Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-11 00:00:00

У червні 2010 року [PERSON] звернулася в суд із зазначеним позовом, посилаючись на те, що від шлюбу з відповідачем має одну неповнолітню дитину [PERSON]. Проте, спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини припинені з грудня 2009 року, спільне господарство не ведеться, кожен живе своїм життям та своїми інтересами. Позивач просила розірвати шлюб з [PERSON] та стягувати з останнього на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частки від доходу відповідача. У попередньому судовому засіданні позивач зменшила розмір позовної вимоги - просить стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки від доходу відповідача (заява долучається до матеріалів справи). Пояснила, що це аліменти на одну дитину, відносини відновити неможливо, про примирення не клопоче, дитина із нею. Відповідач зменшені вимоги визнав, з мотивами розірвання шлюбу погодився, про що надав суду письмову заяву, яка долучена до матеріалів справи. При цьому пояснив, що про примирення не клопоче, дитина із позивачем і він проти цього не заперечує, інших аліментних зобов 'язань не має, буде допомагати за рішенням суду. Судом роз'яснені юридичні наслідки визнання позову відповідачем. [PERSON] намірів не змінив. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 cm. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому cm. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 cm. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Встановлено, що з 24 квітня 2008 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі від якого мають доньку [PERSON], [INFO](а. с. 5,6). Суд, згідно ч.2 cm. 112 СК України, постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з дітей, що мають істотне значення. Сторони про примирення не клопочуть. Так, сторони визнали, що сімейне життя не склалося: з грудня 2009 року вони припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарства. З цього часу кожен живе своїм життям та своїми інтересами. Формальне існування реєстрації шлюбу істотно суперечить інтересам сторін, оскільки фактично останніх пів року сім»я припинила своє існування, тому такий шлюб слід розірвати. Як пояснили сторони вони проживають окремо. Дитина проживає із позивачем (а.с.7). Відповідач проти цього не заперечує. Таким чином, сторони погодили, що донька буде із матір"ю, тобто позивачем і спору між: сторонами з цього приводу не має. Батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення їх повноліття. Сторони не можуть між: собою домовитися про умови та способи утримання дитини. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча у середньому заробляє у місяць 1 346 грн., працюючи слюсарем із збирання металоконструкцій ВАТ «Бердичівський машинобудівний завод «Прогрес». Позивач одержує щомісячну допомогу по догляду за дитиною до досягнення дитиною трьох років у розмірі 130 грн., але цих коштів не достатньо для задоволення розумних потреб дитини, тому суд,

Outcome: approved