Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з позовом до суду, вказавши, що 28 січня 2010 року померла [PERSON]. Відповідачі по справі, які є діти покійної, з'являються спадкоємцями першої черги за законом, а він - спадкоємцем частини нерухомого майна покійної [PERSON] за заповітом від 24 квітня 2008 року, який посвідчений нотаріусом Одеського міського нотаріального округу. Позивач зазначив, що після смерті [PERSON] залишилася квартира № 184 в будинку № 49/1 по Фонтанській дорозі в місті [PERSON], а також земельна ділянка під № 23/1, яка розташована в Одеській області, Овідіопольський район, смт. Таїрове, масив № 17. Позивач просить визнати за ним право власності на зазначене нерухоме майно, визнати припиненими його майнові та немайнові зобов'язання перед відповідачами за договором оренди, посилаючись на те, що за договором позики від 24 квітня 2008 року спадкодавець отримала від нього 150 000 доларів США строком на один рік. Позивач вважає, що, оскільки договір позики від 24.04.2008 року містить умову про урахування інфляції та індексації при розрахунках у квітні 2009 року, додаткова угода до нього надає право відповідачам на участь в організації сільськогосподарського виробництва та будівництві аграрної інфраструктури, з подальшим перерозподілом прав співвласників. Вважаючи, що вартість земельної ділянки внаслідок світової фінансової кризи зменшилася, позивач стверджує, що йому спричинені збитки в розмірі 594 000 гри., які підлягають відшкодуванню спадкоємцями за рахунок іншого спадкового майна. Відповідачі позов визнали частково та звернулися до суду із зустрічним позовом, вказавши, що [PERSON] дійсно є спадкоємцем за заповітом від 24 квітня 2008 року земельної ділянки, площею 0,85 га, під № 23/1, яка належала їхній покійній матері. У свою чергу вони подали у встановленому законом порядку заяву про прийняття у спадщину квартири № 184 в будинку № 49/1 по Фонтанській дорозі в місті [PERSON], яка також належала спадкодавцю, повідомивши про це позивача й зазначивши про наявність його прав на решту спадщини. Відповідачі по первісному позову вважають, спадкодавець повністю виконав свої зобов'язання за договором позики від 24 квітня 2008 року, уклавши договір оренди земельної ділянки строком на 49 років з правонаступництвом, а також додаткову угоду к договору позики, згідно якої сам факт передачі земельної ділянки у дострокову оренду вважається виконанням зобов'язань за договором позики. Після оформлення прав власності у порядку спадкоємства, [PERSON], поєднає в одній особі власника і орендаря земельної ділянки, площею 0,85 га, під № 23/1, яка належала спадкодавцеві. Позивачі по зустрічному позову просять визнати за ними право власності у порядку спадкоємства у рівних частках на квартиру № 184 в будинку № 49/1 по Фонтанській дорозі в місті [PERSON]. В судовому засіданні представник позивача по первісному позову та його адвокат позовні вимоги по первісному позову підтримав в повному обсязі, зустрічний позов також визнали. Відповідачі по первісному позову та позивачі по первісному позову первісний га зустрічний позов визнали. Згідно п. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, заслухавши пояснення сторін і вивчивши матеріали справи, приходить до наступного. Із пояснень сторін, наданої копії заповіту від 24 квітня 2008 року, який посвідчений нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, убачається, що у частині1 спадкування земельної ділянки під № 23/1 в Одеській області, Овідіопольський район, смт. Таїрове, масив № 17 - позивач є спадкоємцем померлої 28 січня 2010 року [PERSON], - на підставі ст. 1225, 1233, 1234, 1236 ЦК України. Заповіт від 24 квітня 2008 року не було скасовано чи змінено спадкодавцем за його життя, і заповіт не скасований та не визначений недійсний у судовому порядку. Сторони визнали, що волевиявлення відносно спадкування земельної ділянки під № 23/1 було вільним та відповідало внутрішній волі спадкодавця, будь-які інші заповіти щодо спірної земельної ділянки [PERSON] не складалися, а тому заповіт є дійсним. Відповідно до ч.І ст. 126 ЗК України право приватної власності спадкодавця на зазначену земельну ділянку підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії ОД № 053589 від 05.07.2004 року. З наданих суду копій свідоцтв про народження, свідоцтва про шлюб, вбачається, що відповідачі є спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON], в порядку ст. 1258, 1261 ЦК України. Право приватної власності спадкодавця на квартиру № 184 в будинку № 49/1 по Фонтанській дорозі в місті [PERSON] підтверджується свідоцтвом на право власності сері' ЯЯЯ№ 997912. Таким чином, позивач [PERSON] є належним спадкоємцем земельної ділянки сільськогосподарського призначення, а відповідачі [PERSON] та [PERSON] - належні спадкоємці у рівних частках спірної квартири, яка заповідана не була. Позивач і відповідачі подали відповідні заяви нотаріальному органу в строки, які встановлені ст. 1269 ЦК України. Вимоги позивача в частині відшкодування відповідачами збитків в розмірі 594 000 грн., які заподіяні йому внаслідок відсутності реєстрації спадкодавцем договору оренди спірної земельної ділянки й подальшого нібито зниження її вартості, не підлягають задоволенню з таких підстав. Договором оренди земельної ділянки від 24 квітня 2008 року, який укладений зі спадкодавцем і наданий суду у копії позивачем на підтвердження власних вимог, а відповідачами - на підтвердження заперечень, встановлений строк оренди 49 років з правонаступництвом. Договором також передбачене право спадкодавця, на той чай. власника земельної ділянки, на участь в організації сільськогосподарського виробництва та у будівництві аграрної інфраструктури, з подальшим перерозподілом прав співвласників. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємця на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Таким чином, наведені права та обов'язки за договором оренди спірної земельної ділянки переходять до позивача, як до спадкоємця за заповітом від 24 квітня 2008 року. Крім того, відповідно до п.5 ст.1219 і ст. 608 ЦК України права на участь в організації сільськогосподарського виробництва і у будівництві - нерозривно пов'язані з особою спадкодавця і не входять до складу спадщини. На підставі вищенаведеного,

Outcome: partial