overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-13 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем [PERSON], зареєстрований у відділі реєстрації актів громадянського стану Козятинського міськрайонного управління юстиції Вінницької області 11.01.2007 року, за актовим записом № 08. посилаючись на те, що від спільного проживання у них народилася дочка [PERSON], [INFO], яку позивачка після розірвання шлюбу просить залишити проживати з нею. Подальше проживання між ними не можливе, так як вони з відповідачем різні по характеру люди і не можуть знайти спільної мови при вирішенні питань, які виникають в процесі сімейного життя, сім'я існує лише формально, так як вони фактично припинили сімейні стосунки. Позивачка у попередньому судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та підтвердила вищенаведені обставини. Відповідач в попередньому судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, не заперечує проти задоволення позову, а також не заперечує, щоб дочка проживала з позивачкою. Виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Козятинського міськрайонного управління юстиції Вінницької області 11.01.2007 року, за актовим записом № 08 (а. с. 5 ). Від спільного проживання у сторін народилася дочка [PERSON], [INFO] (а. с. 6), при цьому відповідач не заперечує, щоб дочка проживала з позивачкою. Подальше проживання між сторонами не можливе, так як вони вважають, що різні по характеру люди і не можуть знайти спільної мови при вирішенні питань, які виникають в процесі сімейного життя, не бажають проживати однією сім'єю та поновляти подружні стосунки, примирення не можливе, сім'я існує лише формально, так як вони фактично припинили сімейні стосунки. Суд приходить до висновку про необхідність розірвання шлюбу між сторонами, оскільки в судовому засіданні доведено, що шлюб носить формальний характер і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Таким чином визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-13 00:00:00

Позивач [PERSON] просить стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 350 грн., але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця до досягнення ним повноліття. Мотивуючи свої вимоги, позивач вказує, що перебуває у шлюбі з [PERSON], від якого має неповнолітнього сина. В теперішній час дитина знаходиться повністю на її утриманні. Відповідач участі в утриманні сина не приймає і не надає ніякої матеріальної допомоги, в звязку з чим вона змушена звернутись із вказаним позовом до суду. Відповідач [PERSON] позов визнав та пояснив, що згоден сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі по 350 грн., але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України, при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього Кодексу. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, від якого мають неповнолітнього сина, який знаходяться на утриманні матері. Відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає. Згідно ст.ст. 180, 181 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Стаття 184 СК України регламентує порядок визначення аліментів в твердій грошовій сумі, який розповсюджується на випадки, коли платник має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, при цьому суд може визначити за заявою платника або одержувача розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідач працює, тому враховуючи всі обставини справи, майновий стан [PERSON], положення ст. 184 СК України, суд вважає за можливе стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі по 350грн., але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця, до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-13 00:00:00

Сторони уклали шлюб 02.11.1991 року. Від спільного проживання мають сина [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO] Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи це тим, що спільне життя з відповідачем не склалось, так як чоловік вживає спиртні напої, застосовує до неї та до дітей фізичну силу. Вона неодноразово зверталась до міліції та голови сільської ради з приводу неправомірної поведінки відповідача. На прохання змінити спосіб життя чоловік не реагує, тому подальше збереження сімї позивачка вважає не можливим. В судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала, просить шлюб розірвати, в даний час з відповідачем не проживає. Відповідач позовні вимоги визнав, суду показав, що дійсно їх сімейне життя не склалось. Між ними часто виникають сварки. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню так як сімя розпалась остаточно. Позивачка і відповідач проживають окремо. Вони втратили почуття поваги друг до друга. Подальше збереження сім'ї суперечило б інтересам сторін та їхніх дітей. Дітей: сина [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO] для подальшого виховання залишити з позивачкою.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-13 00:00:00

[PERSON] звернулася із позовом до суду до [PERSON] сільської ради Первомайського району Миколаївської області про визначення додаткового, протягом трьох місяців, строку для подання заяви про прийняття спадщини, після смерті її чоловіка [PERSON], який помер 20.02.2007 року, оскільки строк для прийняття спадщини вона пропустила з поважних причин. В попередньому судовому засіданні [PERSON] свої позовні вимоги підтримала і пояснила, що 20.02.2007 року р. помер її чоловік [PERSON] Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку на ст..Бандурка по вул..Садова, 20 на території [PERSON] сільської ради, що належав позивачці з померлим чоловіком на праві спільної власності разом з земельною ділянкою площею 0,0772 га для обслуговування цього будинку. Після смерті чоловіка їй пояснили, що спадкові права можна оформлювати тільки після 6-ти місяців після смерті спадкодавця. Раніше питаннями оформлення спадщини позивачка не займалася, в подібних ситуаціях не була і вчасно не звернулася з заявою про прийняття спадщини. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги та просила їх задовольнити. Позивачка вважає, що строк для прийняття спадщини нею пропущено з поважних причин і просить визначити їй додатковий строк, тривалістю три місяці, для подання заяви про прийняття спадщини, після смерті її чоловіка [PERSON], який помер 20.02.2007 року. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Первомайського району Миколаївської області на попереднє судове засідання не зявився, але надіслав на адресу суду заяву, в якій просить справу слухати у відсутність представника, позов визнає, не заперечує проти його задоволення. Так, згідно до ст. 174 ч. 4 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вислухавши позиції позивачки, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] необхідно задовольнити, оскільки відповідач визнав позов позивача і визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Тому на підставі викладеного, в силу ст.ст. 1221, 1268, 1272 ЦК України, суд вважає, що є підстави для задоволення позову в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-13 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON], який був зареєстрований 27.09.2007р. в Степківській сільській раді Первомайського р-ну Миколаївської обл., актовий запис № 9. В попередньому судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі і вказала, що 27.09.2007р. Степківською сільською радою Первомайського р-ну Миколаївської обл., актовий запис № 9, був зареєстрований їх шлюб з відповідачем. Від шлюбу в них є неповнолітня дитина син [PERSON], [INFO], який на далі буде проживати з позивачкою. Спільне сімейне життя з відповідачем не склалося, в сім'ї постійні сварки, неодноразово тривалий час разом не жили, немає взаємоповаги. Вважає, що подальше їх сумісне життя неможливе. Відповідач в попередньому судовому засіданні позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечує, оскільки дійсно їх сімя з позивачкою розпалась і примирення неможливе, заперечень проти задоволення позову не має. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Тому на підставі викладеного, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] необхідно задовольнити, оскільки відповідач визнав позов позивачки і визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, та в силу ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України, так як в судовому засіданні встановлено, що подальше спільне життя сторін та збереження їх сімї не можливе.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-13 00:00:00

17.05.2010року позивач звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що він має правовий статус дитини війни. Відповідно ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з 1.01.2006р. дітям війни пенсії підвищуються щомісячно на 30% мінімальної пенсії за віком. Але йому така надбавка у 2007р.р. не виплачувалась. Тому просив суд зобов'язати відповідача нарахувати недоплачену допомогу «Дітям - війни» за 2007р. Позивач у судове засідання не з*явився, але надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, але був повідомлен про місце та час слухання справи належним чином, тому суд вважає за необхідне ухвалити по справі рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені обставини, які підтверджуються такими доказами. [PERSON] народився 19.02.1944року та має правовий статус дитини війни, що підтверджується копією посвідчення. Згідно ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсій, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Водночас ст. 7 цього Закону передбачено, що фінансове забезпечення соціальних гарантій, передбачених зазначеним законом, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету України. Статтею 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» дія статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» була зупинена. Конституційний Суд України відзначив, що положеннями Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» не можуть скасовуватися чи змінюватися обсяги прав і обов'язків, пільг, компенсацій і гарантій громадян, передбачених іншими законами України, не можуть вноситись зміни, зупинятися дія чинних законів України, а також встановлюватися інше (додаткове) правове регулювання відносин, що є предметом інших законів України. Таким чином, суд вважає, що з 9 липня 2007року, тобто з моменту прийняття зазначеного рішення Конституційного Суду України, відповідно до статті 152 Конституції України, закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, тому відповідач мав підвищити позивачу розмір пенсії, як дитині війни. Таким чином, суд вважає за необхідне зобов'язати відповідача нарахувати та виплатити недоплачену допомогу за період 9.07.2007р. по 31.12.2007р.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-13 00:00:00

17.05.2010 року позивач звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що він має правовий статус дитини війни. Відповідно ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з 1.01.2006р. дітям війни пенсії підвищуються щомісячно на 30% мінімальної пенсії за віком. Але йому така надбавка у 2007р.р. не виплачувалась. Тому просив суд зобов'язати відповідача нарахувати недоплачену допомогу «Дітям - війни» за 2007р. Позивач у судове засідання не з*явився, але надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, але був повідомлен про місце та час слухання справи належним чином, тому суд вважає за необхідне ухвалити по справі рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені обставини, які підтверджуються такими доказами. [PERSON] народився 16.10.1940 року та має правовий статус дитини війни, що підтверджується копією посвідчення. Згідно ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсій, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Водночас ст. 7 цього Закону передбачено, що фінансове забезпечення соціальних гарантій, передбачених зазначеним законом, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету України. Статтею 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» дія статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» була зупинена. Конституційний Суд України відзначив, що положеннями Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» не можуть скасовуватися чи змінюватися обсяги прав і обов'язків, пільг, компенсацій і гарантій громадян, передбачених іншими законами України, не можуть вноситись зміни, зупинятися дія чинних законів України, а також встановлюватися інше (додаткове) правове регулювання відносин, що є предметом інших законів України. Таким чином, суд вважає, що з 9 липня 2007року, тобто з моменту прийняття зазначеного рішення Конституційного Суду України, відповідно до статті 152 Конституції України, закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, тому відповідач мав підвищити позивачу розмір пенсії, як дитині війни. Таким чином, суд вважає за необхідне зобов'язати відповідача нарахувати та виплатити недоплачену допомогу за період 9.07.2007р. по 31.12.2007р.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-13 00:00:00

17.05.201Ороку позивач звернулась до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що вона має правовий статус дитини війни. Відповідно ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з і.01.2006р. дітям війни пенсії підвищуються щомісячно на 30% мінімальної пенсії за віком. Але їй така надбавка у 2007р.р. не виплачувалась. Тому просила суд зобов'язати відповідача нарахувати недоплачену допомогу «Дітям - війни» за 2007р. Позивач у судове засідання не з*явилась, але надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, але був повідомлен про місце та час слухання справи належним чином, тому суд вважає за необхідне ухвалити по справі рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені обставини, які підтверджуються такими доказами. [PERSON] народилась 21.04.1937року та має правовий статус дитини війни, що підтверджується копією посвідчення. Згідно ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсій, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Водночас ст. 7 цього Закону передбачено, що фінансове забезпечення соціальних гарантій, передбачених зазначеним законом, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету України. Статтею 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» дія статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» була зупинена. Конституційний Суд України відзначив, що положеннями Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» не можуть скасовуватися чи змінюватися обсяги прав і обов'язків, пільг, компенсацій і гарантій громадян, передбачених іншими законами України, не можуть вноситись зміни, зупинятися дія чинних законів України, а також встановлюватися інше (додаткове) правове регулювання відносин, що є предметом інших законів України. Таким чином, суд вважає, що з 9 липня 2007року, тобто з моменту прийняття зазначеного рішення Конституційного Суду України, відповідно до статті 152 Конституції України, закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, тому відповідач мав підвищити позивачу розмір пенсії, як дитині війни. Таким чином, суд вважає за необхідне зобов'язати відповідача нарахувати та виплатити недоплачену допомогу за період 9.07.2007р. по 31.12.2007р.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-13 00:00:00

17.05.2010 року позивач звернулась до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що вона має правовий статус дитини війни. Відповідно ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з 1.01.2006р. дітям війни пенсії підвищуються щомісячно на 30% мінімальної пенсії за віком. Але їй така надбавка у 2007р.р. не виплачувалась. Тому просила суд зобов'язати відповідача нарахувати недоплачену допомогу «Дітям - війни» за 2007р. Позивач у судове засідання не з*явилась, але надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Представник відповідача у судове засідання не зявився, але був повідомлен про місце та час слухання справи належним чином, тому суд вважає за необхідне ухвалити по справі рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені обставини, які підтверджуються такими доказами. [PERSON] народилась 04.11.1938року та має правовий статус дитини війни, що підтверджується копією посвідчення. Згідно ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсій, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Водночас ст. 7 цього Закону передбачено, що фінансове забезпечення соціальних гарантій, передбачених зазначеним законом, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету України. Статтею 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» дія статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» була зупинена. Конституційний Суд України відзначив, що положеннями Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» не можуть скасовуватися чи змінюватися обсяги прав і обов'язків, пільг, компенсацій і гарантій громадян, передбачених іншими законами України, не можуть вноситись зміни, зупинятися дія чинних законів України, а також встановлюватися інше (додаткове) правове регулювання відносин, що є предметом інших законів України. Таким чином, суд вважає, що з 9 липня 2007року, тобто з моменту прийняття зазначеного рішення Конституційного Суду України, відповідно до статті 152 Конституції України, закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, тому відповідач мав підвищити позивачу розмір пенсії, як дитині війни. Таким чином, суд вважає за необхідне зобов'язати відповідача нарахувати та виплатити недоплачену допомогу за період 9.07.2007р. по 31.12.2007р.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-13 00:00:00

17.05.201Ороку позивач звернулась до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що вона має правовий статус дитини війни. Відповідно ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з 1.01.2006р. дітям війни пенсії підвищуються щомісячно на 30% мінімальної пенсії за віком. Але їй така надбавка у 2007р.р. не виплачувалась. Тому просила суд зобов'язати відповідача нарахувати недоплачену допомогу «Дітям війни» за 2007р. Позивач у судове засідання не з*явилась, але надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, але був повідомлен про місце та час слухання справи належним чином, тому суд вважає за необхідне ухвалити по справі рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені обставини, які підтверджуються такими доказами. [PERSON] народилась 17.03.1939року та має правовий статус дитини війни, що підтверджується копією посвідчення. Згідно ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсій, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Водночас ст. 7 цього Закону передбачено, що фінансове забезпечення соціальних гарантій, передбачених зазначеним законом, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету України. Статтею 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» дія статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» була зупинена. Конституційний Суд України відзначив, що положеннями Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» не можуть скасовуватися чи змінюватися обсяги прав і обов'язків, пільг, компенсацій і гарантій громадян, передбачених іншими законами України, не можуть вноситись зміни, зупинятися дія чинних законів України, а також встановлюватися інше (додаткове) правове регулювання відносин, що є предметом інших законів України. Таким чином, суд вважає, що з 9 липня 2007року, тобто з моменту прийняття зазначеного рішення Конституційного Суду України, відповідно до статті 152 Конституції України, закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, тому відповідач мав підвищити позивачу розмір пенсії, як дитині війни. Таким чином, суд вважає за необхідне зобов'язати відповідача нарахувати та виплатити недоплачену допомогу за період 9.07.2007р. по 31.12.2007р.

Outcome: approved