Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-12 00:00:00

У червні 2010 року позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право на користування квартирою № 68 в будинку № 102 по вул. Леніна в м. Балаклія. Як підставу своїх вимог зазначила, що з 2006 року мешкала за зазначеною адресою разом з матір*ю та братом. У зв*язку з хворобою матері та брата, які померли у 2007 році не оформила свою реєстрацію у зазначеній квартирі. Позивачка в особі свого представника в судовому засіданні підтримала позов в повному обсязі. Представник позивачки пояснив, що [PERSON] з братом після смерті матері мали не меті оформити приватизацію квартири. Але так і не встигли, оскільки брат помер. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечувала. В обґрунтування своїх заперечень посилалася на те, що позивачка добровільно погіршила свої житлові умови та була знята з реєстрації за останнім місцем мешкання. КП БРР «[PERSON] Житлокомунсервіс» представника у судове засідання не направив. На адресу суду надіслав заяву про розгляд справи без участі представника. Вислухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне: Судовим розглядом встановлено, що на підставі ордеру №36859 на житлове приміщення, виданого на підставі рішення виконкому [PERSON] депутатів трудящих від 16.02.73р. № 41 [PERSON], сім*я якої складалася з 3 чоловік (син - [PERSON] та донька [PERSON] (прізвище після шлюбу [PERSON]) Г.Г.) надане право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 68 по вул. Леніна, 102 у м. Балаклія. (а.с. 10). З пояснень позивачки вбачається, що після укладення шлюбу вона продовжувала проживати з чоловіком за цією адресою, а у 1991 році була знята з реєстрації та разом з чоловіком переїхала на інше постійне місце проживання у квартиру [INFO]. Але з 2006 року знову проживала разом з матір*ю та братом у квартирі [ADDRESS], а також після їх смерті (мати померла 24.06.07р., а брат 03.09.07р.). За адресою проживання її та чоловіка ([ADDRESS]) позивачка була знята з реєстрації у жовтні 2007 році та на даний момент у неї будь-яка реєстрація відсутня. Нормами статті 64 ЖК передбачено, що члени сім*ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов*язки, що випливають з договору найму житлового приміщення. До членів сім*ї наймача належить дружина наймача, їх діти і батьки. За правилами статті 65 ЖК України наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім*ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. Особи, що вселилися у жиле приміщення як члени сім*ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім*ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами сім*ї не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили той факт, що [PERSON]Г з 2006 року постійно мешкала у спірній квартирі з матір*ю та братом, вела з ними спільне господарство, доглядала хвору мати. У 2007 році померли мати та брат позивачки, яких вона поховала. Після цього [PERSON] залишилася мешкати у зазначеній квартирі. Факт проживання [PERSON] у квартирі [ADDRESS] підтверджується також актом обстеження від 30 листопада 2009 року, складеного депутатом [PERSON] міської ради. Позивачка виконувала обов*язки наймача по сплаті комунальних послуг з утримання найманого житлового приміщення, що підтверджується матеріалами справи. Наявність будь-яких договірних відносин, укладених позивачкою з матір*ю та братом, під час їх життя, судом не встановлено. Як вбачається з роз*яснень постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 01.11.96р. № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» при розгляді спорів про право користування жилим приміщенням необхідно брати до уваги, що ст. 33 Конституції України гарантує кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, свободу пересування та вільний вибір місця проживання. Це означає, що наявність чи відсутність приписки самі по собі не можуть бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилася туди як член сім*ї наймача приміщення, або ж для відмови їй у цьому. Оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що [PERSON] набула право на користування житлом, оскільки проживала разом з наймачем, користувалася нарівні з ним усіма правами і несла обов*язки, що випливають з договору найму житлового приміщення. Враховуючи викладене та

Outcome: approved