Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до Шульгинської сільської ради Старобільського району, [PERSON] про поновлення строку для звернення до суду з позовом, встановлення права власності на майно у порядку спадкування за законом. В обґрунтування позову позивач посилалась на те, що її матірю була [PERSON]. 06 квітня 2000 року [PERSON] померла. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді земельної частки (паю). Вона не приймала спадщину після її смерті. Спадкоємцями після смерті [PERSON] є вона та відповідач [PERSON] син померлої [PERSON]. У передбачений ст.1270 ЦК України термін заяву в нотаріальну контору про відмову від прийняття спадщини вона не подавала. Вважала, що фактично прийняла спадщину так, як на момент смерті матері вони мешкали разом, вели спільне господарство, вона продовжує після її смерті розпоряджатися її майном, всі право установлюючи документи знаходяться в неї. Через юридичну неграмотність вважала, що для оформлення права на спадкове майно достатньо того, що вона фактично прийняла спадок, і не знала, що необхідно звертатись до нотаріуса, у звязку з чим просила суд визнати за нею право власності на спадкове майно, а саме на ? частину земельної частки (паю) по КСП ім.Леніна Старобільського району розміром 6,75 в умовних кадастрових гектарах на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛГ №008429 від 14 листопада 1996 року за №449. Представник позивача [PERSON] позов [PERSON] підтримав та просив суд його задовольнити. Відповідач [PERSON] позов визнав. Відповідач представник Шульгинської сільської ради у судове засідання не зявився, до початку судового засідання надав суду заяву в якій просив суд розглянути справу без його участі, позов визнав у повному обсязі, у звязку з чим на підставі ч. 2 ст. 158 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача представника Шульгинської сільської ради. Оскільки відповідно до п.6 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного Кодексу України в редакції 2003 року правила Цивільного Кодексу України (в редакції 2003) року про позовну давність застосовуються до позовів, строк предявлення яких, встановлений законодавством що діяло раніше, не сплив до набрання чинності цим Кодексом, і відповідно до п.5 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного Кодексу України в редакції 2003 року правила книги шостої Цивільного Кодексу України в редакції 2003 року застосовуються також до спадщини, яка відкрилась, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності Цивільним Кодексом України в редакції 2003 року, то суд вважає за необхідне при вирішенні даної справи до вимог про позовну давнину застосувати норми Цивільного Кодексу України в редакції 1963 року, а до вимог про визнання права власності у порядку спадкування за законом застосувати норми Цивільного Кодексу України в редакції 2003 року. Суд, вислухавши представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, заяву представника Шульгинської сільської ради та беручи до уваги, що визнання позову відповідачами не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а оскільки відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню та приймаючи до уваги, що відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом встановленого строку не заявив про відмову від неї, і позивач [PERSON] проживала разом із спадкодавцем на момент його смерті і не подавала заяви про відмову від спадщини. Вказана обставина також була визнана відповідачами, у зв'язку з чим суд вважає позовні вимоги [PERSON] до Шульгинської сільської ради Старобільського району, [PERSON] про поновлення строку для звернення до суду з позовом, встановлення права власності на майно у порядку спадкування за законом законними, обґрунтованими та такими, що підлягають повному задоволенню.

Outcome: approved