Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в обґрунтування ,своїх вимог зазначив, що 05.10.2006 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 19.2295 відповідно до умов якого, [PERSON] В отримав кредитні кошти в розмірі 5 100,00 дол. США на строк користування 36 місяців зі сплатою 21 % річних. Відповідно до п. 2.1 договору [PERSON] В взяв на себе зобовязання погашення кредиту в порядку та строки згідно з графіком повернення кредиту та сплати відсотків. В порушення умов договору [PERSON] В прострочив сплату чергових платежів на 111 днів. Згідно абз. 5 п. 2.2. договору у разі прострочення позичальником зобовязань з погашення кредиту та/або сплати відсотків за його користування та/або інших платежів згідно умов договору, позичальник зобовязаний сплатити на користь кредитора пеню в розмірі 0,5 %, але не менше подвійної облікової старий НБУ, яка діє на момент прострочення, від суми прострочених зобовязань за кожен день прострочення , але не менше 15 грн. за кожен день прострочення. Розмір пені за 111 днів становить 1974,93 грн. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що в разі якщо договором встановлено обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до умов договору. Таким чином, позивач набув право вимагати дострокового погашення кредиту в розмірі 1 761,24 дол. США (курс НБУ на момент подання позовної заяви та складання розрахунку заборгованості становив 7,70 грн.), що становить 13561,55 грн. Розмір процентів за фактичне користування простроченим капіталом становить 25,47 дол. США (курс НБУ на момент подання позовної заяви та складання розрахунку заборгованості становив 7,70 грн.), що становить 196,12 грн. Позивач на адресу відповідачів направив вимоги про дострокове погашення кредиту. До теперішнього часу кредит не погашено, проценти за його користування не сплачено. 05 жовтня 2006 року в забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором № 19.2295 від 05.10. 2006 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки № 19.2295-ДП1 згідно з умовами яких відповідач 2 на добровільних засадах взяв на себе зобовязання перед позивачем відповідати за зобовязаннями відповідача 1. Пунктом 1.2. договору поруки встановлено, що поручитель протягом 3-х банківських днів з; дня одержання повідомлення від кредитора про порушення позичальником взятих на себе зобовязань по кредитному договору по поверненню кредиту та сплати відсотків зобовязується погасити суму заборгованості. Згідно п. 1.2 договору поруки у випадку невиконання чи неналежного виконання позичальником взятих на себе зобовязань по кредитному договору, поручитель та позичальник несуть солідарну відповідальність перед кредитором на всю суму заборгованості, встановлену на момент подання позовної вимоги. Такі ж положення встановлені і ст. 554 ЦК України. Просить стягнути з відповідачів в солідарному порядку на користь позивача 16644,05 грн., що складаються з: заборгованості за кредитом в сумі 13561,55 грн. (1761,24 дол. США, за курсом НБУ на момент подання позовної заяви та складання розрахунку заборгованості становив 7,70 грн.), відсотки за його користування - 196,12 грн. (25,47 дол. США, за курсом НБУ на момент подання позовної заяви та складання розрахунку заборгованості становив 7,70 грн.), пені за прострочення - 1974,93 грн., процентів за час прострочки - 911,45 грн. (118,37 дол. США, за курсом НБУ на момент подання позовної заяви та складання розрахунку заборгованості становив 7,70 грн.), а також судові витрати: судовий збір в сумі 166,44 грн., витрати ІТЗ в сумі 120,00 грн. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав. Відповідачі, належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з'явились, про причини неявки не повідомили . На підставі наявних у справі доказів та зі згоди представника позивача, суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням 224 ЦПК України. Заслухавши представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд знаходить позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. 05.10.2006 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 19.2295, відповідно до умов якого, [PERSON] отримав кредитні кошти в розмірі 5 100,00 дол. США на строк користування 36 місяців зі сплатою 21 % річних. Відповідно до п. 2.1 договору [PERSON] взяв на себе зобовязання погашення кредиту в порядку та строки згідно з графіком повернення кредиту та сплати відсотків. В порушення умов договору [PERSON] прострочив сплату чергових платежів на 111 днів;. Згідно, абз. 5 п. 2.2. договору у разі прострочення позичальником зобовязань з погашення кре та/або сплати відсотків за його користування та/або інших платежів згідно умов договору, позичань] зобовязаний сплатити на користь кредитора пеню в розмірі 0,5 % але не |юнше,подвійної облікової ста НБУ, яка діє на момент прострочення, від суми прострочених зобовязань за кожен день прострочення, але не менше 15 грн. за кожен день прострочення. Розмір пені за 111 днів становить 1 974,93 грн. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що в разі якщо договором встановлено обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до умов договору. Таким чином; позивач набув право вимагати дострокового погашення кредиту в розмірі 13561,55 грн. (1761,24 дол. США, за курсом НБУ на момент подання позовної заяви та складання розрахунку заборгованості становив 7,70 грн.) та сплати процентів за користування кредитними коштами в с; грн. (118,37 дол. США, за курсом НБУ на момент подання позовної заяви та складання розрахунку заборгованості становив 7,70 грн.) Розмір процентів за фактичне користування простроченим капіталі, становить 196,12 грн. (25,47 дол. США, за курсом НБУ на момент подання позовної заяви та складання розрахунку заборгованості становив 7,70 грн.). Позивач на адресу відповідачів направив вимоги про дострокове погашення теперішнього часу кредит не погашено, проценти за його користування не сплачено. 05 жовтня 2006 року в забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором № 19.2295 віш 05.10.2006 р. між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки № 19.2295 - ДП1 згідно умовами яких відповідач 2 на добровільних засадах взяв на себе зобовязання перед позивачем відповідати із; зобовязаннями відповідача 1. Пунктом 1.2. договору поруки встановлено, що поручитель протягом 3-х банківських днів з дня одержання повідомлення від кредитора про порушення позичальником взятих на себе зобовязань по кредитному договору по поверненню кредиту та сплати відсотків зобовязується погасити суму заборгованості. Згідно п. 1.2 договору поруки у випадку невиконання чи неналежного виконання позичальником взятих на себе зобовязань по кредитному договору, поручитель та позичальник несуть солідарну відповідальність перед кредитором на всю суму заборгованості,«; встановлену на момент подання позовної вимоги. Такі ж положення встановлені і ст. 554 ЦК України. За таких обставин суд вважає за можливе стягнути з відповідачів в солідарному порядку на користь позивача грошові кошти в сумі 16644 грн. 05 коп., що складаються з: заборгованості за кредитним договором 13561 грн. 55 коп. (1761,24 дол. США, за курсом НБУ на момент подання позовної заяви та складання розрахунку заборгованості становив 7,70 грн.), відсотки за його користування - 196 грн. 12 коп. (25,47 дол. США, за курсом НБУ на момент подання позовної заяви та складання розрахунку заборгованості становив 7,70 грн.), пені за прострочення - 1974 грн. 93 коп., процентів за час прострочки - 911 грн.45 коп/ (118,33; дол. США, за курсом НБУ на момент подання позовної заяви та складання розрахунку заборгованості | становив 7,70. грн.). Крім цього, відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому сума понесених витрат у розмірі 166 грн. 44 коп. та ІТЗ у розмірі 120.грн. 00 коп. також, підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача у повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved