Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, зазначаючи, що вона являється учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, інвалідом 3 групи з 2000 року, і відповідно до ст. 48 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" має право на отримання щорічної суми на оздоровлення як інвалід 3 групи в розмірі 4 мінімальних заробітних плат за період 2009 рік на момент виплати. Відповідач ухилявся від надання вказаних коштів у повному обсязі, оскільки в січні 2010 року виплатив їй 90 гривень. Тому позивач просив суд зобов'язати відповідача нарахувати та сплатити недоплачену суму щорічної допомоги на оздоровлення за 2009 рік в сумі 3386 гривень . В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, на задоволенні позову наполягала. Представник УПСЗН Волноваської РДА позов не визнала та пояснила, що позивач перебуває на обліку в управлінні з квітня 2000 року, як учасник ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії інвалід 3 групи та отримує відповідно до Закону Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи щорічно допомогу на оздоровлення у відповідності з Постановою КМУ №562 від 12.07.2005р. «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, , які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», якою визначено розмір щорічної допомоги на оздоровлення інваліду 3 групи у розмірі 90 гривень з урахуванням реальних можливостей бюджету. Вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Позивач перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Волноваської райдержадміністрації Донецької області як особа, що постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи ( надалі - ЧАЕС ), і є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, інвалідом 3 групи з 2000 року ( 1 категорія) посвідчення № 407943 серія А, у звЯзку з чим користується правами та пільгами, передбаченими Законом України „ Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, де передбачена щорічна допомога на оздоровлення інвалідам 3 групи складає чотири мінімальних заробітних плати, при цьому розмір мінімальної заробітної плати на момент виплати становив: у січні 2010 року - 869 грн. В порушення зазначених норм відповідачем щорічна допомога у визначеному розмірі не нарахована і не сплачена. Фактично нараховано та сплачено: за 2009 рік - у січні 2010 року 90 гривень. Виплати проводились у розмірах, встановлених постановою КМУ № 562 від 12.07.2005 р. Суд не може погодитися з такими діями Управління праці та соціального захисту населення Волноваської районної державної адміністрації Донецької області з наступних підстав. Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та Законами України. Пунктом 1 ст. 92 Конституції України встановлено, що виключно законами України визначаються права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод; основні обов'язки громадянина Відповідно до ст.48 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" передбачена щорічна допомога на оздоровлення інвалідам третьої групи - чотири мінімальні заробітні плати за місцем їх проживання органами соціального захисту населення. Розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати. Відповідно до Закону України «Про встановлення розміру мінімальної заробітної плати...» за відповідні роки та Закону України «Про державний бюджет України...» за відповідні роки мінімальна заробітна плата встановлена в розмірі: В 2010 році з 01.01.2010 року - 869 гривень. Зі змісту названих законів не вбачається будь-яких обмежень щодо можливостей застосування розміру мінімальної заробітної плати з метою реалізації норми ст.48 Закону. Постановами Кабінету Міністрів України від 26.07.1996р. №836 «Про компенсаційні виплати особам, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" і від 12.07.2005 року №562 всупереч Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", які встановлюють розмір щорічної допомоги як величину, кратну відносно до розміру мінімальної заробітної плати, визначену законом на час здійснення виплати, установлені конкретні розміри такої допомоги в твердій грошовій сумі. Між тим, з моменту прийняття зазначених Постанов Кабінетом Міністрів України встановлені ними розміри щорічної допомоги залишалися незмінними, у той час, як Верховною Радою України неодноразово змінювався розмір мінімальної заробітної плати, щорічно затверджувався новий державний бюджет. Відповідно до ст. 8 ЦПК України суд вирішує справи на підставі Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. У разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу. Таким чином, виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними нормативними актами при вирішенні даного спору застосуванню підлягають: -ст.48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", Згідно ст. 59 Закону України «Про Державний бюджет України на 2010 рік мінімальна заробітна плати встановлена з 01.01.2010 року - 869 гривень. Крім того, суд приймає до уваги, що рішеннями Конституційного Суду №8-рп/2005 від 11.10.2005 року і №6-рп/2007 від 09.07.2007року по справах відповідно №1-21/2005 та №1-29/2007 сформульована правова позиція, згідно якої Конституція та Закони України відокремлюють певні категорії громадян держави, які потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать і громадяни, які постраждали внаслідок аварії на ЧАЕС. Також у вказаних рішеннях зазначено, що пільги, компенсації, гарантії є видом соціальної допомоги і необхідною складовою конституційного права на достатній життєвий рівень та захист втраченого здоров*я у зв*язку з аварією на ЧАЕС (тобто порушення безпечного для життя і здоров*я довкілля), тому звуження змісту та обсягу цього права шляхом прийняття нових законів, постанов КМУ або внесення змін до чинних законів відповідно до ст. 22 Конституції України не допускається. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки дії Управління праці та соціального захисту населення Волноваської районної державної адміністрації Донецької області щодо виплати компенсації на оздоровлення позивачу у розмірах, менших від чотирьох мінімальних заробітних плат за період 2009 року є неправомірними, тому необхідно нарахувати та сплатити позивачу, виходячи з наступного розрахунку: за 2009 р. у січні 2010р. у сумі 869 грн.х 4 - 90 грн.= 3386 грн. На підставі ст.48 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", ст.ст. 21, 22, 46, 48, ,49, 50, 55 Конституції України,

Outcome: approved