Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-02 00:00:00

У квітні 2010 року Відкрите акціонерне товариство Незалежна страхова компанія (далі ВАТ НСК), яке є правонаступником всіх прав і обовязків Відкритого акціонерного товариства страхової компанії Правекс-Страхування (далі ВАТ СК Правекс-Страхування), звернулося до суду з позовом, в якому зазначало, що 26 липня 2007 року між ВАТ СК Правекс-Страхування та [PERSON] був укладений договір добровільного страхування транспортного засобу, наданого в заставу, серії ТЗМ № 624089 (далі договір страхування) автомобіля марки ВАЗ, реєстраційний номер [NUMBER]. 20 листопада 2007 року у смт. Велика Димерка Броварського району Київської області на перехресті вулиць Заліська-Бобрицька сталася дорожньо-транспортна пригода (далі ДТП) за участю автомобіля Деу, реєстраційний номер [NUMBER], яким керував [PERSON], та автомобіля ВАЗ, реєстраційний номер [NUMBER], яким керував [PERSON] Відповідно до постанови Броварського міськрайонного суду Київської області від 18\~грудня 2007 року [PERSON] визнано винним у вчиненні даної ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Внаслідок ДТП автомобіль ВАЗ, реєстраційний номер [NUMBER], який належить [PERSON], зазнав механічних пошкоджень. Згідно із висновком автотоварознавчого дослідження про вартість матеріального збитку, спричиненого пошкодженням транспортного засобу, від 24 грудня 2007 року № 2306 розмір матеріального збитку, завданого власникові автомобіля ВАЗ, реєстраційний номер [NUMBER], під час ДТП становить 19228 грн. 32 коп. У п. 8.9 вказаного вище договору страхування передбачено, що якщо у разі ремонту виявлені приховані пошкодження, які не були зафіксовані під час першого огляду або експертизи, страховик зобовязаний організувати додатковий огляд або додаткову незалежну експертизу для встановлення того, що зазначені пошкодження є наслідком страхового випадку, та визначення вартості їх усунення. 12 лютого 2008 року на виконання п. 8.9 договору страхування було проведено додаткове автотоварознавче дослідження з визначення розміру матеріального збитку, завданого пошкодженням транспортного засобу, та визначено, що сума збитку становить 20482 грн. 20 коп. Згідно із сертифікатом до договору страхування підставою для нарахування суми страхового відшкодування є рахунки, погоджені станцією технічного обслуговування. 18 березня 2008 року на адресу ВАТ СК Правекс-Страхування надійшла заява [PERSON] про виплату йому страхового відшкодування з урахуванням акта виконаних робіт Товариства з обмеженою відповідальністю Авторевер. 10 квітня 2008 року на підставі вказаної заяви проведено додаткове автотоварознавче дослідження вартості матеріального збитку, заподіяного пошкодженням транспортного засобу ВАЗ, реєстраційний номер [NUMBER], яким визначено суму пошкодження в розмірі 21046 грн. 64 коп., оскільки в процесі ремонту автомобіля було виявлено ще пошкодження генератора. Відповідно до умов договору страхування ВАТ СК Правекс-Страхування здійснило виплату [PERSON] страхового відшкодування в розмірі 20960 грн. 14 коп. Крім цього, товариство оплатило проведення автотоварознавчих досліджень в сумі 350 грн. Згідно із ст. ст. 993, 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особиу розмірі виплаченого відшкодування. 11 листопада 2009 року ВАТ НСК зверталось до [PERSON] з листом-претензією, в якому просило добровільно перерахувати товариству суму страхового відшкодування, однак відповіді від нього не отримало. Просило стягнути із [PERSON] на користь ВАТ НСК майнову шкоду в порядку регресу в розмірі 21310 грн. 14 коп. та судові витрати. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позов підтримав, дав суду пояснення, аналогічні викладеному вище, просив суд задовольнити позов. Проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів не заперечував. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 26 липня 2007 року ВАТ СК Правекс-Страхування, правонаступником якого ВАТ НСК, та [PERSON] уклали договір добровільного страхування транспортного засобу, наданого у заставу, серії ТЗМ № 624089, предметом якого є страхування належного останньому транспортного засобу автомобіля марки ВАЗ-21144, 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER]. Обєктом страхування є майнові права страхувальника, повязані з володінням, користуванням і розпорядженням застрахованим транспортним засобом. Згідно із п. 4.1 договору страхування ДТП є страховим випадком. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких бере участь та сама особа, щодо якої встановлено ці обставини. Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 18 грудня 2007 року встановлено, що 20 листопада 2007 року о 10 год. 10 хв. [PERSON], керуючи автомобілем Деу, реєстраційний номер [NUMBER], у смт. Велика Димерка по вулиці Заліській, при виїзді на головну дорогу не надав переваги в русі автомобілю ВАЗ-21144, реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], який рухався ліворуч по головній дорозі, внаслідок чого здійснив зіткнення з цим автомобілем, чим порушив вимоги п. 16.11 Правил дорожнього руху. Внаслідок цього транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Винним у цій ДТП судом визнано [PERSON], який свою вину визнав повністю. Із висновку автотоварознавчого дослідження вартості матеріальної шкоди, спричиненої пошкодженням транспортного засобу № 2306, проведеного 10 квітня 2008 року Українсько-німецьким підприємством Дека експерт, видно, що розмір матеріального збитку, завданого власникові автомобіля ВАЗ-21144, реєстраційний номер [NUMBER], в результаті його пошкодження під час ДТП, становить 21046 грн. 64 коп. з урахуванням ПДВ. За проведення цієї експертизи даному підприємству ВАТ СК Правекс-Страхування перерахувало 350 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 592 від 30 січня 2008 року. Згідно із страховими актами № 7422 від 22 лютого 2008 року та № 7422/1 від 22 травня 2008 року розмір страхового відшкодування становить 20960 грн. 14 коп. Вказану суму страхового відшкодування ВАТ СК Правекс-Страхування перерахувало [PERSON] платіжними дорученнями №№ 1251, 1252 від 25 лютого і № 3197 від 23 травня 2008 року. Згідно із ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. У ст. 993 ЦК України передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. 11 листопада 2009 року ВАТ НСК направляло [PERSON] листа, в якому просило його перерахувати протягом десять днів на поточний рахунок страхової компанії виплачене [PERSON] страхове відшкодування в сумі 20960 грн. 14 коп. та 350 грн. за проведення незалежної автотоварознавчої експертизи, всього 21310 грн. 14 коп. Відповідач [PERSON] на даний лист ніяк не відреагував, майнову шкоду ВАТ НСК не відшкодував. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що винним у ДТП, внаслідок якої було пошкоджено автомобіль ВАЗ-21144, реєстраційний номер [NUMBER], який належить [PERSON], визнано відповідача [PERSON], а також те, що ВАТ СК Правекс-Страхування виплатило [PERSON] страхове відшкодування в розмірі заподіяної з вини [PERSON] шкоди, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно із ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Із платіжних доручень №№ 434, 435 від 25 березня 2010 року видно, що при подачі позовної заяви до суду ВАТ НСК сплатило судовий збір в розмірі 213 грн. 10 коп. та оплатило витрати на інформаційне-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн. Всього судові витрати у справі становлять 333 грн. 10 коп., які теж підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі ст. ст. 993, 1166, 1187, 1191 ЦК України,

Outcome: approved