Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому вказує, що 11 серпня 2009 року між ним та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу. Відповідно до умов договору позивач продав відповідачу свіжу рибу-бичок на суму 32480,00 гривень, а відповідач зобовязався розрахуватися за придбаний товар, сплативши вказану суму грошей до 01 жовтня 2009 року. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах та підписаний його стороною (сторонами). В даному випадку, факт вільного волевиявлення учасників правочину, а також дійсність вищевказаних обставин підтверджується розпискою, складеною та підписаною [PERSON] 11 серпня 2009 року. Крім того, зазначений факт може підтвердити свідок [PERSON], в присутності якого було складено розписку, про що свідчить власний підпис останнього на документі. Однак, станом на сьогоднішній день відповідач так і не розрахувався з позивачем за продану йому свіжу рибу бичок. [PERSON] відмовляється добровільно виконати взяті на себе зобовязання згідно розписки. Таким чином, заборгованість відповідача з оплати за отриманий товар перед позивачем складає 32480, 00 гривень. На підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України розмір інфляційних витрат, які підлягають стягненню з відповідача через прострочення виконання грошового зобовязання з оплати проданого йому товару у розмірі 32480,00 гривень станом на дату складання цієї позовної заяви (за період з 01 жовтня 2009 року по 14 червня 2010 року) з урахуванням індексів інфляції протягом строку порушення відповідачем виконання грошового зобов'язання, становить 2209,00 грн. А сума трьох процентів річних, яка підлягає стягненню з відповідача станом на 14 червня 2010 року складає 686 гривень, виходячи з розрахунку: сума заборгованості, грн. х 3% /365 кількість днів прострочення де: 32480,00 грн. - сума заборгованості за період з 01.10.2009 р. по 14.06. 2010 р. 257- кількість днів прострочення за період з 01.10.2009 року по 14.06.2010 року, 32480,00 х 3%/365 х 257 = 686,00 гривень. Тому просить суд стягнути з відповідача на його користь суму боргу в розмірі 32480 гривень, інфляційні витрати у розмірі 2209 гривень, три проценти річних від простроченої суми зобов'язання у розмірі 686 гривень, всього 35375 гривень. А також судові витрати по сплаті судового збору в сумі 353, 75 грн. і витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду справи в сумі 120 грн. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позовні вимоги за вищезазначеними обставинами та пояснив, що 11 серпня 2009 року між ним та відповідачем був укладений договір купівлі-продажу, згідно якого він продав відповідачу свіжу рибу бичок на суму 32480, 00 гривень, а відповідач зобовязався розрахуватися за товар до 01 жовтня 2009 року. Про дану домовленість вони в присутності свідка [PERSON] склали розписку. До вказаного строку відповідач грошові кошти не повернув. Просить у судовому порядку стягнути із [PERSON] на його користь суму боргу в розмірі 32480 гривень, інфляційні витрати у розмірі 2209 гривень, три проценти річних від простроченої суми зобов'язання у розмірі 686 гривень, всього 35375 грн., а також сплачені ним витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду справи в сумі 120 грн. З відстрочкою виконання рішення суду не згоден. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав і пояснив, що дійсно позивач продав йому рибу - бичок на суму 32480,00гривень, про що він написав розписку, в якій зобовязався розрахуватися за товар до 01 жовтня 2009 року. Зазначена розписка написана ним власноруч та дійсно підпис в ній належить йому. Але, до вказаного строку він гроші не повернув, у звязку з тяжким матеріальним становищем та тим, що риба зіпсувалася із-за відсутності холодильника і він не отримав очікуваного доходу. На цей час він згоден із сумою позовних вимог, в тому числі сумою інфляційних витрат та трьох процентів річних від простроченої суми, тобто позовні вимоги повністю визнає, але із-за відсутності коштів не має змоги на цей час сплатити вказану суму позивачу, тому просить відстрочити виконання рішення. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона передає у власність другій стороні, а покупець приймає або зобовязується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму Відповідно до ч. 1 ст. 692 ЦК України покупець зобовязаний оплатити товар після його прийняття. Згідно ч.1 ст. 694 ЦК України договором купівлі-продажу може бути передбачений продаж товару в кредит з відстроченням платежу. В судовому засіданні встановлено, що позивачем виконані умови договору купівлі-продажу і він передав відповідачу свіжу рибу-бичок на суму 32480, 00 гривень, про що свідчить досліджена в судовому засіданні розписка від 11.08.2009р., складена [PERSON] власноруч про обов'язок повернути суму боргу до 1 жовтня 2009 року (а.с.9). Але, ним умови договору купівлі-продажу у встановлений термін не виконані і сума боргу на момент розгляду справи, тобто станом на 16.07.2010р. не повернута. Вказані факти визнані відповідачем в судовому засіданні. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З урахуванням викладених обставин, приймаючи до уваги, що грошове зобовязання відповідачем не виконано і сума боргу у повному обсязі своєчасно не повернута, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог і стягненню з відповідача на користь позивача суми боргу, інфляційних витрат і трьох процентів річних від простроченої суми зобовязання, які визнані відповідачем в судовому засіданні. Визнання відповідачем позовних вимог не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Враховуючи те, що відстрочка виконання рішення судом застосовується в разі існування обставин, за наявності яких вчасне виконання завдає шкоди правам або інтересам боржника або інших осіб, відповідач не вказав про наявність таких підстав, а позивач заперечує проти відстрочки виконання рішення, суд прийшов до висновку не надавати відповідачу відстрочку виконання цього рішення. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати, що підтверджені документально: витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір в сумі 353,75 грн., від сплати якого звільнений позивач на підставі п. 18 ст. 4 Декрету КМУ Про державне мито.

Outcome: approved