Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про визнання кредитного договору та договору іпотеки недійсними. У позові позивач зазначає, що 17 вересня 2007 року між ним та відповідачем був укладений Кредитний договір № 14.13333 (надалі Договір). Відповідно до умов [PERSON] надав позивачу кредит у розмірі 20 250 доларів США для придбання автомобіля, процентна ставка за користування кредитом 12% річних, на строк до 17 вересня 2012 року. В забезпечення виконання боргових зобов'язань по вказаному [PERSON] між Банком та позивачем 17 вересня 2007 року був укладений Договір застави автотранспорту, посвідчений третьою особою. Згідно умов цього [PERSON] позивач передав Банку в заставу автомобіль марки «Мерседес-Бенц», 2000 року випуску, д\\н АР 5796 ВА. Позивач вважає, що відповідно до чинного законодавства надання та одержання кредиту в іноземній валюті, використання іноземної валюти, як засобу платежу, можливо при дотриманні субєктами господарських відносин імперативних вимог законодавства, щодо отримання індивідуальної ліцензії на здійснення валютних операцій, які видає [PERSON] України. Тобто позивач вважає, що відповідач не мав права укладати із ним Кредитний договір в іноземній валюті. Крім того, на момент укладення Кредитного договору курс долара США становив 5,05 грн., а у теперішній час 7,99 грн. Тому позивач просить суд визнати недійсними Кредитний договір № 14.13333 від 17 вересня 2007 року, укладений між ним та відповідачем; визнати недійсним Договір застави автотранспорту від 17 вересня 2007 року, укладений між ним та відповідачем; зобовязати відповідача прийняти від позивача грошову суму в розмірі 70\~143 грн. з розстрочкою платежів на 36 місяців; зобовязати приватного нотаріуса [PERSON] виключити з реєстру заставленого рухомого майна запис про заставу та заборону відчуження рухомого майна. В судове засідання зявився позивач та представник відповідача. Від третьої особи до суду надійшла заява з проханням слухати справу у її відсутність. Позивач в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі, просить суд задовольнити позов. В судовому засіданні представник відповідача не визнав позовні вимоги позивача у повному обсязі та суду пояснив, що згідно до ст. 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність» на підставі банківської ліцензії банки мають право здійснювати операції з валютними цінностями, для цього необхідне надання дозволу НБУ. Дозвіл на право здійснення операцій, визначених п. 1-4 ч. 2 та ч. 4 ст. 47 Закону України «Про банки та банківську діяльність», що діє на даний момент, видано ПАТ КБ «ПриватБанк» за № 22-3 від 21.09.2009 року. Представник також зазначив, що при укладенні Кредитного договору позивач обізнано обрав валюту кредитування та отримав кредит саме в іноземній валюті. Тому представник відповідача просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог позивача в повному обсязі. Суд, заслухавши пояснення учасників судового процесу, вивчивши та дослідивши матеріали справи, вважає необхідним відмовити у задоволенні позовних вимог позивача у повному обсязі, з наступних підстав. Судом встановлено, що 17 вересня 2007 року між «ПриватБанком» в особі провідного експерта Роздрібного корпоративного бізнесу Мелітопольського відділення філії «Запорізьке регіональне управління» «ПриватБанку» та [PERSON] був укладений Кредитний договір № 14.13333 (надалі Кредитний договір), згідно умов якого [PERSON] надав позивачу суму кредиту в розмірі 20\~250 доларів США; термін повернення кредиту до 17 вересня 2012 року; кредит надається на придбання автомобіля «Мерседес-Бенц Спрінтер 313Д»; зі сплатою 12% річних. \\а.с. 7-14\\ Згідно до п. 4.7 Кредитного договору погашення кредиту, сплата відсотків здійснюється у валюті кредиту. Сплата винагороди і неустойки здійснюється в гривні (для кредитів у валюті за курсом НБУ на день здійснення платежу). \\а.с. 11\\ 17 вересня 207 року [PERSON] та «ПриватБанк» в особі провідного експерта Роздрібного корпоративного бізнесу Мелітопольського відділення філії «Запорізьке регіональне управління» «ПриватБанку» уклали Договір застави автотранспорту, згідно якого предметом цього договору є автобус пасажирський «Мерседес-Бенц Спрінтер 313Д» білого кольору, 2000 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], в забезпечення виконання зобовязань [PERSON] перед «ПриватБанком», що випливають з Кредитного договору № 14.13333 від 17 вересня 2007 року. \\а.с. 16-18\\ Згідно копії довідки Директора МВ Запорізького РУ «ПриватБанка» від 02 лютого 2010 року, станом на 02 лютого 2010 року [PERSON] має заборгованість по кредиту у загальному розмірі 13\~569,26 доларів США і 1\~617,53 грн. \\а.с. 19\\ Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином у відповідності до умов договору і вимогами цього Кодексу. Згідно до вимог ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (дата) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (дату). Статтею 623 ЦК України передбачено, що боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. У відповідності до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання їм грошового зобовязання. Згідно ст.ст. 1050,1054 ЦК України позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти в розмірі та на умовах, встановлених договором. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність» (надалі Закон) на підставі банківської ліцензії банки мають право здійснювати операції з валютними цінностями. На здійснення операцій з валютними цінностями необхідне надання дозволу [PERSON] банком України (надалі НБУ) (ч. 2 п. 1 ст. 47 Закону). Згідно п. 2.3 глави ІІ Положення про порядок видачі банкам банківських ліцензій, письмових дозволів та ліцензій на виконання окремих операцій, затвердженого Постановою Правління НБУ від 17 липня 2001 року № 275, на наявності банківської ліцензії та за умови отримання письмового дозволу НБУ банки мають право залучати та розміщувати іноземну валюту на валютному ринку України. Судом встановлено, що 11 вересня 2006 року Начальником Управління [PERSON] банку України в Запорізькій області наданий Дозвіл № 3 Правлінням ЗАТ КБ ПриватБанк філії Запорізьке регіональне управління ЗАТ КБ ПриватБанк, згідно якого ЗАТ КБ ПриватБанк має право здійснювати операції з валютними цінностями. Дозвіл на право здійснення операцій (надалі Дозвіл), визначених пунктами 1-4 частини другої та частиною четвертою ст.. 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність» видано [PERSON] банком України Публічному Акціонерному Товариству Комерційному банку «ПриватБанк» від 21 вересня 2009 року за № 22-3. У додатку 1, 2 Дозволу включено право здійснення операцій з валютними цінностями, зокрема, залучення та розміщення іноземної валюти на валютному ринку України. Згідно до вимог ст.. 192 Цивільного кодексу України законним платіжним засобом, обовязковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України гривня. Іноземна валюта може використовуватися в України у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ч. 3 ст. 533 ЦК України використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобовязаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Згідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Отже, підписуючи Кредитний договір, позивач свідомо обрав валюту кредитування та отримав кредит саме в іноземній валюті, оскільки з умовами [PERSON] був ознайомлений. Тому з боку Банку порушень при укладенні Кредитного договору щодо валюти кредитування судом не вбачається, так як [PERSON] мав на це право. Суд вважає, що відсутні підстави, які надані позивачем, вважати цей договір недійсним. Позивач також просить суд визнати недійсним Договір застави автотранспорту від 17 вересня 2007 року, укладений між ним та відповідачем. Але цей Договір укладений в забезпечення виконання зобовязань [PERSON] перед «ПриватБанком», що випливають з Кредитного договору № 14.13333 від 17 вересня 2007 року. Оскільки Кредитний договір не визнаний судом не дійсним, то суд також вважає необхідним відмовити позивачу в цій частині позовних вимог. Щодо позовних вимог позивача зобовязати відповідача прийняти від нього грошову суму в розмірі 70\~143 грн. з розстрочкою платежів на 36 місяців суд також вважає необхідним відмовити, оскільки погашення кредиту та сплата відсотків сторонами обговорено у Кредитному договорі. П. 29 [PERSON] застави встановлено, що застава за цим [PERSON] підлягає реєстрації в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна. А в п. 26 цього [PERSON] зазначено, що термін дії договору до повного виконання [PERSON] та Банком зобовязань за Кредитним договором, та всіма додатковими угодами до нього. Тому позовна вимога позивача зобовязати приватного нотаріуса [PERSON] виключити з реєстру заставленого рухомого майна запис про заставу та заборону відчуження рухомого майна також не підлягає задоволенню, оскільки позивачем не в повному обсязі виконані зобовязання перед Банком за Кредитним договором. Тому суд вважає необхідним відмовити в задоволенні позовних вимог позивача в повному обсязі та стягнути з позивача витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи. На підставі викладеного та

Outcome: approved