Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-11 00:00:00

16.09.2010 року позивач звернулась до суду з зазначеним позовом, в якому вказала, що вона з відповідачем з 1975 року до 13.07.1994 року перебувала в зареєстрованому шлюбі. Під час перебування в шлюбі в 1979-1984 році ними був збудований 2-поверховий будинок № 4 вул. Будьонного в с. Гора Бориспільського району Київської області, який складається на першому поверсі: з кімнати 1 площею 25 м.кв, кімнати 2 - 35 м.кв, кімнати 3 - 20 м.кв, кімнати 4 - 16 м.кв, кухні - 16 м.кв, передпокою - 3,5 м.кв; на другому поверсі: з кімнати 1 площею 24 м.кв, кімнати 2 - 24 м.кв. 3агальна площа будинку становить 163,5 м.кв. Крім цього, біля будинку є цегляна надвірна господарська будівля, яка складається з гаража, комори, погреба, туалета загальною площею 55 м.кв..а також встановлений дерев'яний паркан 340 метрів погонних. Шлюбні стосунки між сторонами припинилися в 1991 році. В той же час сторони поділили спільне майно. [PERSON] забрав собі мотоцикл, столярний станок, відеомагнітофон , інструменти, особисті речі, запаси цукру, борошна, гроші, ощадкнижки. Побудований сторонами будинок з надвірними будівлями постійно знаходився у володінні позивача,яка самостійно утримувала будинок, укладала договори на газопостачання, водопостачання, електропостачання, сплачувала всі необхідні платежі, а також вносила плату за користування земельною ділянкою. [PERSON] з 1991 року спірним будинком не володів, не користувався, витрат на утримання вказаного майна не здійснював. Спірний будинок з надвірними будівлями будівництвом незавершений,а саме не введений в експлуатацію, інвентаризація не проводилась, технічна документація не виготовлялась. В зв"язку з тим, що [PERSON] сільською радою Бориспільського району Київської області не видавався жодний правовстановлюючий документ, позивач вважає, що останній не мав права приймати рішення № 102 від 31 березня 2008 року "Про оформлення права власності на будинок № 7 по вул. Будьоного з надвірними будівлями в с. Гора Бориспільського району Київської області на ім'я [PERSON]". Тому позивач просить суд вказане рішення визнати недійсним та визнати за нею право власності на спірний будинок. Позивач та її представник в судовому засіданні заявлені вимоги підтримали повністю, проти зустрічного позову заперечили. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні первинний позов не визнав, натомість подав зустрічний позов, який обґрунтовує тим, що 29.10.1979 року наказом № 574 радгоспу ордену Леніна «Бортничі», позивачу [PERSON] надано земельну ділянку розміром 0,12 га. в с. Гора для будівництва житлового будинку. 17 березня 1980 року, на підставі рішення виконавчого комітету [PERSON] народних депутатів Київської області № 82, було затверджено план забудови житлового будинку в с. Гора по провул. Будьоного, 4 та видано свідоцтво на забудову індивідуальної садиби [PERSON] Він визнає, що за час перебування з позивачем в зареєстрованому шлюбі, від якого мали двох дітей, вони побудували спірний будинок з надвірними спорудами та будівлями. З 1991 року він в даному будинку не проживає. Після смерті сина [PERSON] відповідач вирішив оформити право власності на спадкове майно, а разом зайнятися оформленням права власності на виділену йому під будівництво земельну ділянку, а також на побудований житловий будинок. З цією метою він 19.02.2008 року звернувся до [PERSON] сільської ради із заявою і рішенням виконавчого комітету [PERSON] сільської Ради Бориспільського району Київської області № 102 від 31.01.2008 року було затверджено оформлення права власності на вказаний будинок. В зв"язку з тим, що позивач чинить перешкоди в оформленні будинку, він був вимушений звернутись до суду з позовом про усунення перешкод в користуванні житловим будинком, господарськими спорудами і земельною ділянкою. [PERSON] вважає, що спірний будинок є їх спільною сумісною власністю з позивачем, а тому просить визнати за кожним з них по ? частині спірного майна. Представник відповідача в судовому засіданні первинний позов не визнала повністю, зустрічний позов підтримала. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Бориспільського району Київської області первинний позов не підтримав, зустрічний позов визнав повністю. Представник відповідача [PERSON] підприємства [PERSON] районної ради [PERSON] районне "Бюро технічної інвентаризації" в судове засідання не з"явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в своїй письмовій заяві просить слухати справу без його участі, при винесенні рішення покладається на думку суду. Представник третьої особи інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Київській області в судове засідання не з"явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Суд, заслухавши пояснення сторін, їх представників та дослідивши матеріали справи, вважає, що первинний позов підлягає задоволенню в повному обсязі. В задоволенні зустрічного позову слід відмовити виходячи з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що з 1975 року до 13.07.1994 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі. Під час перебування в шлюбі ними був побудований 2-поверховий будинок по провул. Будьонного в с. Гора Бориспільського району Київської області, який складається на першому поверсі: з кімнати 1 площею 25 м.кв, кімнати 2 - 35 м.кв, кімнати 3 - 20 м.кв, кімнати 4 - 16 м.кв, кухні - 16 м.кв, передпокою - 3,5 м.кв; на другому поверсі: з кімнати 1 площею 24 м.кв, кімнати 2 - 24 м.кв. 3агальна площа будинку становить 163,5 м.кв. Крім цього, біля будинку є цегляна надвірна господарська будівля, яка складається з гаража, комори, погріба, туалета загальною площею 55 м.кв..а також встановлений дерев'яний паркан 340 метрів погонних. Шлюбні стосунки між сторонами припинилися в 1991 році і з того часу [PERSON] у вказаному будинку не проживає. Спільне майно було ними поділено по домовленості: [PERSON] забрав мотоцикл, столярний станок, відеомагнітофон , інструменти, особисті речі, запаси цукру, борошна, гроші, ощадкнижки. Побудований сторонами будинок з надвірними будівлями постійно знаходився у володінні позивача, яка самостійно утримувала будинок, укладала договори на газопостачання, водопостачання, електропостачання, сплачувала всі необхідні платежі, а також вносила плату за користування земельною ділянкою. Цей факт визнається сторонами в судовому засіданні , а тому відповідно до ст. 61 ЦПК України, не підлягає доказуванню, разом з тим підтверджується наданими до позову документами. Спірний будинок з надвірними будівлями будівництвом не введений в експлуатацію, інвентаризація не проводилась, технічна документація не виготовлялась. 14.10.2007 року помер син сторін [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки, спадкоємцями за законом якої є [PERSON] та [PERSON] Після спливу терміну на прийняття спадщини [PERSON] почав оформляти право власності на спадкове майно, а також права власності на виділену йому під будівництво земельну ділянку з побудованим житловим будинком. Рішенням виконавчого комітету [PERSON] сільської Ради Бориспільського району Київської області № 102 від 31.01.2008 року за заявою [PERSON] було затверджено оформлення права власності на будинок, який збудований в 1980 році з відповідними надвірними будівлями, що знаходиться в с. Гора по провул. Будьонного, 7 на ім"я [PERSON], а також зобов"язано [PERSON] районне бюро технічної інвентаризації видати свідоцтво про право особистої власності на вказаний житловий будинок. Під час розгляду справи було встановлено, що адреса спірного домоволодіння неодноразово змінювалась і на сьогоднішній день його адреса є провулок Будьонного,4 с. Гора Бориспільського району. Відповідно до ст. 22 КпШС України (в редакції 20.06.1969 року) майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння , користування і розпорядження цим майном. Таке ж положення міститься в нормах ст. 60 діючого Сімейного кодексу України. Відповідно до положень ст..28 та ст.29 КпШС України, в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. Поділ спільного майна подружжя може бути проведений як під час перебування у шлюбі, так і після розірвання шлюбу. Для вимоги про поділ майна , яке є спільною сумісною власністю розведеного подружжя, встановлюється трирічний строк позовної давності. При вищенаведених обставинах, а саме те, що сторони під час перебування в шлюбі побудували спірне домоволодіння , суд приходить до висновку про наявність у відповідача на 1\\2 права власності сумісно придбаного (створеного) подружжям ( сторонами) домоволодіння. Разом з тим, положеннями ст.. 267 ЦК України встановлено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Оскільки під час розгляду справи представником було заявлено клопотання про застосування строку позовної давності відносно вимог відповідача, який не надав жодного доказу поважності причини пропуску строку, суд вважає за необхідне на цих підставах відмовити в задоволенні зустрічного позову відповідача. З урахуванням наведеного та на підставі ст. ст.28,29 КпШС України, ст..ст. 60-71 СК України , ст..ст. 235,331, 355,369, 370,626 ЦК України,

Outcome: approved