overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-07 00:00:00

Сторони одружені з 26.03.2005 р., шлюб зареєстрований відділом РАГС Ленінського районного управління юстиції м.Запоріжжя, актовий запис №114. У шлюбі сторони перебувають вперше. Від шлюбу [PERSON] та [PERSON] мають неповнолітню дочку [PERSON], 09.09.2005 р., яка проживає з відповідачкою та знаходиться на її утриманні. Позивач звернувся в суд з позовом про розірвання шлюбу, вказавши в заяві, що їх сімя фактично розпалася з серпня 2009 р. через відсутність взаєморозуміння, постійно виникаючих сварок та скандалів, різних поглядів на життя. Вважаючи примирення та подальше збереження сімї неможливим, просить розірвати шлюб, оскільки він існує формально, поклавши витрати по реєстрації розірвання шлюбу на нього. Відповідач [PERSON] позов визнала, не заперечує проти розірвання шлюбу, суду пояснила, що вони дійсно не проживають разом з серпня 2009 р., оскільки вона фактично створила нову сім`ю. З позивачем вони спільного господарства не ведуть, шлюб існує формально, наполягає на розірванні шлюбу, тому що відновити сімейні відносини неможливо. Відповідно до ст.130 ч.4 ЦПК України при визнанні позову в попередньому судовому розгляді ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Судом встановлено, що сімя сторін фактично розпалась в серпні 2009 р., вони не проживають разом, спільного господарства не ведуть, ніяких відносин не підтримують. Сторони категорично наполягають на розірванні шлюбу, що говорить про їх стійке волевиявлення на припинення сімейних відносин. Оскільки сімю сторін зберегти неможливо, подальше спільне життя та збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам та негативно впливати на виховання дитини, їх шлюб підлягає розірванню. Витрати по реєстрації розірвання шлюбу суд вважає за необхідне покласти на позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-07 00:00:00

Прокурор звернувся з вищевказаним позовом в інтересах Карабчиївської сільської ради, мотивуючи його тим, що внаслідок вчинення відповідачем корупційного діяння сільській раді було заподіяно матеріальні збитки в сумі 2328 грн. І тому, посилаючись на вказне, прокурор просить суд стягнути з відповідача на користь сільської ради вказану суму. Сторони в суд не з'явились, подали заяви, в яких просять справу слухати у їх відсутність, Карабчиївська сільська рада позов прокурора підтримує повністю, а відповідач визнає. Суд, оглянувши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню по наступних підставах. Постановою Корольовського районного суду м.Житомира від 21.03.2010 року [PERSON] визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст.1 ч.2 п."а" Закону України "Про боротьбу з корупцією": в тому, що він всупереч вимогам діючого законодавства незаконно надав та отримав премію в розмірі 2328 грн. З довідки Карабчиївської сільської ради Ружинського району за №170 від 26.04.2010 року вбачається, що розмір вищевказаної нарахованої [PERSON] премії складає 2327 грн., з яких утримано до Пенсійного фонду 116.35 грн., податок з доходів фізичних осіб -326.01 грн., до центру зайнятості 13.96грн., фонду соціального страхування з ТВП -23.27 грн, та отримано готівкою 1847.41 грн. Враховуючи вищевикладейе та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-07 00:00:00

У квітні 2010 р. у Новомиргородський районний суд надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, у якій позивач вказала, що із 09.07.1994 р. перебуває у шлюбі з відповідачем, внаслідок якого мають неповнолітню дитину, 1996 р. н. Посилаючись на ст. ст. 104-105, 110 Сімейного кодексу України, просить суд розірвати шлюб та покласти видатки за реєстрацію розлучення на сторони порівну, оскільки відповідач зловживає спиртними напоями. Позивач [PERSON] у попередньому судовому засіданні підтримала позов, посилаючись на обставини, викладені в заяві, примиритися не бажає. Відповідач [PERSON] у суді позов визнав повністю, примиритися не бажає. Наслідки такої процесуальної дії, передбачені ст. ст. 130, 174 ЦПК України, тобто ухвалення рішення про задоволення позову, йому розяснені. Заслухавши згадані пояснення та безпосередньо дослідивши докази в справі: ознайомившись з письмовими доказами та іншими матеріалами справи, суд вважає за необхідне задовольнити позов з таких підстав. За правилами ст. 130, ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У даному випадку суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. В судовому засіданні безспірно зясовано, що сторони перестали підтримувати шлюбні стосунки з квітня 2010 р. Згідно свідоцтву про укладення шлюбу 09.07.1994 р. між ними було зареєстровано шлюб у встановленому законом порядку, внаслідок якого у 1996 р. народилася дитина. Зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, беручи до уваги наявність неповнолітньої дитини та інші обставини життя подружжя, суд безспірно встановив, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Суд вважає викладені мотиви розлучення дійсними, що відповідають фактичним взаєминам подружжя. Шлюб потрібно розірвати, оскільки судом встановлено, що дальше спільне життя подружжя і збереження сімї стали неможливими. Підстав для вжиття заходів щодо примирення подружжя, захисту інтересів неповнолітніх дітей або одного з подружжя, які б не суперечили моральним засадам суспільства, немає. Відповідно до ст. 3 Декрету Кабінету Міністрів України Про державне мито, ст. ст. 79, 88, п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦПК України суд міркує за необхідне стягнути витрати в справі, повязані з реєстрацією розірвання шлюбу, з обох сторін порівну. Враховуючи викладене, на підставі ст. ст. 105 ч. 1, 110-1, 112, 114 ч. 2 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-07 00:00:00

Зважаючи на складність у викладені повного рішення суду, повязаного з потребою в обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини, складання повного тексту судового рішення відкладається на пять днів.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-07 00:00:00

Позивач звернулася до суду з своїм вищезгаданим позовом. В позові вказує, що перебуває з відповідачем у шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] Дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини, у розмірі ? частини всіх видів доходів в місяць до повноліття дитини, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно а також кошти на своє утримання у розмірі 1/4 частини доходів відповідача. В судовому засіданні позивачка на позові наполягла, а відповідач позив визнав частково, зазначаючи на те, що він не бажає надавати кошти на утримання позивачки через виниклі суперечності. Перевіривши матеріали справи, з'ясувавши всі обставини, дослідивши докази, суд вважає, що існують законні підстави для часткового задоволення позову. Судом встановлено, що позивач та відповідач по справі мають спільну дитину, що підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], та згідно довідки Інституту титану, позивачка з 15.04.2009 року знаходиться у відпустці по догляду за дитиною. За вимогами ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч.2 ст. 84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги позивачки про стягнення аліментів та коштів на своє утримання з відповідача є обґрунтованими та законними. При визначені розміру аліментів суд враховує матеріальне становище, стан здоровя сторін та їх дитини, і вважає за необхідне позов задовольнити частково, стягнувши кошти на утримання позивача у розмірі 1/6 частини доходів з відповідача, враховуючи загальний розмір стягнення. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезгаданим позовом. В позові вказує, що на підставі договору купівлі продажу від 23.02.10 р., зареєстрованого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Нарохой. О.В., реєстраційний № 593, позивач є власником квартири [ADDRESS] (раніше вул. 8-го Березня) в м. Запоріжжі. В даній квартирі до теперішнього часу залишились зареєстрованими відповідачі, хоча згідно з умовами договору купівлі продажу вибули з неї. До теперішнього часу добровільно відповідачі з належної позивачу квартири не виписались, що завдає їй перешкоди в користуванні та розпорядженні власністю, оскільки позивач змушена платити комунальні послуги з урахуванням того, що в даній квартирі зареєстровані відповідачі. Позивач просить суд усунути їй перешкоди в користуванні власністю квартирою № 122 № 3 по вул. Моторобудівників (раніше вул. 8го Березня) в м. Запоріжжі, визнати такими, що втратили право користування названим житловим приміщенням, - [PERSON] та [PERSON], та зобовязати відділ реєстрації, імміграції та громадянства фізичних осіб Шевченківського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області зняти відповідачів з реєстрації за вищевказаною адресою. Третя особа у справі сектор громадянства, реєстрації та імміграції фізичних осіб Шевченківського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області, в судове засідання не зявилася, своєї згоди на участь у справі не надала. Сторони в судове засідання не зявилися. Позивач просила справу слухати без неї. Суд ухвалив розглянути справу заочно. Перевіривши матеріали справи, з'ясувавши всі обставини, дослідивши надані суду докази, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що позивачеві належить квартира № 122 в домі № 3 по вул.. Моторобудівників (раніше вул. 8-го Березня) в м. Запоріжжі на підставі договору купівлі продажу від 23.02.10 року, реєстраційний № 593. В зазначеній квартирі є зареєстрованими відповідачі [PERSON] та [PERSON], які не проживають у спірному помешканні, за комунальні послуги не сплачують, чим створюють позивачеві перешкоди. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-07 00:00:00

Позивач звернулась до суду с позовом про визнання угоди дійсною, посилаючись на наступні обставини, що 28 серпня 1998 року між нею т відповідачем укладено договір міни. Договір зареєстрований на товарній біржі «Нове століття». Фактично ними, як сторонами договірних правовідносин, виконано всі умови договору. Станом на теперішній час вона має намір здійснити розпорядження квартирою, однак отримала відмову, обґрунтовану тим, що договір міни не посвідчений нотаріально. У судовому засіданні позивач вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити, визнавши договір міни дійсним, та визнати право власності. Відповідач та 3-тя особа у судове засідання не зявилась, причини неявки суду не повідомили, про день розгляду справи повідомлені належним чином. Вислухав позивача, дослідив письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступними підставами. В судовому засіданні встановлено, що 28 серпня 1998 року [PERSON] та [PERSON] уклали договір міни, згідно якого позивач належну квартиру [ADDRESS] обміняла на належну відповідачу квартиру [ADDRESS]. Договір міни зареєстрований товарною біржею «Нове століття» за № 1-464. Позивачем здійснено реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS] у комунальному підприємстві ДОР «Криворізьке бюро технічної інвентаризації», про що 25.09.1998 року здійснено запис: 2, стр.: 2, у реєстровій книзі № 160П. Як встановлено судом сторонами цивільних правовідносин досягнуто згоди щодо всіх істотних умов предмету договору. Станом на теперішній час позивач має намір реалізувати своє прав на квартиру, однак їй відмовлено, посилаючись на те, що договори щодо відчудження нерухомості підлягають нотаріальному посвідченню. До договору міни застосовуються відповідно правила про договір купівлі-продажу, якщо інше не випливає з змісту відносин сторін, що визначено статтею 242 ЦК України (в ред. 1963). Одночасно, договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Пунктом 4 перехідних та прикінцевих положень ЦК України (в ред. 2003 року) визнеачено, що цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обовязків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Статтею 220 ЦК України передбачено визнання договору дійсним, щодо якого порушено вимоги нотаріального завірення, якщо сторони договірних правовідносин домовились відносно всіх істотних умов та здійснено повне або ж часткове виконання договору. Фактично сторонами договору міни квартири досягнуто домовленості щодо всіх істотних умов. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд рахує, що угоду міни від 28 серпня 1998 року, укладену між [PERSON] та [PERSON] доцільно визнати дійсною, а й відповідно визнати за позивачем право власності. На підставі викладеного й

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-07 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої вимоги мотивує тим, що з 19 липня 2008 року вона знаходиться в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від сумісного життя мають дочку [PERSON] , 19.01. [INFO] , яка проживає з нею і знаходиться на її утриманні, батьком якої є відповідач з якого просить стягнути аліменти по ? частини його заробітку щомісячно , до повноліття доньки. В судовому засіданні позивачка просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився про день , час та місце розгляду справи повідомлений. Суд вислухавши осіб які брали участь у справі, дослідивши письмові докази вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають з 19 липня 2008 року в зареєстрованому шлюбі, від сумісного життя мають дочку [PERSON], 19.01. [INFO], яка проживає з позивачкою і знаходиться на її утриманні, батьком якої є відповідач. Як встановлено в судовому засіданні дитина перебуває на утриманні позивачки, що стверджується довідкою Виконавчого комітету Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області за № 1189 від 07.04.2010 року, допомоги на утримання дитини відповідач не надає , тому суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти у розмірі ? частини з усіх видів заробітку до повноліття досягнення дитиною повноліття. Враховуючи наведене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-07 00:00:00

Позивач Полтавський АБ Полтава-банк звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання договору № 56771 на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної карти АБ Полтава-банк від 26.12.2007р., розірвання договору № 9296 на відкриття карткового рахунку та обслуговування кредитної картки АБ Полтава-банк від 7.05.2008р., укладених між АБ полтав-банк та [PERSON], стягнення заборгованості по договору № 56771 та № 9296 на відкриття карткового рахунку та обслуговування кредитної картки на загальну суму 9335 грн. 49 коп. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав повністю, просив розірвати договір № 56771 від 26.12.2007р. та № 9296 від 7.05.2008р. укладені між АБ Полтава-банк та [PERSON], стягнути з відповідача заборгованість в сумі 9335 грн. 49 коп., а також судові витрати. Відповідач [PERSON] позов визнав в повному обсязі. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Як встановлено судом, між відповідачем [PERSON] та Полтавським АБ Полтава-банк було укладено 26.12.2007р. договір № 56771 та 7.05.2008 договір № 9296 на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки АБПолтава-банк згідно яких банк відкриває картковий рахунок для здійснення операцій платіжною карткою АБ Приват-банк, виконує розрахунково-касове обслуговування, а також надає кредитний ліміт у розмірі та умовах, встановлених договором. [PERSON] суму боргу по тілу кредиту та відсотки за користування кредитом не сплачує, загальна його заборгованість перед АБ Полтава-банк по договору № 56771 на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки АБ Полтава-банк від 26.12.2007р. та договору № 9296 на відкриття карткового рахунку та обслуговування кредитної картки від АБ "Полтава-банк" від 7.05.2008р. складає 9335 грн. 49 коп. Відповідно до договору, банк зберігає за собою право розірвати договір у випадку, якщо клієнт не виконує умов договору, всі суми, що підлягають відшкодуванню, відшкодовуються в повному обсязі. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Тому, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь Полтавського АБ Поглтава-банк заборгованість в сумі 9335 грн. 49 коп., а також 93 грн. 35 коп. державного мита та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, сплаченого позивачем при подачі позовної заяви до суду, а всього 9548 грн. 84 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON]про стягнення заборгованості за послуги електрозвязку, посилаючись на те, що відповідач, який мешкає за адресою: [ADDRESS], не вносить плату за послуги електрозвязку. У звязку з чим, у нього створилася заборгованість у розмірі 681 грн. 40 коп. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі на підставі викладених у позові обставин та просить суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив, заперечень не надав. За клопотанням представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, розглянувши матеріали справи та дослідивши надані позивачем письмові докази, прийшов до наступного. Судом встановлено, що відповідно до договору № 61130 від 19.09.2003 р. «на надання послуг електрозвязку і проводового мовлення» позивач надав [PERSON] послуги електрозвязку за телефоном 95-35-31 у 2006 р. - 2008 р. Відповідач неналежним чином виконує свої обовязки щодо своєчасної оплати послуг електрозвязку, у звязку з чим за період січень - жовтень 2006 р. у нього утворилася заборгованість за міжміські (міжнародні) телефонні переговори у розмірі 223 грн. 23 коп., та за січень 2006 р.- листопад 2008 р. за послуги міського звязку у розмірі 681 грн. 40 коп., а всього відповідно до копії розрахунку позивача складає 681 грн. 40 коп. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання повинні виконуватися належним чином. Відповідно до ст. 33 Закону України ««Про телекомунікації» споживачі телекомунікаційних послуг зобовязані виконувати умови договору про надання телекомунікаційних послуг у разі його укладення, у тому числі своєчасно оплачувати отримані ними телекомунікаційні послуги. Відповідно до ст. 32 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг споживачі зобовязані своєчасно оплачувати отримані телекомунікаційні послуги. Згідно з п. 2.2.4 договору № 61130 «на надання послуг електрозвязку і проводового мовлення» від 19.09.2003 р. відповідач зобовязаний своєчасно вносити плату за надані послуги згідно п. 3.5 та п. 3.6 договору. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача держмито у розмірі 51 грн. та витрати за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 30 грн. гривен на користь держави. Аналізуючи у сукупності надані по справі докази, суд дійшов висновку, що з відповідача підлягає стягненню заборгованість у розмірі 1 591 грн. 88 коп., відповідно до наданого позивачем розрахунку, який суд вважає обґрунтованим та таким, що підтверджується матеріалами справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за послуги з утримання будинку та прибудинкової території (квартплати) в сумі 1300 грн. 63 коп., де вказав, що відповідачі є наймачами житла квартири [ADDRESS], який знаходиться на балансі позивача. Відповідно до цього на імя відповідачки [PERSON] було відкрито особовий рахунок № 540 на проведення розрахунків з позивачем за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території. Разом з відповідачкою [PERSON] проживають: її син [PERSON], [INFO], донька [PERSON], 2005р.н., та чоловік [PERSON]. Відповідачі є квартиронаймачами і відповідно до ст. 68 ЖК України повинні своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Однак відповідачі не розраховуються вчасно за квартиру, в звязку з чим виникла заборгованість, яка станом на 01.01.2010 р. склала 1300 грн. 63 коп.. В рахунок погашення заборгованості відповідачами нічого не сплачено. Заборгованість відповідачі у добровільному порядку сплатити не бажають. В судовому засіданні представник позивача підтримав позов повністю, просив стягнути з відповідачів в солідарному порядку на користь позивача 1300 грн. 63 коп., а також сплачену суму витрат з інформаційно-технічного забезпечення за розгляд справи 30 грн., а всього 1330 грн. 63 коп.. Відповідачі у судове засідання не зявилися, хоча про час і місце слухання справи оповіщені належним чином, про що свідчать повідомлення „Укрпошти про отримання ними судових повісток. Заяв про відкладення розгляду справи та заперечень проти позову до суду від їх імені не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Згідно ст. ст. 66, 67, 68 Житлового кодексу України квартиронаймач повинен своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Крім того, згідно п. 17 Правил користування приміщеннями житлових будинків і при будинковими територіями, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року № 572, визначено, що власники квартир багатоповерхових будинків зобовязані вносити на відповідний рахунок власника (балансоутримувача) будинку плату на обслуговування та ремонт будинку. Таким чином з відповідачів, в солідарному порядку, на користь позивача солід стягнути суму заборгованості за послуги з утримання будинку та прибудинкової території (квартплати) в розмірі 1300 грн. 63 коп Також на підставі ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідачів, солідарно, на користь КП «Житло» слід стягнути понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати по сплаті витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн.. Крім того в силу ст. 88 ч.3 ЦПК України з відповідачів у дохід держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 51 грн., в рівних частках з кожного,тобто по 12 грн. 55 коп..

Outcome: approved