Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-05 00:00:00

У травні 2010 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що він як особа, що постраждала внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС (інвалід ІІІ-ї групи) відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року має право на отримання щорічної допомоги на оздоровлення в розмірі 4-х мінімальних заробітних плат. Однак, у 2007-2009 роках йому така допомога виплачувалась у значно нижчому розмірі, ніж передбачено вказаним Законом. Посилаючись на рішення Європейського суду з прав людини та зважаючи на положення Конституції України, позивач просить визнати протиправними дії відповідача щодо нарахування та виплати йому щорічної допомоги на оздоровлення, зобовязати управління праці та соціального захисту населення Глухівської міської ради провести перерахунок та виплатити йому вказану допомогу у відповідності до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року за 2007-2009 роки в сумі 6152 грн., а також зобовязати відповідача встановити і в подальшому виплачувати йому цю допомогу у розмірі, передбаченому вказаним Законом. В судовому засіданні позивач повністю підтримав свої позовні вимоги. Відповідач в судові засідання не зявився, подав письмові заперечення проти позову та заяву про розгляд справи у відсутність його представника. Мотивував свою позицію тим, що відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» щорічна допомога на оздоровлення виплачується інвалідам ІІІ-ї групи в розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат. \~ Статтею 62 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що розяснення порядку застосування цього Закону провадиться в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, рішення якого є обовязковим для виконання місцевим органам державної виконавчої влади. Такий порядок було визнано постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 року № 562 «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».\~ Згідно зі ст. 63 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» фінансування витрат, повязаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок Державного бюджету. \~ Конституцією України визначено, що будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, а також розмір і цільове спрямування цих видатків визначаються Законом України «Про Державний бюджет України». Відповідно до п. 2 ст. 4 Бюджетного кодексу України визначено, що при здійсненні бюджетного процесу в Україні положення нормативно-правових актів застосовуються лише в частині, в якій вони не суперечать положенням Конституції України, Бюджетного кодексу та Закону України «Про Державний бюджет України». Таким чином норми, які вводяться законом про Державний бюджет діють протягом бюджетного року, є безумовними та пріоритетними відносно інших законів. \~ Таким чином, управління праці та соціального захисту населення Глухівської міської ради не мало можливості виплатити позивачу допомогу в розмірах, передбачених Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року, оскільки розмір таких коштів не був передбачений у Державному бюджеті. \~ Тому відповідач вважає, що його дії щодо виплати позивачу допомоги на оздоровлення є такими, що відповідають чинному законодавству України, а вимоги позивача безпідставні і не підлягають задоволенню. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що позивач [PERSON], [INFO], є інвалідом ІІІ-ї групи, постраждалим від аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується відповідними посвідченнями. Позивач отримує щорічну допомогу на оздоровлення і перебуває на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення Глухівської міської ради. Дане управління має статус юридичної особи, яка призначає (здійснює перерахунок) і виплачує вказану допомогу відповідним категоріям громадян. Згідно із ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ст. 22 Конституції України однією з конституційних гарантій прав та свобод людини і громадянина є недопущення їх скасування чи звуження їх обсягу при прийнятті нових законів або внесення змін до чинних. Статтею 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що щорічна допомога на оздоровлення виплачується інвалідам ІІІ-ї групи, постраждалим внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, в розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат. Як вбачається з матеріалів справи позивач отримав вказану допомогу на оздоровлення у 2007-2009 роках у розмірі 90 грн. щорічно. На 2007 рік дію ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» було зупинено згідно із п. 30 ст. 71 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2007 рік». Однак, рішенням Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року визнано неконституційними положення п. 30 ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», яким зупинялась дія ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Пунктом 28 розділу ІІ Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України» статтю 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» було викладено в новій редакції, відповідно до якої одноразова компенсація учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, та сім'ям, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та смерть яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою, щорічна допомога на оздоровлення виплачується в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України. Однак, рішенням Конституційного Суду України від 9 липня 2007 року визнано неконституційними положення п. 28 розділу ІІ Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України». Із довідки, наданої управлінням праці та соціального захисту населення Глухівської міської ради вбачається, що допомога на оздоровлення у 2007 році отримана позивачем 24 січня 2007 року., а у 2008 році 28 січня 2008 року відповідно. \~У вказані періоди посадові особи відповідача керувалися чинним на той час законодавством, а саме Законом України „Про Державний бюджет України на 2007 рік та законом України „Про Державний бюджет України на 2008 рік, згідно до яких положення ст. 48 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи не діяли, а почали діяти лише з 09 липня 2007 року та з 22 травня 2008 року, тобто з моменту набрання чинності зазначеними вище рішеннями Конституційного Суду України \~за №6-рп/2007 від 09.07.2007 року та №10-рп/2008 від 22.05.2008 року. Тобто, на момент отримання позивачем одноразової допомоги на оздоровлення діяли закони, відповідно до яких йому і було нараховано та виплачено вказану допомогу. Таким чином, враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача за період 2007-2008 років є необґрунтованими і задоволенню не підлягають. Законом "Про Державний бюджет України на 2009 рік" не вносились зміни до Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», даний Закон продовжує діяти у редакції від 22 травня 2008 року, коли рішенням Конституційного Суду України були визнані неконституційними положення Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України", а тому ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» чинна в тій редакції, яка передбачає виплату щорічної допомоги на оздоровлення в розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат. За вказаних обставин, вимоги позивача про зобовязання здійснити перерахунок та виплатити щорічну допомогу на оздоровлення за 2009 рік у розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат є обґрунтованими. Суд не приймає до уваги заперечення відповідача щодо невизначеності джерел фінансування, оскільки сама по собі відсутність фінансового забезпечення державних соціальних гарантій і відсутність бюджетних асигнувань не може бути підставою для порушення права громадянина на отримання соціальної допомоги. Відповідно до ст. 15 ЦК України, ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідачем було порушено право позивача як інваліда ІІІ-ї групи, постраждалого внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, на отримання щорічної допомоги на оздоровлення за 2009 рік, оскільки управління праці та соціального захисту населення Глухівської міської ради неправомірно не нараховувало і не виплачувало йому цю допомогу у встановленому законом розмірі. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України. Виходячи з вимог ст. 16 ЦК України, суд з метою захисту прав та інтересів позивача вважає необхідним визнати протиправними дії відповідача щодо нарахування та виплати йому щорічної допомоги на оздоровлення та зобовязати управління праці та соціального захисту населення Глухівської ради нарахувати та виплатити йому вказану допомогу у відповідності до ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат за 2009 рік з урахуванням отриманої позивачем суми за вказаний період. Розраховуючи розмір виплат, які необхідно стягнути з відповідача, суд виходить з вимог ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст. 55 розділу VI Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» - в частині визначення розміру мінімальної заробітної плати. Згідно зі ст. 55 розділу VI Закону України від 26.12.2008 р. Про Державний бюджет України на 2009 рік установлено з 01 січня 2009 року розмір мінімальної заробітної плати 605 гривень. Виходячи з вищезазначеного за 2009 рік позивачу підлягало виплаті 2420 грн. Однак, з урахуванням того, що 26 січня 2009 року позивачу вже було частково виплачено 90 грн. щорічної допомоги на оздоровлення, то з урахуванням цієї суми йому підлягає виплаті вказана допомога в розмірі: 2420 грн. 90 грн. = 2330 грн. За таких обставин суд вважає необхідним задовольнити вимоги позивача про зобовязання здійснити перерахунок та виплатити йому щорічну допомогу на оздоровлення, яка визначена в ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з урахуванням вже отриманої ним суми вказаної допомоги у 2009 році за 2009 рік в сумі 2330 грн. Проте, суд не вбачає підстав для задоволення вимоги позивача про зобовязання відповідача встановити і в подальшому проводити виплату допомоги на оздоровлення з дотриманням вимог ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", оскільки право на отримання допомоги на оздоровлення і її розмір врегульовані законом, а судом здійснюється захист порушеного права, а не права, яке може бути порушено у майбутньому. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем у загальній сумі 120 грн., підлягають стягненню з відповідача на його користь. На підставі викладеного та

Outcome: partial