Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-24 00:00:00

[PERSON]К звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності документів, посилаючись на те, що 01 квітня 1954 року заявниця зареєструвала шлюб з [PERSON] та обрала його прізвище. Дошлюбне прізвище заявниці Єжак, що підтверджується свідоцтвом про народження. З 1943 року вона була прийнята на роботу стрілочником ст. Дебальцеве, Сєверо-Донецької залізниці та 10 жовтня 1946 року була оформлена трудова книжка, в якій її прізвище помилково було вказано [PERSON], замість правильного Єжак. Крім цього 21 вересня 1954 року вона була нагородження медаллю «За трудовое отличие», але у посвідченні до медалі її прізвище було вказано не правильно, а саме [PERSON]. Також 28 квітня 2010 року заявниця отримала довідку з архіву Луганської дирекції залізничних перевезень про її працю на залізничному транспорті, де її прізвище вказано [PERSON]. В звязку з чим просить встановити факт приналежності їй трудової книжки, яка видана 10 жовтня 1946 року станцією Дебальцеве, Сєверо-Донецької залізниці, архівної довідки, яка видана Луганською дирекцією залізничних перевезень 28 квітня 2010 року та посвідчення до медалі «За трудовое отличие», яке видане 21 вересня 1954 року на імя [PERSON] належить їй [PERSON]. В судовому засіданні заявниця підтримала свою заяву та просила задовольнити її в повному обсязі, доповнивши свої вимоги тим, що іншим шляхом аніж судовим вона не має можливості відновити документи, які посвідчують необхідні їй факти. Представник заінтересованої особи Управління праці та соціального захисту населення Лозівської районної державної адміністрації Харківської області в судовому засіданні не заперечував проти задоволення заявлених вимог. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Згідно ст. 174ч.4 ЦПК України у разі визнання зацікавленою особою заяви, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення заяви. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, допитавши свідка, суд прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено, що заявниця з 1943 року працювала стрілочником ст. Дебальцеве, Сєверо-Донецької залізниці. В теперішній час вона оформлює документи для визнання її статусу, як ветерана Великої Вітчизняної війни, але при оформленні необхідних документів було виявлено, що в трудовій книжці, яка була заповнена 10 жовтня 1946 року прізвище заявниці було вказано на російській мові «Єжакова» замість правильного «Єжак». 01 квітня 1954 року заявниця зареєструвала шлюб з [PERSON] та обрала його прізвище, що підтверджується свідоцтвом про одруження, серії ЯТ № 798690, яке видано Штормівської сільською радою Ново-Айдарського району, Ворошивлоградської області 01 квітня 1954 року. В трудовій книжці було внесено виправлення та змінено прізвище заявниці з «Єжакова» на «Лобас», яке також було внесено без належного оформлення, тобто не було вказано підставу виправлення. Крім цього 21 вересня 1954 року заявниця була нагороджена медаллю «За трудовое отличие», але у посвідченні до медалі її прізвище було вказано не правильно, а саме [PERSON]. Також 28 квітня 2010 року заявниця для підтвердження свого трудового стажу отримала довідку з архіву Луганської дирекції залізничних перевезень про працю на залізничному транспорті, де її прізвище вказано [PERSON]. Як вбачається з свідоцтва про народження заявниці її дівоче прізвище значиться «Єжак», що підтверджується повторним свідоцтвом про народження, серії ЯШ № 449851, яке видано Штормівської сільською радою Ново-Айдарського району, Ворошиловградської області 28 жовтня 1980 року. З свідоцтва про одруження вбачається, що заявниця вступила в шлюб з [PERSON] та після реєстрації одруження їй присвоєно прізвище [PERSON]. Також цей документ вказує на те, що в шлюб вступала «Єжак Тетяна Климівна» так як і вказано в свідоцтві про її народження. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON], пояснила, що вона є донькою заявниці. Їй відомо, ще з дитинства, що мати [PERSON] працювала на залізничному транспорті, а саме Луганської дирекції залізничних перевезень старшим стрілочником в період з 1943 року по 1953 роки, а також, що в 1954 році мати була нагороджена медаллю «За трудовое отличие». Але, як вже стало відомо, при заповненні трудової книжки та посвідчення до медалі були допущені помилки в прізвищі матері, що в теперішній час для неї складає проблеми. Вона не може отримати статус ветерана Великої Вітчизняної війни. Іншим шляхом, аніж судовим мати не має можливості внести виправлення в документи, так як підприємства, яке вносило записи в трудову книжку не існує, як не існує і Радянського Союзу. З урахуванням наведеного, у суду не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідком. Її показання обєктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам. Згідно з ч. 2 п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду № 5 від 31 березня 1995 року заяви про встановлення факту приналежності особі вироку, рішення суду, білету про членство в обєднанні громадян, військового квитка, посвідчення до ордену та медалі, паспорту, чи свідоцтв, які видають органи реєстрації записів цивільного стану, і інших документів, які посвідчують особу, судовому розгляду не підлягають, крім випадків, коли іншим шляхом ніж судовим встановити факт належності даних документів не має можливості. Судом встановлено, що заявниця не має іншої можливості внести виправлення до офіційних документів, які підтверджують факти роботи в період Великої Вітчизняної війни та факту нагородження медаллю «За трудовое отличие», а саме до трудової книжки, архівної довідки та посвідчення до медалі, аніж шляхом звернення до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів. Так, станція Дебальцево, Сєвєро Донецької залізниці, де працювала заявниця в період з 20.08.1943 року по 30.04.1948 року в теперішній час не існує, як і не існує Президіума Верховної Ради СРСР, який нагородив медаллю заявницю. В звязку з чим організації, які видали документи, не мають можливості внести до них відповідні виправлення. Встановлення цього факту тягне для заявниці юридичні наслідки, а саме визначення статусу як ветерана Великої Вітчизняної війни. Таким чином зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючих документів.

Outcome: approved