Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-29 00:00:00

10.06.2010 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача - [PERSON] з вимогою про визнання батьківства та стягнення аліментів на двох неповнолітніх дітей, вказуючи на те, що з відповідачем вона вела сімейне життя без укладення шлюбу з червня 2002 року по серпень 2009 року. 18.03.2004 року вона народила сина [PERSON], батьком якого є [PERSON] Однак, відповідач батьком дитини себе не визнає і не надає допомоги на утримання неповнолітніх дітей, у зв'язку із чим позивач просить суд визнати походження [PERSON] від [PERSON] та стягнути з відповідача аліменти на утримання [PERSON] та [PERSON] в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму. У судовому засіданні позивач позов підтримала та просила його задовольнити з мотивів викладених в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, про що подав письмову заяву та пояснив, що має на утриманні інших дітей та сплачує аліменти на дитину від першого шлюбу, у зв'язку із чим він погоджується сплачувати аліменти в розмірі 1/6 всіх видів заробітку (доходу). Заслухавши пояснення позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких грунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно із ст. 128 СК України за відсутності заяв, право на подання яких встановлено ст. ст. 126 і 127 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно ЦПК України. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 цього Кодексу. Як встановлено в судовому засіданні запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, оскільки запис проводився за прізвищем матері, а ім'я та по батькові дитини записано за її вказівкою. Допитані в судовому засіданні в якості свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] підтвердили той факт, що позивач та відповідач спільно проживали без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство з 2003 року по 2009 рік. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні визнав, що він є батьком дитини, подавши письмову заяву до суду. Також, не заперечував стягнення з нього аліментів на неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] Судом встановлено, що неповнолітні діти [PERSON] та [PERSON] проживають разом з матір'ю, що не заперечується відповідачем і відповідно до ст. 61 ЦПК України не підлягає доказуванню. Сторони спільне господарство не ведуть. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж ЗО відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Враховуючи стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, наявність у нього інших дітей та непрацездатних утриманців, суд знаходить підстави для стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі 1/12 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця та на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] в розмірі 1/12 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця. На підставі викладеного,

Outcome: partial