Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-14 00:00:00

Позивач в судовому засіданні просить визнати за ним право власності на спадкове майно після смерті діда [PERSON] та баби [PERSON]. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 25 лютого 2007 року помер його дід [PERSON], а 22 листопада 2003 року померла його баба [PERSON], що підтверджується свідоцтвами про смерть виданого відповідачем. Мати позивача [PERSON] як єдиний спадкоємець майна першої черги відмовилася від спадщини на його користь. Після смерті спадкодавців відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та житлового будинку. Позивач як спадкоємець пятої черги фактично прийняв спадщину, оскільки вступив в управління спадковим майном, але не подав заяву до нотаріальної контори, оскільки проживає у м. Москва. Проте незалежно від того, що він фактично прийняв спадщину, не може оформити її в нотаріальній конторі, так-як на частину спадкового майна, зокрема житловий будинок, відсутні правовстановлюючі документи, що підтверджується довідкою сільської ради №40 від 12 травня 2010 року. В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги з підстав викладених у позовній заяві, представник відповідача в судовому засіданні позов визнав. Вважає, що позивач має право на спадщину, так-як фактично її прийняв і є спадкоємцем майна померлих. Суд вважає, що позов підлягає до задоволення із слідуючих підстав. Факт смерті [PERSON] стверджується копією свідоцтва про смерть від 27 лютого 2007 року. Смерть [PERSON] підтверджується свідоцтвом про смерть від 01 грудня 2003 року. З свідоцтва про народження позивача від [INFO], та свідоцтва про народження матері позивача від [INFO] вбачається, що позивач є внуком померлих спадкодавців [PERSON] та [PERSON], а отже є їх спадкоємцем пятої черги. Заперечень проти прийняття спадщини [PERSON] донька померлих [PERSON] не має, що стверджується нотаріально посвідченою її заявою від 11.12.2009 року. З огляду на викладене, позивач є спадкоємцем майна померлих в пяту чергу згідно ст. 1265 ЦК України. З довідки сільської ради №40 від 12.05.2010. вбачається, що позивач фактично прийняв спадщину померлих [PERSON] та [PERSON], до складу якої входить житловий будинок в с. П.Попівка по вул. Травневій, 26, оскільки він володіє даним спадковим майном. За даними сільської ради, вказаний у довідці будинок, рахується за померлим [PERSON], зареєстрований за ним в сільській раді, але документи на право власності на будинок сільська рада не видавала. Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 вказаного кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1218 цього кодексу, до складу спадщини входять всі права та обовязки спадкодавця, а тому прийняття спадщини частинами не можливе. Відповідно до ст. 392 ЦК України в разі відсутності документів на право власності, власник може вимагати визнання права власності в судовому порядку. За викладених обставин, позивач не може оформити спадщину в нотаріальній конторі хоча фактично прийняв її, а тому обґрунтовано звернувся до суду. При винесенні рішення суд враховує положення Постанови Пленуму ВСУ №7 від 04.10.1991 року, згідно п. 9 якої суди мають враховувати, що право власності на житловий будинок, збудований громадянином на відведеній йому в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. На підставі викладеного та

Outcome: approved