Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-07 00:00:00

Позивач звернулася до суду з зазначеним позовом та вказала, що згідно з ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», має статус «Дитина війни». Ст. 111 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» встановлено, що в 2007 році підвищення до пенсії відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» виплачується громадянам, що визнані інвалідами (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») у розмірі 50% від розміру надбавки, встановленої для учасників війни. Рішенням Конституційного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статей 29, 36, ч.2 ст.56, ч2 ст.62, ч 1 ст.66, п.п.7, 9, 12, 13, 14, 23, 29, 30, 39, 41, 43, 44, 45, 46, ст.71 ст. ст. 98,101,103,111 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» (справа про соціальні гарантії громадян) від 19.07.2007 року № 6-рп/2007, визнано такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційними), вищезазначені положення ст.29 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік». Враховуючи це відповідач повинен щомісячно виплачувати їй доплати до пенсії у розмірі 30% від розміру мінімальної пенсії. Однак всупереч Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та вищезазначеного рішення Конституційного Суду не робить цих виплат, чим порушує конституційні права позивача, передбачені ст. 46. Конституції України соціальний захист та право на отримання допомоги. Позивач просить стягнути з відповідача на її користь щомісячну соціальну допомогу в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком невиплаченої з 2006 по 2008 роки. Позивач в судове засідання не з»явилася. Надіслала до суду заяву в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує повністю, просить розглянути справу у її відсутності, так як з»явитись в судове засідання не зможе через похилий вік та стан здоров»я. Представник відповідача в судове засідання не з"явився. Направив до суду заяву в якій вказав, що позов не визнає. Виплатити недоплачену щомісячну соціальну допомогу відповідно до Закону України "Про соціальний захист дітей війни" управління пенсійного фонду не має можливості, оскільки відповідні кошти не передбачені та не профінансовані. Не заперечує, що позивач має статус дитини війни. Просить розглянути справу у його відсутності. Суд дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню частково. Судом встановлені такі фактичні обставини по справі та відповідні їм правовідносини. Позивач має статус дитини війни, що підтверджується копією пенсійного посвідчення та не заперечується сторонами. Позивачу відповідачем не здійснюється підвищення до пенсії до цього часу, що не заперечується сторонами. Задовольняючи позов частково, суд виходить з наступного. Позивач являється особою похилого віку, про порушення свого права в частині отримання щомісячної державної соціальної допомоги дізналася нещодавно, тому строк на звернення її до суду підлягає поновленню. Відповідно до ст. 6 Закону дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30% мінімальної пенсії за віком. Оскаржувані положення Закону України «Про державний бюджет України на 2006 рік» неконституційними не визнавались, тому для проведення позивачу спірних виплат у 2006 році правові підстави відсутні, тому позовні вимоги позивача про зобов'язання відповідача нарахувати та виплатити недоплачену соціальну допомогу з 01.01.2006 року по 01.01.2007 року задоволенню не підлягають. Відповідно до ст. 111 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» установлено, що у 2007 р. підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, яка виплачується замість пенсії, відповідно до статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» виплачується особам, які є інвалідами (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), у розмірі 50 відсотків від розміру надбавки, встановленої для учасників війни. Згідно п. 12 ст. 71 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» з метою приведення окремих норм законів у відповідність із цим Законом зупинено на 2007 рік дію: ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» (Відомості Верховної Ради України, 2005р., N 4, ст. 94; 2006 р., NN 9-11, ст.96, N 19-20, ст. 166), з урахуванням ст. 111 цього закону. Разом з тим, рішенням Конституційного Суду України від 09. 07. 2007 року за № 6-рп/2007 визнано таким, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), у тому числі, пункт 12 ст. 71 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік», яким зупинено на 2007 рік дію ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», з урахуванням ст. 111 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік». Положення п. 12 ст.71 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» втратило чинність з дня ухвалення даного рішення. 22 травня 2008 року Конституційним Судом України прийнято рішення № 10-рп/2008, згідно якого положення, п. З 6-100 розділу 2 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» визнані неконституційними. Отже, з 22 травня 2008 року відновлено право позивача на нарахування йому підвищення до пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком. Відповідно до Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» від 05.10.2000 р. за № 2017 та Закону України «Про прожитковий мінімум» від 15.07.1999 р. за №966 розмір мінімальної пенсії за віком не може бути меншим за прожитковий мінімум для непрацездатних осіб, оскільки обмеження цих норм тягне за собою не тільки порушення права позивача, встановленого спеціальним законом, а ще й порушення його конституційних прав, передбачених ст. ст. 22, 46, 48 Конституції України. Виходячи з наведеного, суд доходить висновку, що позивачеві з дня ухвалення рішення Конституційного Суду України, а саме з 09 липня 2007 року, так як пункт 12 ст. 71 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» втратив чинність з цієї дати, повинно здійснюватись підвищення до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, як це передбачено ст. 6 Закону. Отже, так як позивачу до цього часу не здійснюється виплата підвищення до пенсії, суд вважає за необхідне зобов'язати відповідача здійснити виплату позивачу підвищення до пенсії, починаючи з 09 липня 2007 року включно.

Outcome: partial