Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Закритого акціонерного товариства «Машзавод» про незаконне звільнення, змінення формулювання про звільнення та стягнення за час вимушеного прогулу, вказуючи на те, що вона знаходилася в трудових відносинах з відповідачем з 14.10.1997 року, працювала спочатку машиністом котельної, потім 26.06.2003 року була переведена у відділ постачання та зовнішньої кооперації техніком на час декретної відпустки працівника. 01.08.2004 року- переведена інженером 2 категорії. 07.03.2008 року була звільнена за п.1 ст.36 КзпроП України. З 19.03.2008 року по 24.04.2008року знаходилась на обліку в центрі зайнятості. 21.08.2008 року була прийнята за наказом менеджером відділу постачання. 02.02.2009 року переведена у відділ маркетингу та реклами. 30.11.2009 року була звільнена за п.3 ст.40 КзпроП України. З наказом про звільнення вона не згодна, так як вважає, що з її боку не було систематичного невиконання своїх обов'язків. За період роботи яких-либо зауважень по роботі до неї не було. Просить визнати наказ про звільнення №226 від 30.11.2009 року незаконним та відмінити його. Визнати формулювання в трудовій книжці про звільнення незаконною та оформити її належним чином та стягнути з ЗАТ Машзавод середній заробіток за час вимушеного прогулу. Стягнути з відповідача моральну шкоду, яка виникла, в зв'язку з незаконним звільненням в сумі 10000грн. Позивачка в судовому засіданні уточнила позовні вимоги та відмовилась від вимоги про стягнення моральної шкоди, на інших вимогах наполягає. Представник відповідача з позовом не згодний, так як вважає, що звільнення позивачки було здійснено на законних підставах. Вислухавши сторони, пояснення свідка [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд вважає вимоги позову [PERSON] до ЗАТ Машзавод про незаконне звільнення, зміну формулювання про звільнення та стягнення за час вимушеного прогулу обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Судом встановлено, що позивачка дійсно знаходилась в трудових відносинах з відповідачем та на підставі наказів від 21.08.2008 року та 02.02.2009 року була прийнята на роботу в якості менеджера по збиту у відділ маркетингу та реклами та виконувала обов'язки, згідно посадової інструкції по цій спеціальності. В профспілці підприємства не перебуває. Згідно наказам за №№ 403,404 їй були оголошені догани за незадовільну роботу з клієнтами. Після чого на підставі доповідної записки від 27.11.2009 року відповідач виніс наказ за № 226у від 30.11.2009 року про звільнення позивачки на підставі п.3 ст.40 КзпроП України за систематичне невиконання робітником своїх обов'язків, покладених на нього трудовим договором ( копія трудової книжки, наказів та посадової інструкції в матеріалах справи). Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона працює комерційним директором ЗАТ Машзавод. Позивачка була її підлеглою з 2008 по 2009 рік. В листопаді 2009 року позивачка неналежним чином оформила документи, в яких вказала занижені ціни, в зв'язку з чим, згідно наказів за № 403,404 їй були оголошені догани, а після цього за наказом №226/у від 30.11.2009 року вона була звільнена за п.3 ст.40 КЗпроП України, а саме за систематичне невиконання своїх обов'язків, як менеджера. Згідно ст.235 КЗпроП України у разі визнання формулювання причин звільнення неправильним або таким, що не відповідає чинному законодавству, у випадках, коли це не тягне поновлення працівника на роботі, суд зобов'язаний змінити формулювання у відповідності з формулюванням чинного законодавства та с посиланням на відповідну статтю ( пункт) закону. Якщо неправильне формулювання причини звільнення в трудовій книжці перешкоджало працевлаштуванню працівника, орган, який розглядає трудовій спір одночасно приймає рішення про виплату йому середнього заробітку за час вимушеного прогулу, а саме середнього заробітку за цей час або різниці заробітку за час виконання нище оплачуваної роботи або не більш, ніж за 1 рік. Згідно відповіді директора Новогродівського міського центра зайнятості позивачка перебуває на обліку, як безробітна та їй призначено виплату допомоги по безробіттю у розмірі 360грн. на місяць, але отримувати допомогу до теперішнього часу ще не почала у зв'язку із звільненням з останнього міста роботи за п.3 ст.40 КЗпроП України. Порушення закону при звільненні позивача підтверджується наступними обставинами: По перше- за наказом №226/у від 30.11.2009 року, за яким була звільнена позивачка, оформлений неналежним чином, так як не відповідає трудовому законодавству, а саме в наказі не вказано які саме обов'язки систематично не виконувала позивачка, покладені на неї трудовим договором. По друге- згідно посадової інструкції менеджера по збиту відділу маргетінгу та реклами ( копія в матеріалах справи), яка була затверджена генеральним директором та узгоджена адміністрацією, на посаді якої працювала позивачка, на цю посаду призначається особа, до якої обов'язкові кваліфікаційні вимоги: вища професійна ( економічна або інженерно-економічна освіта, стаж роботи по спеціальності в галузі збиту не менше 3 років. Тоді як позивачка була прийнята відповідачем на роботу з середньо-технічною освітою харчової промисловості ( копія диплому в матеріалах справи) та стажу роботи по спеціальності зовсім не мала, в зв'язку з чим її не можна було притягнути до адміністративної відповідальності ( догани), а потім звільнити за цими підставами. В зв'язку з цим слід стягнути з відповідача на користь позивача середню заробітну плату за час вимушеного прогулу, яка складає за період з 01.12.2009 року по 24.06.2010 року, в сумі 5440,68 грн., з наступного розрахунку: 6 місяців х 755,64грн.(середньомісячна зарплата позивача)+ 18 (робочих днів в червні 2010 року) х50,38грн.(середньоденна зарплата позивача)= 4533,84грн.+1906,84грн., а всього: 5440 грн.68коп.

Outcome: approved