Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-19 00:00:00

У березні 2010 року ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» звернулася до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу. Позовні вимоги мотивовані тим, що 14.05.2005 між позивачем та [PERSON] укладено договір страхування транспортних засобів № 021.01142.36, предметом якого є страхування автомобіля Mitsubishi Outlander, державний номер [NUMBER]. 18.10.2006 в м. Києві по вул. Байковій трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля Mitsubishi Outlander, державний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля ВАЗ 2109, державний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] 03.03.2007 позивач на підставі Страхового акту № 021.01142.36L02.02 від 27.02.2007 та розрахунку суми страхового відшкодування до нього, виходячи із рахунку-фактури № 6037-241006/1 від 24.10.2006, враховуючи звіт з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу № 1549 від 02.11.2006, здійснив виплату страхового відшкодування на користь страхувальника в розмірі 32733,74 грн. Зазначену суму позивач просить стягнути з відповідача як відшкодування шкоди в порядку регресу, а також покласти на нього судові витрати. У судовому засіданні представник позивача підтримала позов в повному обсязі та просила його задовольнити з підстав, наведених у ньому. Відповідач у судове засідання не зявився, хоча був повідомлений належним чином (а.с. 80). Причини своєї неявки суду не повідомив. За цих обставин, суд на підставі ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України, враховуючи думку представника позивача, яка не заперечувала проти розгляду справи у відсутність відповідача, визнав можливим провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. \~ Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 14.05.2005 між позивачем та [PERSON] укладено договір страхування транспортних засобів № 021.01142.36, предметом якого є страхування автомобіля Mitsubishi Outlander, державний номер [NUMBER] (а.с. 4-13). 18.10.2006 в м. Києві по вул. Байковій трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля Mitsubishi Outlander, державний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля ВАЗ 2109, державний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. На підставі звіту № 1549 з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу, від 02.11.2006 (а.с. 23-25) та страхового акту № 021.01142.36L02.02 від 27.02.2007 (а.с. 49-50), на виконання умов договору страхування від 14.05.2005 позивачем було виплачено страхувальнику 32733,74 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 4088 від 03.03.2007 (а.с. 51). Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана одній особі з вини іншої особи внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується винною особою. Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 22.12.2006 [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та закрито провадження у звязку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення (а.с. 21). За правилами ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Частиною 1 статті 1191 ЦК України також передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Позивач 14.03.2008 направив відповідачеві регресну вимогу (а.с. 53), однак жодних дій, спрямованих на врегулювання даного питання в досудовому порядку з боку відповідача не здійснено. Таким чином, в ході розгляду даної справи знайшов своє підтвердження факт ухилення відповідача від виконання свого обовязку щодо виплати спірної грошової суми в порядку регресу. Повно та всебічно зясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, тому підлягають задоволенню. З урахуванням задоволення позовних вимог відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 327,34 грн. судового збору, 120,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Outcome: approved