Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-31 00:00:00

03.02.2010 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, в якому вказав, що 07.09.2008 року близько 19.30 години за адресою с. Мала Олександрівка Бориспільського району Київської області біля будинку № 40 по вул. Космічній відповідач спричинив йому тілесні ушкодження, чим скоїв злочин, передбачений ч. 1 ст. 122 КК України. В зв»язку з цим, [PERSON] просить стягнути з відповідача завдану йому матеріальну шкоду в розмірі 860,15 грн., моральну шкоду в розмірі 20000 грн. та витрати за надання правової допомоги в розмірі 6000 грн. В судовому засіданні позивач та його представник заявлені вимоги підтримали повністю. Відповідач та його представник в судовому засіданні позов не визнав повністю. Суд, заслухавши пояснення учасників та дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 07.09.2008 року, близько 19.30 години, в с. Мала Олександрівка Бориспільського району Київської області біля будинку № 40 по вул. Космічній [PERSON] спричинив [PERSON] тілесні ушкодження, чим скоїв злочин, передбачений ч. 1 ст. 122 КК України. Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 28.10.2009 року встановлено, що в діях [PERSON] вбачається склад злочину, передбачений ч. 1 ст. 122 КК України, але провадження по кримінальній справі було закрито, [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності на підставі Закону України «Про амністію» (а.с. 12). Відповідно до матеріалів кримінальної справи, яка була досліджена в судовому засіданні, [PERSON] обвинувачувався в тому, що 07 вересня 2008 року приблизно о 19 год 30 хв в с. Мала Олександрівка Бориспільського району Київської області , на території садового товариства «Каштан» по вул.. Космічній , 40 , на грунті суперечки, яка виникла раптово, та довготривалих неприязних стосунків завдав кулаками потерпілому [PERSON] декілька ударів в область шиї,шийного відділу хребта та лопаток. В результаті нанесених ударів потерпілий зазнав тілесні ушкодження у вигляді забою шийного відділу хребта з підвивихом тіла С4-хребця, які тягнуть тривалий розлад здоров»я понад 21 день та за цією ознакою належать до тілесних ушкоджень середньої тяжкості. Дана кримінальна справа порушена 21.01.2009 року та 07.05.2009 року направлена до суду з обвинувальним висновком для розгляду по суті. Дослідженими в судовому засіданні матеріалами даної кримінальної справи вина відповідача в скоєнні інкримінованого йому злочину доведена повністю та по справі зібрано необхідна і достатня кількість належних та допустимих доказів на підтвердження такої вини. Невизнання своєї вини відповідачем в скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України,як під час проведення досудового слідства, так і в судовому засіданні , суд оцінює , як спосіб уникнути [PERSON] відповідальності за скоєне. При розгляді даної справи суд враховує те, що відповідач під час досудового слідства та розгляді справи в суді, маючи правову допомогу адвоката, неодноразово заявляв клопотання про закриття справи та звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі Закону України «Про амністію». Наслідки закриття справи за цими підставами йому були роз»яснені та зрозумілі, про що заявив відповідач при судовому розгляді . Таким чином, оцінюючі виниклі по справі правовідносини, суд вважає, що з винних дій відповідача нанесена матеріальна та моральна шкода позивачу і за відшкодування такої шкоди має нести відповідальність саме відповідач. У звязку з ушкодженням здоровя позивач звертався за медичною допомогою у лікарню та придбавав ліки. В судовому засіданні позивачем надано докази ( чеки, квитанції) про придбання медпрепаратів на суму 860,15 грн., які, на думку суду, слід стягнути з відповідача. В судовому засіданні встановлено, що з вини відповідача здоров»ю позивача завдано шкоду, що призвело до його моральних страждань та психічних переживань. Викладене є підставою для відшкодування відповідачем моральної шкоди позивачу. З погляду суду, вимоги позивача в частині відшкодування моральної шкоди з відповідача підлягають частковому задоволенню, оскільки суд враховує сімейне положення відповідача, його матеріальне становище, а також те, що він має на утриманні неповнолітню дитину. Згідно з п.1 ч.2 ст.23 ЦК України моральна шкода, зокрема, полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з ушкодженням її здоровя. Згідно роз»яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 р. „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема в моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. Приймаючи рішення про відшкодування моральної шкоди суд також враховує вимоги ст. 23 ЦК України, зокрема, те, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості, тому суд вважає, що завдана моральна шкода підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в розмірі 5000 грн. і ця моральна шкода, згідно зі ст. 23 ЦК України, полягає у душевних та фізичних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із ушкодженням її здоровя від дій відповідача. В судовому засіданні позивач та його представник вказали розрахунок моральної шкоди, зазначивши, що розміром відшкодування моральної шкоди є тривалі судові суперечки, підвищене нервове навантаження. Як зазначив позивач, його моральні страждання полягають у втраті нормальних життєвих звязків, що потребує додаткових зусиль для організації її життя, а також перебування у постійному стресовому стані, повязаному із необхідністю звертатись до суду за захистом своїх прав.До цього ж, у вимогах позивача є достатні докази наявності моральної шкоди, наявності причинного звязку між моральною шкодою та винними діями відповідача. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача в частині відшкодування нанесеної моральної шкоди відповідачем підлягають частковому задоволенню. Встановлені судом обставини і визначені відповідно до них правовідносини, якими обґрунтовуються вимоги позивача підтверджуються дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи: постановою Бориспільського міськрайсуду від 28.10.2009 року про звільнення відповідача від кримінальної відповідальності на підставі Закону України «Про амністію»; довідками лікувальних закладів ; квитанціями про придбання ліків ( а.с. 5-13), а також дослідженими в судовому засіданні матеріалами кримінальної справи №1-326\\09 по обвинуваченню [PERSON] в скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України. Крім того, 25.01.2010 адвокатське об»єднання «[PERSON] і Партнери», з однієї сторони, та потерпілий [PERSON], з другої, уклали договір про надання правової допомоги останньому. Відповідно до умов цього договору , [PERSON] уповноважив юриста Кибало А.Я. виконати укладену угоду з прийняттям на себе зобов'язань по наданню [PERSON] правової допомоги та представляти його інтереси у цивільній справі за його позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином. З матеріалів дослідженої в судовому засіданні цивільної справи № 2-978/2010р. вбачається, що позивачу надавалась правова допомога у вигляді представлення його інтересів при розслідуванні кримінальної справи, складались процесуальні документи, надавалась правова допомога при розгляді даної справи , про що надано розрахунок сплачених витрат на таку допомогу, який узгоджується з вимогами постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.2006 року за №590 Про граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави. В зв»язку з наведеним, суд вважає, що позовні вимоги позивача в частині стягнення витрат за надання правової допомоги підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати. Ухвалюючи рішення, суд виходив із загальних засад цивільного законодавства: принципами справедливості, добросовісності та розумності, зазначених ст. 3 ЦК України.

Outcome: partial