Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом посилаючись на те, що рішенням Новокаховського міського суду від 13.06.1997 року зобов'язаний до сплати аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], на користь відповідачки у розмірі частини всіх видів заробітку щомісяця, яке на сьогоднішній день невзмозі виконувати в повному обсязі, у зв'язку зі зміною матеріального та сімейного стану, тому просить суд зменшити розмір аліментів з Ул частини до 1/6 частини всіх видів заробітку щомісяця. В судовому засіданні позивач [PERSON] свій позов підтримав з тих же підстав. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала посилаючись на те, що в разі зменшення розміру аліментів будуть порушені права її неповнолітньої дитини. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Так, відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою; відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як встановлено судом [PERSON] є батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO], та відповідно до рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 13.06.1997 року зобов'язаний до сплати аліментів на утримання неповнолітнього сина в розмірі V4 частини всіх видів заробітку щомісяця, які нараховуються позивачу у мінімальному розмірі, встановленому ч. 2 ст. 182 СК України. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ст. 184 СК України якщо платник має нерегулярний, мінливий дохід, частку доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого частиною другою статті 182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і ЗО відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За таких обставин, суд вважає, що зменшення розміру аліментів може призвести до порушення прав неповнолітнього на належне утримання від батьків, тому позов задоволенню не підлягає. При цьому посилання позивача на те, що він має інших утриманців крім сина [PERSON], як на підставу, для зменшення розміру аліментів, встановлених у частині від заробітку (доходу), суд не приймає до уваги, оскільки позивачем не надано доказів, які б засвідчували погіршення його матеріального стану з цієї підстави по відношенню до часу постановлення судом рішення про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON]; посилання позивача на наявність обов'язку щодо утримання неповнолітньої [PERSON], суд не приймає до уваги, оскільки відповідно до вимог чинного законодавства такий обов'язок покладається на батьків дитини, а позивач не є батьком [PERSON]; посилання позивача на наявність обов'язку по утриманню дружини [PERSON], суд не приймає до уваги, оскільки суду не надано доказів, які б засвідчували наявність, передбачених чинним законодавством, підстав для такого обов'язку; посилання позивача на те, що він не працює з жовтня 2008 року, тому не може сплачувати аліменти, у розмірі, встановленому рішенням суду від 13.07.1997 року, суд не приймає до уваги, оскільки відповідно до матеріалів справи позивач не вживав заходів для працевлаштування, а обов'язок по догляду за не працездатним батьком припинився ще до подачі зазначеного позову до суду. Крім того, виходячи з аналізу наведених вище норм чинного законодавства України, розмір аліментів, які позивач зобов'язаний сплачувати на утримання неповнолітнього сина, не повинен бути меншим мінімального розміру, встановленого ч. 2 ст. 182 СК України. Судом встановлено, і це не оспорюється сторонами, що [PERSON] з жовтня 2008 року не працює, тому йому нараховується до сплати аліменти у мінімальному розмірі, як це встановлено ч. 2 ст. 182 СК України, та з наведених обставин вбачається, що зменшення розміру аліментів з Vi частини до 1/6 частини, як це просить позивач, не призведе до фактичного зменшення сплачуваних позивачем аліментів. Таке зменшення може мати місце у випадку звернення позивача до суду із позовом про визначення розміру аліментів у відповідності до ст. 184 СК України, у твердій грошовій сумі, із притягненням до участі в справі органу опіки та піклування, з метою захисту прав неповнолітнього, та відповідного державного органу, на який покладено обов'язок по сплаті допомоги на дитину, в разі якщо розмір аліментів у твердій грошовій сумі буде менше мінімального розміру, встановленого ч. 2 ст. 182 СК України. За таких обставин позов задоволенню не підлягає. На підставі ст. ст. 141, 180, 182 ч. 2, 184, 192 СК України ;

Outcome: dismissed