Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-15 00:00:00

У квітні 2010 року позивач звернулася до суду із заявою в якій вказала, що 24 липня 2008 року між ПАТ "Укргазбанк" та нею був укладений договір кредиту №92008/85/22РО згідно якого вона отримала кредит в сумі 60 000 доларів США строком на місяців із сплатою 13,8% відсотків річних. На час укладання кредитного договору банку не була надана достовірна інформація про кредитні умови, наявні форми кредитування, орієнтовну сукупну вартість кредиту, варіанти їх повернення і таке інше. Позивач посилається на те, що у кредитному договорі має бути визначена відповідальність не тільки позичальника, а й кредитора. Означені умови договору є несправедливими та дискримінаційними, недотримання вимог закону є підставою для визнання договору недійсним. В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримала, просить їх задоволити. Суду пояснила, що згідно наведених норм закону слід визнати кредитний договір недійсним, перерахувати сплачені нею відсотки на умов договору. Такою підставою є значний ріст курсу долара США по відношенню до гривні. Представник відповідача в судовому засіданні заперечує щодо задоволення позову. Посилається на те, що сторони при укладанні досягли домовленостей зі всіх істотних умов договору. Позивач обрав саме таку валюту зобовязання у доларах США, а відповідно банк виконав зобовязання та надав кредит у розмірі 60 000 доларів США. Суд, заслухавши доводи позивача та заперечення відповідача, перевіривши матеріали справи доказами, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 24 липня 2008 року між ПАТ АБ "Укргазбанк" та [PERSON] був укладений договір кредиту №92008/85/22РО, згідно умов якого банк надав позичальникові кредит у розмірі 60\~000 доларів США строком на 240 місяців із сплатою відсотків в розмірі 13,8% річних з кінцевим терміном повернення заборгованості до 21.07.2028 року. Факту укладання кредитного договору у валюті США за означених умов договору та отримання кредиту у доларах США позивач не оспорює. Суд не приймає до уваги посилання позивача про те, що при укладанні договору кредиту були порушені вимоги частини 2 статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів», зокрема не повідомлення позивача у письмовій формі про форми кредитування, орієнтовну сукупну вартість кредиту та вартість послуги з оформлення договору, варіанти повернення кредиту, податковий режим сплати відсотків, та інші, передбачені цим законом вимоги. Не визначено відповідальності за невиконання або неналежне виконання даного договору кредитора, тому мають бути визнані недійсними. Такі посилання позивача спростовуються частиною 2 статті 524 Цивільного кодексу України згідно якої сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобовязання і в іноземній валюті. Волевиявлення учасників правочину під час його укладання відповідало їх внутрішній волі та відповідає дійсним правовідносинам, які існували між сторонами договору згідно ст. 3 Цивільного кодексу України, позаяк воля позивача полягала в отриманні кредиту у іноземній валюті - доларах США, вона їх отримала, та сплачувала його частинами у відповідності до графіку погашення заборгованості. Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно ст.526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до статті 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, того самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення відносин позики згідно частини 2 означеної норми закону. Вимоги позивача про зарахування сплачених нею відсотків за договором в рахунок заборгованості по кредиту, є не що іншим, як вимаганням зміни умов зобовязання на вимогу однієї сторони, безпідставно, яка законом не допускається. Позивач не довів, а суд не встановив, істотного порушення умов договору другою стороною, а тому немає підстав для визнання недійсним договору судом, а зміна курсу долара США не змінена ВАТ «Укргазбанк». Умовами договору, зокрема пунктом 7,5 кредитного договору передбачено, що позичальнику надається інформація щодо сукупної вартості кредиту (додаток №1), що є невідємною частиною цього договору. З такими умовами при укладанні кредиту позивач погодився та підписав їх. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed