Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-23 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовною заявою до Благоєвської сільської ради Іванівського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно . У судовому засіданні позивачка позов підтримала і в обґрунтовування позовних вимог послалася на наступне. 29 листопада 2008 року помер [PERSON] , який проживав в [INFO] . Після його смерті залишилось спадкове майно , яке складається з земельної ділянки площею 9,14 гектарів в межах згідно з планом , розташованої на території Благоєвської сільської ради Іванівського району Одеської області , яка належить померлому на підставі державного акту на право серії ІІ-ОД № 089527 . Позивачка у судовому засідання позовні вимоги підтримала, просила визнати за нею право власності у порядку спадкування на вказане майно . Представник відповідача проти позову не заперечував та визнав його в повному обсязі. Судом встановлено , що 29 листопада 2008 року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть, останнім місцем проживання та місцем відкриття спадщини є с.Благоєво Іванівського району Одеської області , що підтверджується довідкою Благоєвської сільської ради Іванівського району Одеської області № 423-02-23 від 18.05.2010 року. Після його смерті залишилось спадкове майно , яке складається з земельної ділянки площею 9,14 гектарів в межах згідно з планом , розташованої на території Благоєвської сільської ради Іванівського району Одеської області , яка належить померлому на підставі державного акту на право серії ІІ-ОД № 089527. Позивачка являється дочкою померлого, що підтверджується копією свідоцтва про народження та про одруження позивачки та є єдиною спадкоємицею першої черги за законом на спадкове майно, яке залишилось після смерті батька. Позивачка фактично прийняла спадщину , оскільки постійно проживала разом зі спадкодавцем до дня його смерті і впродовж встановленого строку про відмову від спадщини не заявляла. Згідно ст.1297 ЦК України спадкоємець , який прийняв спадщину у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Позивачка звернулася до нотаріальної контори за видачею їй свідоцтва про право на спадщину, але їй було відмовлено, оскільки Одеська регіональна філія Центру ДЗК по обєктивним причинам не може видати витяг з державного реєстру на вказану земельну ділянку. Це повязано з тим, що ведення автоматизованої системи державного земельного кадастру здійснюється згідно Тимчасового порядку ведення державного реєстру земель, затвердженого Наказом Держкомзему України» № 174 від 02.07.2003 року, в звязку з чим земельним ділянкам на які виготовлені державні акти на право приватної власності на землю в період до 01.09.2003 року кадастрові номери не присвоювалися, інформація по земельним ділянкам до АС ДЗК не вносилась. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від ЗО травня 2008 р. у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до норм Цивільного законодавства України спадкоємством є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проікивання спадкодавця (ст.1221 ЦК України). У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261). спадкоємець, який постійно проживає разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного терміну він не заявив про відмову від неї (ст. 1268). Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що рішення по справі можливо постановити при проведені попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку , встановленому ст.174 ЦПК України .Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, Таким чином, суд приходить до висновку, що обставини, на які посилалася позивачка , обґрунтовуючи свої вимоги, доведені в судовому засіданні належними та допустимими доказами у відповідності до ст.ст. 10, 60 ЦПК України. За таких обставин суд вважає за можливе визнати право власності за [PERSON] на спадкове майно , яке складається з земельної ділянки площею 9,14 гектарів в межах згідно з планом , розташованої на території Благоєвської сільської ради Іванівського району Одеської області, яка належить померлому на підставі державного акту на право серії ІІ-ОД № 089527.

Outcome: approved