Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд 10.03.2006 року з позовом до ВАТ "Криворізький залізорудний комбінат" (далі - ВАТ "Кривбасзалізрудком"), Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в місті Кривому Розі Дніпропетровської області (далі Відділення Фонду), про стягнення заборгованості по щомісячним (страховим) виплатам відшкодування втраченого заробітку, компенсації та відшкодування моральної шкоди посилаючись на те, що відповідач - ВАТ "Кривбасзалізрудком" при перерахуванні позивачеві розміру щомісячних виплат відшкодування втраченого заробітку, неправомірно не застосував деякі коефіцієнти підвищення тарифних ставок працівників підприємства (2,0 з 1 липня 1994р., 2,5 з 1 січня 1996р., 1,25 з 1 червня 1997р.), що призвело до значного заниження належних позивачеві сум відшкодування шкоди і утворило заборгованість за вказаними виплатами. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримав свої позовні вимоги. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні уточнив та підтримав позовні вимоги [PERSON], просив суд вважати перебіг позовної давності з вересня 2005 року (з дня надання позивачем довіреності на його імя для представництва в суді), стягнути з ВАТ "Кривбасзалізрудком" на користь [PERSON] заборгованість із щомісячних виплат відшкодування втраченого заробітку за період з 1 липня 1994 року до 1 квітня 2001 року в сумі 10.393,27 грн., компенсацію втрати частини відшкодування шкоди (заробітної плати, доходів) у звязку з порушенням строків виплати за період з 1 січня 1998 року до 1 жовтня 2009 року в сумі 35.053,52 грн., визнати загальновідомими обставинами наявність моральних страждань людини при порушенні відносно неї права та спричиненні їй матеріальної шкоди, стягнути з ВАТ "Кривбасзалізрудком" на користь [PERSON] у відшкодування моральної шкоди, заподіяної порушенням трудових прав позивача, що тягнуть матеріальну шкоду та повязані з нею моральні страждання, компенсацію в грошовій формі - 5.000 грн. Крім того, представник позивача [PERSON] в судовому засіданні просив зобовязати ВАТ "Кривбасзалізрудком" надати до Відділення Фонду нову довідку про розмір щомісячних виплат відшкодування утраченого заробітку [PERSON] В.І. станом на 1 квітня 2001 року в розмірі 219 грн. 76 коп., а також стягнути на користь позивача з Відділення Фонду заборгованість із щомісячних страхових виплат втраченого заробітку за період з 1 квітня 2001 року до 1 жовтня 2009 року в сумі 32.504,61 грн., зобовязати Відділення Фонду виплачувати [PERSON], починаючі з 1 жовтня 2009 року, щомісячні страхові виплати відшкодування втраченого заробітку в сумі 752,14 грн. до зміни обставин, що тягнуть перерахунок або припинення страхових виплат. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні просив суд допустити рішення до негайного виконання в частині стягнення з кожного із відповідачів на користь [PERSON] заборгованості із щомісячних (страхових) виплат відшкодування втраченого заробітку в межах суми місячного платежу 752,14грн. Відповідач - ВАТ "Кривбасзалізрудком", в особі представника [PERSON] у судовому засіданні позов не визнав у повному обсязі і пояснив, що відповідач не визнає розрахунки суми відшкодування шкоди, заподіяної здоровю позивача, оскільки не всі коефіцієнти підвищення тарифних ставок повинні застосовуватися при перерахуванні розміру відшкодування шкоди, а розрахунки, зроблені відповідачем та виплачені до 1 квітня 2001 року слід вважати вірними. Крім того, позивачем пропущено строк позовної давності стосовно позовних вимог 1994, 1995, 1996, 1997, 1998, 1999, 2000 роки й частково 2001 рік і в цій частині він просить в позові [PERSON]І відмовити. Відповідач - Відділення Фонду, в особі представника [PERSON] в судовому засідання позов не визнав, пояснив, що виплати відшкодування шкоди [PERSON], тобто страхові виплати, Відділення Фонду виплачувало згідно документів, переданих йому підприємством і всі виплати були призначені ВАТ "Кривбасзалізрудком" до моменту передачі особової справи [PERSON] Відділенню Фонду. Страхові виплати позивачу сплачуються Відділенням Фонду регулярно, у строк, з урахуванням щорічних коефіцієнтів підвищення сум страхових виплат відповідно до постанов правління Фонду. Вислухавши сторони, вивчивши всі матеріали справи, оцінивши в сукупності всі досліджені у справі докази, суд вважає позов [PERSON] до відповідачів - Відкритого акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат", Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в місті Кривому Розі Дніпропетровської області, про стягнення заборгованості по щомісячним (страховим) виплатам відшкодування втраченого заробітку, компенсації втрати частини відшкодування шкоди (заробітної плати, доходів) у звязку з порушенням строків виплати, відшкодування моральної шкоди та надання нової довідки про розмір щомісячних страхових виплат станом на 1 квітня 2001 року таким, що підлягає задоволенню частково, за наступних підстав. У судовому засідання встановлено, що позивач [PERSON] з 03.07.1974р. до 13.07.1981р. працював на шахті "Жовтнева" рудоуправління імені Комінтерну тресту "Ленінруда", а згодом - ШУ "Жовтневе" виробничого об'єднання з видобутку залізних руд підземним способом "Кривбасруда" (правонаступники: ДП "Криворізький державний залізорудний комбінат" - Відкрите акціонерне товариство "Криворізький залізорудний комбінат") підземним бурильником свердловин 5 розряду дільниці 14 з повним робочим днем на підземних роботах. Сучасна назва професії - машиніст бурового устаткування. У жовтні 1980 року з позивачем стався нещасний випадок при виконанні трудових обовязків (акт від 06.10.1980р. № 81), наслідком якого було трудове каліцтво і за висновком ЛТЕК від 25.05.1981 року [PERSON] встановлено ступінь втрати професійної працездатності 60% та третя група інвалідності. При наступних оглядах МСЕК ступінь втрати професійної працездатності встановлювалась: - 35%, вважаючи з 01.06.1986р. (акт огляду МСЕК від 27.05.1986р. № 135); - 25%, вважаючи з 01 06.1988р. (акт огляду МСЕК від 13. 06.1988р. № 446); - 25% безстроково, вважаючи з 01 06.1994р. (акт огляду МСЕК від 06.06.1994р. № 446). Щомісячні виплати відшкодування [PERSON] утраченого заробітку провадились з 1981 року відповідачем - ВАТ «Кривбасзалізрудком». В судовому засіданні встановлено, що у відповідності із чинним на той час законодавством, починаючи з листопада 1992 року відповідач ВАТ "Кривбасзалізрудком" зобовязаний був правильно визначити середній заробіток відповідної професії (машиніст бурового устаткування) за січень квітень 1992 року, з урахуванням ступеня втрати професійної працездатності 25% призначити щомісячні виплати відшкодування шкоди та послідовно відкоригувати розмір відшкодування шкоди на підставі постанов Кабінету Міністрів України від 03.12.92р. № 676, від 26.01.93р. № 46, від 02.06.93р. № 392, від 02.12.93р. № 974, від 20.10.94р. № 720, від 08.02.95р. № 102, та абзацу 5 п. 28 "Правил відшкодування власником підприємства, установи і організації або уповноваженим ним органом шкоди, заподіяної працівникові ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням ним трудових обов'язків", затверджених постановами Кабінету Міністрів України від 23 червня 1993 року № 472 та від 18 липня 1994 року № 492. Відповідно до зазначених нормативних актів, починаючи з 1 листопада 1992 року, перерахунок необхідно здійснювати шляхом множення розміру відшкодування шкоди, що склався на час чергового підвищення тарифних ставок (посадових окладів) на коефіцієнти їх фактичного підвищення, якщо колективним договором не передбачено більш пільгові умови перерахунку. У 1992 році відповідач - ВАТ "Кривбасзалізрудком" визначив позивачеві щомісячні виплати відшкодування втраченого заробітку з розрахунку середньомісячного заробітку відповідного працівника за професією машиніст бурового устаткування за січень - квітень 1992 року - 8779крб., у наступні роки коректував розмір відшкодування шкоди відповідно до наказів по підприємству, спільним постановам адміністрації та профспілкових комітетів таким чином, що на місяць передачі особової справи потерпілого до Відділення Фонду у грудні 2001 року щомісячні виплати відшкодування [PERSON] 25% втраченого заробітку склали 66,31 грн., що в перерахуванні на 100% утрати професійної працездатності відповідає середньомісячному заробітку 265,24 грн., у той час, як фактична заробітна плата відповідного працівника по підприємству ще у травні 2000 року становила 711,01 грн. згідно довідки відповідача від 05. 06. 2009р. Як убачається із довідки-розрахунку суми відшкодування шкоди [PERSON] станом на 1 жовтня 2001 року, наданої ВАТ "Кривбасзалізрудком" Відділенню Фонду при передачі особової справи потерпілого, а також із "[PERSON] коефіцієнтів підвищення тарифних ставок та окладів і виплат регресу по відшкодуванню шкоди здоровю з 1.06.1992 року до 1.05.2000 троку по ВАТ "КЗРК " відповідач, при перерахуванні позивачеві розміру щомісячних виплат відшкодування утраченого заробітку за період з 01.07.1994 року до 01.01.1998 року, неправомірно не застосував коефіцієнти підвищення тарифних ставок працівників підприємства 2,0 з 1 липня 1994р., 2,5 з 1 січня 1996р., 1,25 з 1 червня 1997р., фактично провів перерахунок позивачу [PERSON] тільки на коефіцієнт 1,25 з 1 січня 1996 року, чим необґрунтовано знизив розмір щомісячних виплат відшкодування втраченого заробітку та порушив право позивача на відшкодування шкоди у повному обсязі. З 1 липня 1994 року відповідно до наказу по в/о "Кривбасруда" від 10.08.94р. № 121 тарифні ставки працівників були підвищені в 2,0 рази, але розмір відшкодування шкоди потерпілим на виробництві перерахований не був, незважаючи на опубліковане ЗМІ РОЗ'ЯСНЕННЯ Мінпраці України від 12.10.94р. № 06 - 3683 "Про перерахунок розміру відшкодування шкоди у зв'язку з прийняттям постанови Кабінету Міністрів України від 4 липня 1994р. № 449". Крім того, відповідач через Державний комітет промислової політики України в жовтні 2000 року направив до Міністерства праці та соціальної політики України запит щодо застосування норм чинного законодавства при перерахунку розміру відшкодування шкоди (вих. № 13 / 1-2-3019 від 25.10.2000р.), на який була надана вичерпна відповідь: у випадку підвищення тарифних ставок відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 04.07.1994р. № 449 перерахунок розміру відшкодування шкоди провадиться шляхом множення розміру відшкодування шкоди, що склався на час чергового підвищення тарифних ставок на коефіцієнти їхнього фактичного підвищення. Іншого порядку перерахунку розміру втраченого потерпілими заробітку у зв'язку з ушкодженням здоров'я на виробництві чинним законодавством не передбачено. З 1 січня 1996 року відповідно до спільної постанови адміністрації та профспілок в/о "Кривбасруда" (СПАП) від 26.01.96р. № 1/6 тарифні ставки працівників були підвищені в 2,5 рази, але відповідач знаючи, що діє неправомірно, у порушення вимог статті 5 Закону України "Про колективні договори і угоди", яка забороняє включати в договори і угоди умови, що погіршують становище працівників в порівнянні з чинним законодавством та приписує такі умови вважати недійсними, розмір відшкодування шкоди потерпілим на виробництві перерахував не на коефіцієнт підвищення тарифних ставок 2,5, а на коефіцієнт підвищення середньої заробітної плати 1,25; З 1 червня 1997 року відповідно до спільної постанови адміністрації та профспілок в/о "Кривбасруда" (СПАП) від 21.05.97р. № 3/91 / 06 тарифні ставки працівників були підвищені в 1,25 рази, але знову - таки неправомірно розмір відшкодування шкоди потерпілим на виробництві перерахований не був, нібито через відсутність зростання середньої заробітної плати. При перерахуванні розміру відшкодування [PERSON] щомісячних виплат втраченого заробітку відповідачем - ВАТ "Кривбасзалізрудком" були застосовані наступні коефіцієнти підвищення тарифних ставок працівників підприємства та перерахунку розміру відшкодування шкоди потерпілим на виробництві відповідно до спільних постанов адміністрації і комітетів професійних спілок, внаслідок чого сума щомісячної виплати станом на травень 1 квітня 2001 року склала 66,31 грн. (8779крб. х 25% х 2,55 х 1,95 х 2,0 х 2,898 х 2,1 х 3,0 х 2,0 х 3,0 х 1,47 х 1,25 х 1,15 х 1,10 х 1,193 : 100000 = 66,31 грн.). Відповідно до чинного у період з 1992 року до 1 квітня 2001 року законодавства у сфері праці, з урахуванням середньомісячного заробітку машиніста бурового устаткування за січень квітень 1992 року 8779крб. і ступеня втрати професійної працездатності 25%, відповідач - ВАТ "Кривбасзалізрудком", починаючи з 1 липня 1994 року і до передачі особової справи [PERSON] до Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України зобов'язаний був виплачувати щомісячне відшкодування позивачеві втраченого заробітку в наступних розмірах. - з 01. 12. 1993р.: К = 3. 0, розмір щомісячних виплат відшкодування позивачу втраченого заробітку складав, відповідно до розрахунку відповідача - ВАТ "Кривбасзалізрудком" 8779крб. х 25% х 2,55 х 1,95 х 2,0 х 2,898 х 2,1 х 3,0 = 398500 крб.; - з 01. 07. 1994р.: К = 2. 0, щомісячні виплати відшкодування утраченого заробітку 797000 крб.; - з 01. 10. 1994р.: К = 2. 0, - " - 1594000 крб.; - з 01. 02. 1995р.: К = 3. 0, - " - 4782000 крб.; - з 01. 04. 1995р.: К = 1. 47 - " - 7029540 крб.; - з 01. 01. 1996р.: К = 2. 5, - " - 17573850 крб.; - з 01. 09. 1996р.: (введено національну валюту - гривня) 175,74 грн.; - з 01. 06. 1997р.: К = 1. 25, щомісячні виплати відшкодування втраченого заробітку 219,76 грн., (у перерахунку на 100% утрати професійної працездатності відповідає середньомісячному заробітку 879,04 грн.) Постановою Кабінету Міністрів України від 3 жовтня 1997 року № 1100, яка набрала чинності 24 жовтня 1997 року, внесені зміни і доповнення до п. 28 "Правил відшкодування …", а саме: в разі перерахунку розміру втраченого заробітку у зв'язку з підвищенням тарифних ставок, слід дотримуватися вимог нового абзацу шостого п. 28. Згідно з цим абзацом перерахований розмір утраченого заробітку в перерахуванні на 100% втрати професійної працездатності не може перевищувати середньомісячний заробіток відповідного працівника. Слід зазначити, що у всіх випадках перерахунку раніше визначений розмір втраченого заробітку коригуванню в бік зменшення не підлягає (п. 9 "Правил відшкодування …"), тобто підприємство не має права зменшувати розмір втраченого заробітку, що склався на час підвищення тарифних ставок, навіть якщо в перерахунку на 100% втрати професійної працездатності він перевищує середньомісячний заробіток відповідного працівника. При підвищенні тарифних ставок працівників з 1 січня 1998 року на К = 1,3, з 1 червня 1999 року на К = 1,265, з 1 січня 2000 року на К = 1,226 і з 1 травня 2000 року на К = 1,217 розмір відшкодування шкоди позивачеві в перерахуванні на 100% втрати працездатності - 879,04 грн. перевищував, згідно довідки відповідача, заробіток машиніста бурового устаткування по шахті "Жовтнева" (358,42 грн. у січні 1998 року, 434,43 грн. у липні 1999 року, 316,89 грн. у січні 2000 року та 711,01 грн. у травні 2000 року) і таким чином, відповідно до чинного законодавства (пункт 9 "Правил відшкодування …") ВАТ "Кривбасзалізрудком" зобов'язано було продовжувати виплати відшкодування позивачеві утраченого заробітку в колишньому розмірі - 219,76 грн. щомісяця, до передачі особової справи [PERSON] Відділенню виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в місті Кривому Розі Дніпропетровської області. Суд знаходить необґрунтованими доводи відповідача - ВАТ "Кривбасзалізрудком" у частині того, що з 01.07.1994 року до 01.04.2001 року ними були законно не застосовані коефіцієнти підвищення тарифних ставок при перерахунку розміру відшкодування шкоди 2,0 з 1 липня 1994 року, 2,5 з 1 січня 1996 року, 1,25 з 1 червня 1997 року, оскільки згідно п. 22 "Правил відшкодування …" обчислений середній заробіток для відшкодування шкоди підлягає коригуванню з урахуванням підвищення розміру мінімальної заробітної плати, тарифних ставок, посадових окладів працівників підприємства або індексації доходів відповідно до законодавства. З п. 28 "Правил відшкодування …" убачається, що "Перерахування розміру відшкодування шкоди проводиться у разі: абз. 3 " підвищення тарифних ставок (окладів) працівників госпрозрахункових підприємств, а також заробітної плати відповідно до колективного договору ", із чого слід зробити висновок про те, що всі коефіцієнти підвищення тарифних ставок працівників ВАТ "Кривбасзалізрудком" повинні бути застосовані до сум відшкодування шкоди, а саме, у даному конкретному випадку коефіцієнти підвищення тарифних ставок і окладів 2.0, 2.5, 1.25, а не спеціальні, для сум відшкодування шкоди, заподіяної здоровю працівників, коефіцієнти 1.25, 1.5, 1.1, 1.193, застосовані відповідачем при перерахуванні розміру відшкодування шкоди позивачу [PERSON] У відповідності зі ст. 5 Закону України "Про колективні договори і угоди" (посилання до п. 28 "Правил відшкодування …") "Умови колективних договорів або угод, що погіршують порівняно з чинним законодавством становище працівників, є недійсними і забороняється включати їх до договорів і угод" Таким чином, при підвищенні тарифних ставок підвищення заробітної плати може й не відбуватися або сам коефіцієнт підвищення заробітної плати може бути меншім, ніж коефіцієнт підвищення тарифної ставки. Тому в Галузевих угодах повинно бути передбачено здійснення перерахунку розміру відшкодування шкоди на коефіцієнт підвищення тарифної ставки, а не заробітної плати. З вищенаведеного слід зробити висновок, що підприємство, зокрема ВАТ "Кривбасзалізрудком" зобовязано було застосувати єдиний коефіцієнт підвищення тарифних ставок і посадових окладів при перерахуванні розміру відшкодування шкоди, а сама по собі наявність двох (трьох) різних коефіцієнтів: стосовно працюючих і відносно до сум відшкодування шкоди, заподіяної здоровю, що убачається із представленою суду відповідачем [PERSON] коефіцієнтів, суперечить чинному законодавству. Відповідно до розрахунку представника позивача, який суд вважає правильним, заборгованість ВАТ "Кривбасзалізрудком" із щомісячних виплат відшкодування [PERSON] втраченого заробітку за період з 1 липня 1994 року до 1 квітня 2001 року складає 10.393,27 грн. Відповідно до вимог п. 48 "Правил відшкодування власником підприємства, установи і організації або уповноваженим ним органом шкоди, заподіяної працівникові ушкодженням здоровя, повязаним з виконанням ним трудових обовязків", затверджених постановами Кабінету Міністрів України від 23 червня 1993 року № 472, від 18 липня 1994 року № 492 і від 3 жовтня 1997 року № 1100 спори між потерпілими і власником про право на відшкодування шкоди, визначенні або перерахунку його розміру, розглядаються в порядку, встановленому для розгляду трудових спорів Відповідно до вимог ст. 238 КЗпП України при розгляді трудових спорів у питаннях про грошові вимоги, крім вимог про виплату працівникові середнього заробітку за час змушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи (ст. 235 КЗпП України) орган, що розглядає спір, має право ухвалити рішення про виплату працівникові належних сум без обмеження будь яким строком, оскільки вимоги цієї статті стосуються всіх грошових вимог працівника, крім зазначених в ній, у тому числі і сум відшкодування шкоди, заподіяної працівникові інвалідністю або іншим ушкодженням здоровя, повязаним з виконанням ним трудових обовязків. Пунктом 43 "Правил відшкодування власником підприємства, установи і організації або уповноваженим ним органом шкоди, заподіяної працівникові ушкодженням здоровя, повязаним з виконанням ним трудових обовязків", затверджених постановами Кабінету Міністрів України від 23 червня 1993 року № 472, від 18 липня 1994 року № 492 і від 3 жовтня 1997 року № 1100 та пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року "Про практику розгляду судами цивільних справ по позовах про відшкодування шкоди" зі змінами, внесеними постановами Пленуму Верховного Суду України № 7 від 8 липня 1994 року, № 11 від 30 вересня 1994 року й № 15 від 25 травня 1998 року передбачено, якщо потерпілому з вини власника своєчасно не визначено або не виплачено суми відшкодування шкоди, то ця сума виплачується без обмеження протягом будь якого терміну і підлягає коригуванню у звязку із зростанням цін на споживчі товари і послуги у порядку, встановленому статтею 34 Закону України "Про оплату праці". Відповідно до статті 34 Закону України "Про оплату праці", "Положення про порядок компенсації працівникам втрати частини заробітної плати в зв'язку з порушенням строків її виплати", затвердженого постановами Кабінету Міністрів України від 21 грудня 1997 року № 1427 і від 23 квітня 1999 року № 692, Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їхньої виплати", "Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням строків їхньої виплати", затвердженого постановами Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року № 159, від 9 серпня 2001 року № 958 і від 31 березня 2003 року № 430) одночасно з виплатою (стягненням) заборгованості по щомісячним (страховим) виплатам відшкодування втраченого заробітку нараховується і виплачується (стягується) компенсація втрати частини відшкодування шкоди (заробітної плати, доходів) у зв'язку з порушенням строків виплати. Відповідно до п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 року № 159 "Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням строків їхньої виплати" підприємства, установи і організації всіх форм власності і господарювання, які вчасно не виплатили своїм працівникам заробітну плату за 1998 - 2000 роки, зобов'язані під час виплати (стягнення) цих боргів по заробітній платі нарахувати і виплатити працівникам компенсацію, що розраховується шляхом множення суми нарахованої, але невиплаченої заробітної плати за відповідний місяць (після втримання податків і платежів) на коефіцієнт приросту споживчих цін за період затримки виплати заробітної плати (відшкодування втраченого заробітку). Суд вважає, що ВАТ "Кривбасзалізрудком" зобов'язане було надати до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області довідку про розмір щомісячних страхових виплат відшкодування [PERSON] втраченого заробітку станом на 1 квітня 2001 року у сумі 219,76 грн. і ця позовна вимога підлягає задоволенню. Також суд не задовольняє вимоги позивача, щодо визнання загальновідомими обставинами наявність моральних страждань людини при заподіянні шкоди здоровю, порушення відносно неї права та спричиненні їй матеріальної шкоди з тих підстав, що вимогами ст. 15 ЦК України, ст. 3 ЦПК України передбачено право особи на звернення до суду за захистом своїх порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Крім того, наявність моральних страждань можуть бути визнані лише індивідуально, відповідно до конкретної особи і з конкретних підстав. Тому суд вважає, що позивачем та його представником не було доведено їх право на звернення до суду із зазначеними вимогами. Позивач не надав суду доказів у підтвердження того, відносно кого суд повинен задовольнити вищевикладені позовні вимоги, оскільки, при зверненні до суду важливо не тільки мати цивільну процесуальну правоздатність, а й правоздатність у конкретній справі, тобто володіти юридичною заінтересованістю. Відповідно до Закону України від 23.09.1999р. № 1105-X1Y "Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" (зі змінами, внесеними згідно із наступними Законами), починаючи з 1 квітня 2001 року, зобовязання по відшкодуванню шкоди потерпілим на виробництві покладені на Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, яким відповідно до постанов правління Фонду від 14.04.2002р. № 15, від 04.03.2003р. № 3, від 24.02.2004р. № 5, від 28.02.2005р. № 3, від 06.03.2006р. № 3, від 28.02.2007р. № 9, від 28.02.2008р. № 2 та від 26.02.2009р. № 2 здійснено перерахунок сум щомісячних страхових виплат відшкодування втраченого заробітку на К = 1. 193 з 1 березня 2002 року, на К = 1. 182 з 1 березня 2003 року, на К = 1. 152 з 1 березня 2004 року, на К = 1. 238 з 1 березня 2005 року, на К = 1. 203 з 1 березня 2006 року, на К = 1. 183 з 1 березня 2007 року, на К = 1. 125 з 1 березня 2008 року та на К = 1. 063 з 1 березня 2009 року. При цьому, при перерахунку розміру щомісячних страхових виплат відповідно до законодавства про страхування в сфері праці повинні дотримуватися дві умови: сума щомісячних страхових виплат і пенсії по інвалідності не повинна перевищувати суму середньомісячного заробітку позивача, відкоректованого на коефіцієнт перерахунку (позивач [PERSON] одержує пенсію за віком); сума щомісячної страхової виплати в перерахуванні на 100% втрати працездатності не повинна перевищувати граничну суму заробітної плати, з розрахунку якої нараховуються страхові внески до Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України. Розмір граничної суми заробітної плати, з якої обчислюються страхові внески встановлено з 01.04.2001 року - 1.600грн.; з 01.05.2002 року - 2.200грн.; з 01.07.2003 року - 2.660грн.; з 01.01.2005 року - 4.100грн.; з 01.01.2006 року - 4.830грн.; з 01.04.2006 року - 4.960грн.; з 01.10.2006 року - 5.050грн.; з 01.01.2007 року - 7.875грн.; з 01.04.2007 року - 8.415грн.; з 01.10.2007 року 8.520грн.; з 01.01.2008 року - 9.495грн.; з 01.04.2008 року - 9.705грн.; з 01.07.2008 року - 9.735грн.; з 01.10.2008 року - 10.035грн. Всі виплати, які проводив відповідач - Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в місті Кривому Розі Дніпропетровської області позивачу, починаючи з 1 квітня 2001 року, підтверджені постановами начальника Відділення Фонду та відповідними довідками. За період з 01.04.01р. до 01.03.02р. щомісячні страхові виплати відшкодування позивачеві втраченого заробітку повинні провадитися в сумі 219,76грн., фактично Фонд виплатив по 66,31грн., недоплата за місяць склала 153,45грн., заборгованість за 11 місяців - 1.687,95грн.; За період з 01.03.02р. до 01.03.03р. щомісячні страхові виплати, з урахуванням їх перерахунку відповідно до постанови правління Фонду від 14.03.02р. № 3 на К = 1,193 повинні провадитися в сумі 262,17грн., фактично Відділення Фонду виплатило по 79, 11грн., недоплата за місяць склала 183,06грн., заборгованість за 12 місяців - 2.196,72грн.; За період з 01.03.03р. до 10.03.03р. щомісячні страхові виплати, з урахуванням їх перерахунку відповідно до постанови правління Фонду від 04.03.03м № 3 на К = 1,182 повинні провадитися в сумі 309,88грн., фактично Відділення Фонду виплатило по 93,51грн., недоплата за місяць склала 216,37грн., заборгованість за 9 днів - 62,82грн.; За період з 10.03.03р. до 01.03.04р. щомісячні страхові виплати, з урахуванням їх перерахунку відповідно до постанови правління Фонду від 04.03.03м № 3 на К = 1,182 повинні провадитися в сумі 309,88грн., фактично Відділення Фонду виплатило по 93,51грн., недоплата за місяць склала 216,37грн., заборгованість за 11 місяців 22 дня - 2.533,63грн.; За період з 01.03.04р. до 01.03.05р. щомісячні страхові виплати, з урахуванням їх перерахунку відповідно до постанови правління Фонду від 22.02.04р. № 5 на К = 1,152 повинні провадитися в сумі 356,98грн., фактично Відділення Фонду виплатило по 107,72грн., недоплата за місяць склала 249,26грн., заборгованість за 12 місяців - 2.991,12грн.; За період з 01.03.05р. до 01.03.06р. щомісячні страхові виплати, з урахуванням їх перерахунку відповідно до постанови правління Фонду від 28.02.05р. № 3 на К = 1,238 повинні провадитися в сумі 441,94грн., фактично Відділення Фонду виплатило по 133,36грн., недоплата за місяць склала 308,58грн., заборгованість за 12 місяців - 3.702,96грн. За період з 01.03.06р. до 01.03.07р. щомісячні страхові виплати, з урахуванням їх перерахунку відповідно до постанови правління Фонду від 06.03.06р. № 3 на К = 1,203 повинні провадитися в сумі 531,65грн., фактично Відділення Фонду виплатило по 160,43грн., недоплата за місяць склала 371,22грн., заборгованість за 12 місяців - 4.454,64грн. За період з 01.03.07р. до 01.03.08р. щомісячні страхові виплати, з урахуванням їх перерахунку відповідно до постанови правління Фонду від 28.02.07р. № 9 на К = 1,183 повинні провадитися в сумі 628,94грн., фактично Відділення Фонду виплатило по 189,78грн., недоплата за місяць склала 439,16грн., заборгованість за 12 місяців - 5.269,92грн. За період з 01.03.08р. до 01.03.09р. щомісячні страхові виплати, з урахуванням їх перерахунку відповідно до постанови правління Фонду від 28.02.08р. № 2 на К = 1,125 повинні провадитися в сумі 707,56грн., фактично Відділення Фонду виплатило по 213,51грн., недоплата за місяць склала 494,05грн., заборгованість за 12 місяців - 5.928,60грн. За період з 01.03.09р. до 01.10. 09р. щомісячні страхові виплати, з урахуванням їх перерахунку відповідно до постанови правління Фонду від 26.02.09р. № 2 на К = 1,063 , повинні провадитися в сумі 752,14грн., фактично Відділення Фонду виплачує позивачу по 226,96грн., недоплата за місяць становить 525,18грн., заборгованість за 7 місяців - 3.676,26грн. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що за період з 01.04 2001 року до 01.10.2009 року Відділення Фонду не з своєї вини недоплатило позивачу [PERSON] страхові виплати відшкодування втраченого заробітку у сумі - 32504,61 грн. і повинно виплачувати позивачу страхові виплати, починаючи з 1 жовтня 2009 року, у розмірі 752,14 грн. до зміни обставин, що тягнуть перерахунок або припинення страхових виплат. Аналізуючи зібрані в справі докази у їхній сукупності, суд дійшов до висновку про те, що позов [PERSON] до ВАТ "Кривбасзалізрудком", Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в місті Кривому Розі Дніпропетровської області про стягнення заборгованості по щомісячним страховим виплатам відшкодування втраченого заробітку - підлягають задоволенню частково, а саме: на користь [PERSON] слід стягнути одноразово заборгованість із щомісячних сум страхових виплат відшкодування втраченого заробітку за період з 01.04 2001 року до 01.10.2009 року - 32504,61 гривень, і відповідно зобовязати Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в місті Кривому Розі Дніпропетровської області виплачувати на користь [PERSON], починаючи з 1 грудня 2009 року, щомісяця страхові виплати в сумі 752 гривні 14 копійок до зміни обставин, що тягнуть перерахунок або припинення страхових виплат, крім того стягнути одноразово з ВАТ "Кривбасзалізрудком" заборгованість із щомісячних страхових виплат відшкодування втраченого заробітку за період з 1 липня 1994 року до 1 квітня 2001 року в сумі 10393 гривні 27 копійок, компенсацію утрати частини відшкодування шкоди (заробітної плати доходів) у звязку з порушенням строків виплати за період з 1 січня 1998 року до 1 жовтня 2009 року Стягнути з Відкритого акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат" 15 гривень 00 копійок у відшкодування витрат на інформаційне технічне забезпечення.

Outcome: partial