Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до ПАТ КБ «ПриватБанк» про захист прав споживачів. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач посилається на ті обставини, що він та ЗАТ КБ «ПриватБанк» уклали кредитний договір № CSROGA [NUMBER] від 02.04.2010 року на споживчі потреби за яким позичальник отримав кредит у розмірі 60 000 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 16, 56% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення строком до 27.04.2028 року. Відповідно до умов договору, погашення заборгованості, яка складається з заборгованості за кредитом, відсотків за його користування, комісією та інших витрат здійснюється позичальником щомісячно, згідно складеного графіка. З квітня 2008 року по листопад 2008 року, позичальник у відповідності до умов договору та складеного графіка вносив щомісячні платежі вчасно. Потім були часткові недоплати, які в подальшому [PERSON] погасив шляхом збільшення наступних щомісячних внесків. З 1 липня 2009 року кредитором додатково була нарахована пеня, яка щомісячно зростала і до лютого 2010 року склала 2 158, 43 грн та в односторонньому порядку змінена відсоткова ставка. В березні 2010 позичальник [PERSON], звернувся з офіційною заявою до кредитора стосовно своєчасності та повноти зарахування сплачених коштів на погашення кредиту. Згідно отриманої довідки від 17.03.2010 року, заборгованість [PERSON] за кредитним договором становить 69 845, 72 грн, хоча, згідно квитанцій, за його власним підрахунком, борг становить 55 130,23 грн. Зазначеними діями кредитора було порушено його права як споживача, тому він звернувся до суду з даним позовом. У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві та просять визнати внесення в односторонньому порядку змін ПАТ КБ «ПриватБанк» до зазначеного вище кредитного договору недійсними, зобовязати кредитора відновити відсоткову ставку та провести перерахунок сплачених коштів на погашення кредиту відповідно до умов договору за період з 09.01.2009 року до подачі позову до суду. Представник відповідача позовні вимоги не визнав, посилаючись на те, що дії «ПриватБанку» були в межах договору та чинного законодавства. Проте визнав, що дійсно повідомлення про зміну відсоткової ставки за договором було направлено на адресу, що не відповідає адресі вказаній у кредитному договорі. Суд, вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, вважає, що даний позов обґрунтований і підлягає до задоволення в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов»язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Судом встановлено, що дійсно 02.04.2008 року [PERSON] за кредитним договором № CSROGA [NUMBER] отримав кредит у розмірі 60 000 грн зі сплатою відсотків за користування на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 27.04.2028 року. Фінансово кредитною установою, всупереч чинному законодавству було прийнято рішення про зміну відсоткової ставки за договором. Стаття 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність» передбачає право комерційних банків самостійно визначати процентні ставки як складової частини кредитної політики банку, а не підстави для її зміни в укладеному кредитному договорі. Тобто банки та інші фінансово кредитні установи не мають права змінювати процентну ставку за кредитом у звязку з волевиявленням однієї із сторін, а в силу ст. 651 ЦК України зміни до кредитних договорів допускаються лише за згодою сторін. Відповідно до п. 4 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» у договорі про надання споживчого кредиту може зазначатися, що відсоткова ставка за кредитом може змінювати залежно від зміни облікової ставки Національного Банку України, а про зміну відсоткової ставки за таким кредитом споживач повідомляється кредитодавцем письмово протягом семи календарних днів з дати її зміни, без такого повідомлення будь яка зміна відсоткової ставки є недійсною. Крім того, п.4 ч.1 ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів», вважається, що для цілей застосування цього Закону та повязаного з ним законодавства, права споживача вважаються порушеними, якщо порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач. До того ж п.11 ч.3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено недійсність умов договору, що обмежують права споживача, а саме одностороння зміна умов договору на власний розсуд. Така норма дублюється ЦК України, а також на законодавчому рівні встановлена заборона Банкам та іншим фінансово кредитним установам з 09.01.2010 року збільшувати процентну ставку в односторонньому порядку. На підставі наведеного та

Outcome: approved