Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-08 00:00:00

Позивач [PERSON] вказує в позовній заяві від 29 грудня 2009 року, що у вересні 2007 року відповідач позичив у нього 400 доларів США для проведення весілля, обіцяв повернути їх після весілля. Потім після його неодноразових звернень кілька разів просив перенести дату повернення грошей. 18 січня 2009 року він дав позивачу розписку про те, що поверне кошти до 30 травня 2009 року. Однак і після цієї дати коштів не повернув. Вважає, що договір позики укладений з відповідачем у повній відповідності до ч.2 ст. 1047 ЦК України, про що й свідчить зазначена розписка. У відповідності зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. На підставі наведеного просить стягнути з відповідача суму позики в гривнях, яка становитиме 3066 гривень, та суму коштів, нараховану йому згідно ст. 625 ЦК України за прострочку виконання зобовязання 25 гривень 62 копійки. Крім цього, вважає що з відповідача підлягає стягненню також моральна шкода на підставі ст. 23 ЦК України, яку оцінює в розмірі 5000 гривень, і обґрунтовує підстави для її стягнення втрата душевного спокою, хвилювання, необхідність звернення спочатку до [PERSON], а потім до юристів за правовою допомогою. В судовому засіданні вимоги позивача з підстав, що вказані в заяві,підтримав його представник, батько [PERSON] Допитана як свідок [PERSON] підтвердила той факт, що орієнтовно три роки тому передавала [PERSON] від [PERSON] гроші в доларах та гривнях. Такі випадки мали місце два рази. Конкретних сум назвати не може. Копія розписки відповідача на а. с. 5 від 18 січня 2009 року свідчить, що [PERSON] взяв на себе зобовязання повернути гроші в сумі 400 доларів до 30 травня 2009 року. В судове засідання він не прибув, про день і час розгляду справи достовірно знав, про що свідчить повідомлення № 54757 про вручення йому 8 травня 2010 року повістки про виклик до суду на 9 липня 2010 року. Суд вважає встановленим, що між сторонами було укладено договір позики з моменту передання грошей [PERSON] у відповідності з вимогами ст.1046 ЦК України. У відповідності зі ст.1049 позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в поряду, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. За таких обставин суд стягує з відповідача [PERSON] суму боргу по договору позики та відсотки за прострочку її повернення в сумах відповідно 3066 гривень та 25 гривень 62 копійки, всього 3091 гривня 62 копійки. Що стосується стягнення моральної шкоди з [PERSON], то в цій частині позов задоволенню не підлягає. Адже угодою сторін не передбачено стягнення моральної шкоди за порушення її умов. Не передбачають стягнення моральної шкоди і норми ЦК України, які регулюють наслідки порушення договору позичальником ( ст. 1050 ЦК України). Тоді як пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від\~ 25 травня 2001 р. № 5 \~«Про\~внесення змін та доповнень до\~ постанови Пленуму Верховного Суду\~ України від 31 березня 1995 р. №4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди розяснено що спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються, зокрема, коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції або випливає з\~ її положень, у випадках, передбачених статтями 7, 440-1 Цивільного кодексу Української РСР (далі ЦК) та іншим законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди (наприклад, ст. 49 Закону Про інформацію, ст. 44 Закону Про авторське право і суміжні права), при порушенні\~ зобовязань, які підпадають під дію Закону Про захист прав споживачів чи інших законів, що регулюють такі зобовязання і передбачають відшкодування\~ моральної (немайнової) шкоди. Отже в цій частині позовних вимог [PERSON] має бути відмовлено. Суд також покладає на відповідача понесені позивачем витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, сплачені ним в доход держави згідно квитанції № 809.592.1 від 25 грудня 2009 року в сумі 120 гривень, а також стягує судові витрати в сумі 30 гривень 92 копійки ( 1% від суми, що стягується судом) в доход держави, оскільки позивач [PERSON] звільнений від їх сплати, а відповідач [PERSON] не надав таких доказів про звільнення від сплати судового збору.

Outcome: approved