Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-14 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернувся до суду із позовними вимогами до відповідачів - громадянина України [PERSON] та громадянина України [PERSON], третя особа без самостійних вимог на предмет спору ПП Юридична фірма "Сервіс Плюс про розірвання угоди про розірвання попереднього договору № 09/07-03/08. 6 липня 2010 року до суду надійшла заява громадянина України [PERSON] про вступ до справи в якості третьої особи на стороні позивача, мотивована тим, що рішення по справі № 2-2544/10 впливатиме на права та законні інтереси [PERSON], оскільки майнові права покупця, визначені спірним попереднім договором № 09/07-03/08 були передані [PERSON] в заставу з метою забезпечення виконання зобовязань [PERSON] перед [PERSON] за договором доручення від 16.03.2008 року. Громадянина України [PERSON] було залучено до справи в якості третьої особи на стороні позивача. До винесення рішення по справі [PERSON] звернувся до суду з клопотанням про зміну свого процесуального статусу з третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на третю особу із самостійними вимогами на предмет спору та надав позовну заяву до громадянина України [PERSON], громадянина України [PERSON], громадянина України [PERSON], Товариства з обмеженою відповідальністю Інвестиційна компанія Добрий капітал, про визнання договору дорученням припиненим, відшкодування збитків, заподіяних порушенням договору доручення, визнання договорів купівлі-продажу недійсними, визнання права власності та зобовязання вчинити дії. Відповідно до ст. 34 ЦПК України, треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, можуть вступити у справу до закінчення судового розгляду, пред'явивши позов до однієї чи обох сторін. Ці особи мають усі процесуальні права і обов'язки позивача. Відповідно до ст. 32 ЦПК України позов може бути пред"явлений спільно кількома позивачами або до кількох відповідачів. Кожен із позивачів або відповідачів щодо другої сторони діє в цивільному процесі самостійно. Участь у справі кількох позивачів і (або) відповідачів (процесуальна співучасть) допускається, якщо: 1) предметом спору є спільні права чи обов'язки кількох позивачів або відповідачів; 2) права і обов"язки кількох позивачів чи відповідачів виникли з однієї підстави; 3) предметом спору є однорідні права і обов'язки. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 12.06.2009, № 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" позовні вимоги кількох осіб до одного й того ж відповідача або позивача до кількох відповідачів можуть бути об'єднані в одне провадження, якщо ці вимоги однорідні, зокрема такі, які нерозривно пов'язані між собою, або від вирішення однієї з них залежить вирішення інших. Таке об'єднання не допускається, коли відсутня спільність предмета позову, враховуючи викладене, суд прийшов до висновку про необхідність зміни процесуального статусу [PERSON] з третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на третю особу із самостійними вимогами на предмет спору та обєднання в одному провадженні позову третьої особи із самостійними вимогами щодо предмету спору з первісним позовом. До попереднього судового засідання представник [PERSON] [PERSON] подав заяву про залишення первісного позову до [PERSON] та громадянина України [PERSON], третя особа без самостійних вимог на предмет спору - ПП Юридична фірма "Сервіс Плюс про розірвання угоди про розірвання попереднього договору № 09/07-03/08 без розгляду. На цій підставі вказаний позов ухвалою від 15.07.2010 року в пор. статті 207 ЦПК України залишено без розгляду. В судовому засіданні представник [PERSON] [PERSON] позов [PERSON] визнав. В свою чергу відповідачі [PERSON], [PERSON] також визнали позовні вимоги. Третя особа із самостійними вимогами на предмет спору [PERSON] свої позовні вимоги підтримав, просив задовольнити їх в повному обсязі. Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, встановивши обставини справи, суд приходить до висновку, що позов третьої особи із самостійними вимогами [PERSON] необхідно задовольнити з наступних підстав. Заслухавши пояснення [PERSON], дослідивши дійсні обставини справи, перевіривши їх доказами, суд встановив. 16 березня 2008 року [PERSON] уклав з [PERSON], договір доручення № Д 16/03/08, згідно якого уповноважив останнього здійснювати представництво своїх інтересів як акціонера Відкритого акціонерного товариства Озерянський комбінат ЗБГТК (код ЄДРПОУ 01033444, місцезнаходження: 11021, Житомирська обл., Олевський район, с. Новоозерянка). Дослідивши договір доручення № Д 16/03/08, суд встановив наступне. Відповідно до п. 1.1. даного договору [PERSON] був зобовязаний забезпечити відчуження належних [PERSON] пакетів акцій Відкритого акціонерного товариства Озерянський комбінат ЗБГТК, а саме: простих іменних акції ВАТ Озерянський комбінат ЗБГТК (код ЄДРПОУ 01033444), документарної форми існування, міжнародний ідентифікаційний номер IIА [NUMBER], номінальною вартістю 0,54 грн., далі - акції, в звязку з чим [PERSON] надавалися повноваження від імені [PERSON] розміщувати повідомлення про відчуження належних йому пакетів акцій, проводити переговори з потенційними покупцями акцій та укладати з такими покупцями договори купівлі-продажу даних акцій. Також п. 2.1.5. даного договору доручення № Д 16/03/08 визначалося, що [PERSON] зобовязаний діяти на найбільш вигідних для [PERSON] умовах. Відповідно до п. 2.1.6. договору доручення № Д 16/03/08 [PERSON] був уповноважений самостійно визначати умови договорів купівлі-продажу належних [PERSON] акцій, при цьому ціна продажу таких акцій мала бути не нижчою, ніж їх номінальна вартість, а саме: 0, 54 грн. Згідно п. 4.1.2. Договору Доручення [PERSON] мав право передати своє повноваження частково або в повному обсязі іншій особі, з метою охорони інтересів [PERSON] При цьому, відповідно до п. 4.1.3. Договору доручення [PERSON] взяв на себе зобов'язання нести повну відповідальність за дії (бездіяльність) третіх осіб (в тому числі замісників, що діють на підставі передоручення», які можуть привести до невиконання або неналежного виконання Договору доручення. Згідно п 7.3. Договору доручення за невиконання або неналежне виконання умов договору Повірений зобов'язується сплатити Довірителю штраф у сумі 3000 рн., а також відшкодувати майнову шкоду у формі збитків, заподіяних таким невиконанням, в повному обсязі. На виконання п. 6.2.1. вказаного Договору доручення [PERSON] сплатив [PERSON] аванс у розмірі 1000 (одна тисяча) гривень, що підтверджується наданою [PERSON] розпискою. Відповідно до листа [PERSON] від 18 липня 2008 року судом було встановлено, що [PERSON] на підставі ст. 240 ЦК України та згідно з умовами договору доручення № Д 16/03/08 від 16 березня 2008 року передоручив свої повноваження щодо підписання основних договорів купівлі-продажу цінних паперів [PERSON], який являється постійним юридичним консультантом [PERSON] і мав відповідну нотаріальну довіреність на підписання договорів від його імені. 31 липня 2008 року, діючи на підставі вищезгаданої довіреності [PERSON] підписав від імені [PERSON] договори купівлі-продажу цінних паперів № В 367-Б365 та № В 368-Б365. Дослідивши копії договорів купівлі-продажу цінних паперів № В 367-Б365 та № В 368-Б365, суд встановив наступне. Згідно договорів купівлі-продажу цінних паперів № В 367-Б365 та № В 368- Б 365 від 31 липня 2008 року [PERSON] зобовязався від імені [PERSON] передати у власність належні [PERSON] цінні папери, а саме: прості іменні акції ВАТ Озерянський комбінат ЗБГТК (код ЄДРПОУ 01033444), документарної форми існування, міжнародний ідентифікаційний номер UА [NUMBER], номінальною вартістю 0,54 грн. Відповідно до договору № В 367-Б365 вищезазначені акції були відчужені [PERSON] у кількості 4 420 046 штук. За договором № В 368 -Б365 акції цього ж емітента у кількості 4 420 047 штук відчужувались - [PERSON] Загальна вартість цінних паперів в обох договорах визначалась сумою в 150281, 99 грн. При цьому в п. 1.1. договорів зазначалося, що ціна продажу однієї акції визначається шляхом поділу загальної суми договору на кількість цінних паперів. Отже, ціна продажу однієї акції в обох договорах становила: 150281, 99: 4 420 046 = 0,034 грн., що є нижчим номінальної вартості акції майже в 16 разів. Крім того, відповідно до п. 2.1. договорів [PERSON] на визначив остаточного терміну розрахунків за довором, в звязку з чим оплата цінних паперів досі не була проведена. Викладене свідчить про те, що, діючи на підставі договору доручення, [PERSON] уклав з [PERSON] та [PERSON]А, договори купівлі-продажу цінних паперів № В 367-Б365 та № В 3-Б365 на невигідних для [PERSON] умовах, а саме: визначив ціну продажу в 16 разів нижче номінальної вартості належних [PERSON] акцій; не визначив остаточного терміну розрахунків за говором, в звязку з чим [PERSON] позбавлений можливості отримати оплату за належні йому акції. Викладене підтверджує те, що, укладаючи договори купівлі-продажу цінних паперів № В 367- Б365 та № В 368-Б365, [PERSON] діяв всупереч інтересів [PERSON] і допустив суттєве перевищення повноважень, визначених договором доручення від 16.03.2008 року, № Д-16/03.2008. Відповідно до ст. 237 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства. П.п. 1, 5 ст. 202 ЦК України передбачено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. До правовідносин, які виникли з односторонніх правочинів застосовуються загальні положення про зобовязання та про договори, якщо це не суперечить актам цивільного законодавства або суті одностороннього правочину. Відповідно до ст. 1000 ЦК України за договором доручення одна сторона (повірений) зобов'язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки довірителя. Згідно ст. 239 ЦК України правочин, вчинений представником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє. Водночас відповідно до ст. 241 ЦК України правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання. Наступного схвалення договорів купівлі-продажу цінних паперів № В 367-Б365 та № В 368- Б365 від 31 липня 2008 року в даному випадку не було, оскільки, грошові кошти за договорами купівлі-продажу [PERSON] та [PERSON] [PERSON] не сплачувались. Виконання договору доручення з перевищенням повноважень є порушенням його умов. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст. 615 ЦК України у разі порушення зобов'язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов'язання або воно припиняється. Крім того, в результаті неправомірних дій [PERSON], [PERSON] зазнав майнової шкоди у вигляді реальних збитків. Заподіяння [PERSON] реальних збитків полягає в тому, що [PERSON] заплатив [PERSON] аванс у сумі 1000 (одна тисяча ) грн.. за добросовісне виконання ним Договору доручення, натомість Договір доручення [PERSON] належним чином не виконано. Згідно ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).Збитки відшкодовуються у мовному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.Згідно ст.ст. 549, 550 ЦК, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобовязання. На підставі вищенаведеного, враховуючи те, що, діючи на підставі договору доручення від 16.03.2008 року № Д-16/03/08, [PERSON] допустив перевищення повноважень, що сприяв укладенню правочину щодо відчуження належних [PERSON] цінних паперів всупереч інтересів останнього, і ці правочини не були [PERSON] схвалені, суд приходить до висновку про те, що договір доручення від 16.03.2008 року № Д-16/03/08 підлягає припиненню. Крім цього,

Outcome: approved