Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Шепетівка Хмельницької області (далі - Управління) про підвищення мінімальної пенсії за віком. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що має статус «дитина війни» і відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» (далі - Закон) має право на підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. Оскільки таке підвищення з 2006 року по 01.01.2009 року їй не виплачувалось або виплачувалось частково, просить стягнути з відповідача 4297,41грн. недоплаченої пенсії за період з 01.01.2006 року по 01.01.2009 року та зобов'язати відповідача здійснювати їй щомісячну виплату підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до Закону. Позивач в судове засідання не з'явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, де вказала, що позов підтримує в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з'явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, де вказала, що позов не визнає, просить відмовити в задоволенні вимог за їх безпідставністю. Суд, дослідивши матеріали справи, вирішуючи спір в межах позовних вимог, приходить до висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] має статус «дитини війни», що підтверджується посвідченням №109530, листом Управління, і сторонами не оспорюється. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» позивач має право на підвищення пенсії на 30% мінімальної пенсії за віком. Вказане підвищення пенсії позивачу в 2006 році не проводилось, а з 01.01.2007 року по 01.01.2009 року проводилась частково, відповідно до Законів України «Про державний бюджет України» на відповідні роки, що слідує з наданого Управлінням заперечення на позов. Рішеннями Конституційного Суду України від 09.07.2007 року та 22.05.2008 року визнано неконституційними положення ст. ст. 71, 111 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» та підпункту 2 пункту 41 розділу II Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік», відповідно до яких було зупинено дію ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» щодо підвищення пенсій на 30% мінімальної пенсії за віком дітям війни. Згідно вказаних рішень Конституційного Суду України зупинення та обмеження Законом України «Про Державний бюджет України» дії інших законів щодо надання пільг, компенсацій і гарантій, внесення змін до інших законів України, встановлення іншого (додаткового) правого регулювання відносин, ніж передбачено законами України, не відповідає Конституції України. Відповідно до ч.З ст. 22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Рішення Конституційного Суду України у цих справах має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді позовів у зв'язку з» правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними; є обов'язковими до виконання на території України, остаточними і не можуть бути оскаржені. Положення Законів України, що! визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційних! Судом вказаних рішень, що передбачено ч.2 ст. 152 Конституції України. Таким чином Управління незаконно недораховувало та недоплачувало позивачу доплату до пенсії в розмірі, визначеному ст. 6 Закону України «Пре соціальний захист дітей війни». Враховуючи наведене, позивачу повинно бути виплачено за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року та з 22.08.2008 року по 31.12.2008 року підвищення в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком з врахуванням проведених виплат у вказані періоди, як особі, яка має статус «дитина війни». Доказів, які б спростовували зазначені вище обставини, представником відповідача суду не надано, не встановлено таких в процесі судового розгляду. Не можуть бути підставою у відмові в позові доводи Управління про відсутність коштів для здійснення передбачених Законом виплат, оскільки рішенням Європейського Суду від 8 листопада 2005 року справа «Кечко проти України» встановлено, що органи державної влади не можуть посилатись на відсутність коштів, як на причину невиконання своїх зобов'язань. Відповідно до Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого і Указом Президента України від 01.03.2001 року №121/2001, Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, що здійснює управління фінансами пенсійного забезпечення. Основним завданням Пенсійного фонду: України є забезпечення збирання та акумулювання коштів, призначених для : пенсійного забезпечення, повного і своєчасного фінансування витрат на виплат) ] пенсій та інших соціальних виплат, що здійснюються з коштів Пенсійного фонду ' України. Пенсійних фонд України здійснює свої повноваження через створені в установленому законом порядку його територіальні управління. Обов'язок щодо обрахування конкретних сум надбавок пенсіонерам п.4 ч.5 постанови Кабінету Міністрів України №1261 від 24.10.2007 року віднесено до і виключної компетенції Управління. Тому вимоги позивача щодо стягнення вказаної в позовній заяві конкретної суми не можуть бути задоволені, в зв'язку з ] чим суд обов'язок щодо нарахування та виплати доплати до пенсії покладає на Управління. Вимоги позивача про стягнення доплати до пенсії у розмірі, передбаченому ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за 2006 рік. з 01.01.200" по 08.07.2007 року та з 01.01.2008 по 21.05.2008 року задоволенню не підлягають, оскільки у вказані періоди були чинними положення Законів України «Про Держаний бюджет України» на відповідні роки. Таким чином саме відповідач зобов'язаний нарахувати та виплатити позивачу недоплачене підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року з урахуванням проведених виплат. Оскільки позивачем не заявлялись вимоги про стягнення підвищення до пенсії за період після 01.01.2009 року, суд не може вийти за межі позовних вимог. На підставі ст. 22 Конституції України, рішення Європейського Суді від 08.11.2005 року справа «Кечко проти України», ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», рішень Конституційного Суду України від 09.07.2007 року №6-рп/2007, від 22.05.2008 року №10-рп/2008,

Outcome: partial