overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-11 00:00:00

Позивачка [PERSON] 29 березня 2010 року звернулась до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітню дитину. В судовому засіданні позивачка обґрунтувала свої вимоги наступним. 07 лютого 2004 року у виконкомі Чорноморської селищної Ради Комінтернівського району Одеської області вона зареєструвала шлюб з відповідачем, актовий запис №2. Від шлюбних відносин вони мають неповнолітню дитину - доньку Анну, [INFO]. В даний час донька проживає разом із нею. Позивачка зазначила, що відповідач інколи і допомагав їй грошима, однак в останній час матеріальну допомогу на утримання дитини добровільно не надає, тому вона просить стягнути з нього на свою користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача. Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю та не заперечує проти стягнення з нього аліментів у розмірі 1/4 частини доходів на утримання дитини. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Доказів того, що відповідач будь-яким чином матеріально утримує неповнолітню дитину суду не надано. В судовому засіданні встановлено, що 07 лютого 2004 року у виконкомі Чорноморської селищної Ради Комінтернівського району Одеської області сторони зареєстрували шлюб і від шлюбних відносин є неповнолітня донька Анна, [INFO], свідоцтво про народження I- ЖД №212785 від 02 серпня 2004 року. Згідно зі свідоцтвом про народження батьком неповнолітньої Анни, [INFO] є відповідач [PERSON], актовий запис № ЗО. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати свою неповнолітню дитину. Відповідно до ст. 181 СК України аліменти на неповнолітню дитину з їх батьків стягуються в долі від їх доходів та (або) в твердій грошовій сумі. На підставі ст. 183 ч.2 СК України, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Таким чином, суд вважає за необхідне позов задовольнити та стягнути з відповідача [PERSON] 1/4 частину всіх видів його доходів на користь позивачки для утримання неповнолітньої доньки Анни, [INFO]. На підставі ст. 180-184 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-11 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина. В судовому засіданні позивачка обґрунтувала свої вимоги наступним. 15 листопада 2008 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Комінтернівського районного управління юстиції Одеської області вона зареєструвала шлюб з відповідачем, актовий запис №68. Від шлюбних відносин вони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Підтримувати шлюбні відносини сторони припинили у листопаді 2009 року. В даний час син проживає разом із нею. Позивачка зазначила, що відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини добровільно не надає, тому вона просить стягнути з нього на свою користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача. Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю та не заперечує проти стягнення з нього аліментів у розмірі 1/4 частини доходів на утримання дитини. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Доказів того, що відповідач будь-яким чином матеріально утримує неповнолітнього сина суду не надано. В судовому засіданні встановлено, що 15 листопада 2008 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Комінтернівського районного управління юстиції Одеської області сторони зареєстрували шлюб і від шлюбних відносин є неповнолітній син [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження І-ЖД №160669 від 11 лютого 2009 року. Згідно зі свідоцтвом про народження батьком неповнолітнього Іллі є відповідач [PERSON], актовий запис № 2. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати свою неповнолітню дитину. Відповідно до ст. 181 СК України аліменти на неповнолітню дитину з їх батьків стягуються в долі від їх доходів та (або) в твердій грошовій сумі. На підставі ст. 183 ч.2 СК України, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Таким чином, суд вважає за необхідне позов задовольнити та стягнути з відповідача [PERSON] 1/4 частину всіх видів його доходів на користь позивачки для утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. На підставі ст. 180-184 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-11 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу . В судовому засіданні позивачка обґрунтувала свої вимоги наступним. 15 листопада 2008 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Комінтернівського районного управління юстиції Одеської області вона зареєструвала шлюб з відповідачем, актовий запис №68. Шлюб для сторін є першим. Від шлюбних мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Приводом для звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу послужило те, що на протязі їх сумісного життя відповідач не враховував її інтереси у зв'язку з цим, у них часто виникали сварки та скандали, все це призвело до того, що вона втратила почуття поваги та любові до відповідача і з листопада 2009 року вони припинили шлюбні відносини, проживають окремо. Вважає, що примирення між ними неможливе, тому просить розірвати шлюб. Витрати за розірвання шлюбу в органах РАЦС просить покласти на відповідача, оскільки він винен в припиненні сімейних відносин. Дитину просить залишити їй на виховання. Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю, не заперечує проти задоволення позовних вимог, та пояснив суду, що з позивачкою вони не підтримують сімейні стосунки з листопада 2009 року, проживають окремо. Неповнолітній син проживає разом із позивачкою, тому після розірвання шлюбу місце проживання дитини просить визначити із нею. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Згідно ст.109 СК Україні шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини з листопада 2009 року і з тих пір проживають окремо, на примирення не згодні. За таких обставин суд вважає, що відкладення розгляду справи з метою примирення сторін є недоцільним. На підставі ст. 104, \~ \~ \~ \~105, \~ \~ \~ \~110 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-11 00:00:00

26.08.2009 року до суду подано позов [PERSON] до [PERSON], в якому позивач просить розірвати шлюб з відповідачем. Сторони подали до суду заяви, в яких позивач повністю позов підтримав, відповідач позов визнав і сторони просили суд розглянути справу за їх відсутності. Перевіривши в попередньому судовому засіданні письмові заяви сторін і дослідивши надані суду докази, судом встановлене наступне. Сторони перебувають у шлюбі з 24 листопада 2001 року, що підтверджено свідоцтвом про шлюб 1-ВЛ № 116329, виданого повторно 23 липня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 51. Із тексту позовної заяви і письмових заяв сторін судом встановлено, що сторони не бажають перебувати у шлюбі, відповідач позов визнав, що відповідно до ст. 61 ЦПК України звільняє від обовязку доказування наявності підстав для розірвання шлюбу, тому відповідно до ст. 112 СК України суд вважає доведеним, що є підстави для розірвання шлюбу, і суд позов задовольняє в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-11 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивуючи тим, що вона та її чоловік втратили один до одного почуття любові та поваги, що привело до розпаду сім`ї". В судовому засіданні позивач повністю підтримав позовні вимоги. Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечував. Суд вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Сторони знаходяться у шлюбі з 04 серпня 2000 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, від шлюбу дітей не мають. Судом встановлено, що шлюб фактично розпався з квітня 2008 року. Відповідно до ст. 111 Сімейного Кодексу України судом було вжито заходи щодо примирення подружжя і наданий строк для примирення, але у встановлений судом строк сторони до примирення не прийшли. Відповідно до положень ст. 51 Конституції України, ст. 24 чі Сімейного Кодексу України шлюб грунтується на вільний згоді чоловіка та жінки. Примушення до шлюбу жінки і чоловіка не допускається. Суд вважає, що подальше спільне припиши подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, оскільки позивач не бажає перебувати у шлюбі з відповідачем, в зв`язку з чим знаходження позивача в шлюбі з відповідачем не грунтується на вільній згоді чоловіка, а суд відповідно до вимог ст. 24 Сімейного Кодексу України не може примусити [PERSON] перебувати у шлюбі з [PERSON] , в зв`язу з чим шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідним стягнути з відповідача [PERSON] державне мито в прибуток держави у сумі 17 грн., що підлягає сплаті при видачі свідоцтва про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-11 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просили суд: -визнати договір купівлі-продажу нерухомого майна від 27 квітня 2001 року, укладений у Павлоградській товарної біржі, - дійсним; -визнати за ними та [PERSON] право власності на нерухоме майно, а саме житловий будинок [ADDRESS] ; -визнати за ними та [PERSON] право власності на земельну ділянку загальною площею 0,24 га, розташовану на території домоволодіння [ADDRESS] . В обгрунтування заявлених вимог позивачі зазначили, що 27 квітня 2001 року між ними та відповідачем було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS] , а також земельною ділянки. Зазначений договір було зареєстровано Павлоградською товарною біржею. З моменту укладення договору вони постійно проживають в зазначеному будинку та користуються ним. На теперішній час їм стало відомо, що зазначена угода є недійсною оскільки не оформлена нотаріально. Однак відповідач на теперішній час не бажає з`являтися до нотаріуса для належного оформлення договору. В судове засідання позивачі не з`явились, надавши заяву, згідно якої просили справу слухати за їх відсутністю. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про день та час слухання справи, причини неявки суду не відомі. Суд на підставі ст.225 ІДПК України, ухвалив розглядати справу заочно. Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.2 ст. 47 ЦК України ( 1963 року ) якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Згідно ч.І ст.128 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-11 00:00:00

В грудні 2009 року [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою, в якій просила суд визнати за нею право власності на 1\\2 частину житлового будинку із відповідними господарськими та побутовими спорудами та будівлями [ADDRESS] , посилаючись на те, що зазначене майно було набуте в шлюбі з [PERSON] , який помер [INFO] . Позивач вказувала також, що після смерті [PERSON] спадкоємцем є його донька - [PERSON] - відповідач по справі, яка також має право на спірний житловий будинок, оскільки фактично прийняла спадщину, вступивши в управління та володіння спадковим майном. Позивач в судовому засіданні позов підтримала та просила задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнала, не заперечувала проти його задоволення, підтвердила факти, наведені позивачем у позовній заяві. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] (а.с. 8) та після його смерті відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку разом із господарськими та побутовими спорудами та будівлями [ADDRESS] , яке належало померлому на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності з числом кімнат від однієї до п`яти включно від 20.10.1963 року (а.с. 17-18). Зазначене майно було набуте померлим [PERSON] у період шлюбу із позивачем по справі (а.с. 26). З огляду на викладені обставини позивач має право на 1\\2 частину спадкового майна, оскільки згідно ст. 60 Сімейного кодексу України є нашим, з відповідачем спільним майном. Відповідно до\~ст.\~368\~Цивільного кодексу\~України майно,\~придбане в\~період шлюбу\~є спільною\~власністю подружжя. У відповідності до ст. 70 Сімейного кодексу України при розподілі майна їх частки визнаються рівними. В частині визнання права власності за [PERSON] права власності на У частину житлового будинку разом із господарськими та побутовими спорудами та будівлями [ADDRESS] суд вважає позов також обґрунтованим, оскільки для придбання спадщини, згідно ст. 548 ЦК УРСР в редакції 1963 року, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин, необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, зокрема, у разі, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. В судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що [PERSON] вступила у фактичне користування, володіння спадковим майном. Факт відсутності можливості оформлення спадщини в позасудовому порядку підтверджується відмовою П`ятої державної нотаріальної контори (а.с. 9).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-11 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку до досягнення дитиною повноліття. Свої позовні вимоги мотивує тим, що дитина знаходиться на її утриманні, потребує матеріальної допомоги, а відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. В судове засідання з`явилася позивач, яка підтримала свої позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений, про причини неявки не повідомив, тому суд, згідно ст.224 ЦПК України, вважає за необхідне вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення. Позивач не заперечувала проти такого вирішення справи. Вислухавши пояснення позивача, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Сторони знаходяться в шлюбі, який зареєстровано 21.06.2008 року. Від шлюбу мають дитину - [PERSON] , [INFO] . Дитина знаходиться на утриманні матері [PERSON] , а відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання доньки та не бере участі у її вихованні. Враховуючи те, що, згідно ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, суд, відповідно до ст.183 СК України, вважає за необхідне стягнути з [PERSON] , [INFO] , уродженця с. Хорошеве Харківського району Харківської області, аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24.11.2009р. і до досягнення дитиною повноліття. На підставі ст.88 ЦПК України стягнути з [PERSON] держмито в дохід держави в сумі 51 /п`ятдесят одна/ грн. та витрати з інформаційно-технічного забезпечення в сумі 120 /сто двадцять/ грн..

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-11 00:00:00

В грудні 2009 р. позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за послуги по утриманню будинків та прибудинкових територій в розмірі 418,84 грн. та витрати з інфомаційно-технічного забезпечення у розмірі ЗО грн. В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на те. що відповідач мешкає в кв. [ADDRESS] , але не належним чином сплачує послуги по утриманню будинків та прибудинкових територій, в зв`язку з чим станом на 30.11.2009 року заборгованість складає 418,84 грн. В добровольному порядку відповідач заборгованість не сплачує, тому позивач був змушений звернутись до суду із вказаним позовом. В судовому засіданні представник позивача підтримала свої вимоги та просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце судового засідання повідомлявся через оголошення в газеті Південна Правда, а тому вважається повідомленим належним чином у відповідності з ч. 9 ст. 74 ЦПК України. Тому, на підставі ст.224 ЦПК . раїни. за згодою представника позивача, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, так як було встановлено факт невиконання зобов`язань щодо сплата послуг по утриманню будинків та прибудинкових територій, в порушені ст. ст. 64.66-68 ЖК України, ст.526 ЦК України. Відповідно ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача в дохід держави 51 грн. державного мита, та на користь позивача витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи у сумі ЗО грн.. які були сплачені позивачем при пред`явленні позову

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-11 00:00:00

В січні 2010 року позивач звернулась до суду із позовною заявою, в якій просила стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1\\4 частини від усіх видів заробітку щомісячно до повноліття дітей. В обгрунтування позову позивач вказувала, що 09 лютого 1985 року у виконкомі Агрономійсної сільської ради Арбузинського району Миколаївської області зареєструвала шлюб з відповідачем по справі. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей - сина [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . Посилаючись на те, що діти знаходяться на утриманні позивача, відповідач ухиляється від надання матеріальної допомоги на утримання дітей, не бере участі у вихованні дітей, угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто, відповідач має можливість надавати грошову допомогу на утримання дітей, просила постановити рішення про стягнення аліментів у розмірі 1\\4 частини від усіх видів заробітку щомісячно до повноліття дітей. В судове засідання позивач не з`явилась, надала заяву з клопотанням розглядати справу в її відсутність, позов підтримала та просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просив справу розглядати в його відсутність, позов визнав, не заперечував проти задоволення позову. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні. позову ухвалюється судове рішення в порядку ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд без дослідження письмових доказів по справі, вважає позов обгрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, з таких підстав. З 09 лютого 1985 року сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, від цього шлюбу мають неповнолітніх дітей, які знаходиться на утриманні позивача, батько дитини коштів на їх утримання не дає, хоча за своїм матеріальним та сімейним становищем має можливість надавати таку допомогу, інших дітей у відповідача немає, утримань за виконавчими документами з нього не здійснюється. Відповідно до\~ст.\~ст.\~180-182;\~184\~СК України\~батьки зобов`язані\~утримувати дитину\~до досягнення\~нею повноліття\~і за\~рішенням суду\~кошти на\~утримання дитини\~(аліменти)\~присуджуються у\~частці від\~доходу батька\~або у\~твердій грошовій\~сумі.\~При визначенні\~розміру аліментів\~суд враховує\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини,\~платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних, а також інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-11 00:00:00

У березні 2010 року позивач звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу в якій зазначає, що вона знаходиться з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 29 вересня 2001 року та від цього шлюбу мають малолітніх доньку [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] [INFO] . Просить розірвати шлюб, посилаючись на те, що між ними відсутнє взаємне порозуміння по багатьом питанням їх спільного проживання, особливо по питанню ведення домашнього господарства, розпоряджуватися сімейним бюджетом, вихованню дітей, що привело до виникнення різного роду розбіжностей. Далі зазначила, що подальше сумісне життя і збереження сім`ї з відповідачем є не можливим. Позивач зазначає, що майнового спору та спору по місцю проживання дітей вони не мають. Посилаючись на наведене, просила позов задовольнити. В судовому засіданні позивач позов підтримала, на примирення не згодна. Відповідач позов визнав в повному обсязі, на примирення не згодний . Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши докази по справі суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 29 вересня 2001 року, шлюб був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Корабельного районного управління юстиції. Миколаєва, актовий запис №433. Від даного шлюбу та від цього шлюбу мають двох малолітніх: доньку [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] [INFO] . З пояснень сторін вони не проживають однією сім`ю та сімейні стосунки припинені по причині, що між ними відсутнє взаємного порозуміння по багатим питанням їх спільного проживання, особливо по питанню ведення домашнього господарства з квітня 2009 року. У відповідності до ст. 110-112, 114 СК України суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, суд приходить до висновку, що визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд вважає необхідним покласти витрати по сплаті держмита на позивача за її побажанням.

Outcome: approved