overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-30 00:00:00

24 березня 2010 року головний лікар Одеської обласної психіатричної лікарні № 2 - Михайлюкович А. К . звернувся до Комінтернівського районного суду із заявою та просить визнати недієздатним [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування заявлених вимог в заяві головний лікар Одеської обласної психіатричної лікарні № 2 - Михайлюкович А.К. посилався на те, що [PERSON] тривалий час зловживає спиртними напоями. На даний час розлучений, має дітей. З родиною не проживає та не працює. Ходить по місту просить їсти, не може знайти будинок в якому проживає, не собою не дбає. Періодично буває дратівливим та злобним по відношенню до оточуючих. У зв`язку з неприйнятним протіканням хвороби, наростанням дефектного стану, соціальною дезадаптацією не може в повному обсязі розуміти значення своїх дій та керувати ними, у зв`язку з чим заявник просить визнати [PERSON] недієздатним. В судовому засіданні представник заявника Одеської обласної психіатричної лікарні № 2 - Булгаров В. І . в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав в повному обсязі пославшись на обставини зазначені в заяві та на висновок експертизи про доцільність визнання [PERSON] . - недієздатним. В судове засідання представник зацікавленої особи Комінтернівської районної державної адміністрації Одеської області не з`явився, про час і місце судового засідання повідомлявся своєчасно належним чином. Вислухавши пояснення представника заявника та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] , народився [INFO] в м. Роздільна Одеської області, що підтверджується копією його паспорта серії [NUMBER] , виданого Роздільнінським РВ УМВС України в Одеській області від 10 жовтня 2000 року (а.с.4). Згідно виписки з історії хвороби 4-го відділення № 1941 - [PERSON] з 29 липня 2009 року по теперішній час знаходиться на лікуванні в Одеській обласній психіатричній лікарні №2 із діагнозом - амнестичний (Корсакінський) синдром, внаслідок зловживання спиртними напоями. (а.с. 3) До утримання в лікарні [PERSON]. мешкав по [ADDRESS] . (а.с. 3) Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 24 березня 2010 року по справі призначена амбулаторна судово-психіатрична експертиза. (а.с. 7) Відповідно до висновку комісійної амбулаторної судово-психіатричної експертизи Одеської обласної клінічної психіатричної лікарні №1 (Акт № 436 від 13 травня 2010 року), [PERSON] страждає хронічним стійким розладом у вигляді амнестичного (Корсаковського) синдрома, що позбавляє його можливості усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, у зв`язку з чим він потребує встановлення опіки. Згідно з ч.І ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Таким чином, у суду є всі підстави для визнання [PERSON] недієздатним. На підставі викладеного вище та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-30 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивуючи тим, що вона та її чоловік втратили один до одного почуття любові та поваги, що привело до розпаду сім'Т. В судовому засідання позивач підтримав позовні вимоги. Відповідач в судове засіданні не зFявився, але надав до суду заяву в якій просить розглядати справу в його відсутність та проти позову не заперечує. Суд вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Сторони знаходяться у шлюбі з 14 квітня 1988 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, від шлюбу не повнолітніх дітей не мають. Судом встановлено, що сімFя існує формально, подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, в звFязку з чим шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-30 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначає, що 11 жовтня 2002 рову зареєструвала шлюб з відповідачем у Хорошевській селищній раді Харківського району Харківської області. Спільне життя не склалось, оскільки між подружжям постійно виникали сварки, з тих причин, що вони мають протилежні погляди на сімейне життя, відповідач зловживав спиртними напоями, в них не має дітей, а відповідач відмовлявся лікуватися. Два роки тому [PERSON] пішла з дому і з того часу шлюбно-сімейні відносини з відповідачем не підтримують. Зараз позивач має намір укласти шлюб з іншим чоловіком. Вважає, що подальше збереження шлюбу з відповідачем неможливе почуття кохання та поваги один до одного втрачено. Спільно нажитого майна не мають. \~ \~ \~ \~Позивач у\~судове \~засідання не з`явилась, подала до суду заяву, в якій позов про розірвання шлюбу підтримала, просила справу розглянути в її відсутність з постановленням заочного рішення по сраві. Відповідач про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином, у судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив. \~ \~ \~ \~Зі згоди\~позивача суд\~ухвалює рішення\~при заочному\~розгляді справи\~згідно положень ст. 224 ЦПК України. \~ \~ \~ \~Матеріалами справи встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини, Згідно свідоцтва про одруження серія [NUMBER] від 11 жовтня 2002 року [PERSON] . зареєстрував шлюб з [PERSON] (дошлюбне прізвище) у Хорошівсьеій селищній раді Харківського району Харківської області, про що зроблений актовий запис № 21, прізвища після одруження чоловіка - [PERSON] , дружини - [PERSON] (а. с. 5); \~ \~ \~ \~На підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитині-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони понад два роки однією сім`єю не проживають і з того часу шлюбно-сімейні відносини з відповідачем не підтримують. Спільне життя не склалось, оскільки між подружжям постійно виникали сварки, з тих причин, що вони мають протилежні погляди на сімейне життя, відповідач зловживав спиртними напоями, в них не має дітей, а відповідач відмовлявся лікуватися. Почуття кохання та поваги один до одного між подружжям втрачено. Зараз позивач має намір укласти шлюб з іншим чоловіком. За таких обставин суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам, шлюб повинен бути розірваний. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-30 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначає, що 19 серпня 1995 року зареєструвала шлюб з відповідачем у Маріупольському міському відділі реєстрації актів громадянського стану Донецької області, про що зроблений актовий запис № 870. Від шлюбу подружжя має дочку [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачем і знаходиться на її утриманні. Відповідач надає матеріальну допомогу на утримання дитини в добровільному порядку. В 2002 році сторони в справі припинили шлюбні відносини і мешкають окремо, спільного господарства не ведуть. Сімейне життя не склалося оскільки у подружжя різні характери, погляди на життя, відповідача не інтересували сімейні стосунки, між ними виникали непорозуміння. В даний час позивач має іншого чоловіка, з яким бажає зареєструвати шлюб. Згода про утримання дитини між сторонами досягнута. Майнового спору немає. Позивач у судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву, в якій позов про розірвання шлюбу підтримала, просила справу розглянути в її відсутність з постановленням заочного рішення по справі. Відповідач про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином, у судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи згідно положень ст. 224 ЦПК України. Матеріалами справи встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини. Згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] 19 серпня 1995 року [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] у Маріупольському міському відділ реєстрації актів громадянського стану Донецької області, про що зроблений актовий запис № 870, прізвища після одруження чоловіка - [PERSON] , дружини - Проляпа (а. с. 9); 22 квітня 1996 року у сторін в справі народилась дочка - [PERSON] , про що свідчить копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а. с. 5). На підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні ' причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитині-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В 2002 році сторони в справі припинили шлюбні відносини і мешкають окремо, спільного господарства не ведуть. Сімейне життя не склалося оскільки у подружжя різні характери, погляди на вжиття, між ними виникали непорозуміння, відповідача не інтересували сімейні стосунки. В даний час [PERSON] має іншого чоловіка, з яким бажає зареєструвати шлюб. Згода про утримання дитини між сторонами досягнута. Майнового спору немає. За таких обставин суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам, та інтересам їх дитини, шлюб повинен бути розірваний. \~ \~ \~ \~ Судові витрати суд залишає на рахунок позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-30 00:00:00

26.04.2010 р. позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з відповідачів заборгованості за спожиті комунальні послуги у розмірі 2738 грн. 38 коп., посилаючись на те, що відповідачі мешкають за адресою: [ADDRESS] і є споживачами послуг водо- і теплопостачання. Відповідачі не сплачували в повному обсязі за опалення і гарячу воду, що призвело до утворення заборгованості, за період з 01.01.2009р. по 01.02.2010р. у розмірі 2738 грн. 38 коп. Представник позивача надав заяву про \~ \~ \~ \~слухання справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити. У випадку неявки відповідачів, просив ухвалити заочне рішення. Відповідачі про час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином, у судове засідання не з`явились, причину неявки суду не повідомили, в зв`язку з чим суд визнає неявку відповідачів в судове засідання неповажною. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи згідно положень ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що відповідачі зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS] (а.с.4), і є споживачами послуг центрального опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання, що надає позивач. За період з 01.01.2009р. по 01.02.2010р. через несплату за відповідачами виникла заборгованість за опалення і гарячу воду у розмірі 2738 грн. 38 коп. (а.с.5). На час розгляду справи відповідачі заборгованість не сплатили. Згідно ст. 68 ЖК України, ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", споживачі зобов`язані щомісячно сплачувати за комунальні послуги, у тому числі і за опалення та гарячу воду. Згідно ст. 64 ЖК України відповідачі несуть рівні обов`язки по сплаті комунальних послуг, тому суд стягує солідарно із відповідачів заборгованість за опалення і гарячу воду у розмірі 2738 грн. 38 коп. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від ЗО квітня 2010р. позивачу відстрочили сплату судового збору у розмірі 51 грн. та витрат на інформаційне-технічне забезпечення у розмірі ЗО грн. до ухвалення рішення по справі. Згідно з ч.2 ст. 88 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог; ,ч. З ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-30 00:00:00

У березні 2010 року позивачі звернулися до суду з позовною заявою до Богуславської сільської ради про визнання права власності на самовільно збудоване майно, в якій просять суд визнати за ними право власності на самовільно збудоване майно, а саме: сарай під літ. «Л» розміром 3.50 х 3 м, сарай під літ. «М» розміром 6.10 х 4.30 м під шиферною покрівлею, які розташовані на подвір`ї житлового будинку [ADDRESS] . В обґрунтування позову позивачі посилалися на те, що в листопаді 1997 року вони придбали житловий будинок [ADDRESS] приблизно в 1999 році вони самовільно побудували два сараї для господарських потреб: сарай під літ. «Л» розміром 3.50 х 3.00 м та сарай під літ. «М» розміром 6.10 х 4.30 м. Загальна вартість будівель складає 4700 грн. Відповідно до висновку відділу містобудування та архітектури м. Павлограда № 24/08 від 01.04.2008 року, враховуючи обставини, що самовільно побудовані будівлі не порушують існуючих норм ДБН-360-92 «Житлові будинки для індивідуальних забудовників України», та їх можливо узаконити. Позивач [PERSON] , позивач та представник позивача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили суд їх задовольнити, в своїх поясненнях спиралися на доводи, викладені в позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Суд, вислухавши пояснення позивачів, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно зі ст. 376 п. 5 ЦК України, на вимогу власника, суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Згідно висновку відділу містобудування та архітектури Павлоградської міської ради № 24/08 від 01.04.2008 року, враховуючи обставини, що самовільно побудовані будівлі не порушують існуючих норм ДБН-360-92** «Житлові будинки для індивідуальних забудовників України», та їх можливо узаконити (а.с. 5). Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги, посилаючись на те, що з 03.12.2008 року вона з відповідачем - [PERSON] знаходилася у зареєстрованому шлюбі. Від зазначеного шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Відповідач матеріальної допомоги не надає. Дитина знаходиться на її матеріальному забезпеченню. Тому позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та до повноліття дитини. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечував проти задоволення позову. Суд заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають повному задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що відповідач матеріальної допомоги не надає на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , дитина знаходиться на матеріальному забезпеченню позивача. За таких обставин у суду є всі підстави для повного задоволення позову. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги, посилаючись на те, що з *7.10.2006 року, між позивачем та відповідачем по справі, був зареєстрований шлюб. Від зазначеного шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Відповідач матеріальної допомоги не надає. Дитина знаходиться на її матеріальному забезпеченню. Тому позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та до повноліття дитини. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та просив стягувати аліменти в розмірі 1/6 частини його заробітку. Суд заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають повному задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що відповідач матеріальної допомоги не надає на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , дитина знаходиться на матеріальному забезпеченню позивача. За таких обставин у суду є всі підстави для повного задоволення позову. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що шлюбні відносини між нею та відповідачем припинені з вересня 2009 року та спільне господарство сторони не ведуть. Вважає що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливо тому просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. Позивачка в судове засідання не з`явилась, проте надала до суду заяву у якій просила розглянути справу без її участі. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився. Про дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Про причини неявки суду не повідомив. В судовому засіданні встановлено, що 21.12.2007 р. в Жовтневму РАЦСу Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] і [PERSON] (актовий запис №1368.) Від цього шлюбу у них дітей не має. Спільне життя з Відповідачем не склалося через його переїзд до іншого міста та фактично шлюбні відносини між сторонами припинені з вересня 2009 р. . Спільне господарство сторони не ведуть, мешкають окремо. Спору про поділ майна, що є їх спільною власністю - немає. Оскільки подальше проживання та збереження шлюбу між сторонами не можливі. Суд, згідно ст. 110 Сімейного Кодексу України та ст. 3,15,118 і 119 Цивільно - процесуального кодексу України,-

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-30 00:00:00

Оскільки на виготовлення повного тексту рішення може бути витрачено значний час. Суд вражає за необхідне проголосити його вступні і резолютивну частини. На підставі викладеного, ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Виконавчого комітету Павлоградської міської Ради про визнання права власності на нерухоме майно, в якій просила суд: визнати за нею право власності на будинок [ADDRESS] . В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначила, що вона мешкає у будинку [ADDRESS] , з 1993 року зі своєю сім`єю. Заселення у будинок було здійснено на підставі рішення відповідача, однак на теперішній час її право власності на нерухоме майно не визнається. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала, надавши пояснення які відповідають змісту позовної заяви та будучи допитаною у якості свідка повідомила, що її було заселено у квартиру, яка розташована у будинку [ADDRESS] , керівником підприємства де вона працювала. З 1993 року вона постійно проживає у квартирі. Представник позивача просив суд задовольнити позов. Представник відповідача зазначив, що він не заперечує проти задоволення позовних вимог. Представник третьої особи КП «Павлоградське МБТІ» в судове засідання не з`явився, зазначивши, що просить справу розглянути за відсутністю третьої особи. Суд, вислухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши наявні письмові докази по справі, встановив наступні обставини: Починаючи з 02 листопада 1993 року позивач постійно проживає в квартирі [ADDRESS] ( а.с. 8 ). За даними КП «Павлоградське МЕТІ» розмір частки, що займає позивач, складає 14/50 частин спірного домоволодіння, які зареєстровано за [PERSON] ( а.с. 37 ). Після смерті [PERSON] , яка мешкала у зазначеному домоволодінні за час свого життя, спадкової справи не було заведено, та з заявами прошрийняття спадщини чи відмову від спадщини до Державної нотаріальної контори ніхто не звертався ( а.с. 62 ). Відповідно до ч.1 ст.344 ЦК України, - особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває 2 право власності на це майно ( набувальна давність ). Пунктом 8 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України передбачено, що правила ст. 344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. Встановивши обставини по справі, та положення чинного законодавства України, яке регулює спірні правовідносини, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме визнанню права власності позивача на - 14/50 частин домоволодіння [ADDRESS] , оскільки в судовому засіданні позивачем було підтверджено факт постійного, безперервного проживання у спірному домоволодінні. Даних, які б свідчили протилежне, у суду не має. Приймаючи до уваги положення ч.1 ст.11 ЦПК України, згідно змісту якого - суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, - питання про судові витрати судом не вирішувалось, так як такої вимоги позивач не ставив.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-30 00:00:00

Позивачка наполягала на стягненні з відповідача на своє утримання по 442 грн. щомісяця до досягнення їх сином [PERSON] , [INFO] 3-х років, тобто, до [INFO] . Відповідач позов визнав частково, та стверджував, що він має змогу сплачувати лише 300 грн... Вислухавши сторони, дослідивши представлені ними докази, оцінивши обставини справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що сторони з 2007 року по 2010 рік перебували у зареєстрованому шлюбі. Від цих стосунків в них народився син, [PERSON] , [INFO] , який мешкає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. Сама ж позивачка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х років, не працює. Тому вона дійсно потребує матеріальної допомоги. Разом з тим, відповідач працює, має реальні постійні прибутки. Тому він взмозі надавати позивачці матеріальну допомогу. Але, при цьому суд вважає і те, що відповідач вже зобов`язаний до сплати аліментів на дитину у розмірі по 500 (п`ятсот) грн. щомісяця. Згідно положення п. 2 ст. 82 СК України дружина, з якою мешкає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Визнаючи розмір такого утримання у 300 грн. щомісяця, суд враховує вище викладене. Враховує суд при цьому і те, що вирішення судом питання про стягнення аліментів з відповідача у твердій грошовій сумі, не позбавляє позивачку в інтересах дитини знову звернутися до суду з позовом про збільшення розміру стягнутих аліментів, у разі змінення на найкраще матеріального становища відповідача.

Outcome: approved