Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-04 00:00:00

У грудні 2010р. [PERSON] звернувся до суду з названим позовом. Зазначав, що з 11.06.1992р. він перебував у трудових відносинах з Харківським спеціалізованим управлінням «Бурвод» № 582 Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Укрбурвод» (далі- ТОВ «БК «Укрбурвод»), де працював на посаді слюсаря по виготовленню фільтрів. 29.10.2008р. Харківським науково - дослідницьким інститутом гігієни праці та профзахворювань було складено повідомлення про наявність у позивача професійного захворювання хронічної інтоксикації комплексом токсичних речовин (свинець, мишяк, нікель,залізо, цинк, алюміній, вісмут) у формі токсичного гепатиту з порушенням білковосинтезірующої, ферментативної, пігментної функції печінки, активна фаза 17.02.2008р. висновком МСЕК позивачу було встановлено 25% втрати професійної працездатності безстроково в звязку з професійним захворюванням. [PERSON] посилається на те, що виникнення в нього професійного захворювання повязано з бездіяльністю відповідача щодо поліпшення умов його праці , не проведенням своєчасної атестації робочого місця. Таким чином позивач вважає , що з боку відповідача мало місце порушення гарантованого Конституцією України права на безпечні умови праці та законодавства України про охорону праці. Внаслідок неправомірних дій відповідача [PERSON] було завдано моральної шкоди, на відшкодування якої він просив стягнути 50000грн. При цьому зазначив , що через виникнення низки тяжких захворювань він тривалий час знаходився на лікуванні, відчував фізичну біль та страждання, переносив душевні переживання через нестачу грошових коштів через неможливість утримувати власну сімю. В судовому засіданні позивач позов підтримав. Суду були надані пояснення з приводу того, що тривалі роки його робота була повязана із спілкуванням з токсичними речовинами при пайці фільтрів. При цьому позивач не мав належних гігієнічних умов та сучасних засобів захисту він впливу небезпечних речовин. Представник відповідача [PERSON] проти позову заперечував. Зазначив , що причиною виникнення у позивача професійного захворювання є тривалий стаж роботи за професією слюсаря з виготовлення фільтрів. Сама технологія здійснення вказаних робіт повязана із впливом на працівника шкідливих речовин, проте з боку підприємства порушень законодавства в сфері охорони праці не було. Представники відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Фрунзенському районі м.Харкова та у Червонозаводському районі м.Харкова проти позову заперечували. Пояснили, що на теперішній час із Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» виключено норму щодо відшкодування моральної шкоди застрахованим. Таким чином, в звязку із втратою позивачем професійної працездатності через отримання професійного захворювання з боку Фонду йому здійснено одноразову виплату, призначено щомісячні виплати та здійснено оплату ліків за висновком ЛКК. Під час розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання з боку підприємства порушень законодавства в сфері охорони праці не виявлено. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню. При цьому суд виходив з таких підстав. Згідно з вимогами ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання : 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення , та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження ; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. При вирішенні справи судом встановлено, що відповідно до повідомлення про професійне захворювання , складеного Науково - дослідницьким інститутом гігієни праці та профзахворювань за наслідками тривалого лікування позивача [PERSON] останньому було встановлено діагноз : хронічна інтоксикація комплексом токсичних речовин (свинець, мишяк, нікель,залізо, цинк, алюміній, вісмут) у формі токсичного гепатиту з порушенням білковосинтезірующої, ферментативної, пігментної функції печінки, активна фаза професійне захворювання ; супутній діагноз гіпертонічна хвороба ІІ стадія, ішемічна хвороба серця, стабільна стенокардія напруги ІІ фк., атеросклеротичний кардіосклероз неповна блокада правої ніжки п.Гіса, блокада передньої гілки лівої ніжки п.Гіса, СН.ІІА ст., цукровий діабет ІІ типу середньої важкості, вторинноінсулінозалежної у стадії декомпенсації, СПС нейрошемічна форма, діабетична ангіопатія нижніх кінцівок, хронічна ішемія ІІ ст., діабетична полінейропатія, сенсорна форма, виразкова хвороба н/фаза середньої важкості, виразкова луковиця 12-ї персної кішки, мочекислий діатез, РОХП з сенсорними порушеннями, апизометрія змішаної форми, астигматизм правого ока, хронічний кон»юктевіт, атеросклеротична ангіопатія сітчатки (а.с.32). За наслідками розслідування хронічного професійного захворювання 14.11.2008р. актом за формою П-4 було підтверджено факт отримання позивачем [PERSON] під час перебування у трудових відносинах з ТОВ Будівельна компанія "Укрбурвод" (Харківське спеціалізоване управління «Бурвод» № 582) професійного захворювання через тривалий стаж роботи про професії слюсаря з виготовлення фільтрів (16 років) (а.с.51-54). На підставі висновку МСЕК від 17.12.2008р. позивачу було встановлено 25% втрати професійної працездатності в звязку з професійним захворюванням безстроково (а.с.33). Відповідно до ч.2 ст.153 КЗпП України забезпечення безпечних та нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Умови праці на робочому місці , безпека технологічних процесів, машин механізмів, устаткування та інших засобів виробництва , стан засобів колективного та індивідуального захисту , що використовуються працівником , а також санітарно-побутові умови повинні відповідати вимогам нормативних актів про охорону праці. Крім того, передбачено обовязок власника або уповноваженого ним органу впроваджувати сучасні засоби техніки безпеки , які запобігають виробничому травматизмові , і забезпечувати санітарно-гігієнічні умови , що запобігають виникненню професійних захворювань працівників. За наслідками розслідування хронічного професійного захворювання встановлено, що причиною його виникнення у позивача став той факт , що зайнятість останнього в шкідливих умовах праці при тривалому виконанні роботи за професією слюсаря з виготовлення фільтрів складала 82% робочого часу через недосконалість технології виробництва Крім того під час розслідування встановлено, що в 2007р. атестація робочого місця позивача не проводилася. Ст.237-1 КЗпП України передбачається відшкодування власником або уповноваженим ним органом працівникові моральної шкоди у разі , якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань , страти нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Згідно з вимогами ст.9 Закону України «Про охорону праці» відшкодування шкоди, заподіяної працівникові внаслідок ушкодження його здоровя здійснюється Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України ( далі- ВВД ФСС ) відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності». Однак , відповідно до п.27 ст.77 Закону України «Про Державний бюджет України на 2006р.» дію абзацу четвертого статті 1 , підпункту «е» пункту 1 частини першої статті 21 ,частини третьої статті 28 та частини третьої статті 34 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» в частині відшкодування моральної шкоди застрахованим і членам їх сімей зупинено на 2006р. , а на підставі Закону України від 23 лютого 2007р. № 717-V цю норму виключено. Оскільки на час встановлення позивачу ступеня стійкої втрати працездатності Законом України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» обовязку ВВД ФСС відшкодувати потерпілому моральну шкоду передбачено не було , то таку шкоду позивачу , законні права якого порушено, повинен відшкодовувати роботодавець відповідно до вимог ст.237-1 КЗпП України. За таких обставин , суд вважає необхідним позовні вимоги [PERSON] задовольнити частково. Враховуючи доведеним факт завдання позивачеві моральних страждань через виникнення професійного захворювання, тривалого часу знаходження на лікуванні, відчуття фізичного болю та страждань, переносити душевні переживання через втрату повноцінного обсягу працездатності , відчуття нестачу грошових коштів в звязку із значними витратами на лікування, виходячи з принципів розумності та справедливості та приймаючи при цьому глибину та тривалість моральних страждань , на відшкодування моральної шкоди з підприємства відповідача суд присуджує 8000 грн. Крім того понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору 8 грн. 50 коп. та 37 грн. витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи підлягають відшкодуванню на його користь підприємством відповідача. На підставі викладеного ,

Outcome: partial