Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення доплати до пенсії як дитині війни за період з 2007 року по 2009 рік та за два місяці 2010 року, посилаючись на те, що є дитиною війни і має право на пільги, передбачені ЗУ «Про соціальний захист дітей війни». Вважає, що йому була недоплачена вказана державна допомога у встановленому законодавством розмірі, а тому просить стягнути належну йому суму з відповідача. Позивач в поданій заяві просить справу слухати за його відсутністю, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача [PERSON] пенсійного фонду України в Жидачівському районі Львівської області в судове засідання не з'явився, в надісланому до суду листі просить розглянути справу за його відсутністю, позов не визнає про що зазначив у поданому запереченні. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. У відповідності до ст.1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18.11.2004 року № 2195-ІУ (далі Закон №2195-ІУ), дитиною війни визнається особа, яка є громадянином України та якій на час закінчення (2 вересня 1945 року) Другої світової війни було менше 18 років. Судом встановлено, що позивач с дитиною війни, що підтверджується пенсійним посвідченням, тобто має право на пільги передбачені Законом України "Про соціальний захист дітей війни". У відповідності до ст. ст. 6, 7 вказаного закону, дітям війни пенсії підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим законом, здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України. Згідно з пунктом 1 розділу ІУ Прикінцевих положень Закону України "Про соціальний захист дітей війни", цей закон набирає чинності з 01 січня 2006 року. Законом України від 19.12.2006 р. № 489 ЗУ "Про Державний бюджет України» на 2007 рік", зокрема п. 12 ст. 71, було зупинено на 2007 рік дію ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни» . Однак, Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року № 6- рп/ 2007 визнані неконституційними положення п. 12 ст. 71 Закону України "Про Державний бюджет України на-2007 р." до зупинення дії на 2007 рік ст. 6 Закону "Про соціальний захист дітей війни". Згідно п. п. 2 п. 41 Розділу II Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік" та про внесення змін до деяких законодавчих актів України від 28.12.2007 р. внесено зміни до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", де передбачено, що дітям війни (крім тих, на яких -поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") до пенсії або щомісячного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни". Частиною 4 статті 14 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22.10.1993 року «3551 Х11 визначено, що учасникам війни пенсії підвищуються на 10 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Однак, Рішенням Конституційного Суду України № 10- рп від 22.05.2008 року визнані неконституційними п.п. 2 п. 41 Розділу II Закону України "Про Державний бюджет на 2008 р." щодо з . чинення дії на 2008 р. ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни". У судовому засіданні встановлено, що відповідач в 2008 р. за червень - грудень та за 2009 р. частково провів позивачу проплату надбавки до пенсії в розмірі 10% від встановленого державою ссзміру. Протягом 2007 р. жодні проплати не проводилися. Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти, або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність. Після прийняття Конституційним Судом України вказаних рішень за 2007- 2008 р.р. знову почали діяти положення ст. 6 Закону України " Про соціальний захист дітей війни". Тобто, з часу прийняття цих рішень у позивача відновилося право на підвищення пенсії на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Відповідач ігноруючи зазначені норми матеріального права, не здійснив це підвищення пенсії,' чим порушив права позивача визначені Конституцією України та вказаним Законом. Що стосується посилання відповідача у запереченні на відсутність бюджетного фінансування передбачених Законом України »Про соціальний захист дітей війни» доплат до пенсії як на причину невиконання покладених на нього зобов»язань до уваги не приймаються, оскільки реалізація особою права, що пов»язане з отриманням бюджетних коштів , яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути постановлена у залежність від бюджетних асигнувань. Законом України "Про Державний бюджет України на 2009 рік" дію ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни" не зупинено. Відповідно до ч. 2 ст. 54 Закону України „ Про Державний бюджет України на 2009 рік" розміри державних соціальних гарантій на 2009 р., що визначаються залежно від прожиткового мінімуму, встановлюються відповідними законами України, цим Законом та нормативно- правовими актами Кабінету Міністрів України. Відповідним Законом, який встановлює доплату до пенсії дітям війни, як зазначалося вище Закон України "Про соціальний захист дітей війни". Таким чином, територіальні органи Пенсійного фонду України у 2009 році повинні діяти у відповідності з приписами діючої норми ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни". Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку про існування протиправних дій відповідача щодо відмови у нарахуванні позивачу щомісячної соціальної допомоги у розмірі 30% мінімальної пенсії за законом, відповідно до статті 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни" за період з 19.07.2007 року по 31.12.2007 р., з 22.05.008 року по 31.12.2008 р., за 2009 р. та січень- лютий 2010 р. і виплати. Оскільки питання щодо здійснення нарахування пенсії відносяться до компетенції органів Пенсійного фонду України, тому суд визнав необхідним зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Жидачівському районі, здійснити нарахування щомісячного підвищення до пенсії позивачу починаючи з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року, за 2009 р. та січень- лютий 2010 р., відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" та здійснити її виплату. На підставі ч. 2 ст.152 Конституції України, ст. 1, 6, 7 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" від 18.11.2004 року № 2195-ГУ (із змінами та доповненнями), ч. 4 ст.14 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22.10.1993 року № 3551 -XII, ст. 28 Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року № 1058-1,

Outcome: dismissed