Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-11 00:00:00

у червні 2010 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що він являється учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 1, інвалідом 3 групи, захворювання якого повязане з ліквідацією наслідків на ЧАЕС. Відповідач 2 в порушення вимог Конституції України та Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», нараховує пенсію згідно із постановами Кабінету Міністрів України № 1 від 03.01.2002 року, № 530 від 28.05.2008 року, № 654 від 16.07.2008 року, які не відповідають вимогам Закону. Звернувшись до відповідача 1 із заявою про перерахунок пенсії відповідно до вимог ст.50, ч.4 ст.54 Закону «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» він отримав відмову. З цих підстав позивач просить суд визнати протиправною відмову відповідача 1 у здійсненні перерахунку та виплаті пенсії в розмірах, передбачених ст. 50, ч. 4 ст. 54, ст. 67 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи з урахуванням ст.28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування; зобовязати відповідача 2 здійснити перерахунок пенсії відповідно до ч. 4 ст. 54, ст. 67 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та із урахуванням ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування з 01 січня 2007 року по третій групі інвалідності в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком, що складає на даний час 4236,00 грн. та провести виплату нарахованих сум; зобовязати відповідача 2 здійснити перерахунок додаткової пенсії відповідно до ст. 50, ст. 67 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та із урахуванням ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування з 01 січня 2007 року по третій групі інвалідності в розмірі 50 % мінімальної пенсій за віком, що складає на даний час 353, 00 грн. та провести виплату нарахованих сум; зобовязати відповідача проводити нарахування основної та додаткової пенсії відповідно до ст. 67 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи в подальшому відповідно до зміни індексу вартості життя і зростання мінімальної заробітної плати. Позивач [PERSON] в судове засідання з'явився, просить повністю задовольнити позовні вимоги, з підстав викладених в позовній заяві. Представник відповідача 1 в судове засідання зявилася, позов не визнала, заперечує проти його задоволення. Представник відповідача 2 в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Суд,\~заслухавши пояснення сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав: судом встановлено, що позивач відноситься до 1 категорії громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи і по даний час являється інвалідом 3 групи., що підтверджено посвідченням серії А № 444168, довідками МСЕК. (а.с. 8-12). Із довідки МСЕК сер. МСЕ № 0107382 вбачається, що [PERSON] встановлена третя група інвалідності з 24.05.2005 року безстроково. ( а.с. 12). \~\~\~\~\~\~ \~\~\~\~\~\~Відповідно до ч.1 ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону\~ їхнього\~ життя\~ і\~ здоров'я,\~ створення\~ єдиного\~ порядку визначення категорій зон радіоактивно - забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені\~ Законом України "Про статус і\~ соціальний\~ захист\~ громадян,\~ які\~ постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року.(далі Закон). \~\~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно з частиною 4 статті 54\~Закону\~ в усіх випадках розмір пенсій\~ для\~ інвалідів\~ ІII групи,\~ щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою,\~ не може бути\~ нижчим\~ 6\~ мінімальних пенсій за віком. Розмір мінімальної пенсії за віком визначається за правилами, передбаченими частиною 1 статті 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування , де зазначено, що мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність визначеного закону. Положення частини 3 статті 28 Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування щодо застосування мінімального розміру пенсії за віком, встановленого частиною 1 цієї статті тільки стосовно визначення розміру пенсій, \~ призначених\~ згідно\~ з цим Законом, суд не вважає перешкодою для застосування даної величини (мінімального розміру пенсії за віком) для обрахування інших пенсій чи доплат, повязаних з мінімальною пенсією за віком, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого частиною 1 цієї статті мінімального розміру пенсії за віком. А відсутність іншого визначення мінімального розміру пенсії за віком не може бути підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії та права на отримання пенсії за шкоду, заподіяну здоровю та додаткової пенсії відповідно до статей 50, 54 Закону. Враховуючи те, що мінімальний розмір пенсії за віком згідно частини 1 статті 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування ( набрав чинності з 01 січня 2004 року) встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, розрахунок державної і додаткової пенсії позивачу повинен здійснюватися із розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, який встановлений у Законі України Про державний бюджет України на відповідний рік. Відповідно до статті 50 Закону особам, віднесеним до категорії 1, призначається також додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю у розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком для осіб, які мають третю групу інвалідності. Під час визначення розміру додаткової пенсії за основу її нарахування береться мінімальна пенсія за віком. Відповідно до частини 3 статті 67 Закону України у редакції Закону України від 05.10.2006 року встановлено, що у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного Законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до статті 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю особам, віднесеним до категорії 1, 2, 4 розмір щомісячної компенсації сім'ям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму. Статтею 62 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» затверджено прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, який у 2007 році склада: з 1 січня 380 грн., з 1 квітня 406 грн., з 1 жовтня 411 грн. Таким чином, у 2007 роках виплаті підлягали суми основної пенсії, щомісячно, з січня по березень 2007 року по 2280 грн. ( 380х6 ), з квітня по вересень 2007 року по 2436 ( 406х6 ), з жовтня по грудень 2007 року по 32466 грн. (411х6), а всього за 2007 рік - 28854 грн. Крім цього, за цей же період повинна була виплачуватися додаткова пенсія, з січня по березень 2007 року по 190 грн., з квітня по вересень 2007 року по 203 грн., з жовтня по грудень 2007 року по 205, 50 грн., а всього за 2007 рік 2404, 50 грн. Законом України від 28.12.2007 року № 107 VІ Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України статтю 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи змінено та встановлено, що у всіх випадках розміри пенсій для інвалідів щодо яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими; для учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році: по третій групі інвалідності - 180 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 за №10-рп/2008 року, у справі за конституційними поданнями Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень ст.65 розділу 1, пунктів 61, 62, 63, 66 розділу 2, пункту 3 розділу 3 Закону України Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України і 101 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень ст. 67 розділу 1, п.п. 1-4, 6-22, 24-100 розділу 2 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» (справа щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет України), визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) положення п.п.15 розділу 2 Закону України «Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України». Рішення Конституційного Суду України у цій справі має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у звязку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначеного закону, що визнані неконституційними, є обовязковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене. Оскільки нарахування основної та додаткової пенсії позивачу здійснюється відповідачем щомісячно, а останнє нарахування мало місце в червені 2010 року, суд вважає 30 червня 2010 року є граничним періодом для здійснення відповідних нарахувань і відхиляє вимоги позивача про її нарахування в майбутньому. Таким чином, беручи до уваги межі позовних вимог, суд приходить до висновку, що позивач мав право на отримання державної пенсії у розмірі передбаченому частиною 45 статті 54 Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та додаткової пенсії у розмірі, передбаченому статтею 50 цього ж закону з урахуванням частини 1 статті 28 «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування з 01 січня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 30 червня 2010 року. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Пенсійний фонд України діє на підставі Положення «Про Пенсійний фонд України» та здійснює свої повноваження на підставі пункту 15 даного Положення через створені в установленому порядку його територіальні управління. Відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» рішення про призначення та перерахунок пенсії приймається районними управліннями Пенсійного фонду України за місцем проживання пенсіонерів. У відповідності до вимог Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб позивач перебуває на обліку та отримує пенсію в Головному управління Пенсійного фонду України в Полтавській області. Однак позивач має право на пенсію відповідно до Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи і її призначення здійснюється на загальних підставах територіальними органами Пенсійного фонду, а тому суд вважає, що управління Пенсійного фонду України в Машівському районі Полтавської області є належним відповідачем. З огляду на вищевикладене, суд вважає за необхідне зобовязати управління Пенсійного фонду України в Машівському районі Полтавської області здійснити перерахунок додаткової пенсії\~ позивачу та провести відповідні виплати відповідно до ст. 50 Закону в розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком, з урахуванням частини 1 статті 28\~ Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з 01 грудня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 30 червня 2010 року з урахуванням проведених раніше виплат. Окрім цього, необхідно зобовязати управління Пенсійного фонду України в Машівському районі Полтавської області. провести перерахунок державної пенсії позивачу з 01 січня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 30 червня 2010 року відповідно до ч. 4 статті 54 Закону по третій групі інвалідності в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком з урахуванням частини 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", з урахуванням проведених раніше виплат. Позовні вимоги щодо зобов'язання відповідача в подальшому перераховувати пенсію при зміні розміру мінімальної пенсії за віком не підлягають задоволенню, оскільки судове рішення повинно бути наслідком чинного правового регулювання та спрямовано на відновлення порушених прав, свобод та інтересів. Виходячи із змісту законодавства воно не може в майбутньому регулювати суспільні відносини. Оскільки нарахування пенсії позивачу здійснюється відповідачем щомісячно, і останнє її нарахування було в червні 2010 року, суд вважає 30 червня 2010 року є граничним періодом для здійснення відповідних нарахувань і відхиляє вимоги позивачу про їх нарахування на майбутньому. Відповідач1 листом № 13\\К-02 від 05.05.2010 року відмовив позивачу у перерахунку пенсії, посилаючись на те, що обчислення пенсії проведено згідно до порядку, визначеного постановами Кабінету Міністрів України. З метою повного захисту прав та інтересів позивача суд вважає за необхідне, визнати протиправною відмову Управління Пенсійного фонду України в Машівському районі Полтавській області у нарахуванні пенсії [PERSON] в розмірі, визначеному статтею 50 та частиною 4 статті 54 Закону. Розглядаючи позовні вимоги позивача про перерахунок пенсії у визначеній позивачем грошовій сумі, суд приходить до наступних висновків. Згідно із підпунктом 6 пункту 2.2 Положення про Управління пенсійного Фонду в районах, містах і районах у містах, затвердженого Постановою Управління Пенсійного фонду України від 30.04.2002 року № 8-2 перерахунок пенсії здійснюється органами Пенсійного фонду України. При цьому підлягають урахуванню вимоги статті 42 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" щодо індексації пенсійних виплат, тому суд не може перебирати на себе функції здійснення порахунку та нарахування пенсії, покладену законодавством на зазначені органи і не може зобовязати управління нарахувати позивачу підвищення до пенсії у визначеному розмірі, а може зобовязати лише здійснити дії, щодо перерахунку пенсії з урахуванням вимог законодавства. З огляду на викладене, позовні вимоги [PERSON] про зобовязання відповідного Управління пенсійного фонду України в Машівському районі Полтавської області призначити йому пенсію у визначеній грошовій сумі задоволенню не підлягають. Судові витрати по справі підлягають розподілу у відповідності до ст. 88 ЦПК України. Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial