Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, посилаючись на те, що 12 жовтня 2009 року на вул.Зінківській м.Полтава відповідач [PERSON] керуючи автомобілем [NUMBER], перед початком перестроювання не впевнився в безпеці свого маневру, скоїв зіткнення з його автомобілем [NUMBER], яким він керував. Вказана дорожньо-транспортна пригода сталася з вини відповідача [PERSON], що підтверджується постановою Полтавського районного суду від 13 листопада 2009 року про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності. Зазначив, що власником транспортного засобу, на якому скоєне зіткнення з його автомобілем, є відповідач [PERSON], яким був укладений договір обовязкового страхування цивільної відповідальності з ВАТ «СТ «Гарантія». Вказав, що ВАТ «СТ «Гарантія» у відповідності із Законом України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» 12 лютого 2010 року здійснило йому страхове відшкодування по страховій події від 12 жовтня 2009 року, в якій був пошкоджений його автомобіль, у сумі 7452,34 грн. Завдані йому збитки, встановлені ВАТ «СТ «Гарантія» становили 7962,34 грн., з яких було вирахувано франшиза в сумі 510,00 грн. Крім того, ВАТ «СТ «Гарантія» для оформлення страхової виплати затребувала від нього довідку про ДТП, за яку в ДАЇ він сплатив 83,00 грн. Також зазначив, що ремонт пошкодженого автомобіля йому проведено приватним підприємцем, і вартість його становить 11447,00 грн., що підтверджується квитанцією та актом виконаних робіт. Різниця між фактичними витратами на ремонт автомобіля та виплаченим йому страховим відшкодуванням становить: 11447,00 грн. 7452,34 грн. = 3994,66 грн. Вважає, що не компенсована страховою компанією частина його витрат на ремонт автомобіля в сумі 3995,66 грн., вирахувана із суми страхового відшкодування франшиза в розмірі 510,00 грн., витрати на довідку із ДАЇ в сумі 83,00 грн., що разом складає 4587,66 грн., є збитками, які заподіяні йому відповідачем [PERSON], а тому просив вказану суму стягнути з нього. З відповідача [PERSON], з вини якого сталася ДТП, просив стягнути заподіяну йому моральну шкоду в сумі 5000,00 грн., яка полягає в душевних стражданнях в звязку з пошкодженням автомобіля, прикладанні додаткових зусиль для організації свого життя, оскільки був вимушений піти за власним бажанням з місця своєї основної роботи, тому, що на роботі використовував автомобіль, додаткових зусиль для ремонту автомобіля за власний рахунок, які полягали в пошуках грошей, необхідних для ремонту автомобіля. У судовому засіданні позивач уточнив позовні вимоги та просив стягнути матеріалу шкоду в сумі 4587,66 грн., заподіяну йому внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з відповідача [PERSON], моральну шкоду з відповідачів просив не стягувати. Уточнені позовні вимоги підтримав. Відповідач [PERSON] уточнений позов визнав та не заперечив проти його задоволення. Відповідач [PERSON] направив до суду заяву про розгляд справи без його участі. Представник третьої особи Полтавської регіональної дирекції відкритого акціонерного товариства «СТ «Гарантія» належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, однак, в судове засідання не зявився. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 12 жовтня 2009 року о 13,50 год. на вул.Зінківській від вул.Жовтневій в напрямку пров.Заячого м.Полтави, відповідач [PERSON] керуючи автомобілем [NUMBER], що належить відповідачеві [PERSON], перед початком перестроювання не впевнився в безпеці свого маневру, скоїв зіткнення з автомобілем [NUMBER] під керуванням власника автомобіля [PERSON], що рухався в попутному напрямку по тій смузі на яку він мав намір перестроїтись. Вказане ДТП сталось внаслідок порушення [PERSON] Правил дорожнього руху України, що підтверджується постановою від 13 листопада 2009 року судді Полтавського районного суду про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП у вигляді штрафу (а.с.5). Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій основі володіє транспортним засобом який створює підвищену небезпеку. Відповідач [PERSON] згідно довіреності від 10 квітня 2009 року, виданої йому власником транспортного засобу [PERSON], мав право керувати транспортним засобом. Під час керування вчинив ДТП, внаслідок якого заподіяно матеріальну шкоду транспортному засобу, який належить позивачу [PERSON] Розмір заподіяної шкоди, який складає 11477 грн., підтверджується рахунком фактурою №420 від 05 грудня 2009 року ПП Барковської та актом виконаних робіт №420 від 05 грудня 2009 року (а.с.9, 10). ВАТ «СТ «Гарантія» у відповідності із Законом України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» 12 лютого 2010 року здійснило [PERSON] страхове відшкодування по страховій події від 12 жовтня 2009 року, в якій був пошкоджений його автомобіль, у сумі 7452,34 грн. Завдані йому збитки, встановлені ВАТ «СТ «Гарантія» становили 7962,34 грн., з яких було вирахувано франшиза в сумі 510,00 грн. Крім того, ВАТ «СТ «Гарантія» для оформлення страхової виплати затребувала від нього довідку про ДТП, за яку в ДАЇ він заплатив 83,00 грн. (а.с.11, 15). Таким чином, сума заподіяних [PERSON] внаслідок ДТП збитків складає 4587,66 грн. (11447,00 грн. 7452,34 грн. = 3994,66 грн. + 510,00 грн. + 83,00 грн.). Вказана сума підлягає стягненню на користь позивача [PERSON] з відповідача [PERSON], як особи, яка винна у заподіянні вказаної шкоди. Позов в частині стягнення шкоди з відповідача [PERSON] задоволенню не підлягає з наступних підстав. [PERSON] є власником автомобіля, на якому вчинено ДТП, керування автомобілем на підставі довіреності передав [PERSON], і останній не перебуває в трудових відносинам з володільцем автомобіля. Вирішуючи позов в частині стягнення моральної шкоди, суд вважає, що у даній частині позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки позивачем не доведено заподіяння йому даної шкоди. До того ж, позивач в судовому засіданні моральну шкоду з відповідачів просив не стягувати. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. А тому з відповідача [PERSON] повинно бути стягнуто на користь позивача понесені ним судові витрати, які складаються з витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи в сумі 30 грн. (а.с.1). Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки позивач є інвалідом другої групи (а.с.8), і звільнений від сплати судового збору, з відповідача [PERSON] на користь держави необхідно стягнути 51 грн. судових витрат. При звернені з позовом до суду не сплачені витрати на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 90 грн., які теж підлягають стягненню з відповідача [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: partial