Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-06 00:00:00

У вересні 2009 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача нараховану, але невиплачену заробітну плату з вересня 2008 року по 31 жовтня 2008 року в сумі 1789 грн. 95 коп., а також зобовязати відповідача нарахувати та сплатити компенсацію частини втрати доходу у звязку з порушенням строків виплат та індексацію на суму невиплаченої заробітної плати. В обґрунтуванні своїх вимог позивачка вказала на те, що вона працювала на Українсько-Канадському товаристві з обмеженою відповідальністю та іноземними інвестиціями «ЮМК» з 21 грудня 2005 року по 31 жовтня 2008 року на посаді касира. Відповідно до довідки наданою відповідачем станом, на 06.08.2009 року заробітну плату з вересня 2008 року по жовтень 2008 року не виплачували і заборгованість складає 1789 грн. 95 коп. 31 жовтня 2008 року вона вимушена була звільнитися і після звільнення також були порушені її права, оскільки відповідач з нею не розрахувався у передбачені законодавством строки. У звязку з цим, позивачка вимушена звернутися до суду за захистом своїх порушених прав. У судовому засіданні позивачка уточнила позовні вимоги, просила стягнути з відповідача на її користь нараховану, але не виплачену заробітну плату з листопада 2008 року по березень 2010 року в сумі 1789 грн. 95 коп., компенсацію до нарахованої, але вчасно невиплаченої заробітної плати у розмірі 350 грн. 84 коп. та внаслідок спричинених відповідачем дій - моральну шкоду в розмірі 300 грн. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, причин неявки суду не повідомив. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши позивачку, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. У судовому засіданні встановлено, що позивачка [PERSON] працювала в Українсько-Канадськом товаристві з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «ЮМК» на посаді касира з 21 грудня 2005 року по 31 жовтня 2008 року. Заробітна плата нараховувалася, але відповідно довідки відповідача станом на 06.08.2009 року відповідач має заборгованість перед позивачкою по заробітній платі з вересня 2008 року по жовтень 2008 року. Сума заборгованості складає 1789 грн. 95 коп. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі в сумі 1789 грн. 95 коп. Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Згідно ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. У судовому засіданні встановлено, що позивачка не просить стягнути середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, а просить стягнути з відповідача компенсацію до нарахованої, але вчасно невиплаченої заробітної плати відповідачем у розмірі 350 грн. 84 коп. Відповідно до ч. 4 Постанови Кабінету Міністрів України № 159 від 21.02.2001 року «Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у звязку з порушенням термінів її виплати» сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держкомстатом. Згідно довідки величини індексів інфляції у 2008 році за даними Державного комітету статистики України, індекс інфляції у листопаді 2008 року складав 101,5; у грудні 2008 року складав 102,1. Згідно довідки величини індексів інфляції у 2009 році за даними Державного комітету статистики України, індекс інфляції за січень 2009 року - 102,9; за лютий 2009 року-101,5; березень - 101,4; квітень 2009 року 100,9; травень 2009 року - 100,5; червень 2009 року 101,1, липень 2009 року -99,94 серпень 2009 року 99,8; вересень 2009 року - 100,8; жовтень 2009 року - 100,9; листопад 2009 року - 101,1; грудень 2009 року 100,9. Згідно довідки величини індексів інфляції у 2010 році за даними Державного комітету статистики України, індекс інфляції за січень 2010 року 101,8; лютий 2010 року - 101,9; березень 2010 року -100,9; квітень 2010 року - 99,7; травень 2010 року 99,4; червень 2010 року 99,6. Приріст індексу споживчих цін становитиме: ( 1.015 х 1,021 х 1,029 х 1,015 х 1,014 х 1,009 х 1,005 х 1,011х 0,999 х 0,998 х 1,008 х1,009 х 1,011 х 1,009 х 1.018 х 1.019 х 1,009 х0,997 х0,994 х 0,996 х 100-100) = 20,24% Сума компенсації складає: 1789,95х 20,24:100 = 362 грн. 29 коп. Проте, оскільки позивачка просить стягнути компенсацію до нарахованої, але вчасно невиплаченої заробітної плати відповідачем у розмірі 350 грн. 84 коп., а суд не може вийти за межі позовних вимог, то позов повинен бути задоволений в межах заявлених вимог, тобто з відповідача слід стягнути компенсацію до нарахованої, але вчасно невиплаченої заробітної плати у розмірі 350 грн. 84 коп. Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України власник або уповноважений ним орган повинен відшкодувати заподіяну моральну шкоду працівнику, якщо порушення його законних прав привели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. В судовому засіданні встановлено, що у звязку з невиплатою заробітної плати своєчасно, позивачка втратила спокій та нормальні життєві звязки, був порушений її звичайний уклад та ритм життя. Тому, з урахуванням вимог розумності та справедливості, враховуючи характер порушення прав позивача та глибину її душевних страждань, суд приходить до висновку, що необхідно задовольнити і вимоги позивачки щодо відшкодування моральної шкоди та стягнути з відповідача в рахунок відшкодування моральної шкоди 300 грн. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави повинно бути стягнено судовий збір по справі в сумі 51 грн., оскільки позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду, а також на підставі ч. 3 ст. 81 ЦПК України з відповідача в дохід держави повинні бути стягнуті витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн., оскільки позивач звільнений від сплати витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи при зверненні до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved