Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-28 00:00:00

Позивач звернулася до Новопсковського районного суду з позовом, у якому просить встановити факт родинних відносин між нею та [PERSON], померлою 15.09.1996 року, а саме те, що померла була її рідною тіткою; надати додатковий строк для звернення до державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом, яка відкрилася після смерті [PERSON], померлої 15.09.1996 року. У судовому засіданні позивач на заявлених позовних вимогах наполягала, підтримала обставини, викладені в позовній заяві, просить позов задовольнити. В обгрунтування вимог зазначила, що той факт, що померла [PERSON] була її рідною тіткою підтверджується тим, що за життя вони спілкувалися, перед смертю тітки вона її доглядала, а зараз доглядає будинок та подвір»я, що залишилося після смерті тітки. Строк на прийняття спадщини вона пропустила з поважних причин, так як постійно хворіє, а пенсія яку отримує є мізерною, тому була позбавлена можливості вчасно оформити спадщину. Представник відповідача у судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі, з заявленими вимогами згодні. Судом встановлено, що 15.09.1996 року померла [PERSON], згідно свідоцтва про смерть серії 1 - ЕД № 022518 від 16.09.1996 року, виданого Риб»янцівською сільською радою Новопсковського району Луганської області. Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з домоволодіння, розташованого за адресою: с. Писарівка, вул. Пархоменко, 32 Новопсковський район Луганська область, що підтверджується дублікатом свідоцтва на право приватної власності на домоволодіння від 14.09.1995 року. Згідно ст. 1265 ЦК України позивач є спадкоємцем п»ятої черги за законом після смерті [PERSON]Спадкоємців, які мають обов»язкову частку у спадщині немає, заповіт на користь третіх осіб відсутній. Судом встановлено, що 13.05.2010 року позивачу було відмовлено нотаріусом у вчиненні нотаріальних дій - видачі свідоцтва про право власності на спадщину за законом, у зв»язку із пропуском строку на прийняття спадщини, та відсутністю правовстановлюючих документів, які б підтверджували родинні відносини між спадкоємицею [PERSON] та [PERSON], померлою 15.09.1996 року. Судом встановлено, що причиною пропуску позивачем встановленого законом строку на прийняття спадщини є те, що позивач має похилий вік, часто хворіє, отримує мінімальний розмір пенсії, через що на момент прийняття спадщини знаходилась у скрутному матеріальному становищі та не змогла своєчасно оформити належним чином свідоцтво про право власності на спадщину. В даний час заявнику необхідно одержати свідоцтво про право власності на спадщину за законом після смерті своєї тітки, але в зв»язку з тим, що позивач не може документально підтвердити факт родинних відносин між нею та [PERSON], померлою 15.09.1996 року., так як не збереглося свідоцтво про народження позивача та свідоцтво про народження її матері та тітки, які були рідними сестрами, тому вона вимушена в судовому порядку звернутися з даним позовом. Встановлення факту родинних відносин між померлою та позивачем, має для останньої юридичне значення, так як необхідно [PERSON] для оформлення свідоцтва про спадкування законом. Той факт, що померла [PERSON] була рідною тіткою [PERSON] підтверджуєтеся поясненнями свідка [PERSON] З урахуванням положень п. З Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 р. Про судову практику по справам про встановлення фактів, що мають юридичне значення, згідно якого справи про встановлення факту, пов*язаного з вирішення спору про право повинні розглядатися в позовному провадженні, суд розглядає вимоги [PERSON] про встановлення факту родиних відносин, разом з позовними вимогами про надання додаткового строку для прийняття спадщини. У відповідності зі ст. 1272 ч.З ЦК України - за позовом спадкоємця, що пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може встановити йому додатковий строк, достатній для подачі заяви про прийняття спадщини. Вислухавши пояснення позивача, заслухавши пояснення свідка [PERSON], вивчивши матеріали справи, у чинність ст.п.1 ч.І ст. 256 ЦПК України, ч. З ст. 1272 ЦК України, суд вважає позов [PERSON] таким, що підлягає задоволенню, оскільки її вимоги підтверджені наявнийми в справі письмовими доказами. На підставі викладеного,

Outcome: approved