Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-21 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просила встановити факт її проживання з [PERSON] однією сімєю без реєстрації шлюбу з 05.10.2006 р. по 08.08.2008 р.; поділити майно яке значно збільшилось в своїй вартості за час проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу з [PERSON], а саме будинок № 43 по вул. Кірова в м. Токмак Запорізької області виділивши їй ? частину будинку, вартістю 8500 грн.; стягнути з відповідача на її користь 2000 грн. моральної шкоди, а також понесені судові витрати. Позов було уточнено в частині виділення позивачці ? частини будинку № 43 по вул.. Кірова в м. Токмак Запорізької області вартістю 29024 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка вказала, що з 05.10.2005 року по 08.08.2008 року вона проживала з [PERSON]Н однією сімєю без реєстрації шлюбу в її будинку за адресою: м. Токмак вул. Таврійська, 95. За час спільного проживання в будинку [PERSON] по вул.. Кірова, 43 в м. Токмак вони зробили газифікацію, провели телефон, поклеїли шпалери, замінили вікна та двері, поли в кухні та коридорі, в кімнатах покрасили поли, в будинку було зроблено перепланування , перенесено одну стінку, в коридорі поклали новий лінолеум, замінили електророзетки та вимикачі світла. [PERSON]Н страждав на тяжкі захворювання (онкологія), перебував постійного лікування, що вимагало додаткових матеріальних витрат. У звязку з цим матеріальні можливості [PERSON]Н були обмежені, тому всі витрати на придбання будівельних матеріалів, газового та телефонного обладнання, та оплату робіт, повязаних з встановленням телефону та газифікацією, позивачка понесла за власні кошти. У 2007 році вона газифікувала будинок за адресою м. Токмак вул.. Кірова, 43. Згідно з квитанціями до прибуткових касових ордерів № 10124 від 18.07.2007 року, № 10125 від 18.07.2007 року, № 10817 від 02.08.2007 року, № 10765 від 02.08.2007 року, № 111422 від 15.08.2007 року, відповіді Токмацького управління по газопостачанню та газифікації № 05\\704 від 23.10.2008 року, довідки голови газового кооперативу від 01.11.2008 року витрати на виконання проектних робіт (видача технічних умов, проекту, узгодження проекту) технічний огляд внутрішньодомового газопроводу, будівництво газопроводу, врізка в газопровід, пуск газу, газифікація будинку, придбання матеріалів, (товарний чек від 13.06.2007 року, від 16.06.2007 року, квитанція до прибудкового касового ордера № Б-Н від 25.06.2007 року, накладна від 12.04.2007 року, квитанція для прибуткового касового ордера № Б-Н від 25.06.2007 року накладена від 12.04.2007 року, товарним чеком від 15.04.2007 року) та послуги з підключення склали 6129,68 грн. За час спільного проживання на ремонт будинку [PERSON]Н позивачкою було витрачено 9626,38 грн. Всі витрати з газифікації будинку, проведення телефону, а також ремонту позивачка понесла за власні кошти. Для того щоб закінчити ремонт вона позичила кошти у своєї матері, що підтверджується розпискою, крім того їй постійно допомагала її донька [PERSON], яка проживає у м. Москва Російська Федерація, яка неодноразово за період проведення ремонту висилала їй гроші, що підтверджується довідкою Токмацького відділення № [NUMBER] «Державний ощадний банк» № 41 від 07.10.2008 року та заявками на одержання переказу. Також позивачка вказує, що [PERSON] є онкохворим, і постійно потребував лікування, він перебував на амбулаторному лікуванні, і вона витрачала багато коштів на придбання ліків, що підтверджується копіями квитанцій, на ліки витрачалася вся його пенсія, а також частка доходів позивачки. Так як сторони не перебували у зареєстрованому шлюбу [PERSON]Н вирішив скласти на імя позивачки заповіт. 14.09.2007 року [PERSON]Н склав заповіт на її імя, та між ними було досягнуто домовленість, що після закінчення ремонту у будинку [PERSON] в м. Токмак по вул. Кірова, 43 туди переїдуть жити батьки позивачки які потребують сторонньої допомоги та догляду через похилий вік. Після проведення ремонту та газифікації будинку [PERSON]Н влітку 2008 року став заперечувати проти переїзду до них батьків позивачки, що спричинило погіршення між ними стосунків, почали сваритися тому що відповідач не бажав пускати батьків позивачки до свого будинку в якому вони зробили ремонт. 09.08.2008 року [PERSON]Н пішов від позивачки і вони почали жити окремо. Позивачка зверталась до відповідача з проханням повернути їй витрачені на ремонт його будинку кошти, але він відмовився. Крім цього позивачка вказує, що у листопаді 2008 року вона зверталась до Токмацького районного суду з позовом до [PERSON]Н про повернення безпідставно набутого майна. 30 березня 2009 року за вищезазначеним позовом було винесено рішення про задоволення позовних вимог [PERSON], але відповідач був незгоден з рішенням суду та подав апеляційну скаргу в якій зазначив, що вони проживали однією сімєю. Апеляційний суд Запорізької області задовольнив скаргу [PERSON]Н, та скасував рішення Токмацького районного суду, посилаючись на те, що рішення Токмацького районного суду винесено з порушеннями норм матеріального та процесуального права, а саме правовідносини між [PERSON]І та [PERSON]Н ґрунтуються на нормах сімейного права. Про факт проживання з 05.10.2006р. по 08.08.2008р. зазначав в своїх свідченнях та в апеляційній скарзі і сам [PERSON] Відповідно до ч.1 ст.74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою, майно набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності. Проведення ремонтних робіт в будинку [PERSON], які були проведені за час спільного проживання сторін, а саме: проведення до будинку газового опалення, телефону та ін., призвело до збільшення вартості будинку. У відповідності до ст.62 СК України, якщо майно дружини чоловіка, за час шлюбу істотно збільшилося у своїй вартості в наслідок спільних трудових дій чи грошових затрат, або затрат другого з подружжя воно у разі спору за рішенням суду визнається об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідач [PERSON] не бажає повернути позивачці витрачені нею на ремонт будинку відповідача кошти, ображає її, що стало причиною душевних страждань позивачки, її поганого самопочуття, погіршення відносин з сусідами, появою депресивного стану. Завдану їй моральну шкоду позивачка оцінює в 2000 грн. В судовому засіданні позивачка та її представник позов підтримали, просили його задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач позов визнав частково, суду пояснив, що вони з позивачкою дійсно проживали однією сім'єю з 05.10.2005 року по 08.08.2008 року без реєстрації шлюбу. В іншій частині позовних вимог відповідач просив суд в задоволенні позову відмовити, так як вони з позивачкою перебували лише в фактичних шлюбних відносинах, тобто були лише співмешканцями, а не подружжям, а отже згідно чинного законодавства будинок №43 по вул.Кірова у м.Токмак Запорізької області поділу не підлягає. Зазначив, що він вкладав свої кошти в ремонт будинку, йому допомагали його родичі Також не підлягає стягнення з нього на користь позивачки моральної шкоди в розмірі 2000 грн., так як її завдання не було підтверджено жодним доказом. Представник відповідача позов не визнала у повному обсязі, пояснивши, що позивачка лише піклувалася про відповідача і вони не жили однією сімєю, будь-яких доказів того, що позивачка вкладала свої гроші у ремонт будинку не надано. Свідок [PERSON] у судовому засіданні вказала, що [PERSON] та [PERSON] проживали однією сімєю з 2006 р. по 2008 рік в домі [PERSON], позивачка та відповідач мали спільне господарство, піклувалися один про одного як родина; позивачка кохала відповідача, доглядала за [PERSON] коли він потрапив в лікарню, возила та забирала його на автомобілі. Також зазначила, що мати [PERSON] давала гроші для проведення газу у будинку [PERSON] Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], які проживають з позивачкою на одній вулиці і є її сусідками, в судовому засіданні показали, що з 2006 року [PERSON] проживала з відповідачем [PERSON] вони бачили його кожен день, він допомагав позивачці по господарству, вони разом їздили на ринок, вели спільне господарство, святкували свята. Крім того, свідок [PERSON] яка працює медсестрою, пояснила, що коли [PERSON] хворів [PERSON] піклувалася про нього, доглядала за ним та запрошувала її робити йому уколи, а свідок [PERSON] показала, що мати [PERSON] розповідала їй що дала гроші на проведення газу у будинку [PERSON] Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що з 2006 року [PERSON] з [PERSON] стали проживати разом в будинку у [PERSON], як чоловік та дружина, вони піклувались один про одного, мали спільне господарство, він приходив до них у гості на свята які вони разом святкували. Федір сам говорив йому, що бажає проживати разом з [PERSON] в її будинку. У будинку [PERSON] вони почали робити ремонт, оскільки вирішили, що туди переїдуть батьки [PERSON]. Федір говорив йому, що батьки [PERSON] допомогли грошима. Свідок [PERSON] сусід [PERSON], у судовому засіданні пояснив, що з 2006 року [PERSON] став проживати з [PERSON] на його думку вони проживали разом як чоловік та дружина, піклувалися один про одного, [PERSON] допомагала [PERSON] робити ремонт в будинку також допомагати іноді приходив її родич [PERSON]; коли стали проводити газ то [PERSON] почав продавати непотрібні йому інструменти та дрова, він допомагав йому їх грузити, вказав, що [PERSON] продав дрова за 100 грн. Свідок [PERSON] сусід [PERSON], у судовому засіданні пояснив, що він провів газ навесні 2006 року, тоді [PERSON] не збирався проводити газ, пояснивши, що в нього немає грошей. У 2007 році [PERSON] став проводити газ він йому допомагав прорити траншею та ложити перестінок. На той час [PERSON] жив з [PERSON]. На чиї кошти проводили газ він не знає. Свідок [PERSON] сестра відповідача, в судовому засіданні пояснила, що [PERSON] з 2006 року проживав з [PERSON] як чоловік та дружина, вони піклувались один про одного, був спільний побут, у 2007 році [PERSON] склав заповіт на [PERSON], після того, як [PERSON] вийшов з лікарні він проживав з [PERSON], яка його доглядала. Також пояснила, що [PERSON] не хотів проводити газ до будинку, однак [PERSON] наполягла не тільки на проведенні газу, а і на ремонті будинку, і [PERSON] подзвонив їй коли знадобились гроші, вона дала їм 1000 грн. для проведення газу, факт отримання 1000 грн. від [PERSON] підтвердила і позивач. Свідок [PERSON] сестра [PERSON] суду пояснила, що [PERSON] проживав з [PERSON] однією сімєю, у них були теплі відносини, він допомагав їй по господарству, коли [PERSON] перебував у лікарні [PERSON] піклувалась про нього, вони також допомагали йому грошима, дали 800 грн.; потім [PERSON] наполягла на проведенні ремонту у будинку [PERSON] вони давали гроші на ремонт будинку в квітні та травні 2007 року. Свідок [PERSON] чоловік сестри [PERSON], суду пояснив що з 2006 року [PERSON] проживав з [PERSON] однією сімєю, та [PERSON] запропонувала зробити в його будинку ремонт та провести газ, [PERSON] був не проти; він з дружиною дали [PERSON] 1700 грн. для ремонту будинку, також допомагали йому коли він знаходився на лікуванні. Давали гроші в травні та квітні 2007 р. по 500 грн., в липні та серпні по 200 грн. та 250 грн. Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, оцінивши всі надані докази, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст.. 3 СК України сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки. Так судом встановлено, підтверджено показаннями свідків, як з боку позивача так і з боку відповідача, а також визнано і самим відповідачем, що [PERSON] та [PERSON] проживали однією сімєю без реєстрації шлюбу з 05.10.2006 р. по 08.08.2008 р., оскільки вони спільно проживали, були повязані спільним побутом, мали взаємні права та обовязки. Таким чином, позов в частині встановлення факту проживання [PERSON] з [PERSON] однією сім'єю без реєстрації шлюб є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 74 СК України - якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. Відповідно до ч.1 ст.. 62 СК України, якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя, воно у разі спору може бути визнане за рішенням суду об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач заперечував участь позивача у проведенні газу та ремонті будинку. Позивачка [PERSON] не довела свого позову, що є обов'язком відповідно до засад змагальності процесу за ст. 10 ЦПК України. Надані позивачкою копії чеків не доводять придбання матеріалів саме для ремонту та газифікації у будинку [PERSON], натомість квитанції від 18.07.2007 р. за №№ 10124, 10125; від 15.08.2007 р. № 11422; від 02.08.2007 р. №№ 10765, 10817 виписані на імя [PERSON] і оригінали цих квитанцій були надані саме відповідачем. Посилання позивача та те, що [PERSON] не отримував доходів під час проведення ремонту та газифікації будинку спростовуються довідкою про розмір пенсії відповідача за період з 13.12.2006 р. по 01.08.2008 р., відповідно до якої [PERSON] в зазначений період отримував пенсію. Звіт про незалежну оцінку будинку № 43 по вул. Кірова в м. Токмак Запорізької області, виконаний субєктом оціночної діяльності, фізичною особою підприємцем [PERSON], відповідно до висновків якого імовірна вартість будинку до проведення ремонту 26752 грн., після проведення ремонту станом на 28.09.2009 р. 58048 грн. було складено на підставі технічного паспорту БТІ, особистого огляду оцінщиком спірного будинку зі сторони вул. Кірова (тільки зовні, хоча більшість перебудов зі слів позивачки зроблена саме в середині будинку) та копій товарних чеків, квитанцій, накладних на матеріали для ремонту та газифікації, наданих [PERSON], також не приймається судом як належний доказ, оскільки висновок про збільшення вартості будинку зроблено на підставі чеків, які оспорює відповідач, представником якого у судове засідання були надані оригінали чеків, що підтверджують затрати на ремонт та газифікацію будинку. Також, суд не приймає як належний доказ показання свідків [PERSON] та [PERSON], про надання відповідачу грошей на ремонт та газифікацію будинку, оскільки вони суперечливі в сумах наданих відповідачу грошей та часі їх надання. За таких обставин, суд вважає, що для визнання зазначеного будинку спільною сумісною власністю сторін, визнання позивачки власником ? будинку правових підстав немає, і враховуючи, що позивачка не надала переконливих доказів, які б підтверджували її внесок в переобладнання будинку, а сам лише факт перебування у фактичних шлюбних відносинах на момент переобладнання будинку не є підставою для визнання за позивачкою права спільної сумісної власності на нього, в цій частині у задоволенні позову [PERSON] слід відмовити. Позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди також задоволенню не підлягають, оскільки під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Із характеру правовідносин, на які посилається позивачка по справі, не випливає обовязок щодо відшкодування моральної шкоди. Судові витрати розподілити відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: partial