Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, де просить винести рішення, яким визнати за нею право власності на Ѕ частину квартири [ADDRESS]. Зобовязати КП МБТІ зареєструвати за [PERSON] право власності на Ѕ частину квартири [ADDRESS].. Свої вимоги мотивувала тим, що 5 червня 1993 року між нею та [PERSON] був укладений шлюб. В 1996 році шлюб між нами був роз рваний. Причиною розірвання шлюбно сімейних стосунків стало, те що за час сумісного проживання вони не могли знайти точки зору щодо вирішення їх сімейних проблем. В вересні 1997 року її брат [PERSON] придбав квартиру за адресою [ADDRESS], де вона мешкала. Після розірвання шлюбу вони з відповідачем підтримували інтимні стосунки. 5 червня 1998 року в них народилась дочка [PERSON]. В січні 1999 року відповідач повернувся в сімю, вони поновили їх сімейні стосунки почали знову мешкати разом, вели спільне господарство, мали єдиний бюджет та виховували їх дочку [PERSON]. В 2001 році по домовленості з її братом вони продали вище вказану квартиру та придбали трьохкімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS]. Вказану квартиру вони оформили на відповідача. Так починаючи з 2001 року вони всією сімєю мешкали за вказаною адресою. Підтвердженням її проживання за вказаною адресою та користуванням спільною квартирою є договір про надання послуг кабельного телебачення № 21841 від 19.05.2005 року, типовий договір про надання населенню послуг з газопостачання від 7.06.2006 року, запрошення на вибори 26 березня 2006 року, заява відповідача начальнику ГЖЕП 6 від 15.02.2003 року, довідка про склад сімї та реєстрацію у зазначеній вище квартирі, штамп реєстрації в паспорті України від 23.12.2003 року. У вересні 2006 року відповідач після чергової сварки, викинув всі її особисті речі за вікно, зачинив двері та до теперішнього часу не впускає її в їхню квартиру. В звязку з тим, що дану квартиру вони купували за спільні кошти, тому вона вважає, що це є спільною сумісною власністю, а оскільки [PERSON] примусив виселитись її з квартири у неї немає іншого виходу як звернутися до суду. 15.05.2010 року до суду з зустрічною позовною заявою до [PERSON] звернувся [PERSON] в якій, просив суд постановити рішення яким усунути перешкоди користування приватною власністю шляхом зняття з реєстрації [PERSON] за адресою м.Кременчук, вул. Ново Червоноармійська,31, кв.24. Зобовязати відділ громадян і реєстрації фізичних осіб КМУ ГУМВС України в Полтавській області провести зняття з реєстрації [PERSON] за адресою м. Кременчук, вул. Ново Червоноармійська,31, кв.24. Свої вимоги мотивував тим, що він був одружений з [PERSON] шлюб було укладено 5.06.1993 року, однак їх шлюб тривав не довго. 28.02.1996 року шлюб між ними розірвано. Після розлучення він зустрів іншу жінку [PERSON] з якою одружився вдруге 30.08.1997 року. 25.03.1999 року він розлучився з [PERSON] Після цього він зійшовся з першою дружиною [PERSON] та почав мешкати разом в однокімнатній квартирі, що належала її братові [PERSON] за адресою [ADDRESS]. Згодом він вирішив придбати власне житло. Для цього він запропонував [PERSON] продати його квартиру, заплативши йому 2500 доларів США на що він погодився. На гроші від продажу зазначеної квартири та за кошти, які йому надала моя мати від продажу своєї однокімнатної квартири, та за власні збереження він придбав трьох кімнатну квартиру за адресою [ADDRESS]. Дану квартиру він придбав 16.10.2001 року. На момент придбання квартири він не був одружений з [PERSON], а лише підтримував близькі стосунки. Окрім того коштів від неї та її родичів на придбання власної квартири він не отримував. Після придбання квартири разом зі мною в ній проживала моя колишня дружина [PERSON] та їхня дочка [PERSON]. Він сподівався, що в них буде дружня сімя в звязку з чим дав згоду на реєстрацію в його квартирі [PERSON] та їх дочці [PERSON] Офіційно проживавши в його квартирі [PERSON] здійснила укладання договорів, а саме договір про надання послуг кабельного телебачення та типовий договір про надання населенню послуг з газопостачанню про, що він не заперечував. В вересні 2006 року після чергової сварки вони вирішили остаточно розійтися та проживати окремо. [PERSON] забравши свої речі та речі доньки [PERSON] залишила його квартиру. Залишивши його квартиру [PERSON] за речі, які були придбані під час проживання однією сімєю отримала від його 2530 грн. Однак на момент придбання квартири він офіційно був розлучений з [PERSON], тому подружжям вони не були. З вересня 2006 року [PERSON] даній квартирі не проживає вона забрала свої речі, а за спільні речі отримала від нього кошти. Перешкоди, що створює [PERSON] полягають у наявності її реєстрації в його приватній власності. Наявність реєстрації [PERSON] в його власній квартирі створює йому фінансові складнощі, тому як він весь час має сплачувати комунальні платежі, котрі нараховуються на трьох осіб, двоє з яких не проживають в квартирі і не вносять свій фінансовий вклад у їх сплату. Стосовно їх дочки [PERSON], то він не заперечує проти її реєстрації в його квартирі. На даний час він має нову сімю та малолітню дитину, яка народилась 9.05.2009 року та має намір прописати їх в квартирі [ADDRESS]. 14.04.2010 року [PERSON] змінила свої позовні вимоги, а саме прохала винести рішення яким, встановити факт проживання однією сімєю [PERSON],[INFO] та [PERSON],[INFO], як чоловіка та жінки без шлюбу з січня 1999 року по вересень 2006 року. Визнати квартиру, що розташовано за адресою: [ADDRESS] спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON]. Розділити спільно набуте майно шляхом визнання за нею [PERSON] право власності на частину квартири [ADDRESS]. 14.04.2010 року [PERSON] уточнив свою зустрічну позовну заяву, а саме прохав усунути перешкоди користування приватною власністю шляхом зняття з реєстрації [PERSON] та [PERSON] за адресою м.Кременчук, вул. Ново Червоноармійська,31, кв.24. Зобовязати відділ громадян і реєстрації фізичних осіб КМУ ГУМВС України в Полтавській області провести зняття з реєстрації [PERSON] та [PERSON] за адресою м. Кременчук, вул. Ново Червоноармійська,31, кв.24. В судовому засіданні позивач відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] змінені позовні вимоги підтримали в повному обсязі, позовні вимоги [PERSON] не визнали. Відповідач позивач [PERSON] та його представник [PERSON] уточнені позовні вимоги підтримали в повному обсязі, позовні вимоги [PERSON] не визнали. Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Крюківської районної ради м. Кременчука Полтавської області [PERSON] заперечував проти позовних вимог [PERSON], оскільки останній в позовних вимогах ставить питання щодо виселення малолітньої [PERSON], що порушує останньої права, стосовно інших позовних вимог сторін покладається на розсуд суду. ВГІРФО Кременчуцького МУ ГУ МВС України в Полтавській області в судове засідання не зявилися хоча завчасно надіслали клопотання про розгляд справи без участі їх представника при винесенні рішення покладаються на розсуд суду. Вислухавши пояснення сторін, пояснення свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків: Як встановлено в судовому засіданні сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 5.06.1193 року по 28.02.1996 рік, що підтверджується світлокопією свідоцтвом про одруження серії ІІ-КЕ від 5.06.1993 року та свідоцтвом про розірвання шлюбу серії І-КЕ від 28.02.1996 року. Також в судовому засіданні встановлено, що після розірвання шлюбу сторони підтримували фактично шлюбносімейні стосунки, внаслідок чого 5.06.1998 в них народилася дочка [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-КЕ № 326783 від 1.07.1998 року. Сторони в судовому засіданні не заперечували того факту, що після народження дитини, тобто з січня 1999 року по вересень 2006 року сторони поновили сімейні стосунки та почали проживати разом, вели спільне господарство, мали єдиний бюджет та виховували свою дочку [PERSON]. Факт проживання однією сімєю [PERSON] та [PERSON], як чоловіка та жінки без шлюбу з січня 1999 року по вересень 2006 рік, підтверджується наявними в матеріалах справи фотознімками (а.с. 92- 100), іншими письмовими доказами, наявними в матеріалах справи, а також показами свідків даними ними в судовому засіданні. Таким чином, суд приходить до висновку, що в частині заявлених позовних вимог про встановлення факту проживання однією сімєю [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], як чоловіка та жінки без шлюбу з січня 1999 року по вересень 2006 рік, позов [PERSON] підлягає задоволенню. Судом встановлено, що згідно договору купівлі продажу від 16.10.2001 року квартира [ADDRESS] належить [PERSON] на праві приватної власності. Також, в судовому засіданні встановлено, що вказану квартиру сторонами придбано в період фактично шлюбно сімейних відносин і є спільною сумісною власністю сторін, відповідно до положень частини 1 статті 60 Сімейного Кодексу України - майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловіку на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку. Частиною 1 статтею 70 Сімейного Кодексу України передбачено право сторін на рівні частки майна, що є обєктом права спільної сумісної власності. Згідно частин 1, 4 статті 71 Сімейного Кодексу України майно, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі і в разі присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним Кодексом України. Однак, в судовому засіданні встановлено, що для придбання спірної квартири, мати позивача відповідача [PERSON]- [PERSON] продала свою 1-кімнатну квартиру [ADDRESS], згідно договору купівлі продажу від 25.09.2001 року, а також мати відповідача позивача [PERSON] [PERSON] продала свою 1-кімнатну квартиру [ADDRESS], згідно договору купівлі продажу від 03.07.2001 року серії АЕВ №183512. Кошти виручені з продажу вказаних квартир були надані батьками сторін у справі для придбання спірної квартири. Факт придбання спірної квартири за кошти батьків також підтверджено показаннями свідків, як зі сторони відповідача позивача так зі сторони позивача відповідача. Згідно ст. 10 та ст. 60 ЦПК України \~кожна \~сторона \~ повинна \~довести \~ ті \~обставини, \~на \~які \~вона \~ посилається \~ \~як \~на \~ підставу \~своїх \~вимог або \~заперечень. Суд не приймає до уваги заперечення відповідача позивача [PERSON] про те, що він за особисті кошти сплатив вартість за квартиру матері позивача відповідача [PERSON] у сумі 2500 доларів США брату позивача відповідача [PERSON] [PERSON], і таким чином повністю за особисті кошти придбав спірну квартиру, оскільки дане твердження не підтверджено будь-якими доказами. Сам [PERSON] даний факт заперечує і пояснив, що дійсно кошти виручені за продаж квартири матері були передані [PERSON] для придбання 3-кімнатної квартири сторонами у справі, і ніяких грошей від останнього він не отримував. Судом встановлено, що сторони з 1999 року проживали у фактичних шлюбних відносинах по вересень 2006 року. Згідно з пояснень позивача - відповідача та відповідача - позивача предметом спору є майно, набуте під час спільного проживання у фактичних шлюбних стосунках. Тому, суд приходить до висновку про необхідність застосування КпШС України щодо правовідносин, які стосуються права володіння, користування і розпорядження спільним майном подружжя, а не СК України, на який посилається позивач, який зворотної дії в часі не має і не поширюється на відносини, що виникли до набрання ним чинності, до відносин щодо майна, придбаного до 01.01.2004 року. А також нормами СК України щодо правовідносин про встановлення факту проживання однією сімєю та прав кожного із подружжя, оскільки сімейні відносини між сторонами продовжувались і після 01.01.2004 року, після вступу в силу СК України, до 2006 року. Статтею 22 КШтС України передбачено, що майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку. Стаття 28 КШтС України передбачає, що в разі майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. В окремих випадках суд може відступити від начала рівності часток подружжя, враховуючи інтереси неповнолітніх дітей або інтереси одного з подружжя, що заслуговують на увагу. Суд може визнати майно, нажите кожним із подружжя під час їх роздільного проживання при фактичному припиненні шлюбу, власністю кожного з них. Таким чином, суд вважає, що позивач відповідач [PERSON] має право на визнання за нею права власності на 1/2 частину квартиру [ADDRESS]. Сам \~відповідач \~не \~оспорює факт \~проживання з \~позивачем відповідачем [PERSON] після розірвання шлюбу. \~ Тобто, така позиція відповідача позивача [PERSON] та його представника суперечить закону, а саме положенням ст. 24 КШтС України, згідно яких роздільним майном подружжя визнається лише майно, яке належало одному з них до одруження, або отримане одним із них під час шлюбу в дар або в порядку успадкування. Будь яких виключень із зазначеного правила чинним законом не передбачено. Крім того, згідно закону ( ст. 22 КШтС України) єдиною умовою набуття майном статусу спільного майна подружжя є його придбання під час перебування в шлюбі, тобто незалежно від того чи працював один із подружжя чи ні, та на кого із подружжя оформлені документи про право власності на майно. Згідно ст. 74 Сімейного Кодексу України, якщо жінка та чоловік проживають однією сімєю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними під час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. \~ Визначаючи частку кожного у спільному майні, суд виходить із вимог ст. 70 Сімейного Кодексу України, якою \~частки майна вважає рівними. \~ Відповідно до \~ст. 13 \~ КпШС \~України ( в редакції 1969 року), підставою для виникнення прав та обовязків є шлюб, тобто сімейний союз \~жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сімєю \~жінки та чоловіка. У п.20 Постанови Пленум Верховного Суду України від 21.12.2007 р. № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», зазначено, що при застосуванні ст. 74 СК, що регулює поділ майна осіб, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, судам необхідно враховувати, що правило зазначеної норми поширюється на випадки, коли чоловік та жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі та між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю. Відповідно до ч. 1 ст. 357 ЦК України, частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше встановлено за домовленістю співвласників або законом. Тому, суд вважає, що позовні вимоги позивача відповідача щодо визнання квартири, що розташовано за адресою: [ADDRESS] спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON], та щодо розподілу спільно набутого майно шляхом визнання за [PERSON] право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] необхідно задовольнити. Відповідно до вимог статті 311, 328 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений в його здійсненні. На зміст права власності не впливає місце проживання та розпорядження своїм майном. Правовідносини, які виникли між сторонами врегульовані ЦК України, \~Житловим кодексом України та Конституцією України. \~ \~ \~ \~ Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. \~ \~ \~ \~ Відповідно до ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. \~ \~ \~ \~ Відповідно до ч. 3 ст. 9 Житлового кодексу України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Відповідно до ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка досягла десяти років визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Відповідно до висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Крюківської районної ради м.Кременчука від 03.06.2010 року №01-04/247 є недоцільним зняття з реєстрації малолітньої [PERSON], [INFO] за адресою: [ADDRESS]. Виходячи із вищенаведеного, та враховуючи, що [PERSON] є співвласником спірної квартири, а донька сторін у справі - [PERSON] є малолітньою, позивач-відповідач [PERSON] та малолітня дитина [PERSON] іншого житла не мають, що підтверджується довідкою Кременчуцького МБТІ від 24.12.2009 року, суд вважає що позовні вимоги відповідача-позивача [PERSON] про зняття з реєстрації позивач-відповідач [PERSON] та доньки сторін у справі малолітньої [PERSON] задоволенню не підлягають. З пояснень позивача відповідача [PERSON] вбачається, що вона перешкод в користуванні квартирою № 24 в будинку № 31 по вул. Н.Червоноармійській в м. Кременчуці [PERSON] не вчиняла, а посилання останнього на те, що такою перешкодою є те, що [PERSON] та [PERSON] не проживають, але зареєстровані начебто в його приватній власності та він сплачує комунальні платежі котрі нараховуються на сьогоднішній день не заслуговують на увагу, оскільки [PERSON] доказів того, що [PERSON] та [PERSON]О, чинять йому перешкоди, а також, що він сплачує комунальні платежі суду не представив, а тому суд вважає, що в його позові слід відмовити як недоведеному. Також, підлягають стягненню з позивача-відповідача на користь відповідача-позивача затрати по сплаті витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Відповідно до п.2 ч.3 ч.4 ст. 79, ст. 88 ЦПК України, до судових витрат віднесені затрати на сплату судового збору, послуг за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Позивачем відповідачем надано до суду квитанцію №2394.1.7 та №2394.4.2 від 18.03.2009 року про затрати на сплату судового збору в сумі 51 грн., послуг за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30,00 грн.

Outcome: approved