Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-03 00:00:00

Відповідач [PERSON], в судовому засіданні , позовні вимоги позивача не визнав і пояснив суду, що іншого житла в м. Рівне у нього немає, а працювати він збирається в м. Рівне, а тому якщо його виселити з квартири, то в м. Рівне, коли він буде працювати, йому не буде де жити. Він не зловживає спиртними напоями, не вчиняє насильства в сімї, веде себе нормально. Просить суд відмовити в задоволені позову. Позивач [PERSON], в судовому засіданні, підтримала свої позовні вимоги, і пояснила суду, що шлюб з відповідачем розірвано. Після розлучення відповідач залишився проживати разом з нею і двома їхніми доньками в двукімнатній неприватизованій квартирі [ADDRESS], яку вона отримала у 1993 році, працюючи на підприємстві «Азот». З відповідачем проживати неможливо, він зловживає спиртними напоями, вчиняє насильство в сімї, засмічує квартиру, не турбується про збереження і догляд житла, не сплачує комунальні платежі, не працює, а коли і працював то заробітну плату додому не приносив, виносить з квартири і продає цінні речі, не дає спокійно жити не тільки їй, а і двом їхнім донькам. Своєю поведінкою позорить її і їхніх дітей. В останній час проживає у своєї матері в Гощанському районі. В 2007 році вона намагалася допомогти відповідачеві пройти курс лікування від алкоголізму, але її спроби виявилися марними. Ніякої матеріальної допомоги сімї не надає. Просить суд виселити відповідача з квартири [ADDRESS], в якій вони проживають, за неможливості спільного з ним проживання, без надання іншого жилого приміщення. В той- же час вважає, що якщо відповідач змінить своє відношення до життя і сімї в кращу сторону, то тоді він може проживати разом з сімєю. Суд, заслухавши позивача, відповідача, покази свідків, дослідивши матеріали справи приходить до наступного: 23 червня 1993 року Виконавчим комітетом Рівненської міської Ради народних депутатів міста Рівного, позивачу [PERSON] виданий ордер на житлове приміщення №389, на двокімнатну квартиру [ADDRESS]. Склад сімї: позивач, відповідач і дві їхні доньки. Основний квартиронаймач позивач [PERSON] На даний час квартира не приватизована. Рішенням Рівненського міського суду від 25 травня 2007 року шлюб між позивачем і відповідачем розірвано. В грудні 2007 року відповідач направлявся на стаціонарне лікування від алкоголізму в наркологічне відділення Центру психічного здоровя населення м. Рівне, про що свідчить направлення ЦПЗН м. Рівне від 10.12.2007 року. В матеріалах справи є постанови Рівненського МВ УМВС України про відмови в порушенні кримінальних справ відносно відповідача, висновки по заявам позивача, з яких слідує, що відповідач зловживає спиртними напоями, ображає позивача і їхніх дітей, вчиняє насильство в сімї. Відповідно до Акту ЖКП «Сонячне» від 14 квітня 2010 року відповідач з січня 2010 року не проживає в [INFO]. Зі слів позивача і відповідача на даний час відповідач проживає у своєї матері в Гощанському районі Рівненської області. Допитані в судовому засіданні в якості свідків дочки позивача і відповідача [PERSON] та [PERSON] зі слізьми на очах відверто показали суду, що з відповідачем проживати неможливо. Відповідно до ст. 116 ЖК України, якщо особи, які проживають разом з наймачем, систематичними порушеннями правил співжиття роблять неможливим для інших проживання з ним в одній квартирі, а заходи запобігання і громадського впливу виявилися безрезультатними, виселення винних на вимогу заінтересованих осіб проводиться без надання іншого жилого приміщення. За таких обставин позовні вимоги позивача є доведеними, а тому підлягають до задоволення повністю. Відповідно до ст. 88 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача по несені позивачем судові витрати по справі, по сплаті державного мита в розмірі 8 грн. 50 коп., та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 37.00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved