Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-11 00:00:00

Позивач звернулася до Дарницького районного суду м. Києва з вказаним позовом до відповідача (з уточненнями а.с.1-4, 19-25, 29, 30, 48-52), в якому просила: скасувати рішення комісії по трудових спорах профспілкової організації поліклініки №1 Дарницького району м. Києва від 5.06.2009року; визнати недійсним наказ Про порушення в веденні облікової документації лікарем стоматологом-хірургом [PERSON]О. №186 від 1.06.2009р., виданий поліклінікою №1 Дарницького району м. Києва; визнати недійсним наказ Про притягнення до дисциплінарної відповідальності за порушення трудової дисципліни №234 від 24.07.2009р., виданий поліклінікою №1 Дарницького району м. Києва; визнати недійсним наказ №256 від 12 серпня 2009 року Про звільнення, виданий поліклінікою №1 Дарницького району м. Києва; поновити позивача на посаді лікаря стоматолога-хірурга поліклініки №1 Дарницького району м. Києва; стягнути з відповідача на користь позивача відповідну на час винесення судового рішення частину заробітної плати, а саме премію; стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду у розмірі 10000 грн. В обґрунтовування позовних вимог позивач, зокрема вказала, що з 26 квітня 2004р. вона працювала на посаді лікаря стоматолога-хірурга поліклініки №1 Дарницького району м. Києва. Наказом Про порушення в веденні облікової документації лікарем стоматологом-хірургом [PERSON]О. №186 від 1.06.2009р., виданому поліклінікою №1 Дарницького району м. Києва, позивачу було винесено догану за порушення вимог щодо ведення медичної документації. Рішенням комісії по трудових спорах поліклініки №1 Дарницького району м. Києва від 5.06.2009 року встановлено, що догана є обґрунтованою. Вказаний наказ та рішення є незаконними, оскільки форма документації №037/о обовязково ведеться лікарем-стоматологом, в той час, як позивач займала посаду лікаря стоматолога-хірурга. Відсутність запису в амбулаторній картці хворої [PERSON] не може бути підставою для оголошення догани позивачу, оскільки ця хвора проходила лікування у іншого лікаря. Від позивача не відібране пояснення всупереч ст.149 Кодексу законів про працю України, не було враховано ступень тяжкості проступку, заподіяну шкоду, а також попередню роботу та сімейний стан позивача. Наказ Про притягнення до дисциплінарної відповідальності за порушення трудової дисципліни №234 від 24.07.2009р., виданий поліклінікою №1 Дарницького району м. Києва також є незаконним, оскільки комісія, яку відповідно до тексту наказу №234 створено згідно з наказом №230 від 20.07.2009р., створено не було, жодного документу вказана комісія не видала. Вказаний наказ №234, виданий без врахування положень ст.ст.139, 148, 149 Кодексу законів про працю України. [PERSON] того, вказаний наказ є неконкретним щодо посилання на систематичність порушень з боку позивача. Не було враховано ступень тяжкості та обставини проступку, заподіяну шкоду, а також попередню роботу позивача. Наказ Міністерства охорони здоровя СРСР №288 від 23.03.76р. не застосовується на території України відповідно до наказу Міністерства охорони здоровя України №81 від 18.04.1996р. Відповідно до наказу №256 від 12 серпня 2009 року Про звільнення, виданий поліклінікою №1 Дарницького району м. Києва, позивач була незаконно звільнена з вказаної посади на підставі п.3 ст.40 Кодексу законів про працю України. Звільнення позивача відбулося в порушення вимог діючого законодавства, зокрема, виданий без врахування положень ст.ст.43, 47, 149 Кодексу законів про працю України - як дисциплінарне стягнення за порушення трудової дисципліни, без погодження з профспілковою організацією, крім того, відповідач не вимагав письмових пояснень від позивача, не повідомляв про намір притягнути до дисциплінарної відповідальності, не надав копію наказу про звільнення. Внаслідок вказаних протиправних дій відповідача щодо винесення вказаних доган позивачу, останній не нараховувалась премія відповідно до ч.3 ст.151 Кодексу законів про працю України. Внаслідок вказаних протиправних дій відповідача, позивачу було завдано моральну шкоду на вказану суму, яку належить стягнути на підставі ст.237-1 Кодексу законів про працю України. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Просили позов задовольнити. Представник відповідача вважала, що позов є безпідставним та необгрунтованим. Заперечувала проти всіх обставин та доводів, наведених в обґрунтування позову. В тому числі, вказувала, що звільнення позивача здійснено з передбачених законом підстав та в передбачений законом спосіб. Просила суд в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Проаналізувавши пояснення позивача та його представника, а також письмові заперечення представника відповідача (а.с. 118-124), дослідивши матеріали справи, надані сторонами докази, в тому числі, копії: паспорту та картки платника податків позивача (а.с.5-9); протоколу засідання комісії по трудових спорах поліклініки №1 Дарницького району м. Києва від 5.06.2009 року (а.с.11, 87); наказу №256 від 12 серпня 2009 року Про звільнення, виданого поліклінікою №1 Дарницького району м. Києва (а.с.31, 53); актів- довідок комісій, співробітників поліклініки №1 Дарницького району м. Києва щодо дій та бездіяльності [PERSON] (а.с.54, 59-61, 81, 82, 88, 89, 91, 92, 100- 105); акту про відмову [PERSON] надати пояснення щодо скарги [PERSON] (а.с.56); скарг [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на дії [PERSON] (а.с.57, 58, 90, 106, 107); рапортів Чуб 1.1., [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] щодо дій [PERSON] (а.с.55, 62-64, 83-85, 93-99); колективної скарги на дії [PERSON] сімнадцятиспівробітників стоматологічного відділення поліклініки №1 Дарницького району м. Києва (а.с.65); акту про відмову [PERSON] від підпису щодо ознайомлення з наказом №256 від 12.08.2009р. (а.с.66); посадової інструкції та функціональних обовязків лікаря стоматолога-хірурга поліклініки №1 Дарницького району м. Києва (а.с.67-70); довідок, виданих [PERSON] відповідачем щодо місця роботи, заробітної плати та преміювання позивача (а.с. 10, 71-74); типової інструкції щодо заповнення форм первинної медичної документації (а.с.75-79); наказу від 24.07.2009р., виданого поліклінікою №1 Дарницького району м. Києва - Про притягнення до дисциплінарної відповідальності за порушення трудової дисципліни №234 (а.с.80); наказу Про порушення в веденні облікової документації лікарем стоматологом- хірургом [PERSON]О. №186 від 1.06.2009р., виданого поліклінікою №1 Дарницького району м. Києва (а.с.86); наказів Про порушення трудової дисципліни №148 від 4.04.2008р. та №239 від 20.06.2008р., виданих поліклінікою №1 Дарницького району м. Києва (а.с. 108, 109); наказів Про посилення контролю робочого часу №108 від 15.02.2007р. та №28 від 2.01.2008р., виданих поліклінікою №1 Дарницького району м. Києва (а.с. 130, 131), суд встановив такі факти і відповідні ним правовідносини. З 26 квітня 2004р. позивач працювала на посаді лікаря стоматолога- хірурга поліклініки №1 Дарницького району м. Києва. Наказом Про порушення в веденні облікової документації лікарем стоматологом-хірургом [PERSON]О. №186 від 1.06.2009р., виданому поліклінікою №1 Дарницького району м. Києва, позивачу було оголошено догану за грубі порушення в веденні медичної документації щодо форми 037 та амбулаторної картки. Рішенням комісії по трудових спорах поліклініки №1 Дарницького району м. Києва від 5.06.2009 року встановлено, що догана є обґрунтованою. Зі змісту позовної заяви та уточнень до неї (а.с. 1-4, 19-25, 29, ЗО, 48- 52), та пояснень позивача у судовому засіданні вбачається, що позивач фактично визнала, що не заповнила картку хворої [PERSON], та в травні 2009 року приймала хворих, але не вела форму 03 7(о), оскільки для позивача ведення вказаної форм документації не було обов'язковим, оскільки відповідно до наказу Міністерства охорони здоровя України №302від 27.12.1999р., яким (з урахуванням змін, внесених наказом Міністерства охорони здоровя України №181 від 15.05.01р.) ведення форми 037 (о) передбачено для лікарів-стоматологів, а вона позивач є лікарем стоматологом-хірургом. Вказувала, що відсутність запису в амбулаторній картці хворого не можна обґрунтувати оголошення позивачу догани. Стверджувала, що хвору [PERSON], вона, позивач не лікувала. Проте, суд вважає, що вказані твердження позивача спростовуються дослідженими матеріалами справи, в тому числі, скаргою [PERSON], актами від 27.05.2009 року (а.с.89, 90, 92), з яких вбачається, що [PERSON] лікувала хвору [PERSON] 22.05.2009р. Так, зі скаргою останньої, де вказано, що позивач лікувала її 22.05.2009р, [PERSON] була ознайомлена 27.05.2009р. в присутності співробітників відповідача [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] [PERSON] того, 27.05.2009р. в присутності [PERSON], [PERSON], [PERSON],[PERSON] та [PERSON] позивач визнала факт лікування хворої [PERSON] та взяття з неї коштів, і пояснила, що прийняла кошти, оскільки була закрита каса поліклініки. і Відповідно до п.2.15 посадової інструкції та п.14 функціональних обовязків лікаря стоматолога-хірурга поліклініки №1 Дарницького району м. Києва (а.с.67-70), з якими позивач була ознайомлена, на остання була зобовязана вчасно та грамотно заповнювати затверджену обліково-звітну документацію та вести медичні картки стоматологічних хворих. Суд вважає, що згідно з наведеними правовими актами, обовязок ведення форми 037 (о), передбачений для всіх лікарів стоматологів - в тому числі лікарів стоматологів-хірургів. Таким чином, судом встановлено, що в порушення вимог вказаних правових актів позивач [PERSON] не заповнила картку хворої [PERSON], яку лікувала 22.05.2009 року, та у вказаний період не заповнювала форму 037(о), а наказом Про порушення в веденні облікової документації лікарем стоматологом-хірургом [PERSON]О. №186 від 1.06.2009р., виданому поліклінікою №1 Дарницького району м. Києва, (позивачу обґрунтовано та правомірно було винесено догану за грубі порушення в веденні медичної документації, та виходячи з обраного виду стягнення, відповідачем було враховано ступень тяжкості проступку, заподіяну шкоду, а також попередню роботу та сімейний стан позивача. Згідно зі ст.147 Кодексу законів про працю України, за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення. Згідно з ч.І ст. 147-1 Кодексу законів про працю України, дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника. Згідно зі ст.148 Кодексу законів про працю України: дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці; дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку. Відповідно до положень ст.149 Кодексу законів про працю України: до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення; за кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення; при обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника; стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. 24.07.2009р. поліклінікою №1 Дарницького району м. Києва був виданий наказ Про притягнення до дисциплінарної відповідальності за порушення трудової дисципліни №234, відповідно до якого, зокрема вирішено, за порушення трудової дисципліни, неналежне виконання службових обовязків, порушення санітарно-епідеміологічного режиму лікарю стоматологу -хірургу [PERSON] оголосити догану. Як вбачається з довідки щодо засідання комісії, створеної на виконання наказу №230 від 20.07.2009р. головного лікаря поліклініки №1 Дарницького району м. Києва, вказана комісія була фактично створена в складі співробітників відповідача [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та юриста ПеденюкO.K. За наслідком засідання цієї комісії, за участю [PERSON], з приводу зясування обставин, щодо порушень нею трудової дисципліни, неналежне виконання службових обовязків, порушення санітарно-епідеміологічного режиму, викладених в рапортах [PERSON] від 17.07.2009р, [PERSON] від 15.07.2009р., та [PERSON] від 13.07.2009р., була прийнята довідка, в якій було рекомендовано головному лікарю поліклініки №1 Дарницького району м. Києва за порушення трудової дисципліни, неналежне виконання службових обовязків, порушення санітарно-епідеміологічного режиму лікарю стоматологу - хірургу [PERSON] оголосити догану (а.с.81, 82), при цьому [PERSON] від будь-яких пояснень відмовилась, що засвідчується підписами [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та ПеденюкO.K. Вказаний наказ №234, виданий 24.07.2009р. в межах одного місяця, рахуючи з 13.07.2009р. - дати виявлення та вчинення першого з порушень за рапортом [PERSON] від 13.07.2009р., з врахування положень ст.ст.139, 148, 149 Кодексу законів про працю України. У в обґрунтуванні вказаного наказу №234, наведено чотири конкретних відомчих наказу, порушених позивачем: №288 від 23.03.76р., №720 від 31.07.78р., №408 від 12.07.89р., №550 від 14.11.2002р. [PERSON] того, з матеріалів, які є додатками до вказаного наказу, вбачається систематичність вказаних порушень з боку позивача. Так, в рапорті медичної сестри стоматологічного відділення відповідача [PERSON] від 13.07.2009р. зазначено, що 13.07.2009р. о 13 год. в каб.409 під час поточного прибирання після 1-ї зміни (з 13 до 14 год. відповідно до сан.епід.режиму), лікар стоматолог-хірург [PERSON] розпочала проводити прийом пацієнтів, а на вимогу розпочати роботу після поточного прибирання лікар [PERSON] категорично відмовилась припинити прийом і розпочала роботу. З наведеним рапортом узгоджуються рапорти [PERSON] від 15.07.2009р. та [PERSON] від 17.07.2009р. щодо порушення трудової дисципліни, неналежне виконання службових обовязків, порушення санітарно-епідеміологічного режиму лікарем стоматологом - хірургом [PERSON] Виходячи з обраного виду стягнення, суд вважає, що при винесенні вказаного наказу, відповідачем було враховано ступень тяжкості проступку, заподіяну шкоду, а також попередню роботу позивача. Твердження позивача щодо того, що наказ Міністерства охорони здоровя СРСР №288 від 23.03.76р. не застосовується на території України відповідно до наказу Міністерства охорони здоровя України №81 від 18.04.1996р., не спростовує факту порушення нею інших вищенаведених правових актів. Відповідно до наказу №256 від 12 серпня 2009 року Про звільнення, виданий поліклінікою №1 Дарницького району м. Києва, за порушення трудової дисципліни, систематичне невиконання без поважних причин функціональних обовязків, посадової інструкції, порушення санітарно- епідеміологічного режиму, враховуючи, що раніше застосовувалися заходи дисциплінарного стягнення, звільнити з роботи лікаря стоматолога-хірурга [PERSON] з 12.08.2009р. за п.З ст.40 Кодексу законів про працю України. З положень ст.60 ЦПК України вбачається, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Проте, позивачем не надано належних доказів та не доведено, що вказані накази є незаконними, в тому числі, що при звільненні позивача відповідач порушив норми Кодексу законів про працю України. В тому числі, позивачем не надано доказів, не доведено, що на час звільнення вона була членом первинної профспілкової організації відповідача. Відповідно до ч.І ст.43 КЗпП України, розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу без згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) допускається, зокрема, у випадку звільнення працівника, який не є членом первинної профспілкової організації, що діє на підприємстві, в установі, організації. Як вбачається з довідки поліклініки №1 Дарницького району м. Києва щодо засідання комісії по розгляду скарги [PERSON] на неправомірні дії лікаря стоматолога-хірурга [PERSON] щодо видалення крім 14 зубу, ще і 15-го з частиною альвеолярного паростку, після чого, у пацієнтки відкрилась кровотеча, з приводу якої допомога була надана вже іншим лікарем стоматологом-хірургом [PERSON], вказана комісія була створена в складі співробітників відповідача [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] та на виконання наказу по поліклініці №35 від 5.01.2009р. (а.с.54). За наслідком засідання цієї комісії була прийнята довідка, в якій було вирішено: скарга обґрунтована; лікар [PERSON] всі зауваження по роботі не враховує; звернутися до адміністрації звільнити з роботи лікаря стоматолога- хірурга [PERSON] за грубе порушення посадової інструкції та функціональних обовязків. При цьому, з акту про відмову [PERSON] від надання письмових пояснень на скаргу [PERSON] від 11.08.2009р. (а.с.56) та з акту про відмову [PERSON] від підпису щодо ознайомлення з наказом №256 від 12.08.2009р. (а.с.66), вбачається, що 11.08.2009р. відповідач вимагав письмові пояснення від позивача щодо вищенаведеної скарги [PERSON], які [PERSON] відмовилась надати, а 12.08.2009р. позивач відмовилась засвідчити своїм підписом факт її ознайомлення з вказаним наказом про звільнення в присутності чотирьох осіб. Відповідно до п.2.5, п.2.12 посадової інструкції лікаря стоматолога- хірурга поліклініки №1 Дарницького району м. Києва (а.с.67-69), з якою позивач була ознайомлена, остання, зокрема була зобовязана: забезпечувати кваліфіковане та своєчасне обстеження та лікування хворих з захворюваннями ротової порожнини, виконувати виробничий план з високими якісними показниками; забезпечувати належний рівень обслуговування хворих. Відповідно до п.2 функціональних обовязків лікаря стоматолога- хірурга поліклініки №1 Дарницького району м. Києва (а.с.70), з якими позивач була ознайомлена, остання була зобовязана забезпечувати кваліфіковане та своєчасне обстеження та лікування хворих з захворюваннями ротової порожнини. Згідно з ч.1 ст.147 Кодексу законів про працю України, за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення. Згідно з п.3 ст.40 Кодексу законів про працю України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом, зокрема, у випадку систематичного невиконання працівником без поважних причин обовязків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення. За наведених обставин суд приходить до висновку, що видання вказаних наказів (рішень) є законним та обґрунтованим наслідком наведених дій та бездіяльності позивача, в тому числі, звільнення позивача з роботи здійснене правомірно, за наявності передбачених законом підстав, а отже відсутні і підстави для поновлення позивача на роботі. Враховуючи все вищевикладене, положення ст.ст.146, 151 Кодексу законів про працю України суд вважає, що вимога позивача стягнути з відповідача на користь позивача відповідну на час винесення судового рішення частину заробітної плати, а саме премію, є не конкретною, безпідставною та необгрунтованою, а тому задоволенню не підлягає. Враховуючи все вищевикладене, положення ст.237-1 Кодексу законів про працю України, суд вважає, що вимога позивача стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду також не підлягає задоволенню, оскільки є необгрунтованою та безпідставною. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed