Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-03 00:00:00

В квітні 2009 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідачів про визнання недійсними торгів, мотивуючи тим, що 18.02.2009 року були проведені торги по продажу належного [PERSON] житлового будинку №41 по вул.Максимова в с.Кременище Києво-Святошинського району Київської області. Позивачка вважає що торги були проведені незаконно, тому просила визнати недійсними прилюдні торги проведені 18.02.2009 року торгівельною організацією ТОВ «Форт» по реалізації житлового будинку №41 по вул.Максимова в с.Кременище Києво-Святошинського району Київської області. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, просила задовольнити в повному обсязі. Представник позивачки позов підтримав, просив задовольнити. Представник Підрозділу примусового виконання рішень Відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області проти позову заперечила, просила відмовити. Відповідачка [PERSON] проти позову заперечила просила відмовити. Представник [PERSON] проти позову заперечила, просила відмовити. Представник ТОВ «ФОРТ» проти позову заперечив, просив відмовити. Третя особа [PERSON] проти позову заперечила, просила відмовити. Представник [PERSON] проти позову заперечила, просила відмовити. Вислухавши сторін, дослідивши докази, зібрані в справі, в їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову, виходячи з наступного. Встановлено, що Підрозділом примусового виконання рішень Відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області було порушено виконавче провадження ВП№9556107 від 17.10.2008 року по виконанню виконавчого листа №2-3976/2006 від 28.08.2008 року виданого Оболонським районним судом м.Києва про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] боргу в сумі 607700,00 грн. 04.12.2008 року та 28.01.2009 року позивачка зверталась до ВДВС ГУЮ у Київській області зі скаргами на дії державних виконавців підрозділу по цьому виконавчому провадженню. Листом №К-892-16 від 17.12.2008 року позивачці було повідомлено що вищевказане виконавче провадження закінчене відповідно до постанови від 16.12.2008 року. Було виявлено, що на виконанні в ВДВС ГУЮ Київської області було два виконавчих листи №2- 3976/2006 від 30.03.2007 року та №2-3976/2006 від 28.08.2008 року. Відповідно до виконавчого листа №2-3976/2006 від 30.03.2007 року опис і арешт житлового будинку №41 по вул.Максимова в с.Кременище Києво-Святошинського району Київської області, який належить позивачці, відбувся 02.04.2008 року, а 15.09.2008 року була зроблена оцінка вказаного житлового будинку. Також ВДВС у Голосіївському районі м.Києва у порядку примусового стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 607700 грн., 20.07.2006 року з торгів була продана належна [PERSON] квартира в м.Києві, по бульвару Лесі Українки, 20 кв.№14 за 546000 грн., які і були передані [PERSON] Відповідачем ТОВ «Форт» 18.02.2009 року були проведені торги по продажу належного [PERSON] житлового будинку №41 по вул. Максимова в с.Кременище Києво-Святошинського району Київської області, переможцем яких стала [PERSON], це підтверджується протоколом №68/8-01-4 від 18.02.2009 року. Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх вимог чи заперечень. Від доказування в порядку ст.61 ЦПК України сторони не звільнені. Позивачка не надала доказів того, що відповідачами неправомірно, або з порушенням процедури, проведено прилюдні торги, на яких було реалізовано майно позивачки у рахунок погашення заборгованості, виникнення якої позивачка не оспорювала. 17.02.2008 року борг в сумі 607700 був сплачений на депозитний рахунок ВДВС неналежною особою, тобто не боржником (позивачкою), а іншою особою, [PERSON], що підтверджується платіжним дорученням №1 від 17.02.2009 року. Тому кошти було повернуто [PERSON] .Г. на її рахунок у ВАТ АБ «Укргазбанк», що не оспорювалось позивачкою. Це також доводиться наявною у матеріалах справи чинною ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 20.05.2009 року у справі №4-С-22 за 2009 рік стосовно оскарження дій державного виконавця позивачкою, де зазначено вищенаведені обставини. Отже, посилання позивачки на добровільність виконання нею зобов'язань перед боржником до моменту реалізації її майна оцінюється судом критично, оскільки ця обставина не підтвердилась протягом розгляду справи по суті. Таким чином, суд приходить до висновку про необґрунтованість вимог позивачки та про необхідність у відмові в задоволенні позову.

Outcome: dismissed