Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-08 00:00:00

В березні 2010 року [PERSON] звернулася до суду з таким позовом в якому вказувала, що 03 вересня 2007 року між нею та фізичною особою-підприємцем [PERSON] було укладено письмовий договір позики. Відповідно до договору позивачка зобовязалася передати у власність позичальника грошові кошти в розмірі 2 000 000 грн., а остання зобовязалася повернути їх в строк до 05 жовтня 2009 року. В підтвередження факту отримання коштів ФОП [PERSON] надала позикодавцю письмову розписку. Разом з тим, згідно договору поруки від 03 вересня 2007 року відповідачка [PERSON] поручилася за вчасне та повне виконання зобовязань з боку позичальника, взявши на себе зобовязання відповідати з нею в солідарному порядку за порушення останньою умов договору позики. Посилаючись на те, що відповідачі ухилилися від повного та своєчасного виконання умов договору позики, тому [PERSON] просила стягнути з них в солідарному порядку борг з врахуванням встановленого індексу інфляції, а також три проценти річних від простроченої суми та пеню в розмірі подвійоної облікової ставки НБУ за весь час прострочення платежу, а всього за період з 15 жовтня 2009 року по 15 березня 2010 року в розмірі 2\~319\~596,89 грн., а також всі судові витрати, понесені нею при зверненні до суду. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] свої вимоги підтримали в повному обсязі, надали пояснення, аналогічні викладеним в позові. Відповідачі ФОП [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявилися, проте надали суду письмові заяви про розгляд справи бех їхньої участі та повне визнання позовних вимог. Представник відповідачки ФОП [PERSON] [PERSON] в судове засідання не зявився, судом належним чином про час та місце розгляду справи повідомлений, причину неявки суду не повідомив. Суд вважає за необхідне розглянути справу без участі осіб, що не зявилися в судове засідання, оскільки матеріали справи містять всі необхідні відомості про права та взаємовідносини сторін. Заслухавши пояснення позивачки, її представника, дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів, суд прийшов до наступного. Судом встановлено, що 03 вересня 2007 року [PERSON] та ФОП [PERSON] уклали між собою в письмовій формі договір позики. Відповідно до договору позивач передав у власність позичальника готівкою грошові кошти в розмірі 2 000 000 грн., а остання зобовязалася повернути їх в строк до 05 жовтня 2009 року. ФОП [PERSON] власноручно отримала кошти в день укладення договору про що нею було написано письмову розписку. Водночас сторони узгодили між собою те, що наслідками порушення умов договору позики в частині своєчасного виконання зобовязань позичальником є сплата позичальником позикодавцю пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від простроченої суми. Разом з тим, згідно договору поруки від 03 вересня 2007 року відповідачка [PERSON] поручилася за вчасне та повне виконання умов договору позичальником, а в разі його порушення зобовязалася самостійно виконати зобовязання протягом пяти днів з дати одержання від кредитора вимоги про виконання зобовязань за договором позики. Водночас умовами договору передбачено солідарну відповідальність позичальника та поручителя перед позикодавцем. Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обовязки виникають з підстав, передбачених законодавством, зокрема з договорів та інших правочинів. З положень ч. 1 ст. 1046, ст. 1047 ЦК України вбачається, що за договором позики (який укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян) одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Положення ч. 1 ст. 1049 ЦК України передбачають обовязок позичальника повернути позикодавцеві позику (кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 1 ст. 1050 ЦК України в разі несвоєчасного повернення суми позики, позичальник не звільняється від виконання зобовязання та зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України, зокрема, суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Крім цього, положення ст.ст. 546, 548-551 ЦК України вказують на те, що сторони зобовязання можуть домовитися про забезпечення його виконання. Виконання зобовязання моеж забезпечуватися неустойкою (в тому числі пенею тобто неустойкою, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного зобовязання за кожен день прострочення виконання) та порукою. Згідно ч. 1 ст. 553, ч.ч. 1,2 ст. 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. У разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Оскільки ні позичальник, ні поручитель свої зобовязання перед позикодавцем не виконали, а тому з відповідачів в солідарному порядку на користь позивачки підлягають стягненню: -2 000\~000 грн. боргу за договором позики; -сума втрат в звязку в інфляцією за весь час прострочення платежу, при цьому сукупний індекс інфляції за період з жовтня 2009 року по лютий 2010 року (включно) становить 106,8 %, тобто (2\~000\~000 грн. (сума боргу) х 106,8 % (сукупний індекс інфляції) - 2\~000\~000 грн. (сума боргу)), проте в межах вимог підлягає стягненню 123\~871,05 грн.; -3% річних від простроченої суми (за період з 15 жовтня 2009 року по 15 березня 2010 року), що становить 24 821,38 грн. (2 000\~000 грн. (сума боргу) х 3% : 365 днів (кількість днів в році) х 151 день (кількість днів прострочення платежу)); -пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ (за період з 15 жовтня 2009 року по 15 березня 2010 року), що становить 169 616,44 грн. (2 000\~000 грн. (сума боргу) х 20,50% (подвійна облікова ставка НБУ): 365 днів (кількість днів в році) х 151 день(кількість днів прострочення платежу)), а всього борг в розмірі 2\~318\~308, 87 грн.. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача також підлягають стягненню в рівних частках 120 грн. витрат з інформаційно технічного забезпечення розгляду справи, а також 1 700 грн. судового збору.

Outcome: partial