Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-17 00:00:00

В травні 2009 року позивачі звернулися до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначили, що рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради № 131 від 24.02.2005 року гуртожитку, який розташований по вул. Космонавтів 20 в м. Житомирі надано статус житлового будинку. Наказом № 10 по ВАТ „Житомирський завод хімічного волокна" від 23.02.2006 року приміщенням, які використовувалися як побутові, визнано додатковими жилими приміщеннями, а згідно протоколу № 2 засідання постійно діючої комісії вказаного підприємства від 08.06.2006 року кімнатам, що використовувалися не за призначенням, надано статус житлових кімнат. Відповідно до їхніх заяв рішенням адміністрації заводу від 11.09.2006 року їм було видано ордери на додаткову житлову площу № 410 від 11.09.2006 року за №№ 410 і 416. Однак, в подальшому відповідачі по справі звернулися до суду з позовом про визнання зазначених ордерів недійсними і під час розгляду справи в суді було встановлено, що приміщення, яке позначено на плані цифрою 7 правомірно виділено їм у володіння та користування. Незважаючи на прийняті судом рішення, відповідачі не зруйнували самовільно збудованої ними стіни, яка розділяє спірне приміщення на дві частини, і не звільнили його. Створення відповідачами перешкод у користуванні і володінні вказаним приміщенням завдало їм моральної шкоди, яка полягає в тому, що вони несуть додаткові фінансові витрати і вони позбавлені можливості провести у вищевказаному приміщенні ремонтні роботи. З врахуванням поданої позивачами 03.12.2009 року заяви про уточнення позовних вимог, позивачі просять суд зобов"язати [PERSON] та [PERSON] не чинити їм перешкоди у користуванні та володінні додатковим жилим приміщенням позначеним на плані цифрою 7 (сім), зобов'язавши останніх звільнити дане приміщення від побутової рухляді, самовільно зруйнувати побудовану ними стіну, стягнути з відповідачів в рівних частках на їх користь моральну шкоду в розмірі 15 000 грн. В судовому засіданні позивачі та їх представник позовні вимоги підтримали із вказаних підстав. Відповідачі та їх представник в судовому засіданні позов не визнали з тих підстав, що спірне приміщення являється допоміжним, призначеним для побутового обслуговування всіх мешканців будинку, на які видача ордерів згідно житлового законодавства не передбачено. Стіна, яку просять зруйнувати позивачі, була споруджена в 2005 році іншими особами, в зв"язку з чим вони не можуть нести матеріальну відповідальність за заподіяння ними позивачам моральної шкоди. Представник третьої особи ВАТ „Житомирський завод хімічного волокна", будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з"явився. Суд, заслухавши пояснення учасників судового процесу та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради № 131 від 24.02.2005 року „Про надання гуртожиткам по вул. Космонавтів, 18/9 та вул. Космонавтів, 20 статусу жилих будинків" гуртожитку, який розташований по вул. Космонавтів 20 в м. Житомирі надано статус житлового будинку. Наказом № 10 по ВАТ „Житомирський завод хімічного волокна" від 23.02.2006 року приміщенням, які використовувалися як побутові, визнано додатковими жилими приміщеннями, а згідно протоколу № 2 засідання постійно діючої комісії вказаного підприємства від 08.06.2006 року кімнатам, що використовувалися не за призначенням, надано статус житлових кімнат. Відповідно до заяв позивачів, рішенням адміністрації заводу від 11.09.2006 року їм було видано ордери на додаткову житлову площу № 410 від 11.09.2006 року за №№ 410 і 416. Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 14.11.2008 року по справі за позовом [PERSON], [PERSON] до ВАТ „Житомирський завод хімічного волокна", [PERSON], [PERSON] про визнання ордерів недійсними, яке ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 11.02.2009 року залишено без змін, в задоволенні позовних вимог було відмовлено і при цьому судом було встановлено, що згідно з планом поверху, спірне приміщення складається з однієї кімнати, фактично поділеної перегородкою на дві частини та має два окремі входи. В заявлених вимогах позивачі по вказаній справі просили визнати недійсними саме ордери, які були видані позивачам на спірне житлове приміщення, яке по даній справі є предметом спору і в судовому засіданні відповідачі не заперечують, що вони користуються даним приміщенням, використовуючи його як допоміжне. Однак, дане твердження судом не може бути прийнято до уваги, як одна з підстав для відмови у задоволення позову в частині усунення перешкод у користуванні спірною кімнатою, з врахуванням правомірності отримання позивачами по справі ордерів на приміщення, яке визнано житловим приміщенням. За таких обставин, позов в частині усунення перешкод у користуванні спірним житловим приміщенням є обгрунтованим і таким, що підлягає до задоволення. В решті частині позовних вимог суд відмовляє, оскільки позивачами по справі не надано суду жодного доказу про те, що стіна, яка розділяє приміщення на дві частини, була споруджена відповідачами по справі, і вони зазнали моральних страждань з боку відповідачів.

Outcome: partial