Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-05 00:00:00

Позивач 22.04.2010р. звернувся до суду з позовом, яким просив стягнути з відповідача Закритого акціонерного товариства «ОТП Банк» суму другого траншу кредиту з врахуванням індексу інфляції в розмірі 67\~217,5 грн.; суму неустойки за затримку в наданні другого траншу кредиту в розмірі 629\~625 грн.; суму моральної шкоди в розмірі 2\~000 грн.; суму витрат на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн.; визнати умови договору, які надають банку право збільшувати процентну ставку в односторонньому порядку шляхом збільшення її складової (FIDR) нікчемними, а дії банку по збільшенню процентів по кредитному договору неправомірними; зобов»язати відповідача списати всі суми незаконно нарахованих процентів, пені, штрафів по кредитному договору №ML-706/147/2008. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував наступним. 27.08.2008р. між позивачем та Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» був укладений кредитний договір №ML-706/147/2008, відповідно до якого банк зобов»язався надати позивачу кредит на споживчі ціни в сумі 115\~000 грн. Видача кредиту повинна була здійснена двома траншами кожний по 57\~500 грн. 27.08.2008р. позивач отримав перший транш кредиту в сумі 57\~500 грн. У січні 2009 року він звернувся до банку за другим траншем, проте отримав відповідь про неможливість видачі коштів. В лютому 2009 року позивач отримав аналогічну відповідь. 20.02.2009 року позивач звернувся до банку з письмовою заявою про надання інформації з приводу отримання другої частини траншу, на що банк запропонував йому надати всі документи, які вже надавалися для отримання кредиту та здійснити експертну оцінку залогового майна, посилаючись на п.1.3 Кредитного договору та на ринкову ситуацію, що змінилася. Пунктом 2.4.1 ч.2 Договору передбачено право позичальника вимагати від банку виконання прийнятих на себе зобов»язань за Договором. За період з січня 2009 року по березень 2010 року індекс споживчих цін (інфляції) склав 116,9%, у зв»язку з чим сума боргу з врахуванням індексу інфляції буде складати 67\~217,5 грн. (57500Х116,9%=67\~217,5 грн.). Крім того, посилаючись на Закон України «Про захист прав споживачів» та постанову Пленуму Верховного Суду України від 12.04.1996р. №5 «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів», просив стягнути з відповідача неустойку у розмірі 629\~625 грн. ( 57500Х1095%/100=629625 грн.). 17.09.2009р. позивачем було отримано повідомлення банку про підняття з 03.08.2009 року відсоткової ставки за кредитом на 2%. З вказаними діями відповідача позивач не погодився, про що направив відповідь та просив скасувати підняття відсоткової ставки, оскільки вказане суперечить законодавству, а саме: [PERSON] України №661 від 12.12.2008 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо заборони банкам змінювати умови договору банківського вкладу та кредитного договору в односторонньому порядку». На підставі вищевказаного закону та ч.3 ст.1056-1 ЦК України, просив умову договору про надання банку права збільшувати відсоткову ставку в односторонньому порядку, шляхом збільшення її складової (FIDR) вважати нікчемною, а дії банку по збільшенню відсотків за кредитним договором неправомірними. До теперішнього часу, незважаючи на порушення банком як договору, так і законодавства України, позивач в повному обсязі продовжує здійснювати платежі згідно графіка, який вважається невід»ємною частиною договору. З осені 2009 року банк став надсилати позивачу повідомлення про заборгованість за кредитним договором та необхідності її погашення, та по телефону спеціаліст банка попереджувала про те, що відомості як про недобросовісного платника будуть передані в бюро кредитних історій, а потім повідомили про те, що справу передадуть в службу безпеки банка. Після цього до позивача додому стали приїздити працівники служби безпеки банку та вимагали погасити заборгованість. Вказані дії працівників банку призвели до створення нервозності та напруженості в сім»ї позивача, що незадовільно впливає на стан здоров»я членів його сім»ї, у зв»язку з чим просив стягнути моральну шкоду у розмірі 2000 грн. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі, з підстав, викладених у позові. Представник відповідача Закритого акціонерного товариства «ОТП Банк» [PERSON], діючий на підставі довіреності від 10.11.2009 року, у судовому засіданні проти позову заперечував у повному обсязі, посилаючись на наступне. 27 вересня 2008 року мiж Позивачем та Вiдповiдачем був укладений кредитним договiр № МL 706/147/2008. Вiдповiдно до п.2 Частини 1 та п. 1.7.2 кредитного договору Вiдповiдач здiйснює видачу кредиту траншами у рiвних частинах в розмiрi 57500, 00 гривень, а всього на загальну суму 115000,00 гривень. Вiдповiдачем виконанi умови кредитного договору щодо надання першого траншу кредиту в cумі 57 500, 00 грн. 20 лютого 2008 року Позивач звернувся до банку щодо надання йому другого тpaншy кредиту, але при зверненнi він не врахував положення п. 1.7.2 кредитного договору, а саме те, що кожний наступний транш надається позичальнику за умови пiдтвердження ним цiльового використання кожного попереднього траншу, якщо iнше не передбачено цим договором. Таким чином, Позивач не надав до банку жодного документа, який би пiдтверджував цiльове використання першого тpaншy кредиту, в зв'язку з чим був i позбавлений на отримання другого траншу. Kpiм того, Вiдповiдач при відмовi вiд надання другого траншу кредиту керувався також п. 1.3.2.12 кредитного договору, яким передбачено право Банку на вчинення юридичних дiй за його вимогою, а в даному випадку, на витребування у Позивача документiв щодо пiдтвердження цiльового використання першого траншу кредиту. Kpiм того, вiдповiдач нiяким чином не порушив норми дiючого законодавства України, якими закрiпленi умови належного виконання зобов'язання, а дiяв виключно в рамках законодавства, яким в ч.3 ст.1056 ЦК України передбачено, що у разi порушення позичальником встановленого кредитним договором обов'язку цiльового використання кредиту кредитодавець має право також вiдмовитися вiд подальшого кредитування позичальника за договором. Вiдповiдач не порушив i не міг порушити норми [PERSON] України «Про захист прав споживачiв», оскiльки правовiдносини, які виникли з Позивачем, на його думку, регулюються Цивiльним кодексом Укрaїни. [PERSON] України «Про захист прав споживачiв» закрiплюють та регулюють вiдносини, якi виникають при придбанi продукцiї у кредит, а кредитного договору - грошовi коштu. Оскiльки, за Кредитним договором, Банк надав Позичальнику (Позивачу) кредит, а позичальник приймає кредит, зобов'язується належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити вiдповiдну плату за користування кредитом i виконати вci iншi зобов'язання, які визначенi у цьому договорi (п.п.1.1. Кредитного договору), то в даному випадку об'єктом (предметом) договору є грошовi кошти (кредит). Позивач, отримавши кредит на умовах сплати плаваючої процентноi ставкн та пiдписавши Кредитний договiр, висловив свою цiлковиту згоду на корегування плаваючої процентної ставки, в порядку, передбаченому сторонами Кредитного договору, що цiлком вiдповiдає вимoгaм норми ст. 1056 ЦК України. При укладеннi кредитних договорiв, Банк оформлює до них графiки платежiв з детальною iнформацiєю про вapтicть кредиту (порядок сплати, строки, розмiр тощо) для того щоб позичальник якомога детально був обiзнаний про кредит. Проте, вказанi графiки за весь час кредиту корегуються, так у вiдповiдностi до n.n.1.4.1.3. Кредитного договору плаваюча процентна ставка по кредиту пiдлягає корегуванню протягом дiї цього договору щоразу пiсля перебiгу кожного 12 календарного мiсяця, починаючи з дати укладення цього договору, якщо iнше не передбачено цим договором. Пiдписанням Кредитного договору Сторони (Вiдповiдач та Позивач) домовились, що у разi використання плаваючої процентної ставки, яка складається iз перемiнної частини (FIDR це процентна ставка по строкових депозитах фiзичних осiб у валютi тотожнiй валютi кредиту, що розмiщенi в Банку на строк 366 днiв, з виплатою відсотків пicля закiнчення строку дiї депозитного договору) та фiксованого відсотка - така ставка може змiнюватись (як у сторону, збiльшення чи зменшення) шляхом змiни розмiру ставки FIDR, в порядку передбаченому сторонами Кредитного договору. Позивачем не було надано доказiв про нанесення Вiдповiдачем значних душевних страждань та психоемоцiйної напруги, в зв'язку з чим вимога про вiдшкодування моральної шкоди також не пiдлягає задоволенню. В позовi Позивач повiдомляє, що внаслiдок протиправних дiй Вiдповiдача йому було завдано значнi душевнi страждання та психоемоцiйна напруга. Позивачем не було надано доказiв про нанесення Вiдповiдачем значних душевних страждань та психоемоцiйної напруги, в зв'язку з чим вимога про вiдшкодування моральної шкоди також не пiдлягає задоволенню. Суд, вислухавши позивача та представника відповідача, перевіривши матеріали справи, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав: \~ \~ У відповідності зі ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. \~ Судом достовірно встановлено, що 27 серпня 2008 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» в особі Регіонального представника [PERSON] та Регіонального представника [PERSON], та [PERSON] уклали кредитний договір №ML-706/147/2008 (а.с.7-10). З частини №1 Договору вбачається, що він складається з двох частин, які нероздільно пов»язані між собою. Договір вважається укладеним за умови підписання сторонами обох частин цього договору, включаючи всі додатки до нього (додатки складають невід»ємну частину цього Договору). Пунктом 2 зазначеного вище договору передбачено, що Банк надає Позичальнику кредит, а Позичальник приймає його на наступних умовах: розмір та валюта кредиту 115\~000,00 грн.; цільове використання кредиту на споживчі цілі: перший транш 57000,00 гривень, другий транш 57\~500 гривень. Річна база нарахування процентів 365 календарних днів у році. Дата остаточного повернення кредиту 25.08.2023 року. Поточний рахунок 2620 3 601838212. [PERSON] України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо заборони банкам змінювати умови договору банківського вкладу та кредитного договору в односторонньому порядку» N 661-VI від 12.12.2008 року, статтю 55 [PERSON] України «Про банки і банківську діяльність» доповнено частиною четвертою наступного змісту: "Банкам забороняється в односторонньому порядку змінювати умови укладених з клієнтами договорів, зокрема, збільшувати розмір процентної ставки за кредитними договорами або зменшувати її розмір за договорами банківського вкладу (крім вкладу на вимогу), за винятком випадків, встановлених законом". Також внесено зміни до Цивільного кодексу України, а саме статтю 1056-1 доповнено таким змістом: розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Встановлений договором розмір процентів не може бути збільшений банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір процентів в односторонньому порядку є нікчемною". Пунктом 3 Кредитного договору від 27 серпня 2008 року сторони домовилися, що для розрахунку процентів за користування Кредитом буде використовуватись Плаваюча процентна ставка фіксований відсоток (4,99%) + FIDR - процентна ставка по строкових депозитах фізичних осіб у валюті тотожній валюті кредиту, що розміщені в банку на строк в 366 днів, з виплатою процентів після закінчення строку дії депозитного договору. В залежності від зміни кредитних ресурсів Банку ставка FIDR може змінюватись Банком (збільшуватись чи зменшуватись) в порядку передбаченому цим Договором. Інформація щодо розміру ставки FIDR розміщується на сайті Банку а також в приміщенні банку (як в головному офісі так і в інших установах Банку) на інформаційних стендах (а.с.7). Вiдповiдно до п.п. 1.4.1.1.5, 1.4.1.5.4 Кредитного договору, Позивач надав згоду щодо змiни (збiльшення/зменшення) плаваючої процентної ставки, стосовно всієї непогашеної суми кредиту, без укладення будь-яких додаткових договорiв до цього договору. Згiдно застереження до п.1.4. Кредитного договору Позивач, як сторона Кредитного договору, пiдписавши його, пiдтвердив, що викладений у п.1.4. Кредитного договору порядок плати за кредит у цiлому, та кожен з його елементiв, повнiстю вiдповiдає волевиявленню сторін. Kpiм того, вiдповiдно до Застереження п.1.4. Кредитного договору: Сторони також пiдтверджують, що вони повнiстю ознайомленi та цiлком згоднi з порядком визначення плати за Кредит та окремими елементами цього порядку. Отже, Кредитним договором №ML-706/147/2008 від 27.08.2008 року сторонами була передбачена Плаваюча процентна ставка фіксований відсоток (4,99%) + FIDR, тобто отримавши кредит на умовах сплати плаваючої процентної ставки та пiдписавши Кредитний договiр, Позивач висловив свою цiлковиту згоду на корегування плаваючої процентної ставки, в порядку, передбаченому сторонами Кредитного договору, що цiлком вiдповiдає вимогам нормист.1056 ЦК України. На підставі вищевикладеного, суд відмовляє позивачу у задоволенні позову в частині визнання умов договору, які надають банку право збільшувати процентну ставку в односторонньому порядку шляхом збільшення її складової (FIDR) нікчемними, а дії банку по збільшенню процентів по кредитному договору неправомірними та зобов»язання відповідача списати всі суми незаконно нарахованих процентів, пені, штрафів по кредитному договору №ML-706/147/2008. Пунктом 2 частини 1 та п. 1.7.2 Кредитного договору передбачено, що вiдповiдач здiйснює видачу кредиту траншами у рiвних частинах в розмiрi 57500, 00 гривень, а всього на загальну суму 115000,00 гривень. Вiдповiдачем виконанi умови кредитного договору щодо надання першого траншу кредиту в cумі 57 500, 00 грн., що підтверджується Заявою на видачу готівки №1 від 27.08.2008р. (а.с.36). Пунктом 1.7.2 Кредитного договору передбачено, що банк здійснює видачу Кредиту Позичальнику однією сумою чи Траншами згідно з кредитною заявкою Позичальника. Кредит надається однією сумою чи Траншами шляхом дебатування позичкового рахунку позичальника та перерахування кредитних коштів за реквізитами, вказаними в кредитній заявці позичальника, зменшених на утриману комісію банку у відповідності до Тарифів та умов цього договору. Кожний наступний Транш надається позичальнику за умови підтвердження ним цільового використання кожного попереднього траншу, якщо інше не передбачено цим договором. Як встановлено в судовому засіданні та було підтверджено позивачем, він не надавав банку документів, які б підтверджували цільове використання попереднього Траншу. На підставі вищевикладеного, суд вважає, що позовна заява щодо стягнення з відповідача - Закритого акціонерного товариства «ОТП Банк» суму другого траншу кредиту з врахуванням індексу інфляції в розмірі 67\~217,5 грн. та стягнення з відповідача - Закритого акціонерного товариства «ОТП Банк» суми неустойки за затримку в наданні другого траншу кредиту в розмірі 629\~625 грн. не підлягає задоволенню. У \~ частині \~ позову щодо стягнення \~з відповідача на користь позивача\~ моральної шкоди, \~слід відмовити, окільки \~позивач \~не \~довів \~ \~наявність \~ моральної шкоди - втрат немайнового \~характеру, не обґрунтував \~розмір \~її \~стягнення суму \~2000,00 грн., яку просить стягнути \~ з відповідача. \~ Також, на підставі ст..88 ЦПК України, суд відмовляє у задоволенні позову в частині стягнення з відповідача витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Outcome: dismissed