Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-08 00:00:00

ПАТ «Універсал Банк» м. Київ звернувся в суд з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якій зазначено, що 02.04.2007 року між ВАТ «Банк Універсальний», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Універсал Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 13/50к-07 (надалі - Кредитний договір). Відповідно до даного договору, банком було надано кредит [PERSON] в сумі 8990 доларів США терміном на 60 місяців, під 12,5 % річних. Банк виконав свої зобовязання за даним договором, відкривши позичальнику позичковий рахунок, на який надав кредит. Позичальник же зобовязувався повернути кредит в строк до 01.04.2012року включно, та сплачувати проценти за його користування, у встановлений договором термін. Однак, відповідач [PERSON] порушив свої зобовязання за кредитним договором - не сплатив плату за користування кредитом та заборгованість по кредиту в порядку та на умовах, встановлених кредитним договором. В результаті цього, станом на 06.04.2010 року, заборгованість позичальника перед позивачем становить 34466,28 грн., з яких: 1764,96 грн. несплачених відсотків та 32542,98 грн. заборгованість по сплаті кредиту. Також відповідно до умов договору, банком нараховано 158,34 грн. пені. Позивач вказав, що відповідно до умов договору (п.п. 10.3.1 ) якщо позичальник порушує термін платежів, банк має право вимагати дострокового погашення заборгованості по кредиту, сплати процентів, та штрафних санкцій, незалежно від настання строку виконання зобовязання. [PERSON] подав зустрічну позовну заяву до ПАТ «Універсал Банк» про звільнення відповідальності за порушення зобовязання, визнання п.п. 7.1.2 кредитного договору № 13/50к-07 від 02.04.2007 року нікчемним. В даній заяві [PERSON] вказав, що з 15.06.2008 року ПАТ «Універсал Банк» в односторонньому порядку не повідомляючи його, змінив процентну ставку на 17 % річних, з даного періоду він виплачує відсотки по кредиту у вказаному розмірі. Вказав, що заборгованість утворилась через те, що він хворів. Станом на 08.07.2010 року простроченої заборгованості по тілу кредиту та відсотках немає. Прострочення відповідно до ст. 617 ЦК України сталось внаслідок випадку, оскільки він хворів, а працює приватним підприємцем, тому не отримував дохід. Відповідно до ст. 1056-1 ЦК України, взагалі заборонено зміну банком процентної ставки в односторонньому порядку. Тому просив звільнити його овід відповідальності за порушення виконання зобовязання по кредитному договору № 13/50к-07 від 02.04.2007 року. А також визнати нікчемним пункт 7.1.2 кредитного договору № 13/50к-07 від 02.04.2007 року про право банку в односторонньому порядку змінювати заборгованість по самому кредиту та відсотках. Також зобовязати віповіача зробити перерахунок процентної ставки з 17% річних на 12.5% річних з 15 червня 2008 року по 01.04.2012 року. Представник ПАТ «Універсал Банк» [PERSON] в судовому засіданні позов ПАТ «Універсал Банк» підтримала. Зазначила також, що не визнає зустрічну позовну заяву [PERSON] [PERSON] у судовому засіданні свою зустрічну позовну заяву підтримав, позов банку не визнає. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що 2 квітня 2007 року між ВАТ «Банк Універсальний» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 13/50к-07, згідно якого останній отримав кредит в розмірі 8990 доларів США терміном на 60 місяців, під 12,5 % річних, із датою погашення кредиту 01.04.2012року. Відповідно до п. 1.1 Статуту ПАТ «Універсал Банк», останній є правонаступником усіх прав та обовязків ВАТ «Універсал Банк», який в свою чергу, відповідно до п. 1.6 вказаного Стуту є правонаступником відкритого акціонерного товариства «Банк Універсальний». Через неналежне виконання відповідачем [PERSON] зобовязання за Кредитним договором, а саме несплати заборгованості по кредиту та процентів, заборгованість позичальника перед банком відповідно до доданого розрахунку станом на 06.04.2010 року становить 34466,28 грн., з яких: 1764,96 грн. несплачених відсотків та 32542,98 грн. заборгованість по сплаті кредиту. Також відповідно до умов договору,, банком нараховано 158,34 грн. пені. Банком було направлено повідомлення від 15.12.2009 року, згідно якого [PERSON] було запропоновано погасити заборгованість по кредитному договору. Відповідач пояснив, що дане повідомлення ним отримано. Відповідно до змісту ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно п.п. 4.5 Кредитного договору, сплата позичальником заборгованості по кредиту здійснюється відповідно до графіка погашення заборгованості (Додаток № 1), який є невідємною частиною договору. Відповідно до п. 9.1 Кредитного договору, при порушенні строків погашення кредиту або сплати процентів за користування коштами, позичальник додатково сплачує пеню за кожний день прострочення платежу в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплачених вчасно сум за кожен день прострочення платежу. Відповідно п. 10.3 Кредитного договору, банк має право вимагати дострокового погашення заборгованості по кредиту, сплати процентів та штрафних санкцій, що передбачені даним договором, а також відшкодування збитків, завданих банку внаслідок невиконання або неналежного виконання позичальником умов даного договору, а позичальник зобовязаний повернути банку суму заборгованості по кредиту, що залишилась, сплатити проценти та штрафи, а також відшкодувати збитки, завдані банку в разі зокрема якщо позичальник порушує термін платежів, що встановлені даним договором. Відповідно до п. 7.1.2 Кредитного договору, при зміні облікової ставки Національного банку України, інфляційного індексу чи конюнктури ринку попиту на кредитні ресурси, банк має право переглянути встановлену п. 1.1 процентну ставку за користування кредитом, про що повідомляє позичальника в письмовій формі за 10 календарних днів до дня встановлення нової ставки. На адресу [PERSON] банком було направлено повідомлення про те, що з 15.07.2008 року нарахування відсотків на залишок кредиту відбуватиметься за процентної ставки 17 % річних. Дане повідомлення було направлено [PERSON] за адресою, вказаною у Кредитному договорі. Лист з даним повідомлення повернувся на адресу банку із відміткою працівника поштового відділення про те, що [PERSON] за вказаною адресою не проживає. Суд вважає, що [PERSON] був належно повідомлений про зміну банком процентної ставки. Оскільки відповідно до п. 6.1.5 Кредитного договору, при зміні місця проживання позичальник зобовязаний повідомити про це банк протягом 3-х робочих днів з моменту виникнення цих обставин. Тому при зміні свого місця проживання [PERSON] мав повідомити банк. Доводи представника [PERSON] в тій частині, що ВАТ Універсал Банк повинен був другий та третій рази надсилати [PERSON] вказані повідомлення і взагалі передати це повідомлення [PERSON] своїм курєром не ґрунтується на умовах Кредитного договору. Тому судом до уваги не приймаються. Окрім того, [PERSON] сплачував суму підвищеної процентної ставки і не звертався із запереченнями проти проти такого підвищення. Відповідно ч. 2 ст. 4 ЦК України, основним актом цивільного законодавства є Цивільний Кодекс України. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦК України, акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Відповідно до ч. 2 ст. 5 ЦК України, акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він помякшує або скасовує цивільну відповідальність особи. [PERSON] просить визнати нікчемним пункт 7.1.2 кредитного договору, згідно якого банк має право підвищувати процентну ставку в односторонньому порядку, посилаючись при цьому на ст. 1056-1 ЦК України. Відповідно до ч. З ст. 1056-1 ЦК України, умова договору щодо права банку, іншої фінансової установи змінювати розмір процентів в односторонньому порядку є нікчемною. ЦК України було доповнено ст. 1056-1 згідно закону № 661-УІ від 12.12.2008 року, який набрав чинності з 09.01.2009 року. Згідно ч. З ст. 5 ЦК України, якщо цивільні відносини виникли раніше і регулюються актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обовязків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Тому суд вважає, що зміна банком процентної ставки з 15.07.2008 року, тобто до прийняття вищевказаного Закону, є правомірною. А п. 7.1.2 Кредитного договору по даній підставі не можна визнати нікчемним, оскільки акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, і про цивільну відповідальність особи не йдеться. Тому підстав для перерахунку процентної ставки з 17 % річних на 12,5 % річних з 15.06.208 року по 01.04.2012 року також немає. Також суд вважає, що хвороба [PERSON] не є випадком, який згідно ст. 617 ЦК України дає підстави для звільнення його від відповідальності за порушення ним свого зобовязання перед банком, оскільки дане порушення зобовязання було чітко визначене договом, і не потребує вини позичальника як підстави відповідальності за порушення зобовязання. Крім того, [PERSON] стверджує, що перебував на лікуванні у січні - лютому 2010 року, тоді як ним була допущена заборгованість перед банком станом на 14.12.2009 року в сумі 416,16 доларів США і повідомлення про наявність цієї заборгованості йому було вручено 28.12.2009 року. Про що він і підтвердив в судовому засідання. На лікуванні він перебував з 18.01.2010 року по 26.01.2010 року, з 05.04.2010 року по 12.04.2010 року та на обстеженні 27.01.2010 року і 06.02.2010 року. Тобто, у звязку з порушенням [PERSON] своїх зобов'язань, ВАТ "Універсал Банк у грудні 2009 року мав право звернення до суду з вимогою про стягнення заборгованості за Кредитним договором. Згідно позовної заяви заборгованість вирахувана станом на 06.04.2010 року. Виходячи із наведеного, суд вважає, що позовні вимоги ПАТ «Універсал Банк» знайшли своє підтвердження в судовому засіданні і є всі підстави для задоволення позову. Позовні ж вимоги [PERSON] не знайшли підтвердження у судовому засіданні. Відповідно змісту ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Наведені [PERSON] підстави позову не можуть ні звільняти його від відповідальності за виконання своїх зобовязань, ні бути належним обґрунтуванням визнання нікчемним п. 7.1.2 кредитного договору № 13/50к-07 від 02.04.2007 року нікчемним. На підставі викладеного та

Outcome: approved