Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом визнання частково недійсним кредитного договору № РЬКРАК00001436 від 15 травня 2007 року. Послався на те, що 15 травня 2007 року між ним та відповідачем був укладений кредитний договір № РРКРАК00001436 відповідно до умов якого він взяв в кредит в сумі 45 096 грн. строком на 60 місяців зі сплатою 16% річних. 12 грудня він звернувся до каси « Приватбанку», щоб зняти заробітну плату, але касир перевірила наявність у нього кредитних договорів- та повідомила, що щомісячний платіж по кредитному договору збільшений з 1300 грн. на місяць до 1 402 грн. 28 коп. та зазначила, що у нього є заборгованість за кредитом. Коли він звернувся до філії банку, де отримував кредит, там йому повідомили, що йому збільшили процент:-;\\ ставку за кредитним договором з 16% річних до 27.48 % річних. Зазначав що за весь час кредитної заборгованості він жодного місяця не порушував умови погашення кредитної заборгованості, а тому така позиція банку його здивувала. Зазначив, що підвищуючи процентну ставку за користування кредитом відповідач допустив порушення, а саме не повідомив його своєчасно про підвищення процентної ставки, як це передбачено кредитним договором, а також ЗУ від 12 грудня 2008 року « Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» щодо заборони банкам змінювати умови договору банківського вкладу та кредитного договору в односторонньому порядку. Просив суд визнати недійсним пункти 2.2.3, 4.3 кредитного договору, зупинити нарахування підвищеного розміру процентної ставки, стягнути понесені ним витрати при пред»явленні ним позову. 16.09.2009 року позивач доповнив позовні вимоги позовними вимогами про нарахування та перерахунок зайво сплачених ним коштів. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити з підстав, що зазначені в позовній заяві. Представник відповідача позовні вимоги не визнав, просив відмовити в їх задоволенні, пояснив що вони своєчасно направили позивачеві попередження про збільшення процентної ставки, а тому робити перерахунок кредиту немає підстав. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 15 травня 2007 року між банком та позивачем був укладений кредитний договір № РЬКРАК00001436, відповідно до умов якого позивач взяв кредит у сумі 45 096 грн. строком на 60 місяців зі сплатою 16% річних. Позивач своєчасно та повністю виконував умови кредитного договору. Пунктом 2.3.1 кредитного договору передбачено, що банк має право в односторонньому порядку збільшувати розмір процентної ставки за користування кредитом при зміні кон»юктури ринку грошових ресурсів в Україні, а саме зміні курсу долара США до гривні більш ніж 10% у порівнянні з курсом долара США до гривні, встановлено:, НБУ на момент укладання договору, зміни облікової ставки НБУ, зміні розміру відрахувань у страховий (резервний) фонд або зміні середньозваженої ставки по кредитах банків України у відповідній валюті ( по статистиці НБУ) При цьому банк надсилає позичальникові письмове повідомлення про зміну процентної ставки протягом 7 календарних днів з дати вступу в чинність зміненої процентної ставки. Із позовної заяви та пояснень позивача вбачається, що він не отримував повідомлення банку про підвищення процентної ставки за користування кредитними коштами. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна надати суду докази в підтвердження позовних вимог чи заперечень на них. Представник відповідача не надав суду доказів про те, що позивачем був отриманий їхній лист про збільшення процентної ставки за користування кредитними коштами, не надав суду самого листа, а отже суд не мав можливості ознайомитись з його змістом, ксерокопія реєстру відправки рекомендованої кореспонденції на ім»я позивача не є доказом того, що банк направляв позивачеві лист про збільшення відсоткової ставки за користування кредитом. Надана банком ксерокопія реєстру навіть не містить номера поштового відділення в якому були зроблені ці поштові відправлення, а представник відповідача в судовому засіданні не міг надати суду такі відомості. Отже відповідач не надавав суду доказів про те, коли було прийняте рішення про зміну процентної ставки, чи в строк , який зазначений в кредитному договору банк послав позивачеві письмове повідомлення про зміну процентної ставки за кредитом, коли саме та якого змісту позивачеві було направлене письмове повідомлення, якого змісту було таке повідомлення. Зобов»язання повинні виконуватись належним чином, а банк не виконав зобов»язання , які покладені на нього пунктом 2.3.1 кредитного договору. Вказані обставини дають суду підстави визнати дії відповідача про збільшення в односторонньому порядку процентної ставки за користування кредитом такими, що не відповідають вимогам кредитного договору. Із довідки відповідача вбачається, що позивач повністю виконав умови кредитного договору, заборгованість за кредитним договором відсутня. Пункт 5.1 кредитного договору передбачає його дію до повного виконання сторонами умов кредитного договору. Оскільки позивач повністю платив кредитні кошти, дія кредитного договору закінчилась, а тому підстав для визнання окремих пунктів цього кредитного договору недійсними суд не вбачає. Разом з тим судом встановлено, що відповідач порушив умови кредитного договору, підвищив проценту ставку за кредитом порушуючи умови кредитного договору , а отже безпідставно отримав з позивача за період з 1 лютого 2009 року по 15 квітня 2009 року відсотки у сумі 868 грн. 31 коп., які повинні бути стягнуті з відповідача на користь позивача. Підлягають стягненню на користь позивач витрати по справі, які він поніс при подачі позовної заяви до суду у розмірі 7 грн. 50 коп. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору при податі позовної заяви до суду 51 грн. судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі ст. 509, 526, 610, 611 ЦК України, ст.10, 11, 60, 88, 212 - 215 ЦПК України,-

Outcome: partial