Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-25 00:00:00

12 травня 2010 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому вказувала, що з 25.09.1997 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] , в якому у них народилися двоє дітей: донька [PERSON] ( [INFO] ) та син [PERSON] ( [INFO] ). Відповідач проживає окремо від дітей, матеріальної допомоги не надає, хоча має на це змогу. Діти перебувають на повному утриманні позивачки. У зв`язку з тим позивачка просила стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини з усіх видів доходів щомісячно, починаючи з дня подання позову. В\~ судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, обставини справи підтвердила та просила слухати справу на попередньому судовому засіданні. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, обставини справи підтвердив та просив слухати справу на попередньому судовому засіданні. По справі зазначив, що на даний час він ніде не працює, оскільки звільнений у запас за станом здоров`я. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав та інтересів інших осіб, в тому числі неповнолітніх дітей. Заслухавши думку сторін, дослідивши наявні в справі матеріали, суд приходить до висновку про достатність підстав для задоволення позову [PERSON] . Судом встановлено, що між позивачкою та відповідачем склалися сімейні правовідносини щодо утримання дитини, які врегульовані Сімейним кодексом України. Згідно з вимогами ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо утримання дитини, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно ст. 180 СК України, батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейним кодексом України, а саме в ч. 1 ст. 182, також визначено, які обставини враховуються судом при визначенні розміру аліментів, серед яких: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Під час судового слідства встановлено, що дійсно [PERSON] та [PERSON] з 25.09.1997 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження від 25.09.1997 року Серії [NUMBER] (а.с.3). Від цього шлюбу сторони мають спільних дітей, а саме: доньку [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження, видане відділом РАГС Залізничного району м. Києва від 15.01.1998 року серії [NUMBER] (а.с.4)) та сина [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження, видане відділом РАЦС Солом`янського району м. Києва від 05.06.2004 року серії [NUMBER] (а.с.5)). Відповідно до довідок Інституту цукрових буряків УААН №12780 та №12779\~ від 11.05.2010 року (а.с.6-7) [PERSON] працює в даній установі на посаді лаборанта і її доходи за період з 01.11.2009 року по 30.04.2010 року становлять 5906,75 грн. В позовній заяві позивачка зазначила, що на утриманні відповідача немає інших дітей та непрацездатних батьків. Відповідач проти даного факту не заперечував, у зв`язку з чим суд не вбачає за необхідне з`ясовувати відомості про наявність на утриманні [PERSON] інших неповнолітніх дітей та непрацездатних батьків, однак враховує зазначені сторонами відомості при ухваленні рішення. Відповідно до долучених до матеріалів справи довідки військово-лікарської комісії, свідоцтва про хворобу №65 та витягу з наказу №127-пм від 29.12.2009 року [PERSON] був звільнений з лав Збройних сил України у запас за станом здоров`я. Враховуючи вказані обставини суд приходить до висновку про необхідність призначення аліментів на утримання неповнолітніх дітей відповідно до ст. 183 СК України з визначенням їх розміру у частці заробітку батька. При визначенні розміру аліментів судом враховані положення ч. 2 ст. 182 СК України щодо мінімального розміру аліментів на одну дитину, згідно якого такий розмір не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, розмір аліментів зазначений позивачкою та відповідачем. Так, згідно ст. 52 Закону України «Про Державний бюджет України на 2010 рік» від 27.04.2010 року №2154-VІ, з 1 квітня 2010 року прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років становить 917 грн., 30 відсотків від якого становить суму в розмірі 275 грн. 10 коп. Інших обставин, які мали б істотне значення для визначення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей судом не встановлено. Про них не зазначили і сторони в справі. У зв`язку з наведеним вище суд вважає, що розмір аліментів на утримання неповнолітніх дітей, а саме: доньки [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] , слід визначити в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) [PERSON] щомісячно з моменту подання позовної заяви до досягнення дітьми повноліття. Судові витрати в справі, а саме суму судового збору в розмірі 51 грн. 00 коп. та суму витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн. 00 коп., які підлягають покладенню на відповідача, відповідно до п. 4\~ ч. 3 ст. 81 та ч.1 ст. 88 ЦПК України, - слід стягнути з [PERSON] на користь держави, оскільки позивачка звільнена від їх оплати. При цьому розмір судового збору визначений судом на підставі Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито» від 21.01.1993 року №7-93, а суму витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи - відповідно до Розмірів витрат з інформаційно-технічного забезпечення судових процесів, пов`язаних з розглядом цивільних та господарських справ, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.12.2005 року №1258. Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд зобов`язаний допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. При цьому судом враховано вимоги ч. 1 ст. 191 СК України, згідно якої аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved