Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-15 00:00:00

25.11.2009року позивач [PERSON] звернулась до Бориспільського міськрайонний суд Київської області з данною позовною заявою, в якій просила визнати неправомірним звільнення її з роботи в зв»язку з втратою довір»я та зобовязати відповідача ПТ «Ломбард-Скарбниця» внести зміни до наказу № ЛС 0000444 та її трудової книжки. Змінивши запис з «у зв»язку з втратою довір»я до неї, згідно п. 2 ст. 41 КЗпП України» на звільнення за власним бажанням, згідно ст. 38 КЗпП України; стягнути з ПТ «Ломбард-Скарбниця» на її користь на відшкодування заробітку 4500 гривень, моральну шкоду в розмірі 10 000 гривень та судові витрати 5 000 гривень. Свої позовні вимоги обґрунтувала наступним. З серпня 1996 року вона працювала на посаді оцінювача експерта у ПТ Ломбард-Скарбниця. 15.10.2009 року вона, маючи намір звільнитись, надіслала відповідачу поштою заяву про звільнення за власним бажанням. Натомість наказом № ЛС-0000444 від 21.10.2009року її було звільнено, у зв»язку з втратою довір»я на підставі п. 2 ст. 41 КЗпП України. Звільнення позивачка вважає незаконним та таким, що порушує її трудові права. Крім того неправомірними діями відповідача їй було завдано моральну шкоду в розмірі 10 000 грн., яка полягає в тому, що незаконним звільненням було принижено честь, гідність та ділову репутацію позивачки, що призвело до втрати нею нормальних життєвих зв»язків та спричинення їй моральних страждань. 14 травня 2010 року позивачем було подано клопотання про збільшення позовних вимог з проханням визнати неправомірним звільнення її з роботи, у зв»язку з втратою довір»я та зобов»язати відповідача ПТ «Ломбард-Скарбниця» внести зміни до наказу № ЛС 0000444 та її трудової книжки, змінивши запис з «у зв»язку з втратою довір»я до неї, згідно п. 2 ст. 41 КЗпП України» на звільнення за власним бажанням, згідно ст. 38 КЗпП України; стягнути з ПТ «Ломбард-Скарбниця» на її користь на відшкодування заробітку 23 027,95 гривень, моральну шкоду в розмірі 10 000 гривень та судові витрати 5 000 гривень. З посиланням на те, що розгляд справи зайняв певний час, відповідач не надав вчасно довідку про її середньомісячний заробіток, що позбавило її можливості зробити правильний розрахунок заборгованості. В зв»язку з чим вона вирішила збільшити свої позовні вимоги щодо стягнень за час вимушеного прогулу з урахуванням середньомісячного заробітку 3837 гривень в період вимушеного прогулу 5 місяців та 14 днів, просить стягнути з відповідача 20 527,95 гривень, а також недоплачений заробіток - 2500 гривень. Моральну шкоду 10 000 гривень та витрати на правову допомогу 5 000 гривень, а всього - 38 027,95 гривень та просить застосувати індексацію до стягнених за вимушений прогул коштів. 16 липня 2010 року позивачем було подано клопотання про збільшення позовних вимог з проханням визнати неправомірним звільнення її з роботи, в зв»язку з втратою довір»я та зобов»язати відповідача ПТ «Ломбард-Скарбниця» внести зміни до наказу № ЛС 0000444 та її книжки змінивши запис з «у зв»язку з втратою довір»я до неї, згідно п. 2 ст. 41 КЗпП України» на звільнення за власним бажанням, згідно ст. 38 КЗпП України; стягнути з ПТ «Ломбард-Скарбниця» на її користь на відшкодування заробітку 37 245 гривень, моральну шкоду в розмірі 10 000 гривень та судові витрати 5 000 гривень. З посиланням на те, що на день розгляду справи вона збільшує свої позовні вимоги щодо стягнень за час вимушеного прогулу з урахуванням середньомісячного заробітку 3837 гривень і всього періоду вимушеного прогулу 8 місяців та 14 днів (10 робочих), просить стягнути з відповідача також недоплачений заробіток - 2500 гривень, моральну шкоду 10 000 гривень та витрати на правову допомогу 5 000 гривень. Просить суд застосувати індексацію до стягнених за вимушений прогул коштів: за листопад 2009 рок> ІС»І_5 0 о, що складає 3837 гривень х 101,5 % = 3894,55 (57,55 грн.); за грудень 2009 року - 102,1 ;що в перерахунку означає 3837 грн. + 3894,55 гривень =7731,55 х 102,1 % = 7893,92 гривень; за січень 201! рою. - 101,8 %, тобто 3837 грн. + 7893,92 = 11 734-Грн.*х16^,8 гривень; за лютий 2011 року - 101,9 %, а сума складає - 3837 гривень + 11 942 грн.= 15 779 грн х 101,9 % = 16 079 гривень: за березень 2010 року - 100,9 %, заборгованість 3837 грн. + 16 079 гривень = 19 916 грн. х 100,9 % = 20095 грн.; за квітень-червень та до 16 липня ( 18 робочих днів) 14 650 грн. - загальна заборгованість за вимушений прогул 34 745 грн. Всього просить стягнути з відповідача на свою користь - 34 745 + 2500 - 10 000+ 5 000 = 52 245 гривень. У судовому засіданні позивач та її представник уточнені позовні вимоги підтримали та просили задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача та третьої особи [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, пояснив, що звільнення позивачки, у зв»язку з втратою до неї довір»я на підставі п. 2 ст. 41 КЗпП України є обґрунтованим, проведеним в порядку, передбаченому діючим трудовим законодавством, а отже підстав визнавати його незаконним немає. Свідок [PERSON] пояснила, що вона неодноразово зловживала золото в ПТ «Ломбард-Скарбниця», оскільки в неї часто хворіють діти. Позивачку [PERSON] вона знає, оскільки інколи вона її обслуговувала. 01.10.2009 року вона лежала в лікарні з сином, коли підійшов час до перезалогу вона зателефонувала до [PERSON] та пояснила, що під»їхати вона не може, оскільки знаходиться в лікарні, а під»їде її чоловік, [PERSON] увійшла в її положення та здійснила пере залог у відсутність [PERSON] Свідок [PERSON] пояснила, що в ПТ «Ломбард Скарбниця» вона працювала з 2005- 2009року, її змусили звільнитись з підстав, що нібито вона не вміє спілкуватись з клієнтами, хоча при цьому у неї є нагороди та виплачували премію. В ПТ дуже часто штрафували, за будь-яку помилку: проби, ваги, інколи керівництво ні за що могло накласти штраф, наприклад за вчасно, не знятий плакат вона заплатила 250 гривень штрафу. Заслухавши пояснення сторін, показання свідків, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов до висновку, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного. При розгляді справи судом встановлено, що позивачка [PERSON] з 15.04.2008 року по 21.10.2009 року працювала на посаді оцінювача-експерта у відокремленому підрозділі ПТ «Ломбард-Скарбниця» - Бориспільському ломбардному відділенні №51, що знаходиться в місті Борисполі Київської області, по вулиці Червоноармійській, 1. Відповідно до своїх посадових обов»язків позивачка була уповноважена від імені відповідача здійснювати операції надання фінансових кредитів під заклад майна та укладати з фізичними особами від імені відповідача договори про надання фінансового кредиту та закладу майна до ломбарду. У жовтні 2009 року працівники контрольно-ревізійного відділу провели перевірку порядку здійснення фінансових операцій оцінювачами-експертами Бориспільського ломбардного відділення № 51, про результати якої повідомили генеральному директору, який 14.10.2009 року надав розпорядження провести інвентаризацію товарно-матеріальних цінностей, що знаходяться на Бориспільському ломбардному відділенні. При проведенні інвентаризації було з»ясовано, що на деяких договорах відсутні підписи позичальників (заставодавців). Виявлені порушення були зафіксовані в акті комісії ПТ «Ломбард-Скарбниця» зі встановлення обставин порушень у ломбардному відділенні ПТ «Ломбард-Скарбниця» від 21.10.2009 року, який і став підставою звільнення позивачки [PERSON], у зв»язку з втратою довіри на підставі п. 2 ст. 41 КЗпП України. Зокрема, в акті зазначено, що комісія дійшла висновку, що виявлене [PERSON] порушення кваліфікується як умисні дії, що дають підстави для втрати до неї довір»я, як працівника, який безпосередньо обслуговує грошові кошти та товарні цінності (а.с. 29-30). Згідно ст. 41 п. 2 КЗпП України, крім випадків, передбачених ст. 40 цього кодексу, трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний також у випадках : винних дій працівника, який безпосередньо обслуговує грошові товарні або культурні цінності, якщо ці дії дають підстави для втрати довіря з боку власника або уповноваженого ним органу. Наказом від 21 жовтня 2010 року № ЛС-0000444 ПТ «Ломбард-Скарбниця» звільнено [PERSON] посади оцінювача-експерта з 21 жовтня 2009 року, у зв»язку з втратою довір»я до нього, згідно п. 2 ст. 41 КЗпП України. Підстава : акт комісії КРВ зі встановлення обставин порушень на ломбардному відділенні від 21.10 2009 року (а.с. 3). Позивач в повному обсязі не згодна з даним наказом, оскільки вважає, що з її сторони ніяких порушень не було. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана надати суду докази, якими вона обґрунтовує свої вимоги та заперечення. Позивачкою всупереч вимог вищенаведеної ст. 60 ЦПК України, не було надано ґрунтовних доказів на спростування фактів, викладених в акті комісії зі встановлення обставин порушень у ломбардному відділенні ПТ «Ломбард-Скарбниця» від 21.10.2009 року, що призвело до звільнення її в зв»язку з втратою довір»я, згідно п. 2 ст. 41 КЗпП України. Суд зокрема до показань свідка [PERSON] відноситься критично і не приймає їх як доказ у справі, оскільки вказаний свідок також є колишнім працівником ПТ «Ломбард Скарбниця»упереджено ставиться до даного товариства та його керівництва. Відповідно до п. 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 9 від 06.11.1992 року Про практику розгляду судами трудових спорів звільнення з підстав втрати довір»я (п. 2 ст. 41 КЗпП) суд може визнати обґрунтованим, якщо працівник, який безпосередньо обслуговує грошові або товарні цінності (зайнятий їх прийманням, зберіганням, транспортуванням, розподілом та ін.) вчинив умисно або необережно такі дії, які дають власнику або уповноваженому ним органу підстави для втрати до нього довір»я (зокрема порушення правил проведення операцій з матеріальними цінностями). Таким чином, зважаючи на встановлення факту вчинення позивачкою при проведенні нею операцій з матеріальними цінностями дій, які порушують Положення про порядок надання фінансових послуг ломбардами, що стало підставою втрати відносно неї довір»я з боку власника ПТ «Ломбард- Скарбниця», суд визнає звільнення позивачки [PERSON] з підстав п. 2 ст. 41 КЗпП України обґрунтованим. Не підлягає задоволенню також і вимога позивачки про стягнення з відповідача невиплаченої їй заробітної плати, середнього заробітку за час вимушеного прогулу та судових витрат за недоведеність цієї вимоги при розгляді справи. Оскільки судом при розгляді справи встановлено, що при проведенні звільнення позивачки відповідачем не було допущено порушень норм трудового законодавства, а отже відповідно і прав та законних інтересів позивачки, то і вимога позивачки про стягнення моральної шкоди, заподіяної їй неправомірними діями відповідача при звільненні, є необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає. ________ Таким чином суд повно, всебічно та об єктивно дослідивши всі зібрані по справі докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що доводи, викладені в позові [PERSON], необґрунтовані та недоведені, в звязку з чим її позов задоволенню не підлягає. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed