Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-29 00:00:00

Позивачка звернулася до відповідача з позовом про визнання дій відповідача неправомірними, зобовязання відповідача перерахувати та виплатити їй основну та додаткову пенсію з червня 2008 року відповідно до ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Позивачка посилаються на те. що вона є інвалідом 2 групи, потерпілою 1 категорії. Відповідно до ч.4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими для 2 групи - 8 мінімальних пенсій за віком. Додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровлю, особам, віднесеним до категорії 1 (інвалідам 2 групи) відповідно до ст. 50 цього ж закону складає 75% мінімальної пенсії за віком. Позивачка вважає відмову відповідача у перерахуванні та виплаті недоотриманих сум відповідно до визначених Законом розмірів незаконними, просить визнати такі дії протиправними, зобов'язати відповідача провести перерахунок та виплатити недотриману пенсію та додаткову пенсію відповідно до вимог ч.4 ст. 54 та ст. 50 зазначеного Закону. Позивачка у судове засідання не заявилася, у позові просила справу розглянути без її участі на підставі наявних доказів. Представник відповідача у судове засідання не з*явився, про день і час слухання справи повідомлений вчасно, надіслали суду письмове заперечення, в якому позов не визнають, посилаючись на те, що управління Пенсійного фонду України в Іванківському районі діяло в межах чинного законодавства України, визнавши, що відповідно до ч.4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» розміри державних пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими по 2 групі інвалідності 8 мінімальних пенсій за віком. Проте. ч.3 ст. 28 Закону України „ Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» визначено, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом і цієї статті, застосовується виключно для визначення пенсій, призначених згідно із цим законом, а тому щодо пенсіонерів, яким призначена пенсія за іншими законами, він не застосовується. Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначено пенсії, виходячи з мінімальної пенсії за віком, який для цієї категорії пенсіонерів законодавчо встановлений не був. Відповідач діяв у межах бюджетного законодавства, постанов КМ України, якому відповідно до ст. 62 Закону України «Поро статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» надано право розяснення порядку застосування цього закону. Відповідач просить у задоволенні позову відмовити. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] є потерпілою внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, інвалідом 3 групи, що підтверджено відповідним посвідченням, довідкою МСЕК ( а,с.4,5 ). Позивачка [PERSON], проживаючи в [INFO], отримує нараховану відповідачем основну і додатково пенсію у значно меншому розмірі, ніж це визначено Законом України «1 Іро статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Відповідно до ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, віднесеним до категорії призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров*ю, у розмірах інвалідам 3 групи 50 % мінімальної пенсії за віком. Відповідно до ч.4 ст. 54 цього ж закону „ в усіх випадках розміри пенсій інвалідів, щодо яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою, не може нижчим ... по 3 групі інвалідності - 6 мінімальних пенсій за віком. Тобто позивачкою зазначені у позові не ті розміри основної та додаткової пенсі;:, визначені до 3 групи інвалідності ( а зазначені розміри для 2 групи інвалідності.) Посилання відповідача на те, що ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування щодо розміру мінімальної пенсії за віком не застосовуватися до визначення розміру пенсії, призначеної за Законом України статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», суд вважає некоректним, оскільки в останньому визначено за базу обрахування пенсії саме мінімальну пенсію за віком. Пенсія та додаткова пенсія позивачу нараховувалася та виплачувалася с відповідачем, а тому посилання на те, що вони не є розпорядниками коштів Фонд; якого виплачуються такі видатки, є некоректним, як і посилання на те, що коштів на виплати Пенсійний фонд немає, оскільки вони не фінансуються з коштів пенсійного фонду. Так, Європейський Суд з прав людини у рішенні від 08.11.2005 року по справі «Кечко проти України» в п.23 зазначив „ суд зауважує, що в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїх робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи змін: законодавство. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату певні надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можу свідомо відмовити у цих виплатах доки відповідні положення є чинними. П. 26 Суд приймає до уваги аргумент Уряду щодо бюджетних асигнувань, оскільки орт., державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань З ст. 62 Закону слідує, що Кабінет Міністрів України дає розяснення поряд застосування Закону, і аж ніяк не встановлює розмір компенсацій, чи змінює той. що в: вказаний в Законі. А отже постанови КМ України, на які посилається у своєму запереченні відповідач, як на підставу відповідності своїх дій чинному законодавству . 523 від 30.05 1997 року, № 530 від 28.05.2008 року, № 654 від 16.07.2008 року) є таким що не відповідають нормам ст. 50 та ч.4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальна захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що визначав базу обрахунку пенсії таким особам з розрахунку мінімальної пенсії за віком. В даному випадку мають враховуватися засади пріоритетності Законів України на урядовими нормативними актами та вимоги ст. 92 Конституції України, згідно виключно законами України визначаються права і свободи людини і громадянина ( п.1) основи соціального захисту ( п.6). Згідно з ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади й органи місцево самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в меж., повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України. Виплата коштів у розмірі, який значно менший ніж той, що встановлений ст. 50, 54 Закону, неправомірними. Відповідно де положень Конституції України, найвищою соціальною цінністю. України є людина, її права і свободи та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, а їх утвердження і забезпечення є головним обовязком держави (ст. 3), права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними ( ст. 21), їх змісту обсяг при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не може бути звужений (ст.22). Окрім того, встановлений ч.2 ст. 95 Конституції України ч.2 ст. 38 Бюджетне;. Кодексу України перелік правовідносин, які регулюються Законом про Держави.:І бюджет України, є вичерпним, а тому цей закон не може скасовувати чи змінювати обсяг прав і обовязків . пільг, компенсацій і гарантій, передбачених іншими законами Україні зокрема, Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», та не може будь-яким чином змінювати визначене іншими законами України правове регулювання суспільних відносин. За змістом положень ч.2 та 3 ст. 22 Конституції України конституційні права гарантуються, а держава повинна утримуватися від прийняття будь-яких актів, які призводили б до скасування чи звуження змісту та обсяг існуючих прав і свобод. Таким чином, враховуючи те, що зміни до ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» 22.05.2008 року визнані неконституційними, а отже втратили чинність саме з цього дня, відповідно чинними на з того ж дня і по даний час є попередня редакція цих статей, тому позов слід задовольнити частково: визнати дії відповідача неправомірними та зобов'язати відповідача провести перерахунок та виплату позивачу недоплачених сум основної та додаткової пенсій у розмірах, визначених цими статтями. Подальший перерахунок та виплата пенсій позивачу має проводитись відповідачем з урахуванням вимог Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та зміни мінімальної пенсії за віком. На підставі викладеного, ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»,

Outcome: partial