Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-29 00:00:00

У вересні 2009 року позивач звернувся до суду з позовом до Олександрійської міської ради з вимогою визнання дій відповідача неправомірними та зобовязання виплатити йому 15000 грн. майнової та 15000 грн. моральної шкоди. Зазначав, що з грудня 2007 року він є власником квартири [ADDRESS]. Купуючи квартиру, йому стало відомо, що мешканцям будинків району, до якого відноситься і будинок № 10 по вул. Трудових Резервів, в звязку з аварійною ситуацією будуть відшкодовані витрати на встановлення індивідуального газового опалення. Він також звернувся до міської ради із заявою про компенсацію коштів, які він витратив особисто в сумі 15000 грн. на монтаж системи автономного газового опалення, однак йому було відмовлено. Дії відповідача вважає неправомірними і просить суд зобовязати відповідача відшкодувати заподіяну йому майнову і моральну шкоду, яку він оцінює в 15000 грн. В якості співвідповідача по справі ухвалою суду було залучено фінансове управління Олександрійської міської ради. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги. Представник Олександрійської міської ради позов не визнав, обґрунтовуючи свої заперечення відсутністю будь-яких правових підстав для задоволення позову. Представник співвідповідача фінансового управління Олександрійської міської ради в суд не зявився, в своєму письмовому клопотанні начальник управління, заперечуючи позовні вимоги, просив справу слухати без його участі. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити на підставі наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. В січні 2006 року в м. Олександрії внаслідок аварійної зупинки комунального підприємства «Теплоелектроцентраль» залишилися без опалення житлові будинки мікрорайонів міста «Перемога» та «Жовтневий». 16.06.2006 року виконавчий комітет Олександрійської міської ради прийняв рішення № 469 «Про дозвіл на виконання аварійно-відновлювальних робіт мереж опалення житлових будинків мікрорайонів «Перемога» та «Жовтневий», що не ввійшли в перелік невідкладних робіт з ліквідації наслідків аварійної зупинки КП «Теплоелектроцентраль» у січні 2006 року» 10.10.2006 року Олександрійський міський голова видав розпорядження № 3-299-р «Про визначення категорії населення на встановлення автономного газового опалення мікрорайонів Перемога та Жовтневий», де було зазначено про створення комісії для визначення категорій осіб, яким необхідно встановити автономне опалення. Рішенням виконавчого комітету олександрійської міської ради від 19.10.2006 року за № 813 було надано дозвіл на виконання робіт по встановленню автономного опалення в квартирах малозабезпечених квартиронаймачів житлових будинків мікрорайонів «Перемога» і «Жовтневий» та селища Димитрове згідно з додатками 242-х квартир, в тому числі в будинку № 10 по вул. Трудових Резервів, де на час прийняття зазначеного рішення позивач, який є мешканцем м. Києва, ще не мав ніякого житла в м. Олександрії і квартира № 14 не увійшла до переліку квартир по виконанню робіт з автономного опалення. В грудні 2007 року позивач уклав угоду з [PERSON] купівлі-продажу квартири [ADDRESS], яка не була посвідчена нотаріально, потім в лютому 2008 року за свої кошти встановив систему автономного опалення квартири. Рішенням Олександрійського міськрайонного суду від 21.02.2008 року зазначена угода за позовом [PERSON] була визнана дійсною і за позивачем визнано право власності на спірну квартиру. Оскільки квартири малозабезпечених квартиронаймачів в будинку № 10 по вул. Трудових Резервів згідно вищезазначених рішень міської влади підпадали під встановлення автономного опалення за рахунок коштів, виділених на капітальний ремонт житлового фонду міста, позивач як власник квартири [ADDRESS] 12.05.2008 року звернувся із заявою на імя міського голови [PERSON] з проханням відшкодувати йому витрачені кошти на встановлення автономного опалення. Однак отримав відповідь за підписом заступника міського голови про відсутність правових підстав для виплати позивачу витрачених ним коштів за рахунок місцевого бюджету. Оцінивши наведені сторонами та долучені до справи документально підтверджені докази, суд приходить до висновку про безпідставність позовних вимог, які не ґрунтуються на законі. Посилання позивача на порушення його прав, визначених ст.ст. 282, 386 ЦК України, суд визнає необґрунтованим. Купуючи в грудні 2007 року квартиру № 14 житлового будинку № 10 по вул. Трудових Резервів, позивач, який проживав у м. Києві в квартирі з опаленням, був усвідомлений, що квартира в м. Олександрії була без опалення, що безумовно позначилося на зменшенні її вартості. Суд також приймає до уваги, що дозвіл міської влади на виконання робіт по встановленню автономного опалення за рахунок коштів, виділених на капітальний ремонт житлового фонду міста, стосувався квартир малозабезпечених квартиронаймачів пенсіонерів, одиноких, учасників Великої Вітчизняної війни та інших, які не мали іншого житла, і на момент аварії проживали в квартирах, в яких було припинено опалення. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивач не довів завдання йому шкоди діями відповідачів. З наведених підстав суд не вбачає неправомірних дій зі сторони відповідачів, що виключає задоволення позовних вимог про відшкодування майнової та моральної шкоди.

Outcome: dismissed