overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-07 00:00:00

08.06.2010 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості по кредитному договору, укладеному між Публічним акціонерним товариством «Універсал Банк» та [PERSON], в розмірі 21450 грн. 16 коп., а також суми витрат по сплаті судового збору в розмірі 214 грн. та на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн., мотивуючи позов невиконанням відповідачем належним чином взятих на себе зобовязань, визначених вищевказаним кредитним договором. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився. Про час і місце розгляду справи були повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 07 березня 2008 року між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір № СЬ 23751 про надання кредиту в сумі 15150 грн. (еквівалент 3000 доларів), зі сплатою 24 % річних за користування кредитними коштами, із строком повернення до 20.02.2013 року. Для надання кредитних ресурсів і обліку залишку заборгованості за наданими кредитними ресурсами Банк відкрив позичальнику позичковий рахунок на який надав відповідачу кредитні ресурси. Відповідно до умов договору позичальник зобовязувався щомісячно 20 числа наступного за звітним місяцем, здійснювати погашення заборгованості. Відповідач належним чином не виконує умови кредитного договору, тобто порушує свої зобовязання за договором, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на день подання позовної заяви становить 21450 грн. 16 коп., в тому числі прострочена заборгованість по кредиту - 1936,33 грн., сума дострокового стягнення по кредиту - 17219,92 грн., за відсотками 2227,22 грн. та пені 66,70 грн.. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено законом або договором, або розірвання договору, сплата неустойки. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача до [PERSON] про стягнення заборгованості по кредитному договору є обгрунтованими та підлягають задоволенню, а також стягненню з відповідача підлягають судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів, мотивуючи його тим, що 20 листопада 1999 року вона уклала шлюб з [PERSON], від шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO]. З 06 квітня 2010 року вони разом не проживають. Відповідач не приділяє уваги вихованню та утриманню сина, син проживає разом з нею, перебуває на її утриманні. [PERSON] просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання сина в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні позивач змінила позовні вимоги, просила стягувати з відповідача аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі 900 грн. В судовому засіданні позивач підтримала позов та пояснила, що від шлюбу з відповідачем має сина [PERSON], [INFO]. З 06 квітня 2010 року вона не проживає з відповідачем. Син проживає разом з нею (позивачем) та знаходиться на її утриманні. Відповідач не надає матеріальної допомоги. Відповідач працює по найму, має заробіток, тому може сплачувати аліменти в розмірі 900 грн. В судовому засіданні відповідач позов визнав частково, пояснив, що він згоден сплачувати аліменти в сумі 300 грн. Він працює по найму, не має сталого заробітку. Свої доходи в податковій інспекції він не декларує, так як працює з людьми по усним домовленостям. Власного будинку та земельної ділянки він ([PERSON]А.) не має, мешкає в будинку матері. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження. Згідно зі статтею 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 181 СК України кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу одному з батьків, який утримує дитину. З матеріалів справи вбачається, що дитина знаходяться на утриманні матері [PERSON], що підтверджується довідкою міської ради. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] не надає коштів на утримання дитини. Відповідно до ст. 184 СК України відповідачу необхідно визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, оскільки відповідач має нерегулярний дохід. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] може надавати сину матеріальну допомогу, так як працездатний, працює по найму, отримує заробіток. Відповідно до ст. 182 СК України визначаючи розмір аліментів, суд враховує матеріальне становище дитини та платника аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, приходить до висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати, а саме державне мито в розмірі 51 грн. Відповідно до ст. 81 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню витрати на інформаційно-технічне забезпечення в розмірі 120 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-07 00:00:00

позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на малолітню дитину. Зазначила, що з відповідачем одружилася в відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Ізюму Ізюмського МУЮ Харківської області 21 червня 2008 року. Від данного шлюбу народився син [PERSON], 18 березня 2010 року. Дитина постійно мешкає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач [PERSON] не надає матеріальну допомогу на утримання сина. Просила суд стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на її користь на утримання сина [PERSON] до виповнення його повноліття. Позивачка в судовому засіданні підтвердила обставини викладені у позовній заяві. Просила позов задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов визнав у повному обсязі, просив стягнути з нього аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO]. Виходячи із наведеного, суд вважає, що рішення у справі підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 1 74 цього Кодексу. Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що у період шлюбу подружжя народився син [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача. Стягнення аліментів проводиться з моменту фактичного звернення до суду з позовною заявою. Відповідно до п.1 ч.І ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-07 00:00:00

15 квітня 2010 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина - [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 700 грн. щомісяця, до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги в повному обсязі і пояснила, що в 2003 році зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] Від сумісного життя мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. В 2009 році вони розірвали шлюб та стали проживають окремо. Відповідач в добровільному порядку не надає допомоги на утримання сина, ухиляючись тим самим від виконання своїх батьківських обов'язків. Позивачка позбавлена можливості самостійно матеріально утримувати дитину, в зв'язку з чим, вона змушена звернутися до суду з позовом, та просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні підтвердив обставини на які посилається позивачка, позовні вимоги не визнав, мотивуючи тим, що на теперішній час він не працює та немає можливості сплачувати аліменти. Згідно свідоцтва про народження сторони мають сина -[PERSON], [INFO] (а.с.З). Відповідно до довідки Галицинівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області позивачка має на утриманні сина [PERSON], [INFO] (а.с.5). Як вбачається з довідки з місця роботи позивачка працює оператором поштового звязку в Миколаївській дирекції Поштамп-ЦПЗ № 1 та її заробітна плата за січень-березень 2010 року склала 1703 грн. 69 коп. (а.с.12). Аналізуючи надані докази судом встановлено, що відповідач є батьком дитини [PERSON], [INFO]. Сторони проживають окремо, дитина знаходиться на утриманні позивачки, відповідач не має постійного місця роботи та періодично надає матеріальну допомогу щодо утримання сина. Таким чином, виходячи з положень ст.ст. 180, 183 Сімейного Кодексу України, суд вважає законними вимоги позивачки щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини. При визначенні розміру аліментів, суд враховує незадовільний матеріальний стан дитини, оскільки складається тільки із заробітку позивачки,матеріальне становище відповідача, який проживає самостійно, інших утриманців немає, також відсутні будь-які перешкоди для працевлаштування відповідача та вважає за можливе задовольнити вимоги позивачки частково, стягнувши з відповідача на користь останньої аліменти на утримання дитини [PERSON], у твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн., щомісяця до досягнення дитиною повноліття. На підставі ст. 88 ЦПК України, оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір за розгляд справи в дохід держави у розмірі 51 грн. та витрати на інформаційно- технічне забезпечення у розмірі 120 грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою про визнання своєї сестри [PERSON] [INFO] недієздатною. В судовому засіданні підтримав заявлені вимоги, просив визнати сестру, яка з дитинства страждає хронічним психічним захворюванням, психічно не збережена, є інвалідом, недієздатною. Представник органу опіки та піклування Берєстівської сільської ради проти заявлених вимог не заперечив, про що надав суду письмову заяву, клопотав про призначення [PERSON] опікуном інваліда [PERSON] Суд, заслухавши пояснення заявника, представника зацікавленої особи, проаналізувавши та оцінивши докази в їх сукупності приходить до висновку про наявність підстав задоволення заяви. Так, з висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи №167/10 від 23 березня 2010 року вбачається, що [PERSON], [INFO] страждає важкою розумовою відсталістю, психічні розлади носять стійкий, хронічний характер і позбавляють її здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. [PERSON] є інвалідом 2-ої групи безтерміново, з дитинства, непрацездатна, що підтверджується довідкою МСЕК. Таким чином, суду надано достатньо доказів того, що фізичний та психічний стан [PERSON] свідчить про неможливість усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, що є підставою для визнання особи недієздатною. У відповідності до ст. 60 ЦК України, ст. 241 ЦПК України суд встановлює опіку над особою, яка визнана недієздатною. Як вбачається зі ст.63 ЦК України, опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов'язки опікуна. Судом встановлено, що [PERSON] позитивно характеризується за місцем проживання, не притягувалась до кримінальної відповідальності, дала згоду на виконання обов'язків опікуна, відсутні обставини, передбачені ст.64 ЦК України, які б перешкоджали [PERSON] виконувати ці обов'язки. З урахуванням викладеного, подання Берєстівської сільської ради про призначення [PERSON] опікуном недієздатної особи підлягає задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-07 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те. що 18.08.2001 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у міському відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського обласного управління юстиції, актовий запис №676. Від шлюбу мають неповнолітню дочку - [PERSON], [INFO] Спільне життя з відповідачем не склалося, з причин зловживання останнім алкогольними напоями. Шлюбні відносини припинилися у березні 2010 р. Шлюб сторін існує тільки формально. Позивачка у судовому засіданні підтримала доводи, наведені в позовній заяві. Відповідач до суду з'явився, проти розлучення не заперечував. Відповідно до ч,4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Так, згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити у попередньому судовому засіданні. Матеріалами справи встановлено наступне: Так, сторони одружилися 18.08.2001 року у міському відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського обласного управління юстиції, актовий запис № 676, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії 1-ВЛ №138884 (а.с.6). Сторони від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження на а.с. 5). Як встановлено в судовому засіданні та не заперечувалось сторонами по справі, сторони шлюбні відносини не підтримують з березня 2010 р., спільне господарство не ведуть, бажання відновити сімейні відносини не мають. Спору майнового характеру не мають. При таких обставинах суд вважає, що родина існує формально, що розпалася вона остаточно і відновлена бути не може. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина, і доводи мотивe тим, що він знаходився у шлюбі з відповідачкою по справі, шлюб розірвано згідно закону 03.10.2006 року. Мають сина - [PERSON], [INFO], який мешкає з відповідачем і на його утримання відповідачка матеріальної допомоги не надає, тому просить стягнути з відповідачки аліменти в розмірі 1/4 частини на утримання сина, але не меньше 30% прожиточного мінімума. В судовому засіданні позивач позов підтвердив. Позивачка позов не визнала і заявилася клопотання про перенесення справи і надання їй час\' на збір доказів, про те, що вона також прийме участь в матеріальному утриманні сина, яке було задоволено и розгляд справи перенесено на 08.06.2010 року, в судове засідання відповідачка не з»явилася про причину неявки суд не інформувала, тому причину її неявки суд визнав не поважною. Суд, зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали цивільної справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню по наступним підставам. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони по справі знаходились в зареєстрованому шлюбі, шлюб розірвано згідно закону 03.10.2006 року, що вбачається із свідоцтва про розірвання шлюбу, яке є наявним у справі, і в судовом\' засіданні позивач це підтвердив. Про те. сторони по справі є батьками - [PERSON], [INFO], вбачається із ксерокопії свідоцтва про народження, де в графі батько, вказано, [PERSON], в графі мати - [PERSON], що в судовому засіданні сторони підтвердили, що є наявним у справі. З довідки Домоуправління № 2 від 13.04.2010 року вбачається, що [PERSON], [INFO], мешкає з позивачем по справі, що є наявною у справі. Зі слів відповідачки вона працює на АТ «АВК» м. Донецька, тому має матеріальну можливість надавати допомогу на утримання неповнолітнього сина. У відповідності зі ст. 180 СК України батьки зобов*язані утримувати дітєй до досягнення ними повноліття, тому відповідачка по справі повинна надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітнього сина. Згідно зі ст. 182 СК України, суд при визначенні розміру аліментів, повинен враховувати, стан здоров*я та матеріальне становище дітей, на користь яких стягуються аліменти, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, але розмір аліментів на одну дитину не може бути меньшим 30% прожиточного мінімума на одну дитину, тому позовна заява позивача згідно зі ст. 183 СК України підлягає задоволенню. Підлягає стягненню з відповідачки на користь держави судовий збір в розмірі 51 гривня і за інформаційно технічне забеспечення в розмірі 30 гривень. На підставі ст.ст. 180, 182,183 СК України і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-07 00:00:00

Позивач звернувся в суд із зазначеним позовом, яким просить стягнути з відповідачів солідарно заборгованість по опаленню і надання гарячої води квартири, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідачі користуються житловим приміщенням і наданими послугами за адресою [ADDRESS], квартира приватизована, позивач надає відповідачу послуги по опаленню і гарячому водопостачанню відповідно до розпорядження голови Донецької обласний держадміністрації №72 від 12.02.1996р.. «Про зміну порядку розрахунку населення за надані житлово-комунальні послуги, положення про взаємини підприємств, що роблять комунальні послуги населенню, з житлово-експлуатаційними організаціями в умовах роздільного стягування платежів з населення, затвердженому першим заступником голови облдержадміністрації від 19.03.1996р. і Наказом ОКП «Донецктеплокоммуненерго» № 40 від 04.03.1996р. і згідно вимог ст.ст.66-68 ЖК України зобов'язані вчасно оплачувати надані їм послуги по теплообеспечению квартири, але в період з жовтня 2005р. свої обов'язки по оплаті за опалення квартири відповідачі не виконують, платять нерегулярно, у зв'язку з чим за ними утворилася заборгованість на 01.04.2010р. в сумі позову. Представник позивача в судовому засіданні на позові наполягає. Відповідачі судові вимоги визнали повністю, подали заяву про розгляд справи за їхньої відсутності. Вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі по наступних підставах. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання повинне виповнюватися належним чином, у випадку невиконання зобов'язання боржником він зобов'язаний відшкодувати кредитору заподіяні цим збитки. Згідно вимоги ст.ст.66 68 ЖК України мешканці будинку зобов'язані оплачувати і за тепло. А згідно ст.64 ЖК України проживаючі в квартирі мешканці несуть солідарну відповідальність по платежах нарівні з основним квартиронаймачем. Оскільки квартира приватизована, всі відповідачі є її власниками, слід стягнути заборгованість у рівних частках з кожного. З пояснень сторін і матеріалів справи випливає, що відповідачі користуються наданими позивачем послугами по опаленню квартири і згідно виписки з особового рахунка (а.с. 4-8) вони не регулярно виплачують за опалення квартири з жовтня 2005р., сума щомісячних платежів мінялася, заборгованість на 01.04.2010р. складає 4430грв 58коп. Зазначену заборгованість відповідачі не оплачували без поважних причин. Таким чином відповідач не виконав зобов'язання в повному обсязі і зобов'язаний відшкодувати позивачу заподіяні цим збитки і також з нього слід стягнути на користь позивача понесені ним витрати по інформаційно-технічному забезпеченню розгляду справи 30 грв. (а.с.2). Також з відповідачів слід стягнути судовий збір в сумі 51грв. На підставі ст.ст.526,543 ЦК України, ст.ст.66-68 ЖК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, проти заочного розгляд\ він не заперечує, позовні вимоги підтримує. В судове засідання з невідомих суду причин не з'явився відповідач, про ги позовних вимог не заперечив, про місце, день та час розгляду справи належним чином повідомлений. Справа розглядається відповідно до ст. ст. 224 227 П1ІК України, в порядку заочного розгляду справи. В судовому засіданні було встановлено, що між сторонами по справі 17.06.1998 р. року був укладений шлюб.1 який був зареєстрований відділом РАГС Світловодського міськвиконкому. Кіровоградської області, актовий запис № 126. Зазначене підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу. Від шлюбу у сторін неповнолітніх дітей немає. Як слідує із змісту позовної заяви та не було заперечене відповідачем, на теперішній час шлюбні відносини між подружжям припинилися з листопада 2009 року, мешкають вони окремо, спільного господарства не ведуть, спору щодо розділч майна у них не має. Враховуючи викладені обставини, суд приходить до висновку про неможливість збереження шлюбу, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню, а шлюб - розірванню. Судові витрати та витрати по сплаті державного мита під час реєстрації розірвання шлюбу повинні бути покладені на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-07 00:00:00

03 лютого 2010 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позов, з посиланням на ст.ст. 84,182,191 СК України мотивовано тим, що відповідач є батьком неповнолітньої дочки, але не надає добровільно матеріальної допомоги на її утримання та на утримання позивачки, хоча має можливість її надавати. Просила стягнути на користь позивачки аліменти на утримання дочки в розмірі чверті заробітку відповідача щомісячно до досягнення дочкою повноліття та такий же розмір щомісячно на своє утримання. В судовому засіданні позивачка підтримала позов в повному обсязі, з підстав, зазначених у ньому. Відповідач позов визнав, а тому суд на підставі п. 4 ст. 130 ЦПК України дійшов висновку про можливість ухвалення судового рішення з попереднього судового засідання. Вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлені обставини, які відповідають сімейним правовідносинам. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 02.06.2007 року. Від шлюбу мають неповнолітню дочку - [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою (а.с. 4,7). Встановлений ст. 180 СК України обовязок батька утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, є підставою для задоволення позову. Відповідно до ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Судом встановлено, що позивачка на даний час перебуває у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років. В той же час, відповідач працює, має регулярний дохід. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує, матеріальне становище позивачки, яка проживає з неповнолітньою дочкою, згоду сторін щодо розмірів аліментів, і встановлює їх у розмірі чверті від заробітку (доходу) відповідача щомісячно починаючи з 03.02.2010 року до досягнення дитиною повноліття та на утримання позивачки на період перебування у відпустці по догляду за дитиною в такому ж розмірі.

Outcome: approved