Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-30 00:00:00

19 лютого 2010 року позивачі звернулися до суду з позовом до [PERSON] та просили суд виселити відповідача з незаконно займаного ним житлового приміщення - квартири [ADDRESS]. Свої вимоги обґрунтовують тим, що відповідач без законних підстав проживає у спірній квартирі та відмовляється добровільно виселитися з неї. Посилаються, що [PERSON]»янського районного суду м.Києва від 17.10.2007 року [PERSON] визнано таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі [ADDRESS]. [PERSON] Соломянського районного суд м. Києва від 23.01.2009 року позивачів було вселено у спірне житлове приміщення. Однак , в супереч рішенню суду від 23.01.2009 року та скориставшись тією обставиною, що позивачі не були зареєстровані за спірною адресою, [PERSON] , як одноосібний наймач квартири [ADDRESS] надала згоду на реєстрацію відповідача на даній житловій площі. На момент звернення до суду в спірній квартирі зареєстровані позивачі, відповідач та третя особа по справі, [PERSON] Посилається, що [PERSON] відмовляється виконувати рішення Соломянського районного суду м. Києва від 23 січня 2009 року, оскільки спірна квартира складається з двох кімнат, в одній з яких проживає відповідач [PERSON] В судовому засіданні позивачі зазначили, що на момент розгляду справи, відповідач знятий з реєстраційного обліку на підтвердження чого надали довідку Форми №3 від 31.03.2010 року. З огляду на викладене вище, позивачі просили виселити відповідача зі спірної квартири в судовому порядку. В судовому засіданні позивачі та їх представник позов підтримали та просили його задовольнити. Відповідач у судовому засіданні проти позову заперечував мотивуючи тим, що він проживає у спірній квартирі, оскільки доглядає свою хвору матір. Стверджував, що жодних перешкод для вселення позивачок до спірної квартири не чинить. Також пояснив, що в квартирі [ADDRESS] постійно не проживає та приходить до квартири лише з метою догляду за хворою матірю. Враховуючи вищенаведене відповідач та його представник просили в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Третя особа -[PERSON] у судовому засіданні проти позову заперечувала, в обґрунтування своїх заперечень посилалася на ту обставину, що відповідач постійно в квартирі [ADDRESS] не проживає, а перебуває у квартирі у звязку з необхідністю догляду за нею та жодних перешкод для вселення позивачок не чинить. Враховуючи вищенаведене просила в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Представник третьої особи- Соломянської районної в м. Києві державної адміністрації у судове засідання не зявився, подав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутність, при винесенні рішення покладаються на розсуд суду ( а.с.56). Заслухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що в квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], [PERSON] та [PERSON], що підтверджується довідкою за формою № 3 від 31 березня 2010 року № 1862 (а.с.45). Спірна квартира складається з двох суміжних житлових кімнат площею 29,10 кв.м. Власником особового рахунку спірної квартири є третя особа-Коротун М.І. Встановлено, що рішенням Соломянського районного суду м. Києві [PERSON] визнано таким, що втратив право користування жилим приміщенням в квартирі [ADDRESS] (а.с.9-13). Вказане рішення набрало чинності. Відповідно до рішення Соломянського районного суду м. Києва від 23 січня 2009 року по справі за позовом [PERSON], [PERSON] до [PERSON], [PERSON], третя особа Соломянська районна в м. Києві державна адміністрація про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням та вселення, позивачів [PERSON] та [PERSON] було вселено в квартиру [ADDRESS] (а.с.17-20). Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 08 грудня 2009 року рішення Соломянського суду м. Києва від 23.01.2009 року залишено без змін (а.с.21-23). На виконання рішення Соломянського районного суду м. Києва від 23 січня 2009 року, відповідач 31 березня 2010 року був знятий з реєстраційного обліку за адресою: Київ, [ADDRESS], проте продовжує проживати у спірному приміщенні, що підтверджується поясненнями позивачів, допитаних в якості свідків та не заперечувалося відповідачем по справі (а.с.45). 19 квітня 2010 року позивачі були вселенні до спірного житлового приміщення в примусовому порядку, що підтверджується актом державного виконавця від 19.04.2010 року (а.с.76). В судовому засіданні відповідач [PERSON] пояснив, що він проживає у спірній квартирі , т.я. доглядає хвору матір та не може її залишити. Вважає, що підстав для його виселення не має, позивачі в будь-який час можуть вселитися та проживати разом з відповідачем та третьою особою по справі. Допитані в судовому засіданні у якості свідків [PERSON] та [PERSON] підтвердили, що відповідач проживає у спірній квартирі та чинить перешкоди у їх вселенні. Додатково пояснили, що спільне проживання в квартирі разом з відповідачем неможливе, оскільки квартира має лише дві кімнати, в одній із яких проживає відповідач, а в іншій його мати, третя особа по справі. [PERSON] пояснила, що шлюбні відносини з відповідачем припинені, а тому спільне проживання в одній кімнаті суперечить її інтересам та є неможливим. Підтвердили, що 22 травня 2010 року позивачі прийшли до квартири [ADDRESS], однак відповідач перебуваючи в стані алкогольного спяніння, не допустив їх до житлового приміщення, вчинив сварку . Вказані обставини підтверджуються заявою про направлення на судово-медичне обстеження від 22 травня 2010 року (а.с.93-95). Згідно ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Оцінюючи покази зазначених свідків, суд вважає їх такими, що узгоджуються з дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи та приймає їх до уваги. Згідно положень ч. 3 ст. 47 Конституції України ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону. Відповідно до ст.9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного приміщення або обмежений у праві користування ним інакше ніж з підстав і в порядку , визначених законом. Відповідно до ст. 109 ЖК України виселення із займаного житлового приміщення допускається з підстав, встановлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. З огляду на викладене вище, судом встановлено, що відповідач без законних на те підстав проживає у [INFO], оскільки відповідач [PERSON] відповідно до рішення Соломянського районного суду м. Києва від 17 жовтня 2007 року був визнаний таким, що втратив право користування жилим приміщенням в квартирі [ADDRESS] та знятий з реєстрації за спірною адресою, його вселення було здійснено без згоди позивачів по справі. Також встановлено, що відповідач у добровільному порядку відмовляється виселитися зі спірного житла. Суд вважає, що права позивачів є порушеними, оскільки вони не мають можливості в повній мірі користуватися спірною квартирою , т.я. в ній проживає відповідач по справі без законних підстав. За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивачів про виселення відповідача [PERSON] з квартири [ADDRESS] без надання іншого житлового приміщення. Те, що відповідач доглядає свою хвору матір , у звязку з цим проживає у спірній квартирі не може слугувати законною підставою для відмови в задоволенні позовних вимог позивачів, оскільки дані обставини не ґрунтуються на законі. Щодо посилань [PERSON] про те, що відповідач постійно не проживає у спірному житловому приміщенні спростовуються поясненнями самого відповідача [PERSON] та матеріалами справи. Відповідно до п. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача суму сплаченого держмита у розмірі 17, 00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 37, 00 грн., а всього 54, 00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved