Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] спілки «Перше кредитне товариство», в якому просить стягнути з [PERSON] спілки «Перше кредитне товариство» на його користь суму вимог за договором №КК-1/0176/08/940 у розмірі 5013,42 (пять тисяч тринадцять грн. сорок дві коп.) та суму завданої моральної шкоди у розмірі 1000 (тисяча) грн. Відповідач в судове засідання не зявився, своїх представників до суду не направив, про час, дату та місце судового засідання був повідомлений належним чином у встановленому законом порядку, тому суд вважає недоцільним подальше відкладання справи та на підставі статті 169 ЦПК України провести розгляд справи в заочному порядку. Позивач у судове засідання не з*явився, до суду надіслав заяву в якій просив розглянути справу без його участі. Дослідивши матеріали справи та існуючі у справі докази, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані й підлягають задоволенню частково. Так , судом встановлено, що між позивачем - [PERSON] (членом кредитної Спілки) та відповідачем - [PERSON] Спілкою «Перше кредитне товариство» (далі спілка) 10.09.2008р. був укладений Договір № КК-1/0176/08/940 про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок у розмірі 1537 грн. На виконання умов договору № КК-1/0176/08/940 від 10.09.2008 р. [PERSON] передав у Спілку готівкою грошові суми у розмірі 1537 грн., що підтверджується квитанцією № 6623 від 10.09.08 р., у розмірі 2000 грн., що підтверджується квитанцією №6708 від 12.09.08 р. у розмірі 50 грн. що підтверджується квитанцією № 7128 від 03.10.08 у розмірі 50 грн., що підтверджується квитанцією №7726 від 10.11.08., у розмірі 50 грн., що підтверджується квитанцією №8149 від 08.12.08 р. Всього на загальну суму 3687 грн. В свою чергу, згідно п. 2.2. договору №КК-1/0176/08/940 від 10.09.2008р. Спілка приймає внесок на умовах строковості, зворотності та платності на строк 12 місяців, початком якого є дата внесення Внеску, а закінченням - 10 вересня 2009 року, з процентною ставкою за Внеском у розмірі 21% річних згідно програми «Подарунковий». Але станом на 10.09.2009р. на вимогу [PERSON] видати вклад і нараховані по договору № КК-1/01176/08/940 від 10.09.2008 р. відсотки [PERSON] Спілка «Перше [PERSON] Товариство» відмовила в видачі. Станом на 10.03.2010р. невиплачена частина вкладу і нараховані по ньому відсотки складають 4455, 87 грн. прострочення видачі вкладу складає 169 діб. Згідно ст. 526 ЦКУ «зобовязання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договорів на вимогу Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства». Всупереч зазначеній нормі закону Спілка не виконала зобовязання за договором, так як в порушення п.1.1. договору про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок та п.2, п.3 ст. 1060 ЦКУ не видала вклад на першу вимогу вкладника. Слід підкреслити, що п.2, п.3 ст. 1060 ЦКУ встановлює, що договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобовязаний видати вклад на першу вимогу вкладника. Статтею 612 ЦКУ надається визначення прострочення боржника: « боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання, не виконав його у строк, встановлений договором або законом» За порушення грошового зобовязання ст.. 625 ЦКУ передбачає відповідальність боржника. Так, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних простроченої суми. Також ст.. 1061 ЦКУ передбачає, що проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові. Виходячи з вищевикладеного, боржник [PERSON] Спілка «Перше [PERSON] Товариство» (Спілка) зобовязана сплатити борг з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, три проценти річних від простроченої суми, а також відсотки за договором № КК-1/0176/08\\940 від 10.09.2008 року у розмірі 21% річних. Таким чином, загальна сума моїх вимог за договором № КК-1/0176/08/940 від 10.09.2008 р. складає: 4455, 87 грн. + 433,32 грн. + 62,38 грн. + 61,85 грн. = всього 5013,42 грн. До того ж, відповідно до ч.2 ст. 1058 ЦКУ договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором. Стаття 633 цього кодексу дає визначення поняттю публічний договір: публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обовязок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться. Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Виходячи з вищезазначеного, вкладник за договором банківського вкладу є споживачем банківських послуг. Відповідно захист його прав як споживача регламентовано Законом України № 1023 від 12.05.91 р. «Про захист прав споживачів та відповідними нормами ЦКУ. Згідно ст.12 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право вимагати від виконавця, щоб якість наданої послуги відповідала вимогам нормативно - правових актів та нормативних документів, умовам договорів. Як вже було зазначено вище якість банківської послуги за договором № КК-1/0176/08/940 від 10.09.2008 р. не відповідає умовам п.1.1. цих договорів та п.2. ст.. 1060 ЦКУ. Відповідно до ст. 1209 ЦКУ виконавець послуг зобовязаний відшкодувати шкоду, завдану фізичній особі внаслідок недоліків послуг, при цьому відшкодування шкоди не залежить від вини виконавця Крім того, згідно ст. 611 ЦКУ одним з правових наслідків порушення зобовязання є відшкодування моральної шкоди. У ст.. 23 ЦКУ також зазначено: «особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення прав». Відшкодування моральної шкоди передбачено також й ст.. 3 Закону України «Про захист прав споживачів». Як вже зазначалося, даний позов відноситься до категорії позовів про захист споживачів, Згідно п.10. ст.. 4 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне майно від 21.01.93 р. №7-93 та ст.. 24 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати державного мита за позовами, що повязані з порушенням їх прав. Згідно зі ст.. 23 Закону України „Про кредитні спілки внески (вклади) членів кредитної спілки на депозитні рахунки, а також нарахована на такі кошти та пайові внески плата (проценти) належать членам кредитної спілки на праві приватної власності. Кожний член кредитної спілки має право одержати належні йому кошти у порядку і строки, які визначені відповідно до укладеного з членом кредитної спілки договорами. Неодноразові звернення позивача в усній формі та письмовий формі до КС „ПКТ з вимогою про повернення належної позивачу грошової суми не дали результату. Відповідач не виконує свої зобовязання по поверненню суми внеску, що відповідно до ст. 610 ЦК України є порушенням зобовязань. Згідно укладеного Договору КС «ПКТ» зобовязана своєчасно та в повному обсязі здійснювати виплату процентів, а також повернення вкладникові його коштів на підставі його заяви, але кошти позивача протиправно утримуються КС «ПКТ». [PERSON] спілка «Перше [PERSON] Товариство» порушила договірні зобовязання, а також статтю 9, п. 4 ЗУ «Про кредитні спілки», згідно якого вкладник ( член спілки ) має право вимагати від Спілки припинення або дострокового виконання зобовязань по Свідоцтву та Договору. Відповідно до ст. 27 ЗУ «Про кредитні спілки» у разі порушення вимог даного закону, а саме: порушення виконання грошового зобовязання перед вкладником, застосовуються санкції відповідно до законів України. Таким чином, згідно ст. 526 ЦК України - зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору , а відповідач своїми діями грубо порушив умови договору та не виконав свої зобовязання перед позивачем, внаслідок чого, відповідно ст. 610, 611 ЦК України, наступають правові наслідки порушення зобовязання, встановлені договором або законом відшкодування збитків чого і вимагає позивач. Вирішуючи питання щодо відшкодування моральної шкоди, виходячи із загальних підстав такого відшкодування, визначених в ст. 1167 ЦК України, в якої вказано що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю відшкодовується особою, яка її завдала, а також якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено належним чином що дії або бездіяльність відповідача завдали йому моральної шкоди, тому дана вимога не підлягає задоволенню. Також, на підставі ст. ст. 78, 88 ЦПК України, суд вважає за правомірне задовольнити вимогу позивача, щодо стягнення із відповідача всіх судових витрат пов'язаних з розглядом даної справи. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: partial