Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-01 00:00:00

27.11.2009 року позивач в особі ВАТ "ВТБ Банк, звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути на його користь з відповідача суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 156816,29 грн. та судові витрати. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 04.08.2008 року між ним та відповідачем укладено кредитний договір № 43Ф-АК/408, відповідно до якого [PERSON] Мендес, 04.08.2008 року отримав кредит у розмірі 30540 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,5 % річних, строком на 3 роки з кінцевим терміном повернення 04.08.2011 року. Відповідно до умов договору, позичальник зобов'язаний у встановлені строки здійснювати повернення частини кредиту та сплачувати нараховані відсотки за його використання. Правилами користування кредитом, що є невідємною частиною Договору, встановлено, що погашення заборгованості здійснюється в терміни, визначені графіком погашення кредиту. Позивач виконав свої зобов'язання за кредитним договором, передав відповідачу кредитні кошти. Відповідач несвоєчасно виконував зобовязання за кредитним договором, а починаючи з жовтня 2009 року в односторонньому порядку відмовився від виконання своїх зобовязань, внаслідок чого за ним утворилась заборгованість, яка станом на 21.10.2009 року за курсом НБУ становить 156816,29 грн., з якої 148661,10 грн. строкова заборгованість за кредитом; 6767,60 грн. прострочена заборгованість за кредитом; 947,70 грн. строкова заборгованість за процентами за користування кредитом; 439,89 грн. пеня за прострочену заборгованість за кредитом. Однак, відповідач зобовязань, передбачених умовами договору кредиту не виконав, заборгованість не погасив, у звязку з чим позивач вимушений звернутися з даним позовом до суду. На судовому засіданні представник позивача [PERSON], який діє на підставі довіреності, на судовому засіданні підтримав позовні вимоги ВАТ "ВТБ Банк", просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] Мендес на судове засідання не зявився, про причину неявки суду не повідомив, про день та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, що підтверджується поштовими зворотними повідомленнями, оголошенням в газеті "Слобідський Край" від 17.06.2010 року, які долучено до матеріалів справи. Справа розглядається за відсутністю відповідача, на підставі наявних в матеріалах справи доказів. За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ч.4 ст. 169, ст. ст. 224-226 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та докази, надані в їх обґрунтування, вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судовим розглядом справи встановлено, що 04.08.2008 року між ним та відповідачем укладено кредитний договір № 43Ф-АК/408, відповідно до якого [PERSON] Мендес, 04.08.2008 року отримав кредит у розмірі 30540 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,5 % річних, строком на 3 роки з кінцевим терміном повернення 04.08.2011 року. Відповідно до умов договору, позичальник зобов'язаний у встановлені строки здійснювати повернення частини кредиту та сплачувати нараховані відсотки за його використання. Правилами користування кредитом, що є невідємною частиною Договору, встановлено, що погашення заборгованості здійснюється в терміни, визначені графіком погашення кредиту. Позивач виконав свої зобов'язання за кредитним договором, передав відповідачу кредитні кошти. Відповідач [PERSON] Мендес несвоєчасно виконував зобовязання за кредитним договором, а починаючи з жовтня 2009 року в односторонньому порядку відмовився від виконання своїх зобовязань, внаслідок чого за ним утворилась заборгованість, яка станом на 21.10.2009 року за курсом НБУ становить 156816,29 грн., з якої 148661,10 грн. строкова заборгованість за кредитом; 6767,60 грн. прострочена заборгованість за кредитом; 947,70 грн. строкова заборгованість за процентами за користування кредитом; 439,89 грн. пеня за прострочену заборгованість за кредитом. На письмові вимоги позивача погасити заборгованість, відповідач не відреагував. Відповідно до вимог ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Як вбачається з вимог ч. 1 ст. 527 ЦК України, що боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до вимог ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), тобто згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. З вимог ч.2 ст. 625 ЦК України вбачається, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобовязання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Суду не надано належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення від відповідальності за порушення зобовязання, відповідно до ст. 617 ЦК України. Згідно з ч. 2 ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення умов договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Судові витрати, понесені позивачем при подачі позову до суду та підтверджені документально, підлягають стягненню солідарно з відповідачів на користь позивача, в порядку ч.1 ст. 88 ЦПК України Таким чином суд вважає, що відповідач не виконав зобовязання і не сплатив своєчасно суму заборгованості за кредитним договором, тому вбачаються підстави для стягнення з нього на користь позивача вищезазначеної суми заборгованості. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved