Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-20 00:00:00

02 лютого 2009 року [PERSON] районна адміністрація Львівської міської ряди звернулась до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] в якому просить ухвалити рішення яким виселити відповідачів та їх малолітніх дітей з квартири [ADDRESS] без надання іншого жилого приміщення. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що в жовтні 2008 року працівниками ЛКП «Добробут-401» виявлено, що у спірну квартиру самовільно вселились відповідачі [PERSON], [PERSON] разом із малолітніми дітьми [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які зареєстровані у [INFO]. Сімя проживає у [INFO] і по теперішній час. Документи, які б надавали відповідачам право проживати у спірній квартирі у них відсутні. На неодноразові попередження ЛКП «Добробут-401» про звільнення квартири відповідачі не реагують, добровільно звільнити квартиру відмовляються. Просить позовні вимоги задовольнити, виселивши відповідачів із самовільно зайнятого жилого приміщення. 13.03.2009 року [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду із зустрічним позовом, в якому просять суд постановити рішення, яким зобовязати [PERSON] районну адміністрацію Львівської міської ради винести рішення про надання [PERSON] службового жилого приміщення, як працівнику ЛКП «Янів-405», що знаходиться за адресою: м.Львів, вул.Батуринська, 1/1. Згодом уточнили позовні вимоги замінивши неналежного відповідача [PERSON] районну адміністрацію на Львівську міську раду. Заяву обґрунтовують тим, що 24.01.2006 року [PERSON] влаштувався на роботу в ЛКП «Добробут-401» (з 02.02.2009 року переведений в ЛКП «Янів-405»), на посаду двірника. Обовязки двірника виконував сумлінно та добросовісно. На той час їхня сімя проживала в [INFO], загальною площею 23,0 кв.м., без комунальних вигод. Крім них у вищезгаданій квартирі зареєстровані та проживають ще троє осіб ([PERSON], [PERSON] та [PERSON]Я.). З цих причин [PERSON] перебував у списку працівників ЛКП «Добробут-401», котрі потребують отримання та покращення службового житла. На початку червня 2008 року йому стало відомо, що у звязку із смертю двірника ЛКП «Добробут-401» [PERSON] звільнилась квартира [ADDRESS], в якій останній був зареєстрований. Спірна квартира віднесена до числа службових та передана для використання ЖЕО району для поселення працівників ЛКП. Вони вселились в квартиру [ADDRESS], через неможливість проживання в квартирі за місцем їх реєстрації. Просять зустрічний позов задовольнити.В судовому засіданні представник позивача за, первісним позовом [PERSON] позовні вимоги підтримав, вимоги зустрічного позову заперечив та пояснив, що сімя [PERSON] самовільно зайняла квартиру, в якій проживає. Відповідачі зареєстровані за іншою адресою. У них немає жодних правовстановлюючих документів на проживання у за спірній квартирі, а тому їх необхідно виселити без надання іншого жилого приміщення. В судовому засіданні відповідачі за первісним позовом [PERSON] та 1 [PERSON] заперечили проти його задоволення та в повному обсязі підтримали вимоги зустрічного позову, додатково пояснили, що оскільки [PERSON] працює двірником в ЛКП «Янів-405», сумлінно виконує свою роботу, перебуває на квартирному обліку з оку за №24635, іншого житла для нормального проживання сімї з двома малолітніми дітьми у нього немає, то він потребує надання та покращення житлових умов. Просить зобовязати Львівську міську раду винести рішення про надання йому службового приміщення, як працівнику ЛКП «Янів-405», статус якого має квартира №1 по вул. Батуринській, 1 в м.Львові. д< Представник відповідачів [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення первинного позову заперечив, підтримав вимоги своїх довірителів, зіславшись на обставини ж викладені у зустрічній позовній заяві. В судовому засіданні представник третьої особи органу опіки та піклування [PERSON] районної адміністрації Львівської міської ради [PERSON] висловив думку 1 про недоцільність виселення відповідачів за первісним позовом та їх малолітніх дітей із займаної ними квартири, стосовно вирішення зустрічного позову поклався на розсуд суду. Представник відповідача за зустрічним позовом [PERSON] підтримала вимоги первинного позову та заперечила проти задоволення зустрічної позовної заяви в повному обсязі, пояснила, що спірна квартира належить Львівській міській раді, жодних правовстановлюючих документів на користування цим житлом на імя [PERSON] не видавалось, відтак сімя [PERSON] проживає у [INFO] у , » м.Львові самовільно, а тому просить суд постановити рішення яким виселити позивачів за зустрічним позовом із вищевказаного житла. В судовому засіданні представник третьої особи ЛКП «Янів-405» [PERSON] підтримала вимоги зустрічного позову, виступила проти виселення [PERSON], [PERSON] та їх малолітніх дітей, висловила думку про необхідність надання їм службового житла в якому сімя проживає на даний час. Заслухавши пояснення представника [PERSON] районної адміністрації, відповідачів за первісним позовом та їх представника, представника Львівської міської ради та представників третіх осіб, зясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що вимоги первісного позову є підставними, такими що підлягають задоволенню, в задоволенні зустрічного позову слід відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] складається однієї житлової кімнати, площею 15,9 кв.м., кухні, площею 5,7 кв.м., коридору, площею 5, кв.м., без комунальних вигод (загальна площа квартири становить 27,2 кв.м.), и стверджується копією поверхового плану буд.1 КВ.1 по вул. Батуринській м.Львові. Спірна квартира має статус службової і належить Львівській міській раді. В 2008 році у спірну квартиру самовільно вселились відповідачі [PERSON]С [PERSON] разом із малолітніми дітьми [PERSON], 1997 рок народження та [PERSON], [INFO], що стверджується актам від 12.08.2008 року та від 31.10.2008 року, затвердженими директором ЛКП «Добробут-401» ( 02.02.2009 року ЛКП «Янів-405»), довідками з місця проживання та про склад сімї ві| 01.11.2008 року №1839, від 02.09.2008 року №1412, від 24.09.2008 року №1733 та заявок [PERSON] від 01.09.2008 року. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та їх малолітні діти [PERSON], [INFO] і [PERSON], 2006 року народженні зареєстровані за адресою: [INFO], в квартирі загальною площею 23,0 кв.м^ де зареєстровано ще троє осіб, що стверджується довідкою з місця проживання про склад сімїі прописку від 15.07.2010 року №1663. [PERSON] з 24.09.2009 року перебуває на квартирному обліку управління житлового господарства Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради за №24635, що стверджується довідкою від 15.04.2010р. №2501/234, виданою заступником начальника управління. Правовстановлюючих документів на проживання у [INFO] у [PERSON] та [PERSON] немає. Директор ЛКП «Добробут-401» (з 02.02.2009 року ЛКП «Янів-405») неодноразово попереджав [PERSON] про необхідність звільнити самовільно займане житло, однак вимоги виселення залишені без відповідного реагування, що стверджується попередженнями з відмітками про ознайомлення адресата від 12.08.2008 року, від 22.08.2008 року та копією попередження з відміткою про ознайомлення адресата від 01.09.2008 року. Згідно із ч.І ст.109 Житлового кодексу України виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно, або в судовому порядку. У відповідності із ч.З ст. 116 Житлового кодексу України осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення. Суд вважає, що позивачем за первісним позовом повністю доведено самовільне зайняття та проживання відповідачів за первісним позовом у квартирі [ADDRESS]. Згідно вимог ч. 2 ст. 121 Житлового кодексу України службові жилі приміщення надаються за рішенням адміністрації підприємства, установи, організації ... та іншої громадської організації. Оскільки Львівська міська рада, якій належить спірна квартира [ADDRESS], заперечує проти надання відповідачам за первісним позовом цього службового приміщення, заперечує можливість винесення рішення про надання їм службового житла, суд вважає зустрічний позов таким, що не підлягає задоволенню. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає позов підставним, таким, що підлягає до задоволення, в задоволенні зустрічного позову слід відмовити.

Outcome: approved