Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-31 00:00:00

Позивач звернувся до Полтавського районного суду Полтавської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач мотивував тим, що відповідно до умов кредитного договору №010 82'0052/59943 від 14 червня 2006 року банк надав [PERSON] кредит в розмірі - 8 000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,1 % річних з кінцевим терміном повернення 14.06.2008 року. Згідно п. 3.3 вказаного кредитного договору відповідачу було продовжено термін користування кредитною лінією на 24 місяці до 14 червня 2010 року. Відповідач не виконав свої зобов'язання за кредитним договором і не сплатив проценти за користування кредитом та не здійснив повернення кредиту, внаслідок чого прострочена заборгованість відповідача перед позивачем на 02.03.2010 рік складає 7705,91 грн., де: 2934,41 грн. - прострочена заборгованість за кредитом; 3685,38 грн. - прострочена заборгованість за процентами; 1086,12 грн. - пеня за порушення строків повернення кредитних коштів. Посилаючись на кредитний договір укладений між сторонами, позивач просить стягнути вказану заборгованість з відповідача. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просив позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, не повідомивши про причини неявки та їх поважність, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи відповідно до вимог ст. 74 ЦПК України. Відповідно до ст.224 ч.1 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 14.06.2006 року між АТ [PERSON] Аваль та [PERSON] укладено кредитний договір №010/82/0040/74561 від 27.11.2006 р. банк надав [PERSON] кредит в розмірі - 8 000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,1 % річних з кінцевим терміном повернення 14.06.2008 року. Відповідно до п. 3.3 даного кредитного договору термін користування кредитного ЛІНІЄЮ про продовжується на наступні 24 місяці в разі відсутності письмового заперечення жодної зі сторін про припинення дії цього договору, таке продовження терміну користування кредитною лінією може проводитися кожні 2 роки з дати підписання даного договору. Відповідачу було продовжено термін користування кредитною лінією на 24 місяці строком до 14 червня 2010 року, що підтверджується розпискою про отримання кредитної картки від 22.10.2008року. Загальна сума заборгованості відповідача за кредитним договором №010/82/004074561 від 27.11.2006р. згідно розрахунку станом на 02.03.2010 рік складає 7705,91 грн., де: 2934.41 грн. - прострочена заборгованість за кредитом; 3685,38 грн. - прострочена заборгованість за процентами; 1086,12 грн. - пеня за порушення строків повернення кредитних коштів. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Частина 2 статті 1054 ЦК України передбачає, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України (позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Статтями 526, 530 ЦК України передбачено, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору у встановлений договором строк. Відповідачем не виконувались зобовязання за кредитним договором про внесення щомісячних платежів по поверненню кредиту і сплаті процентів, що передбачено умовами кредитного договору і звернувся до суду для захисту порушеного права. Суд прийшов до висновку, що позивач правомірно вимагає повернення суми кредиту а також сплату процентів у примусовому порядку, посилаючись на кредитний договір. Таке право також передбачене ч. 2 ст. 1050 ЦК України, яка застосовується до правовідносин за кредитним договором. Позивачем по справі були понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі - 77,06 грн., по оплаті послуг ІТЗ - 120,00 грн, які підлягають стягненню з відповідача. Враховуючи вище викладене,

Outcome: approved