарстві. У 2001 році вони разом виїхали з будинку, однак не виписалися з нього. На даний час їхнє місце проживання їй невідоме, а тому вона вимушена звернутися до суду з даним позовом, так як вважає, що відповідачі втратили право на проживання в її житловому будинку. В судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримала повністю, просила позов задоволити. Згідна на заочний розгляд справи. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, хоча були офіційно повідомлені в установленому законом порядку про час та місце розгляду справи, і не повідомили суд про причини своєї неявки, а тому суд вважає, що справу слід розглядати в їхню відсутність, заочно. Суд аналізуючи обставини встановлені в судовому засіданні та зібрані докази, а саме: свідоцтво про право власності на нерухоме майно та рішення Снятинського районного суду від 23.03.2007 року з яких слідує, що позивачці на праві приватної власності належить житловий будинок з господарськими будівлями в с. Троїця Снятинського району по вул. Головна № 147 «А»; витяги з реєстру прав власності на нерухоме майно; довідку виконкому Троїцької сільської ради від 19.05.2010 року №306 про те, що [PERSON] та [PERSON] зареєстровані в господарстві позивачки 30.11.1993 року, але в ньому не поживають, - вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення, оскільки в судовому засіданні на підставі вищевказаних доказів встановлено, що відповідачі змінили місце проживання і не проживають в будинку позивачки більше шести місяців, а тому їх слід визнати таким, що втратили право на проживання. На підставі викладеного та ст. 167 ЖК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-22 00:00:00

Позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на те, що вони перебувають з останньою в зареєстрованому шлюбі з 01.11.2003 року, в якому народилось двоє дітей - син [PERSON], 18.05.2004р.нар., та дочка [PERSON], 13.09.2008р.нар.. Сімейне життя у них не склалося, шлюбних стосунків вони не підтримують, шлюб існує формально і збереження його неможливе. Позивач свій позов підтримав повністю, просить розірвати шлюб, пояснив, що ніяких почуттів до відповідачки вже не має. Відповідач позов визнала, просила також розірвати шлюб, пояснивши, що примирення неможливе. Відповідно до ст.130 ч.4 ЦПК України, ухвалення в попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову (заяви) проводиться в порядку, встановленому ст.ст.174, 175 ЦПК України. Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 01.11.2003 року. Від даного шлюбу вони мають двох дітей - сина [PERSON], 18.05.2004р.нар., та дочку [PERSON], 13.09.2008р.нар.. Сімейне життя у позивача з відповідачкою не склалося, шлюбних стосунків вони не підтримують, спільного господарства не ведуть, шлюб існує формально і збереження його неможливе, надавати строк на примирення недоцільно, оскільки наміру зберегти сім ю у сторін не має, а тому шлюб необхідно розірвати. Спору щодо спільно нажитого майна та спору про те, з ким будуть проживати діти після розірвання шлюбу, між сторонами не має. Суд вважає, що при таких обставинах подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, та інтересам дітей, що має істотне значення. З урахуванням вищевикладеного, на підставі ст.ст.110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-22 00:00:00

08.04.2010 року позивач звернувся до суду з даним позовом, пояснюючи, що відповідачі зареєстровані та проживають у [INFO] і зобов*язані щомісячно вносити плату за послуги з теплопостачання. Відповідачі ухиляються від виконання цих зобов*язань і станом на 01.04.2010 рік виникла заборгованість у сумі 1896, 72 грн. яку вони добровільно не сплачують, тому просить стягнути її на користь позивача примусово. У судове засідання представник позивача не заявилась, але надала заяву, у якій просить суд розглянути справу за її відсутністю, на позові наполягає. Відповідачі у судове засідання не з*явились без поважних причин, належним чином були повідомлені про час та місце слухання справи, що підтверджується розпискою про отримання судових повісток, заперечень проти позову не надали, причини неявки суду не повідомили. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно зі ст. 526 ЦК України, обов»язки повинні виконуватися належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 68 ЖК України, відповідач зобов*язаний вчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги, у противному випадку заборгованість може бути стягнута в примусовому порядку. Судом встановлено, що відповідачі зареєстровані та проживають у [INFO] і зобов*язані щомісячно вносити плату за спожиті послуги з теплопостачання. Відповідачі ухиляються від виконання цих обов*язків належним чином і станом на 01.04.2010 рік виникла заборгованість у розмірі 1896, 72 грн., яку необхідно стягнути з відповідачів на користь позивача у повному обсязі та стягнути на користь позивача 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення та 51 грн. судового збору на користь держави. На підставі ст. 526 ЦК України, ст. 68 ЖК України, ст.88 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-22 00:00:00

01.06.2010 р. [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту приналежності правовстановлюючого документу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що її прізвище пишеться «Зіньковська», так як вказано в паспорті, котрий видано їй 15.08.2000 року та в свідоцтво про шлюб, яке видано 20.07.2000 року, однак в трудовій книжці, яка заповнювалась 22.09.1971 року при зміні прізвища була допущена помилка в написані її прізвища і було вказано «Зінковська», тобто пропущена одна буква. На протязі 10 років позивачка не приділяла уваги даній помилці, постільки це ніяким чином не впливало на її в суспільстві, так як при даній неточності в трудову книжку заносились відомості про її професійну діяльність, не звертаючи уваги на наявність даної помилки. В даний час в позивачки наступив пенсійний вік і вона звернулася за призначенням пенсії до Управління Пенсійного Фонду України в Первомайському районі, однак їй не зараховується час праці вказаний в трудовій книжці, оскільки прізвище, вказане помилково в трудовій книжці і паспорті не співпадають, одна буква написана невірно, тому дане питання необхідно вирішувати в судовому порядку. На підставі вищевикладеного просила заяву задовольнити. В судовому засіданні заявниця заяву просила задовольнити. Представник зацікавленої особи Управління Пенсійного Фонду України Первомайському району, в судовому засіданні не заперечував проти задоволення заяви. Також в судовому засіданні даний факт підтвердили свідки. Суд, вислухавши пояснення заявника, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено, що дійсно у трудовій книжці без номера, заповненої 22.09.1971 року вказане прізвище «Зінковська», що є помилкою (а.с. 7-9). Так згідно паспорту та свідоцтва про шлюб (а.с. 6,10) відомо, що правильно прізвище вказується як «Зіньковська» З врахуванням наведеного і на підставі ст. 256 ЦК України заява [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-22 00:00:00

Позивач вказує, що член кредитної спілки [PERSON] 24 листопада 2008 року отримала кредит в сумі 2000.00 грн. за договором кредиту №2446-775 від 24.11.2008 року і зобовязалася повернути зазначену суму, а також плату за користування кредитом в розмірі 541.09 грн. В зазначений термін відповідач борг не повернув. Просять стягнути з відповідачів [PERSON], [PERSON] солідарно за договором кредиту №2446-775 від 24.11.2008 року та договором поруки №2446-775 від 24.11.2008 року суму 2541.09 грн. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просить стягнути з відповідача [PERSON] за договором кредиту суму 2541.09 грн. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги позивача визнала повністю, просить солідарно не стягувати з [PERSON] жодних коштів. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, суд, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідач в зазначений термін борг не повернув кредитній спілці «Самопоміч», за кредитним договором №2446-775 від 24.11.2008 року заборгованість становить 2541.09 грн., а тому вона повинна бути стягнута в примусовому порядку. На підставі наведеного,

Outcome: approved