Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-14 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася до Київського районного суду міста Полтави з позовом до [PERSON] Вагіф-кизи, ВГІРФО Київського РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області про визнання договору недійсним. В своїй позовній заяві посилалась на те, що 02.08.2008 року в ГЖЕД №12 в м. Полтаві між нею та відповідачкою було укладено договір найму №34. Вважає, що на день складання договору не могла розуміти значення своїх дій та керувати ними. Просить визнати договір найму №34 від 02.08.2009 року недійсним з моменту його укладення. В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги, посилаючись на викладені в заяві обставини, просили задовольнити вимоги в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала. Заявила зустрічний позов про розірвання договору найму №34 з підстав його невиконання [PERSON] та стягнути з неї орендну плату сплачену нею відповідно до договору в розмірі 4650 грн., а з урахуванням індексу інфляції в сумі 5768 грн. 84 коп. та поштові витрати в розмірі 66 грн. 96 коп.. Адвокат [PERSON] підтримала позовні вимоги [PERSON] та вважає позовні вимоги [PERSON] безпідставними, а в задоволенні позову [PERSON] просить відмовити. Представник відповідача ГІРФО Київського РВ ПМУ ГУ МВС України в Полтавській області не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Суд, заслухавши пояснення осіб, які приймають участь в розгляді справи, дослідивши зібрані докази по справі, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, 02.08.2008 року між позивачем та відповідачем укладено договір найму №34, відповідно до якого позивач надає відповідачу житлову кімнату площею 16. 5 кв.м. за адресою [ADDRESS]. П. З вказаного договору передбачено. Що за даку кімнати наймач зобовязується сплатити комунальні послуги в місяць Вказаний договір було посвідчено 02.08.2008 року ГЖЕД №12 Відповідно до ст. 225 ЦК України угода укладена громадянином, хоч і є дієздатним, але який в момент її укладення перебував в такому стані, коли він не міг розуміти значення своїх дій або керувати ними, може бути визнана судом недійсною за позовом цього громадянина. Пленум Верховного суду України від 28 квітня 1978 р. Про судову практику в справах про визнання угод недійсними у п. 10 розяснив, що правила ст. 225 ЦК України поширюються на випадки, коли немає законних підстав для визнання громадянина недієздатним, однак є дані про те, що в момент укладення угоди він перебував у такому стані, коли не міг розуміти значення своїх дій або керувати ними (тимчасовий психічний розлад, нервове потрясіння та ін.). За нормами цивільного законодавства цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Згідно висновку судової амбулаторної психолого-психіатричної експертизи № 218 від 19.03.2010року (т. 1 а.с. 66-71) „[PERSON] страждає на стійкий хронічний психічним розлад у вигляді хронічного маячного розладу, в силу якого вона не могла усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними при укладенні угоди 02.08.2008 року. Таким чином, хоча матеріалами справи не встановлено підстав для визнання [PERSON] станом на час укладення спірного договору недієздатним, суд, перевіривши і оцінивши відповідно до вимог ст. 212 ЦГЖ України пояснення сторін про відомі їм обставини, що мають значення для справи, поряд з іншими в справі доказами, показаннями свідків, та із урахуванням висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи, приходить до висновку, що [PERSON] в момент укладення угоди 02.08.2008 року перебувала у стані, за якого не могла адекватно сприймати значення своїх дій, у звязку з наявним психічним розладом. Тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, договір найму №34 від 02 серпня 2008 року, посвідчений ГЖЕД №12, необхідно визнати недійсним. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 48 ЦК України по недійсній угоді кожна з сторін зобовязана повернути другій стороні все одержане за угодою, а при неможливості повернути одержане в натурі - відшкодувати його вартість у грошах, якщо інші наслідки недійсності угоди не передбачені законом. Згідно з розясненнями Пленуму Верховного Суду України, в постанові Про судову практику в справах про визнання угод недійсним від 28.04.78 р. із змінами від 25.12.92 р. і 25.05.98 р. суд повинен в кожній справі про визнання угоди недійсною встановити наявність тих обставин, з якими закон повязує визнання угоди недійсною і настання юридичних наслідків. При задоволенні позову суд в одному рішенні постановляє про визнання угоди недійсною і про застосування передбачених законом наслідків. Сторони по договору необхідно повернути в первісний стан В зустрічній позовній заяві [PERSON] ставить питання про розірвання договору найму №34 від 02.08.2008 року та стягнення з [PERSON] орендної плати, сплаченої нею відповідно до договору в розмірі 4650 грн., а з урахуванням індексу інфляції в сумі 5768 грн. 84 коп. та поштові витрати в розмірі 66 грн. 96 коп.. Вказані позовні вимоги не підлягають задоволенню у звязку з визнанням судом договору недійсним з моменту його укладення та повернення сторін в первісний стан.

Outcome: partial