overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-28 00:00:00

В квітні 2010 року позивач звернувся з позовом до суду, у якому просив стягнути солідарно з відповідачів на користь МКП Хмельницьктеплокомуненерго заборгованість за послуги з теплопостачання в розмірі 5251,11 грн. за період з 01 ЛІ.2007 року по 31.03.2010 року. Свої позовні вимоги позивач мотивував тим, відповідно до Закону України „Про житлово- комунальні послуги та „Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМ України від 21.07.2005 року №630, платежі за послуги з теплопостачання вносяться власниками квартир, наймачами, орендаторами щомісячно. Однак плату за послуги з теплопостачання в повному обсязі відповідачі не вносять, а на неодноразові попередження з боку МКП Хмельницьктеплокомуненерго щодо погашення заборгованості не зреагували та заборгованості не погасили. Станом на 09.04.2010 року заборгованість боржників становить 5251,11 грн. за період з 01.11.2007 року по 31.03.2010 року. В судовому засіданні представник позивача свої вимоги підтримав та просить їх задоволити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав в повному обсязі. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявилися, хоча були повідомлені належним чином та у встановленому законом порядку про час та місця слухання справи, про причини неявки суд не повідомили. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження. Судом встановлено, що відповідачі не проводять своєчасну оплату за послуги з теплопостачання, внаслідок чого утворився борг у сумі 5251,11 грн. за період з 01.11.2007 року по 31.03.2010 року, що підтверджується довідкою №391 виданою МКП Хмельницьктеплокомуненерго від 09.04.2010 року та іншими матеріалами справи. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-28 00:00:00

В березні 2010 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача, в якій просить шлюб з відповідачем, зареєстрований 13 лютого 1994 року у Лабушненській сільській раді Кодимського району Одеської області, актовий запис № 02 - розірвати. В обґрунтування позову позивачка зазначила, що від шлюбу з відповідачем вони мають двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO]. З 2005 року вони з відповідачем фактично припинили шлюбні відносини та проживають окремо. Причиною розпаду сім'ї стала розбіжність поглядів на питання шлюбу, ведення домашнього господарства, утримання сім'ї. з цього приводу виникали постійні сварки. На теперішній час почуття любові втрачено, спільного господарства не ведуть. Діти проживають разом з нею і повністю знаходяться на її утриманні. У судовому засіданні позивачка позивні вимоги підтримала у повному обсязі та повідомила, що з 2006 року вона з відповідачем навіть й не спілкується. Крім цього, їй відомо, що на теперішній час у відповідача є інша сім'я. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, причин неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено у судовому засіданні, [PERSON] та [PERSON] 13 лютого 1994 року зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO]. З 2005 року вони з відповідачем фактично припинили шлюбні відносини та проживають окремо. Шлюб носить формальний характер і збереження його суперечить інтересам сторін. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-28 00:00:00

В березні 2010 року позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить шлюб з відповідачем, зареєстрований 22 червня 2007 року у Красногвардійському відділі реєстрації актів громадянського стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 378 розірвати. В обґрунтування позову позивач зазначила, що від шлюбу вони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Після реєстрації шлюбу відносини з відповідачем були нормальні до початку 2008 року. 27.02.2009 року відповідач забрав все своє майно і пішов з сім'ї. З цього часу вони проживають окремо і відносини не поновлювалися. Дитина проживає з нею. За цей час вона зустріла іншого чоловіка з яким створила сім'ю. В судове засідання позивач не зявилася. Через канцелярію суду від позивача надійшла заява згідно якої вона просить шлюб розірвати, справу розглянути за її відсутності. Відповідач в судове засідання також не зявився. Через канцелярію суду від відповідача надійшла заява в якій відповідач визнає позовні вимоги, просить справу розглянути за його відсутності. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 174 і 175 цього Кодексу. Згідно ст. 174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. Згідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено у судовому засіданні, [PERSON] та [PERSON] 22 червня 2007 року уклали шлюб. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. З березня 2009 року сторони фактично припинили шлюбні відносини, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Шлюб носить формальний характер і збереження його суперечить інтересам сторін. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розподіл майна подружжя, в якому просить визнати її право на майно, а саме: будинок з надвірними прибудовами та земельну ділянку за адресою м. Чернігів, вул. Кірова, 19-6, розділити майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, а саме: будинок з надвірними прибудовами та земельну ділянку за адресою м. Чернігів, вул. Кірова, 19-6, стягнути з відповідача судові витрати. Свої вимоги мотивує тим, що вона та відповідач передували у шлюбі з 1987 року. Спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини розірвані в лютому 2007 року, але продовжують проживати разом у спільному будинку та вести спільне господарство, але позивач постійно чує від відповідача репліки, яким він заперечує її право на частину їх спільного майна, а саме будинку з надвірними прибудовами, у якому позивач зареєстрована та проживає за адресою [INFO], вартість якого згідно оцінки МБТІ становить 39706 грн.. 01.11.1988 року згідно договору про надання в користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку на ім'я чоловіка була виділена земельна ділянка площею 450 кв.м. та зобов'язано побудувати двоповерховий будинок площею 114,83 кв.м.. Даний будинок позивач з відповідачем побудували власними силами в 2003 році, що підтверджується актом прийняття в експлуатацію приватного житлового будинку від 13.10.2003 року. При цьому за кошти як позивача, так і відповідача облаштовували та весь час проживали в даному будинку. Окрім того від шлюбу у сторін є син - [PERSON], [INFO], який на даний час проживає з позивачем. 17.10.2003 року колишній чоловік позивача приватизував земельну ділянку площею 0,0452 га та йому було видано державний акт про право власності на земельну ділянку, що знаходиться за адресою: м. Чернігів, вул. Кірова, 196. Згоди, щодо поділу майна сторони дійти не можуть, оскільки відповідач заперечує право позивача на спільне майно, яке набуте за час їх подружнього життя. 15.06.2010 року від позивача надійшла заява про зміну предмету позову, в якій вона просить визнати її право на 1/2 частину будинку з надвірними прибудовами м. Чернігів, вул.. Кірова, 19-6, стягнути з відповідача судові витрати. Ухвалою суду від 29.06.2010 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про розподіл майна подружжя та визнання права на майно, в частині розподілу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, а саме: будинок з надвірними прибудовами та земельну ділянку за адресою: м. Чернігів, вул.. Кірова, 19-6, залишено без розгляду. В судовому засіданні позивач та її представник заяву про зміну позовних вимог підтримали та просили визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину будинку з надвірними прибудовами в м. Чернігів, вул.. Кірова, 19-6. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про день та час слухання справи повідомлений у відповідності до ст.ст. 74, 76 ЦПК України. Про причини неявки суд не повідомлено. Заяви про відкладення слухання справи до суду не надходило.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-28 00:00:00

КП «Управління будинками №2» м.Городка 07.05.2010р. звернулось в суд з позовом, в якому просить стягнути з відповідача, що проживає в [INFO] заборгованості за квартирну плату та плату за централізоване опалення за період з серпня 2009р. по квітень 2010р. В обґрунтування позову покликалось про те, що відповідач користується як власник квартирою № 27 в будинку № 53 по вул. Авіаційна в м. Городку. Внаслідок систематичної несплати власником квартири за надані послуги утворилась заборгованість, яку останній добровільно не погашає. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, просить про стягнення з відповідача заборгованості за квартирну плату та плату за централізоване опалення за період з серпня 2009р. по 01.04.2010р. в сумі 1294 грн. 24 коп. та судових витрат по справі. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду (а.с.23), у судове засідання не з»явився, причин своєї неявки суд не повідомив, а тому суд вважає за можливе проводити розгляд справи у заочному порядку, що відповідає вимогам ст. 224 ЦНК України, проти чого представник позивача не заперечила. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов слід задоволити. Відповідно до вимог ст. 509 ЦК України, ст. 10 ЗУ "Про приватизацію державного житлового фонду", ст.ст. 64, 66-68, 162 ЖК України на власників квартир покладено обов'язок по оплаті витрат пов"язаних з утриманням будинку та за комунальні послуги. Плата за користування житлом та надані комунальні послуги вноситься щомісячно за встановленими нормами і тарифами. Споживач зобов'язаний своєчасно оплачувати надані послуги. Заборгованість за надані послуги може бути стягнена із споживача у встановленому законом порядку. Із довідки КП Управління будинками №2 м.Городка №1344 від 30.04.20Юр.(а.с.З), талону до ордеру №106 від 01.09.1994р. (а.с.7), убачається, що квартира [ADDRESS]належить на праві власності відповідачу [PERSON] Наявність по квартирі [ADDRESS] на 01.04.2010р. заборгованості, з серпня 2009р. й далі, з них - 1035 грн. 39 коп. по оплаті за опалення та 258 грн. 85 коп. за квартплату, а всього на 1294 грн. 24 коп., підтверджується розрахунком долученим до матеріалів справи та повідомленнями (а.с.11-12, 8-10). Відповідач таку заборгованість добровільно не погашає, л тому така підлягає стягненню з нього в судовому порядку. В порядку ст. 88 ЦПК України, підлягає стягнення з відповідача в користь місцевого бюджету м. Городок 51 грн. судового збору та в користь КП Управління будинками № 2 30 грн.витрат на інформаційно-технічне забезпечення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-28 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] перебувають зареєстрованому шлюбі, в період якого, а саме 24.08.2004 року позивачка народила дочку [PERSON], батьком якої являється [PERSON] Дитина знаходяться на утриманні матері. 11.06.2010 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу, посилаючись на те, що дочка знаходиться на її утриманні, а відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча відповідно до вимог ст.180 СК України він зобовязаний таку допомогу надавати і за станом свого здоровя та матеріальним становищем взмозі її надавати. В судовому засіданні позивачка наполягає на задоволенні позовних вимог. Відповідач позов визнав повністю, пояснивши, що працює і взмозі сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини заробітку. Визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-28 00:00:00

26 травня 2010 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на неповнолітню доньку [PERSON]. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що з відповідачем вона знаходиться в шлюбі з 16.01.09 р. Під час шлюбу народила доньку [PERSON], [INFO]. З відповідачем на даний час разом не проживає, останній в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, донька знаходяться на її повному утриманні. Відповідач до суду повторно не з'явився, хоча своєчасно був повідомлений про час і місце розгляду справи, про причини неявки суд не сповістив, клопотання про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Суд вважає за можливе слухати справу у його відсутності на підставі матеріалів, що є у справі. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню зі слідуючих підстав. Згідно зі ст. 180 СК України батьки повинні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. При ухиленні батьків від цього обов'язку кошти на утримання дітей стягуються з них в судовому порядку. Відповідач, який є батьком дитини, зобовязаний матеріально утримувати своїх дітей. З копії свідоцтва про народження, виданого 04 ьерезня 2009 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Барвінківського районного управління юстиції, реєстровий запис № 22, вбачається, що [PERSON] є батьком [PERSON], яка народилася 22 лютого 2009 року у [PERSON] Той факт, що відповідач ухиляється від утримання дитини, підтверджується довідкою виконкому Барвінківської міської ради від 07.04.10 р., згідно з якою [PERSON] дійсно знаходяться на утриманні матері. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує обставини, вказані в ст. 182 СК України, і приходить до висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти в розмірі ? частини всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно зі ст. 84 СК України, дружина в період вагітності, а також дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років, якщо чоловік може надавати матеріальну допомогу. Враховуючи матеріальний стан відповідача суд вважає що з останнього на користь позивачки слід стягнути аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з 26 травня 2010 року до досягнення дитиною трирічного віку - 22 лютого 2012 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-28 00:00:00

Заявник у червні 2010 року звернувся до суду із зазначеною заявою, посилаючись на те, що його батько [PERSON] помер 08.02.2009 року, спадщину після його смерті заявник не приймав, а прийняла його мати та зараз проходить процедура оформлення спадщини. Так як мати заявника дуже похилого віку, то [PERSON] необхідно за її життя встановити факт родинних відносин. Необхідність виникає у звязку з тим, що в свідоцтві про народження заявника, яке видане у м. Кривий Ріг, Дзержинським РайЗАКСом 23.08.1950 року за №1137 прізвища його батьків помилково зазначені як «[PERSON]Д.» та «[PERSON]А.», а вірно [PERSON] та [PERSON] Враховуючи викладене, заявник просить встановити факт, що він є сином [PERSON] померлого 08.02.2009 року та [PERSON] [INFO]. У судове засідання заявник не зявився, в матеріалах справи є заява про розгляд справи за його відсутності. Суд, вивчивши матеріали справи вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд вправі встановити факт родинних відносин між фізичними особами. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, що батько [PERSON] - [PERSON] помер 08.02.2009 року. Спадщину після смерті батька заявник не приймав, а прийняла його мати [PERSON] та зараз проходить процедура оформлення спадщини. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON], яке видане у м. Кривий Ріг, Дзержинським РайЗАКСом 23.08.1950 року за №1137 прізвища його батьків помилково зазначені як «[PERSON]Д.» та «[PERSON]А.», а вірно [PERSON] та [PERSON], у звязку з цим в паспорті заявника прізвище теж зазначено як [PERSON] Той факт, що у свідоцтві про народження заявника допущена помилка підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] (а.с.11), свідоцтвом про народження [PERSON] (а.с.7), свідоцтвом про шлюб [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). Таким чином, зібрані по справі докази та їх оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту родинних відносин між ним та [PERSON], померлим 08 лютого 2009 року, та [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача, який в ході судового розгляду уточнив, та остаточно просив стягнути з останнього суму пайового внеску члена кредитної спілки в розмірі 18318,07 грн. згідно рахунку № 224 у КС «Дністер». Позов мотивує тим, що відповідач зобовязаний повернути всю суму внеску на вимогу члена кредитної спілки. Як на підставу задоволення позову вказує на положення ст. 23 ЗУ «Про кредитні спілки». У судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали із аналогічних викладеним у позовній заяві підстав. Представники відповідача [PERSON], [PERSON] у судовому засіданні позов визнали повністю, пояснивши, що розмір заборгованості заявлений у позові є вірним, неможливість виконання зобовязання перед позивачем обумовлена на даний час відсутністю достатніх коштів на рахунках відповідача, оскільки такі перебувають у банківських установах, що знаходяться в процедурі ліквідації. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, постановляючи рішення відповідно до вимог ст.ст. 174, 215 ЦПК України, суд вважає, що позов слід задоволити з наступних підстав. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи (копією рахунку № 224 у КС «Дністер»), а також поясненнями сторін встановлено, що позивачем 15.04.2004р. відкрито у відповідача рахунок № 224. На даний час розмір пайового внеску позивача становить 18318,07 грн. згідно рахунку № 224 у КС «Дністер». Відповідач добровільно вказані кошти на вимогу позивача повернути відмовляється. Відповідно до ст. 23 ЗУ «Про кредитні спілки» внески членів кредитної спілки на депозитні рахунки, а також нараховані на такі кошти та пайові внески плата (проценти) належить членам кредитної спілки на праві приватної власності. Кожний член кредитної спілки має право одержати належні йому кошти, зазначені в частині першій цієї статті, у порядку і строки, які визначені відповідно до частини сьомої статті 10 цього Закону, статуту кредитної спілки або укладеними з членом кредитної спілки договором. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. А тому позов слід задоволити та стягнути із відповідача на користь позивача суму пайового внеску в розмірі 18318,07 грн. згідно рахунку № 224 у КС «Дністер».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача, яким просив стягнути з останнього суму пайового внеску члена кредитної спілки разом із нарахованими процентами на внесок в розмірі 147292,62 грн. згідно рахунку № 7 у КС «Дністер» та суму пайового внеску члена кредитної спілки разом із нарахованими процентами на внесок в розмірі 56102,63 грн. згідно рахунку № 261 у КС «Дністер». Позов мотивує тим, що відповідач зобовязаний повернути всю суму внеску на вимогу члена кредитної спілки. Як на підставу задоволення позову вказує на положення ст. 23 ЗУ «Про кредитні спілки». У попередньому судовому засіданні позивач позов підтримав із аналогічних викладеним у позовній заяві підстав. Представники відповідача [PERSON], [PERSON] у попередньому судовому засіданні позов визнали повністю, пояснивши, що розмір заборгованості заявлений у позові є вірним, неможливість виконання зобовязання перед позивачем обумовлена на даний час відсутністю достатніх коштів на рахунках відповідача, оскільки такі перебувають у банківських установах, що знаходяться в процедурі ліквідації. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, постановляючи рішення відповідно до вимог ст.ст. 174, 215 ЦПК України, суд вважає, що позов слід задоволити з наступних підстав. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи (копією рахунків № 7 та № 261 у КС «Дністер»), а також поясненнями сторін встановлено, що позивачем у січні 2004р. відкрито у відповідача рахунок № 7, у вересні 2007р. - № 261. На даний час розмір пайового внеску позивача разом із нарахованими процентами на внесок як члена кредитної спілки становить 147292,62 грн. згідно рахунку № 7 та 56102,63 грн. згідно рахунку № 261 у КС «Дністер». Відповідач добровільно вказані кошти на вимогу позивача повернути відмовляється. Відповідно до ст. 23 ЗУ «Про кредитні спілки» внески членів кредитної спілки на депозитні рахунки, а також нараховані на такі кошти та пайові внески плата (проценти) належить членам кредитної спілки на праві приватної власності. Кожний член кредитної спілки має право одержати належні йому кошти, зазначені в частині першій цієї статті, у порядку і строки, які визначені відповідно до частини сьомої статті 10 цього Закону, статуту кредитної спілки або укладеними з членом кредитної спілки договором. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. А тому позов слід задоволити та стягнути із відповідача на користь позивача суму пайового внеску разом із нарахованими процентами в розмірі 147292,62 грн. згідно рахунку № 7 та 56102,63 грн. згідно рахунку № 261 у КС «Дністер».

Outcome: approved