Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-26 00:00:00

До суду 13.04.2010 року з первинним позовом про усунення перешкод у здійснення права розпорядження своїм майном до [PERSON] звернулась [PERSON] , але в ході судового розгляду вона відмовилась від заявлених позовних вимог і її відмова була прийнята ухвалою суду від 27.07.2010 року. [PERSON] подав зустрічний позов до [PERSON] 14.06.2010 року, в своїм позові він посилається на ті обставини, що у вересні 2003 року між ним та відповідачкою був укладений договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,0605 га, яка знаходиться за адресою м.Кривий Ріг вул.Вільгельма Піка,14 і літньої кухні ( времянки), що розташована на вищеназваній земельній ділянці. 06.09.2003 року укладений між ними договір купівлі- продажу земельної ділянки був нотаріально посвідчений, але договір купівлі- продажу літньої кухні, яка на ній знаходиться, не був нотаріально оформлений, між тим, відповідач фактично продала йому цю будівлю, про що свідчить її письмова розписка. Від нотаріального оформлення договору купівлі-продажу літньої кухні відповідач [PERSON] відмовляється, хоча при вирішенні питання про купівлю-продажу земельної ділянки вони домовились щодо істотних умов договору, які були частково виконані сторонами. Літня кухня знаходиться на його земельній ділянці, він фактично володіє нею на протязі семи років, у звязку з чим, та на підставі ст.220 ЦК України просить визнати дійсним, укладений між ним та відповідачем [PERSON] у вересні 2003 року договір купівлі-продажу літньої кухні „ Д, яка знаходиться за адресою : м.Кривий Ріг, вул.Вільгельма Піка,14 та визнати за ним право власності на цю кухню. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав заявлені позовні вимоги у повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] визнала позов та пояснила, що дійсно вони з позивачем при укладенні договору купівлі- продажу земельної ділянки у вересні 2003 року домовлялись і щодо продажу літньої кухні „ Д, яка знаходиться на ній, але у звязку із певними складнощами в оформленні документів, нотаріально посвідчили тільки договір купівлі- продажу землі. Після цього [PERSON] то жив у [PERSON], то проживав в іншому місці і вони не могли вирішити юридично питання щодо переоформлення цієї кухні або її демонтування, т.я. ця будівля по теперішній час входить до складу належного їй домоволодіння. На теперішній час всі непорозуміння між ними вирішені і вона не заперечує проти визнання дійсним договору купівлі продажу літньої кухні „ Д та визнання права власності на неї за [PERSON] Представник відповідача [PERSON] [PERSON] підтримав думку свого довірителя та просив задовольнити позов [PERSON] в повному обсязі. Вислухавши думку сторін, дослідивши письмові докази, суд вважає, що заявлений позов [PERSON] підлягає задоволенню у повному обсязі. Судом встановлено, що відповідач по справі [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом , виданого Третьою державною нотаріальною конторою 28.07.1999 року ( а.с. 2) та витягу з реєстру права власності на нерухоме майно ( а.с.3) є власником житлового будинку з господарськими побудовами, який знаходиться за адресою: м.Кривий Ріг, вул.Піка Вільгельма, 14, а також земельної ділянки , на якій розташоване це домоволодіння, загальною площею 0.3039 га, про що свідчить Державний акт на право приватної власності на землю серії ДП № 14438, виданий 20.02.2001 року виконкомом Криворізької міської ради Дніпропетровської області ( а.с.4). 06.09.2003 року між нею та позивачем по справі [PERSON] був укладений договір купівлі продажу частини вищеназваної земельної ділянки площею 600 кв.м, який посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу [PERSON] за реєстром № 2763 ( а.с.5). Як убачається із матеріалів Криворізького БТІ за даними інвентаризації на відчуженій [PERSON] на користь [PERSON] земельній ділянці знаходиться літня кухня „Д, яка при укладенні договору купівлі- продажу землі нотаріально не була переоформлена. Позивачем [PERSON] була надана суду письмова розписка, в якій [PERSON] зазначила, що продала [PERSON] земельну ділянку 6 соток з времянкою по вул.В.Піка, 14 у вересні 2003 року. У судовому засіданні відповідач [PERSON] підтвердила, що дійсно давада позивачеві таку розписку та визнала його позов у повному обсязі. Відповідно до ст. 47 ЦК України ( в редакції 1963 року), яким регулювалися правовідносини, що виникли між сторонами на момент укладення договору купівлі- продажу земельної ділянки разом із літньої кухнею „ Д, яка знаходиться на ній, якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, яка потребує нотаріального посвідчення , а інша сторона ухиляється від її нотаріального посвідчення , суд вправі за вимогою виконавчої угоди сторони визнати угоду дійсною. На протязі семи років позивач володів літньою кухнею, що розташована на землі, яка знаходиться в його приватній власності, доказів того ,що на протязі цього часу у сторін виникали спори щодо права власності на неї суду не було надано. Відповідач позов визнала у повному обсязі та відмовилась від своїх вимог на предмет спору. Таким чином, суд вважає, що заявлені позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі. Про стягнення понесених ним судових витрат з [PERSON] позивач [PERSON] не клопотав.

Outcome: approved