Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася з позовом, в якому просить визнати договір №63-Б купівлі-продажу приміщення - кімнати №45 загальною площею 26,1 кв.м. що складається з приміщень : кімнати площею 19,8 кв.м., коридору площею 3,6 кв.м., душової площею 1,3 кв.м., санвузла площею 1,4 кв.м. та знаходиться за адресою : м.Полтава, вул.М.Бірюзова,96 за ціною продажу 10512,04 грн. дійсним, виділити їй у натурі частку із спільного нерухомого майна та визнати за нею право власності на вказане житлове приміщення. У судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги, пояснивши в обґрунтування своїх позовних вимог, що 11.08.2006 р. на підставі ордеру №52 від 21.07.2006р. проживає в кімнаті №45 гуртожитку ВАТ «Полтавський завод газорозрядних ламп» за адресою : м.Полтава, вул.М.Бірюзова,96. Так, як вона бажала придбати кімнату у гуртожитку, то 03.10.2006 р. звернулася до керуючого санацією ВАТ «Полтавський завод газорозрядних ламп» з заявою про намір викупити приміщення кімнати № 45 площею 26,1 кв.м. по балансовій вартості 402,76 грн. за 1 кв.м. 05.10.2006р. між нею та ВАТ «Полтавський завод газорозрядних ламп» в особі керуючого санацією [PERSON] було укладено договір №63-Б купівлі-продажу приміщення кімнати №45. Цього ж дня був складений і акт прийому-передачі приміщення кімнати № 45 та була сплачена її вартість у розмірі 10512,04 грн. Даний договір підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Позивач всі умови договору виконала, а відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення договору, що і стало підставою звернення до суду з позовом. Представник відповідача ВАТ «Полтавський завод газорозрядних ламп» [PERSON] в судове засідання не з»явився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність, не заперечував проти задоволення позовних вимог. Враховуючи вищезазначене клопотання представника відповідача, суд вважає за можливе розглядати справу без його участі, згідно ст.169 ЦПК України. Судом встановлено та підтверджено документально, що на підставі ордеру №52 від 21.07.2006р. [PERSON] була поселена до гуртожитку ВАТ «Полтавський завод газорозрядних ламп» за адресою : м.Полтава, вул.М.Бірюзова,96. Приміщення гуртожитку належить ВАТ «Полтавський завод газорозрядних ламп», згідно рішення Господарського суду Полтавської області від 11.02.2003 року. Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 07.07.2004 року керуючому санацією дозволено в порядку виключення проводити продаж кімнат гуртожитку тільки мешканцям цих кімнат шляхом укладення договорів купівлі-продажу. [PERSON] 03.10.2006 р. звернулася до керуючого санацією ВАТ «ПЗ ГРЛ» з заявою про намір викупити приміщення кімнати №45 за балансовою вартістю 402,76 грн. За 1кв.м. Між [PERSON] та ВАТ «Полтавський завод газорозрядних ламп» було укладено договір купівлі-продажу приміщення, що має нумерацію - кімната № 45, що складалася з приміщень : кімнати, коридору, душової, санвузла, загальною площею 26,1 кв.м., що знаходиться в гуртожитку за адресою : м.Полтава, вул.М.Бірюзова,96 за балансовою вартістю 402,76 грн. за 1 кв.м. Виходячи з квитанції №228 від 05.10.2006 р. позивач сплатила за приміщення кімнати № 45 грошові кошти в сумі 10512,04 грн. Згідно п.9 Договору купівлі-продажу приміщення продавець передає покупцю усі документи, що необхідні для реєстрації права власності на нерухоме майно, а також договір підлягає нотаріальному посвідченню те державній реєстрації. 21.07.2007року сторонами було підписано акт прийому-передачі приміщення, згідно з яким ВАТ «Полтавський завод газорозрядних ламп» передав у власність [PERSON], а вона прийняла приміщення кімнати № 45. [PERSON] всі умови договору виконала, але до теперішнього часу договір нотаріально не посвідчений, що свідчить про те, що ВАТ «Полтавський завод газорозрядних ламп» ухиляється від виконання своїх договірних зобовязань. Згідно ч.3,4 ст.334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішення суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним, а якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо всіх істотних умов договору, що підтверджується відповідними доказами і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна з сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Відповідно до ч.І ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ частки майна, що знаходиться у спільній частковій власності. Виділ частки із майна, що перебуває у спільній частковій власності, відбувається на вимогу співвласника за наявності передбачених законом умов (річ є подільною) і припиняє право спільної часткової власності для власника, частка якого виділена. Враховуючи все вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі.

Outcome: approved