Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-11 00:00:00

07.09.2009р. позивач [PERSON] звернувся до [PERSON] з позовом про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої злочином. Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідач [PERSON] 24.08.2007р. приблизно в 21-00 год. заподіяв йому тілесні ушкодження у вигляді: *травми правого очного яблука, ускладненого посттравматичним розширенням зрачку (мідріазом), запаленням макули (макулітом) та зниженням гостроти зору на праве око ( до 0,3 діоптрій); *закритої черепно-мозкової травми, що викликала струс головного мозку, множинні крововиливи на обличчі, відкритого перелому кісток носу, рана якого знаходиться в області переноску; *крововиливів на шиї. Просив стягнути майнову шкоду за пошкоджений мобільний телефон «GSM Philips Xenium» вартістю 1760 грн (7999 російських рублів), який відповідач, на його думку, розбив, наносячи удари ним в обличчя. На його обличчі були чисельні рани та на обличчі залишилось шість шрамів, які спотворюють його зовнішність, що потребує оперативного втручання в умовах стаціонару. Пошкодженням мобільного телефону йому заподіяна майнова шкода на суму 1760 грн. Необхідно провести дві хірургічні операції відносно посттравматичного мідріазу і травматичної начальної центральної катаракти правого ока, та продовжити лікування макуліту того ж ока в стаціонарних та амбулаторних умовах, інакше йому загрожує сліпота правого ока. З вини [PERSON] він втратив нормальні життєві звязки, що потягло додаткові зусилля для організації його життя. Моральнй шкоду, заподіяну [PERSON] вважає високого рівня і оцінює в сумі 30\~000 грн. В судовому засіданні позивач позов підтримав повністю, посилаючись на зазначені в позовній заяві обставини. Відповідач в судовому засіданні позов про стягнення майнової та моральної шкоди не визнав повністю, посилаючись на те, що майнову шкоду в сумі 1800 грн. за лікування відшкодувала його колишня дружина, а він їй повернув гроші. Мобільного телефону позивача не бачив і удари ним позивачу не наносив. Позов в частині відшкодування моральної шкоди не визнає повністю, оскільки потерпілий своїми неправомірним діями спровокував скоєння ним злочину. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення частково. Судом встановлено, що згідно постанови Комсомольського міського суду від 21.08.2009 року [PERSON] визнаний винним в тому, що 24.08.2007 року близько 21 години він, знаходячись у дворі буд. № 9 по вул. Гірників в м. Комсомольську, на грунті раптово виниклих неприязних стосунків, в ході бесіди з [PERSON], умисно наніс останньому кулаком правої руки удар в обличчя, від чого потерпілий впав і втратив свідомість. Після цього, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, доводячи злочинні наміри до кінця, [PERSON] умисно наніс 5 ударів кулаком правої руки в обличчя потерпілого, який знаходився у безпорадному стані. Припинивши наносити удари, з місця події пішов. В результаті чого [PERSON] заподіяні тілесні ушкодження у вигляді: *травми правого очного яблука, ускладненого посттравматичним розширенням зрачку (мідріазом), запаленням макули (макулітом) та зниженням гостроти зору на праве око ( до 0,3 діоптрій), які за ступенем тяжкості належить до ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров'я; *закритої черепно-мозкової травми, що викликала струс головного мозку, множинні крововиливи на обличчі, відкритого перелому кісток носу, рана якого знаходиться в області переноску, які по ступеню тяжкості належать до легких тілесних ушкоджень, що призвели до короткострокового розладу здоров'я; *крововиливів на шиї, які по ступеню тяжкості належать до легких тілесних ушкоджень, які не спричинили короткострокового розладу здоров'я. Згідно медичної картки стаціонарного хворого № 5588/84 [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні в зв»язку з отриманими тілесними ушкодженнями з 24.08.2007р. по 27.08.2007р. включно. [PERSON] була проведена хірургічна операція ПХО ран обличчя, зупинена носова кровотеча. Згідно постанови Комсомольського міського суду від 21.08.2009 року кримінальна справа відносно [PERSON] за ст. 122 ч.1 КК України була закрита з нереабілітуючих підстав і він був звільнений від кримінальної відповідальності згідно п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію» від 12.12.2008 року. Цивільний позов [PERSON] про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої злочином, був залишений без розгляду. Згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, обов»язковий для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Вина відповідача в скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, повністю підтверджується постановою Комсомольського міського суд у від 21.08.2009 року, що набрала законної сили і має преюдиціальне значення. Згідно зазначеної постанови вина [PERSON] підтверджується: - висновком додаткової судово-медичної експертизи № 1530 від 14.11.2008 року, згідно якого всі тілесні ушкодження у потерпілого [PERSON] утворилися внаслідок ударної дії тупими твердими предметами, якими могли б бути як руки стиснені в кулак, так і ноги обуті у взуття, можливо в зазначений строк про що свідчить їх характер та механізм утворення. Рубці на обличчі, які є слідством за живлення ран можливо віднести до непоправних оскільки для їх усунення необхідне оперативне втручання (косметична операція) - висновком комісійної судово-медичної експертизи № 51 від 10.04.2009 року, згідно якого [PERSON] 24.08.2007 року було заподіяно такі тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма струс головного мозку, відкритий перелом кісток носу, синці, рани обличчя, синець на шиї; контузія правого очного яблука середнього ступеня з травматичним мідріазом (розширенням зіниці), післятравматичним макулітом; контузія лівого очного яблука легкого ступеня з субкон»юктивальним крововиливом. Дані тілесні ушкодження утворилися від чисельних ударів по голові та в обличчя тупими предметами з обмеженою контактуючою поверхнею, якими могли бути кисті рук, стиснені в кулаки, ноги людини у взутті, інші предмети з подібними характеристиками. При огляді членами експертної комісії 03.04.2009 року гр. [PERSON] був встановлений діагноз: « післятравматичний мідріаз, післятравматична початкова катаракта. Центральна післятравматична дегенерація сітківки правого ока. Пізній відновний період закритої черепно-мозкової травми струсу головного мозку з розсіяною вогнищевою неврологічною симптоматикою, цефалічним синдромом». Згідно п. 24 «Таблиць процентів втрати загальної працездатності в результаті різних травм…», Інструкції про порядок організації та проведення лікарсько-страхової експертизи від 08.01.1986 року пониження гостроти зору на праве око з 1,0 (до травми) до 0,1 (на момент огляду) складає 25% (двадцять пять) постійної втрати загальної працездатності. В звязку з цим тілесні ушкодження, заподіяні гр. [PERSON], відносяться до ушкоджень середнього ступеня тяжкості по критерію тривалого розладу здоровя та стійкої втрати загальної працездатності до 1\\3. Процент постійної втрати загальної працездатності по наслідкам черепно-мозкової травми струсу головного мозку в даному конкретному випадку не може бути визначеним, так як черепно-мозкова травма гр.. [PERSON] була отримана в стані алкогольного спяніння, під час стаціонарного лікування він не дотримувався постільного режиму, був попереджений про можливі наслідки порушення режиму і виписаний за його порушення з відділення. Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 2 ст. 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Суд вважає, що вина відповідача у заподіянні майнової шкоди [PERSON], в зв»язку з пошкодженням мобільного телефону «GSM Philips Xenium» вартістю 1760 грн. (7999 російських рублів), не доведена, оскільки ці обставини не встановлені постановою суду, а тому в цій частині позов не підлягає до задоволення. Згідно ч.1 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно п.1 ч. 2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає у фізичному болі та душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв»язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров»я. Згідно п.1 ч. 2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає у фізичному болі та у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв»язку з протиправною поведінкою. Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно ч. 3 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно ч. 4 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Згідно ч. 5 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення моральної шкоди в сумі 30\~000 грн. в зв»язку з заподіянням йому тілесних ушкоджень обґрунтовані і підлягають до задоволення частково. Суд не приймає до уваги заперечення відповідача про відсутність підстав для відшкодування моральної шкоди, в зв»язку з неправомірними діями позивача, оскільки таких обставин постановою не встановлено і не знайшло підтвердження в судовому засіданні. З урахуванням характеру, глибини та тривалості душевних та фізичних страждань позивача, форми та ступеня вини відповідача, обставин скоєння ним злочину відносно потерпілого, який знаходився в безпорадному стані, негативних наслідків, що настали, ступеня пошкодження здоров»я позивача, суттєвості змін в життєвих стосунках позивача та додаткових зусиль, необхідних для організації його життя, вимог розумності та справедливості, суд вважає, що моральна шкода підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в сумі 25 000 грн. Згідно п. 3 ч. 3 ст. 81 ЦПК України не підлягають оплаті при зверненні до суду і покладаються на сторони після розгляду справи судом витрати на інформаційно-технічне забезпечення у справах про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров»я або смертю фізичної особи. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Суд вважає, що з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 7 грн. 50 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 37 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial