Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-07 00:00:00

У січні 2010 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідачів, в подальшому уточнив йогр, в якому просила встановити факт переходу до [PERSON] права на одержання задоволення за рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14.08.2006 року переважно перед іншими кредиторами, з вартості 1/2 частини домоволодіння по [ADDRESS] , належної [PERSON] та зобов`язати Закрите акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» подати до Першої Павлоградської державної нотаріальної контори заяву про погашення кредиту, в забезпечення якого укладався договір застави № 197 від 10.05.2000 року. В обґрунтування позову зазначила, що рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14.08.2006 року з відповідача [PERSON] на її користь стягнуто 198 992,38 грн в рахунок погашення заборгованості, так як борг Бучатського перед нею виник з Договору уступки права вимоги від 29.05.2001 року укладеного між [PERSON] і ЗАТ КБ «Приватбанк. Відповідно до умов Договору про уступку права вимоги «ід 29.05.2001 року банк уступив право вимоги грошових коштів з [PERSON] у сумі 6022,68 доларів СІЛА, які на день укладання цього договору не повернуті боржником банку за кредитним договором № 4 від 06.05.2000 року. За умовами п.п.1 Договору про уступку права вимоги від 29.05.2001 року забезпеченням повернення позики згідно до договору застави № 197 від 10.05.2000 року є житловий будинок загальною площею 142,5 кв.м. розташований по [ADDRESS] , що належить відповідачу [PERSON] на підставі договору про забудову від 16.08.1988 року. Таким чином до неї перейшло право одержати задоволення переважно перед іншими кредиторами з вартості заставленого Бучатським С. [PERSON] . майна за договором застави № 197 від 10.05.2000 року - житлового будинку загальною площею 142,5 кв.м., житловою - 79,2 кв.м. розташованого по [ADDRESS] . В ході примусового виконання рішення суду від 14.08.2006 року проведено опис й арешт майна [PERSON] , а саме 1/2 частини домоволодіння по [ADDRESS] по зведеному виконавчому провадженню, де стягувачами, крім неї, є [PERSON] , [PERSON] . Але у зв`язку з наявністю в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна згідно договору застави № 197 від 10.05.2000 року Головне управління юстиції у Дніпропетровській області відмовило в погодженні документів на реалізацію арештованої частини домоволодіння, де заставодержателем до сих пір залишається ЗАТ КБ Приватбанк. Саме ЗАТ КБ «Приватбанк» згідно до положень п. 253 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України має право звернутися до Першої Павлоградської державної нотаріальної контори з заявою про погашення кредиту, в забезпечення якого укладався Договір застави № 197 від 10.05.2000 року. В Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна відсутні посилання на Договір про уступку права вимоги від 29.05.2001 року, тобто не передбачено її право одержати задоволення переважно перед іншими кредиторами. Тому вважає, що її права у зв`язку з цим порушені, що і вимусило позивачку звернутися до суду. В судовому засіданні представник позивачки підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити позов, спираючись на доводи викладені в позовній заяві. В судовому засіданні заявив клопотання про поновлення строків позовної давності з підстав перебігу строку позовної давності, так як вона неодноразово зверталась до судових органів з^ захистом своїх прав і про це свідчить рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 05.03.2007 року про встановлення факту переходу права переважно перед іншими кредиторами, яке оскаржувалось та апеляційним судом Дніпропетровської області заява позивачки була залишена без розгляду. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі, підтверджуючи у повному обсязі обставини викладені у позові. Представник відповідача ПАТ КБ «Приватбанк» відповідно до заяви просив суд розглянути дану цивільну справу за його відсутності, позов в частині зобов`язання Приватбанк вчинити дії не визнав, а в частині встановлення факту переходу права покладався на розсуд суду. Представник третьої особи Новік В.М. в судовому засіданні позов не визнав у повному обсязі, відповідно до наданих письмових заперечень, вважає, що позивачка порушила порядок захисту своїх прав, так як вона повинна була оскаржити постанову державного виконавця про зведене виконавче провадження від 03.10.2006 року, а не звертатися до суду з позовом. Представник третьої особи [PERSON] в судовому засіданні покладалась у вирішенні спору на розсуд суду, пояснивши, що на примусовому виконанні у відділі державної виконавчої служби Павлоградського міськрайонного управління юстиції знаходяться 5 виконавчих листів про стягнення з [PERSON] на користь стягувачів сум боргу, які зведені в одне зведене виконавче провадження № 1089 від 03.10.2006 року про стягнення з [PERSON] на користь стягувачів: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] сум боргу. Відповідно до ст. 44 Закону України «Про виконавче провадження» усі виконавчі провадження відносяться до однієї черги стягнень, а саме, до п`ятої. В ході виконання зведеного виконавчого провадження проведено опис й арешт 1-2 частини домоволодіння [ADDRESS] , яка належить [PERSON] С [PERSON] Головним управлінням юстиції у Дніпропетровській області було відмовлено в погодженні документів щодо реалізації зазначеного майна, у зв`язку з тим, що арештоване майно знаходиться в реєстрі обтяжень згідно договору застави № 197 укладеним між [PERSON] та КБ «Приватбанк». Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилась, була повідомлена належним чином про розгляд справи, але поважність причин неявки суду не повідомила. Суд, заслухавши сторони, представників сторін, представників третіх осіб, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом по справі встановлено, що між КБ «Приватбанк» та [PERSON] 10.05.2000 року укладено договір застави за № 197 житлового будинку [ADDRESS] для забезпечення виконання зобов`язання за договором № 216 від 19.04.2000 року та додаткової угоди до нього № 4 від 06.05.2000 року. Відповідно до договору від 29.05.2001 року ЗАТ КБ «Приватбанк» уступив право вимоги за угодою № 4 від 06.05.2000 року непогашених грошей від боржника [PERSON] новому кредитору [PERSON] та п. 1.1. зазначеного договору передбачено, що забезпеченням повернення кредиту є житловий будинок [ADDRESS] . Рішенням Павлоградського міськрайонного суду від 14.08.2006 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуті суми боргу на підставі вищезазначеного договору про уступку право вимоги від 29.05.2001 року укладеному між ЗАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] Виданий виконавчий лист на підставі зазначеного рішення суду знаходиться на примусовому виконанні у Відділі державної виконавчої служби Павлоградського міськрайонного управління юстиції та приєднаний до зведеного виконавчого провадження № 1089 від 03.10.2006 року про стягнення з [PERSON] на користь позивачів сум боргу та знаходиться у п`ятій черзі стягнень з іншими стягненнями, без врахування переважного права над іншими стягненнями, тоді як уступка права вимоги від ЗАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] передбачала забезпечення повернення кредиту житловим будинком [ADDRESS] . В судовому засіданні встановлено, що відповідно до довідки з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна житловий будинок [ADDRESS] за № 57279-279 від 10.05.2000року є об`єктом обтяжень відповідно до договору застави № 197 від 10.05.2000 року та здійснений Першою Павлоградською державною нотаріальною конторою. Відповідно до п. 253 розділу 26 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дш нотаріусами України затвердженої наказом Міністерства юстиції України 03.03.2004 року № 20-5 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 03 березня 2004 року за № 283-8882 нотаріус знімає заборону щодо відчуження нерухомого майна за заявою банку про погашення позики (кредиту). Як встановлено в судовому засіданні ЗАТ КБ «Приватбанк» не звертався до Першої Павлоградської державної нотаріальної контори про погашення кредиту відповідно до здійсненої переуступки боргу на [PERSON] та не здійснював дій направлених на заміну заставодержателя, а лише зазначив у договорі переуступки боргу, що забезпеченням повернення кредиту є житловий будинок [ADDRESS] , чим позбавив позивачку належного виконання рішенням Павлоградського міськрайонного суду від 14.08.2006 року. Доводи представника третьої особи [PERSON] В.М [PERSON] про те, що позивачка порушила порядок захисту своїх прав суд вважає не обгрунтованими, так як відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Суд визнає поважними причини зазначеними представником позивача щодо пропущення строку позовної давності встановленої ст. 257 ЦК України, так як відповідно до ст. З Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав людини є головним обов`язком держави. З огляду на це, суд вважає, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved