Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-30 00:00:00

Ужгородське підприємство теплових мереж «Ужгородтеплокомуненерго» звернулося до суду з зазначеним позовом, який мотивує тим, що [PERSON] за період з 1996 по 2006 рік були надані послуги з опалення та гарячого водопостачання, за які остання заборгувала 4821,59 грн. У звязку з простроченням відповідачкою оплати наданих послуг, Ужгородське підприємство теплових мереж «Ужгородтеплокомуненерго» заявляє про стягнення з неї трьох відсотків річних в розмірі 749,22 грн. та інфляційні витрати в розмірі 1204,95 грн., всього на загальну суму 6775,75 грн. Представник Ужгородського підприємства теплових мереж «Ужгородтеплокомуненерго» [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю та просила суд стягнути з [PERSON] на їх користь суму боргу в розмірі 6775,75 грн., з яких 4821,59 грн. заборгованість за надані послуги, 749,22 грн. три відсотка річних та 1204,95 грн. інфляційні витрати. Також просила суд стягнути з відповідачки понесені ними судові витрати. Пояснила також, що сума заборгованості, яку вона просить стягнути з відповідачки є меншою ніж зазначена в наданих суду розрахунках, оскільки відповідачка з 2006 року погасила наявну в сумах різницю заборгованості. [PERSON] в судове засідання повторно не з'явилася, хоча про час і місце розгляду справи була повідомлена своєчасно і належним чином, а тому суд в порядку ст. 169 ч.4 ЦПК України, вважає, що справу слід вирішити на підставі наявних у ній доказів та постановити заочне рішення. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з виходячи з наступного. Як вбачається з наданого суду зведеного розрахунку наявної у відповідачки заборгованості, [PERSON], яка проживає за адресою [INFO], має заборгованість по оплаті послуг перед Ужгородським підприємством теплових мереж «Ужгородтеплокомуненерго» за період з 1996 року по 2006 рік в розмірі 5250,20 грн. Відповідно до вимог ст. 257 ст. 267 ЦК України, загальний строк позовної давності становить три роки. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до п.23 Правил надання населенню послуг з водо -, теплопостачання та водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.1997 p. №1497, споживач був зобов'язаний оплачувати надані послуги щомі\-сяця не пізніше 10 числа наступного за розрахунковим місяця, якщо договором не встановлено інших термінів. Відповідно до п. 18 Правил надання послуг з централі\-зованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 p. №630, плата за по\-слуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо до\-говором не встановлено інший строк. Як вбачається з матеріалів справи, відповідачка у відповідні строки не проводила оплату за надані послуги в повному обсязі, в результаті чого в останньої виникла заборгова\-ність, яка за період з 1996 року по 2006 рік становить 5250,20 грн. Поряд з цим, враховуючи те, що в судовому засіданні представник позивача просила суд стягнути з відповідача 4821,59 грн., тобто у меншому розмірі ніж це зазначено в розрахунках, суд приходить до висновку, що саме сума заборгованості в розмірі 4821,59 грн. підлягає стягненню з відповідача. Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що позов в цій частині є підставним, а тому підлягає до задоволення. Що стосується позовних вимог в частині стягнення інфляційних витрат та відсотків від простроченої суми у звязку з простроченням відповідачкою оплати наданих їй позивачем послуг, то в задоволенні такого слід відмовити з наступних підстав. У відповідності до ч.2 ст. 625 ЦК України передбачена відповідальність за порушення грошових зобовязань, згідно якої боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, однак правила даної статті на думку суду, застосовуються до грошових зобовязань, а не до зобовязань, що випливають за договором про надання послуг, тобто відшкодування інфляційних втрат та процентів від простроченої суми, це не є міра відповідальності, а плата за користування чужими грошовими коштами. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачки підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі 51 грн. та на користь позивача сплачені ним витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн.

Outcome: approved