Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-18 00:00:00

Позивач звернувся до Балаклійського районного суду Харківської області з позовом, в якому просить суд зобовязати відповідача з 01.01.2006 року по 31.12.2009 року провести перерахунок пенсії відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», а саме встановити підвищення до пенсії як дитині війни в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, судові витрати стягнути з відповідача. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він є пенсіонером за віком, має статус «дитина війни»; всупереч діючого законодавства відповідачем протягом 2006 року по 2009 рік не виплачувалася доплата до пенсії в розмірі 30 відсотків від мінімальної пенсії за віком, тому він був змушений звернутися до суду з зазначеним позовом. В судове засідання позивач не з»явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, однак до суду надійшла заява, в якій він просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. В судове засідання відповідач свого представника не направив, про час, місце та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, до суду надав письмові заперечення та просив розглянути справу за відсутності його представника. Згідно заперечень, відповідач позов не визнав, в задоволенні позову просив відмовити. В обґрунтування своїх доводів зазначив наступне: що рішення Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року № 6-рп/2007 стосувалось лише Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», рішень щодо неконституційності Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік» Конституційним Судом України не приймалось. Таким чином, на думку відповідача рішення Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року зворотної дії в часі не має, а тому на період до 09 липня 2007року не поширюється. В 2008 році вперше всі пенсіонери зі статусом «Дитина війни» отримали доплату до пенсії. Після прийняття рішення Конституційним Судом України №10-рп/2008 від 22.05.2008 року, якими були визнані неконституційними окремі положення Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів», в тому числі й щодо внесення змін до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», Постановою Кабінету Міністрів України №530 від 28.05.2008 року було врегульовано дане питання і встановлено, що пенсіонерам зі статусом «Дитина війни» з 22.05.2008 року виплачується доплата до пенсії у встановлених вказаною постановою розмірах. Крім того, відповідач вважає свої дії щодо невиплати позивачу щомісячної соціальної допомоги, передбаченої ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» правомірними через невизначеність на законодавчому рівні органу, на який покладено обов'язок здійснення таких виплат особам, які мають статус дитини війни, за рахунок яких коштів повинні здійснюватися ці виплати та який розмір мінімальної пенсії за віком необхідно застосовувати при обчисленні таких доплат. При цьому, відповідач зазначив про необґрунтованість доводів позову щодо застосування до спірних правовідносин ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», оскільки розмір мінімальної пенсії за віком, встановлений абзацом 1 частини 1 цієї статті застосовується виключно для визначення розмірів пе призначених за цим Законом. Також, відповідач наполягав на відмові в задоволенні позову через проти., позивачем трирічного строку позовної давності для звернення з позовом та відс> - правових підстав для нарахування та виплати доплати до пенсії в розмірах, випш встановлено діючим законодавством. Суд вирішив можливим розглянути справу у відсутність сторін, на пії. наявних у справі доказів. Суд дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукуг- вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Позивач [PERSON] народився 01 травня 1945 року. Згідно із ст. 1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» дитин: - є особа, яка є громадянином України та якій на час закінчення (2 вересня 19- Другої світової війни було менше 18 років. Відповідно, позивач є дитиною : розумінні Закону України «Про соціальний захист дітей війни», що не запер відповідачем. Даний факт підтверджується копією посвідчення позивача № 6538- лютого 2005 року (а.с. 6). Враховуючи зазначений статус позивача, суд зазначає, що його соціальне* регулюється Законом України «Про соціальний захист дітей війни». Відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війне війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна ~ що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсі : Виходячи з того, що позивач є дитиною війни, суд вважає, що на ньогс з: розповсюджуються всі пільги та соціальні гарантії, передбачені Законом Укг_ :* соціальний захист дітей війни», в тому числі й право на підвищення пенс я мінімальної пенсії за віком, як передбачено статтею 6 зазначеного Закону. Згідно зі ст. 7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни . забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійсн - рахунок коштів Державного бюджету України. Законом України „Про Державний бюджет на 2006 рік від 20.12.2005 6 зазначеного Закону на 2006 рік зупинено. Законом України „Про внесення змін до Закону України „Про Держав \-на 2006 рік від 19.01.2006 року, до статті 110 Закону України „Про Держав \-на 2006 рік було внесено зміни, якими встановлено, що пільги дітям війни, ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни у 2006 році запг-: поетапно, за результатами виконання бюджету у першому півріччі, визначеному Кабінетом Міністрів України за погодженням з [PERSON]: оааиіі України з питань бюджету. Проте, у 2006 році пільги, встановлені ст. 6 Закону України „Про соп - шй дітей війни запроваджені не були. Закони України „Про Державний бюджет на 2006 рік від 20.12.2С 5 внесення змін до Закону України „Про Державний бюджет на 2006 рік" " року неконституційними не визнані та діяли протягом 2006 року. Таким чином, відповідно до вищезазначених Законів, у відповідача - : ¦ нараховувати та сплачувати позивачеві доплату до пенсії, передбачен ь . України „Про соціальний захист дітей війни, оскільки до 19.01.2006 рок> лв норми було зупинено, а потім передбачені нею виплати не запроваджені Крім того, надаючи перевагу Законам України „Про Державний бюджет на 2006 рік від 20.12.2005 року та „Про внесення змін до Закону України,, Про Державний бюджет на 2006 рік від 19.01.2006 року, суд виходить з того, що закони є актами єдиного органу законодавчої влади - Верховної Ради України. Конституція України не встановлює пріоритету в застосуванні того чи іншого закону, в тому числі залежно від предмета правового регулювання. Немає такого закону України, який би регулював питання подолання колізії норм законів, що мають однакову юридичну силу. Конституційний Суд України у п. З мотивувальної частини рішення від 03.10.1997 року № 4-зп (справа про набуття чинності Конституцією) зазначив: „Конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше. Виходячи із системного аналізу наведених норм законодавства, суд не знаходить підстав для задоволення позовних вимог позивача, які стосуються виплат доплати до пенсії за 2006 рік. Відповідач по справі протягом 2006 року діяв у відповідності з діючим законодавством та не мав підстав здійснювати позивачу щомісячні доплати до пенсії, оскільки до прийняття 19.01.2006 року Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет на 2006 рік» дія ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» була зупинена, а з дня набрання чинності цим Законом здійснення доплат, визначено в інший спосіб, тобто поставлено в залежність від виконання у другому півріччі 2006 року Закону України «Про Державний бюджет на 2006 рік». Крім того, суд вважає за необхідне відмітити, що до вимог про перерахунок підвищення до пенсії, як особі зі статусом «Дитина війни», застосуванню підлягає строк позовної давності звернення до суду. Відповідно до ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позивач звернулась до суду 07.04.2010 року. Відповідно позовні вимоги в частині перерахунку і виплати їй вказаної допомоги за 2006 рік подано з пропуском трирічного строку, встановленого ст.257 ЦК України. Стосовно позовних вимог щодо здійснення позивачу підвищення до пенсії за 2007 рік, суд вважає їх частково підлягаючими задоволенню, з таких підстав. Відповідно до п. 12 ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007рік» статтю 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», з урахуванням ст. 111 цього Закону, було зупинено на 2007 рік. Рішенням Конституційного суду України у справі за конституційним поданням 46 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статей 29, 36, частини другої статті 56, частини другої статті 62, частини першої статті 66, пунктів 7, 9, 12, 13, 14, 23, 29, 30, 39, 41, 43, 44, 45, 46 статті 71, статей 98, 101, 103, 111 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» (справа про соціальні гарантії громадян) № 6-рп/2007 від 09.07.07 року, визнано такими, що не відповідає Конституції України (є не конституційними) положення п. 12 ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет на 2007 рік», яким зупинено дію ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з урахуванням ст. 111 цього Закону. Пунктом 5 зазначеного Рішення Конституційного суду України визначено, що рішення має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними. Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність. Таким чином, положення п. 12 ст. 71 Закону України «Про Державний бю._ - л України на 2007 рік» від 19.12.2006 р. № 489-У втратило чинність 09 липня 2007 року Виходячи з приписів ч.2 ст. 152 Конституції України та дати ухвалення рішена Конституційним Судом України УПФУ в Балаклійському районі повинно ' І нараховувати та сплачувати позивачу доплату до пенсії, передбачену ст. 6 Закону Укра =1 „Про соціальний захист дітей війни з 09.07.2007 року, оскільки з моменту ухвалена Конституційним Судом України рішення щодо неконституційності п. 12 ст. 71 За- я України „Про Державний бюджет України, ця норма втратила чинність та не підлеглі застосуванню. Отже, відповідач з 09.07.2007 року мав діяти у відповідності з приписні діючої норми ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни, нараховувати Я здійснювати позивачу відповідні доплати. Що стосується вимог позивача про зобовязання відповідача виплачувати йо у І 2008році щомісячну надбавку до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, тс .1 вважає, що зазначені вимоги підлягають частковому задоволенню за таких підстав. Відповідно до п.п. 41 розділу 2 Закону України «Про державний бюджет на 1Щ рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України » текст статті 6 За- я України «Про соціальний захист дітей війни» викладено в наступній редакції: «Дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про ст-~І ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» ) до пенсії або щомісячного довічнлі грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пе - І виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників в: і Ветеранам війни, які мають право на отримання підвищення до пенсії або щомісяч і довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачуєте замість пенсії, відповідно до цього Закону та Закону України «Про статус ветеранів в я гарантії їх соціального захисту» дане підвищення провадиться за їх вибором згіл- і одним із законів.» Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року за № 10-рп\\2008 р: г| у справі за конституційними поданнями Верховного Суду України щодо відповідь сі Конституції України (конституційності) окремих положень ст.. 65 розділу 1, пун¦ І 61,62,63,66 розділу 2, пункту 3 розділу 3 Закону України «Про державний бюджет на 1 І рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України » і 101 народних депут-~і України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень ст Я розділу 1, п.п. 1-4, 6-22, 24-100 розділу 2 Закону України «Про державний бюджет на 1 І рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України » (справа щодо пред':| та змісту закону про Державний бюджет України), визнано таким, що не відпо:- : | Конституції України (є неконституційним) положення п.п. 41 розділу 2 Закону Укр^-'а «Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих а:*І України ». Рішення Конституційного Суду України має преюдиціальне значення для супі загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв»язку з правовідносинами, я виникли внаслідок дії положень статей зазначеного закону, що визнаї неконституційними. Рішення Конституційного Суду України є обов»язковим і виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене. Виходячи з викладеного УПФУ в Балаклійському районі Харківської област і 22.05.2008року повинно було нараховувати та сплачувати позивачу доплату до пені передбачену ст.. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» в редакції. і діяла до 01.01.2008 року, у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. З 01.01.2008 року по 21.05.2008 року позивачу нараховувалось та виплачував : зазначене підвищення відповідно до встановленого розміру, що підтверджу. а інформацією, наведеною в письмових запереченнях УПФУ в Балаклійському г_ ¦ Харківської області. Таким чином, до ухвалення рішення Конституційним Судом України, тобто до 22.05.2008року, відповідач, здійснював позивачу доплати, передбачені ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» в редакції від 01.01.2008 року, тобто діяв на підставі та у відповідності з діючою нормою зазначених законів, а тому позовні вимоги щодо стягнення підвищення до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком з 01.01.2008року по 21.05.2008 року задоволенню не підлягає. Виходячи з приписів ч.2 ст.152 Конституції України та дати ухвалення Конституційним Судом України рішення, відповідач з 22.05.2008 року відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» повинен був нараховувати та здійснювати виплату позивачу відповідного підвищення до пенсії у розмірі 30% мінімальних пенсій за віком, яка встановлюється Законом про державний бюджет на відповідний рік. Тому за період з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року позивачу повинен бути здійснений перерахунок вказаного підвищення до пенсії. 4.2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно з положеннями ч.4 ст.8 Цивільно-процесуального кодексу України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України (254к/96-ВР) закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною радою України, або іншому правовому акту, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу. Судом встановлено, що пенсію і доплату до неї позивачу [PERSON] Пенсійного Фонду у Балаклійському районі Харківської області в 2008 році нараховано і виплачено відповідно до постанов КМУ №530 від 28.05.2008 року та №654 від 16.07.2008 року «Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян». Суд не може погодитися з таким розрахунком, проведеним відповідачем, щодо встановлення підвищення до пенсії позивача, оскільки відповідно до п.6 ч.І ст.92 Конституції України виключно законами визначаються, зокрема, основи соціального захисту, а ст.75 Конституції встановлено, що єдиним органом законодавчої влади в Україні є парламент - Верховна Рада України. Закон України «Про соціальний захист дітей війни» має вищу юридичну силу і, виходячи з загальних засад пріоритетності законів над урядовими нормативними актами, саме Закон підлягає застосуванню при вирішення даного спору. Крім того, згідно ч.З ст.22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Порядок обчислення і встановлення доплати до пенсії визначається Кабінетом Міністрів України. Проте, надання законодавцем такого права Кабінету Міністрів України не означає, що останній, встановлюючи такий порядок, може допустити звуження змісту та обсягу прав позивача, встановлених Законом України «Про соціальний захист дітей війни». Тобто, Кабінет Міністрів України повинен був встановити зазначений порядок, не порушуючи положень цього Закону, в тому числі й інших законів, якими встановлено розміри мінімальної пенсії за віком. Звуження підзаконним актом змісту та обсягу права, наданого вищевказаним Законом, є безпідставним. Виходячи із загальних засад пріоритету законів над підзаконними актами при вирішенні даного спору застосуванню підлягає саме розмір мінімальної пенсії за віком, установлений у законі «Про державний бюджет України» на відповідний рік, а не Постанови КМУ, на які посилається відповідач. Що стосується вимог позивача про зобовязання відповідача виплачувати йому з 01.01.2009року по 31.12.2009 року щомісячну надбавку до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, то суд вважає, що зазначені вимоги підлягають задоволенню за таких підстав. В ч.І ст. 54 Закону України «Про державний бюджет України на 2009 26.12.2008№835-УІ /далі Закон №835-УІ/ зазначено, що у 2009 році прожитковий . на одну особу та для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографі населення, в розмірах, що діяли у грудні 2008 року. Законом України «Про Де бюджет на 2009 рік» ніяких змін до ст. 6 Закону України «Про соціальний захи війни» не вносилось. Тобто, при нарахуванні пенсії позивачу з 01.01.2009 року по 31.12.2 відповідач повинен брати прожитковий мінімум в сумі станом на грудень 2008 рок; - 498 гривень, оскільки саме він береться для визначення мінімальної пенсії за вік нарахуванні та виплаті щомісячну доплату до пенсії згідно Закону України соціальний захист дітей війни». Відповідно до статті 64 Конституції України конституційні права і свободи . і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Кон України. Згідно ч. 1 та ч. 9 ст. 8 ЦПК України суд вирішує справи відповідно до Кон України, законів України та міжнародних договорів, згода на обов»язковість якю. Верховною Радою України. Забороняється відмова в розгляді справи з * відсутності, неповноти, нечіткості, суперечливості законодавства, що регулкх відносини. Таким чином, доводи відповідача, в частині неврегульованості на законо рівні порядку здійснення доплат особам, які мають статус дітей війни не мо:,.. підставою для їх не здійснення або відмови в задоволенні позову. Щодо доводів стосовно відсутності підстав для застосування до с правовідносин ст. 28 Закону України „Про загальнообовязкове, державне п страхування від 09.07.2003 року № 1058-ІУ, суд зазначає наступне. Сторонами по справі не заперечується, що позивач, відповідно до ст. 6 України „Про соціальний захист дітей війни має право на отримання доплати до п розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається . правилами, передбаченими ст. 28 Закону України „Про загальнообовязкове де пенсійне страхування, іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей _ або встановлював інший розмір, немає. З огляду на викладене, суд вважає необгрунтованими доводи відповідача застосування положення ч.З ст. 28 зазначеного Закону, з якої випливає, що мінім розмір пенсії за віком, встановлений абзацом 1 частини 1 цієї статті, застосов. виключно для визначення розмірів пенсії, призначених згідно з цим Законом, ос наявність такої норми та відсутність іншого мінімального розміру пенсії за віком підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії, встановлено: Конституції України та права на отримання доплати до пенсії, передбаченої ст. 6 України „Про соціальний захист дітей війни. Суд вважає за можливе застосувати саме частину 1 ст. 28 Закону України загальнообовязкове державне пенсійне страхування», оскільки в даному в мінімальний розмір пенсії за віком використовується не для визначення розміру бу пенсії, а лише як коефіцієнт для визначення розміру щомісячної доплати до передбаченої Законом України «Про соціальний захист дітей війни», оскільки цей передбачає в якості критерію визначення розміру щомісячної доплати до пенсії, думку суду, не суперечить вимогам частини 3 статті 28 Закону України загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Крім того, суд вважає безпідставними посилання відповідача на відсутність щодо забезпечення виплат зазначеної доплати до пенсії. - , Як зазначено у Рішенні Конституційного Суду України від 11 жовтня 2005 г 8-рп/2005 (справа про рівень пенсії і щомісячного довічного грошового утриманню прав і свобод людини - це умови і засоби, які визначають матеріальні та духовні можливості людини, необхідні для задоволення потреб її існування і розвитку. Обсяг прав людини - це кількісні показники відповідних можливостей, які характеризують його множинність, величину, інтенсивність і ступінь прояву та виражені у певних одиницях виміру. Звуження змісту прав і свобод означає зменшення ознак, змістовних характеристик можливостей людини, які відображаються відповідними правами та свободами, тобто якісних характеристик права. Звуження обсягу прав і свобод - це зменшення кола суб'єктів, розміру території, часу, розміру або кількості благ чи будь-яких інших кількісно вимірюваних показників використання прав і свобод, тобто їх кількісної характеристики. Враховуючи те, що позивач є дитиною війни, він наділений державою певним правовим статусом, який включає в себе й право на додаткові елементи соціального захисту, зокрема право на отримання надбавки до пенсії. Наділивши дітей війни зазначеною соціальною гарантією, держава таким чином взяла на себе публічне зобов'язання забезпечити належний матеріальний рівень осіб, які є дітьми війни. ' - Тобто, між позивачем і державою встановлено певний правовий зв'язок у визначеній сфері життєдіяльності, який характеризується наявністю зобов'язання держави забезпечити соціальний захист дітей війни. Статтею 22 Конституції України визначено, що конституційні права і свободи гарантуються. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Таким чином, держава взяла на себе зобовязання забезпечити реалізацію громадянами своїх конституційних прав. За змістом ч.І ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у старості та в інших випадках, передбачених законом. Суд вважає безпідставними заперечення відповідача щодо не визначеності на законодавчому рівні питання відносно органу, на який покладено обов'язок здійснення виплат підвищення до пенсії особам, які мають статус дитини війни. Пенсійний фонд України діє у відповідності до Положення „Про Пенсійний фонд України», затвердженого Указом президента України від 01.03.2001 року № 121\\2001 і здійснює свої повноваження на підставі п.15 зазначеного положення через створені в установленому порядку його територіальні управління. Відповідно до Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» рішення про призначення та перерахунок пенсій приймаються районними управліннями Пенсійного фонду України за місцем проживання пенсіонерів. Територіальним управлінням Пенсійного фонду України за місцем проживання [PERSON] - є [PERSON] Пенсійного фонду України в Балаклійському районі. За таких обставин, суд приходить до висновку, що обовязок по перерахуванні та виплаті доплати до пенсії позивача, передбаченої Законом України Про соціальний захист дітей війни» покладено на [PERSON] Пенсійного фонду України в Балаклійському районі за місцем проживання позивача. Крім того, суд не повноважний визначати конкретний розмір підвищення до пенсії позивача у грошовому вимірі, оскільки не може перебирати на себе функцію здійснення перерахунку та нарахування пенсії замість органу, якому надані такі повноваження. Законом України «Про соціальний захист дітей війни» реалізовано конституційне право на соціальний захист громадян, які мають статус «дитина війни», серед яких їм надано право на отримання 30% доплати до пенсії. Суд звертає увагу сторін на те, що реалізація особою права, що повязане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актів національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань, я посилання органами державної влади на відсутність коштів як на причину невикош своїх зобовязань судом не приймається до уваги. Так, наприклад, у справі «Кечко п| України» Європейський Суд з прав людини констатував, що не приймає аргумент У] щодо бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатис: відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобовязань. Правовідносини, що виникають в процесі реалізації права на отримання надс; до пенсії основані на принципі юридичної визначеності. Зазначений принцип не доза державі посилатися на відсутність певного нормативного акта, який визначає меха реалізації прав та свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах, свідчить позиція Суду ЄС у справі Ууоппє уап Биуп V. [PERSON] (Сазе 41/74 уап Б V. [PERSON]) принцип юридичної визначеності означає, що зацікавлені особи позі мати змогу покладатися на зобовязання, взяті державою, навіть якщо такі зобов'яз-а містяться в законодавчому акті, який загалом не має автоматичної прямої дії. Така зазначеного принципу повязана з іншим принципом -відповідальності держави, я полягає у тому, що держава не може посилатися на власне порушення зобов'язань запобігання відповідальності. При цьому, якщо держава чи орган публічної ел схвалили певну концепцію, в даному випадку це надання дітям війни надбавок до ля така держава чи орган вважатимуться такими, що діють протиправно, якщо я відступлять від такої політики чи поведінки, зокрема, щодо фізичних осіб без завча-н повідомлення про зміни в такій політиці чи поведінці, оскільки схвалення такої пол:и чи поведінки дало підстави для виникнення обгрунтованих сподівань у фізичних і стосовно додержання державою чи органом публічної влади такої політики чи поведіні Враховуючи, що держава взяла на себе обовязок щодо виплати позивачу. З доплати до пенсії та поклала виконання цього обовязку на центральний орган виконд влади - Пенсійний фонд України, який діє через свої місцеві органи, що входять в се ся його органів, але вони не вчинили жодної дії для нарахування цих коштів та їх вигла суд вважає, що вони не виконали свої повноваження без поважних причин. Крім того, відповідачем не доведено та не надано суду доказів щодо вчини будь-яких дій для забезпечення виконання покладеного на нього обовязку щ нарахування та виплати позивачу доплати до пенсії у розмірі 30% від мінімальної пенсі віком. - , Судові витрати по справі підлягають розподілу у відповідності до ст. 88 Ц України. На підставі викладеного,

Outcome: partial