overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-04 00:00:00

Заявниця звернулася до Попаснянського районного суду із дійсною заявою, в якій вказала, що вона на момент смерті своєї матері [PERSON] проживала із нею. Після смерті матері відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку за адресою: Попаснянський р-н с.В.Кам»янка вул.Ворошилова - 17 , де вони проживали разом. Після смерті своєї матері заявниця є спадкоємцем по закону. В звязку з тим, що заявниця не звернулась до нотаріальної контори своєчасно і у неї виникли труднощі із оформленням спадщини - вона вимушена звернутися до суду та просить встановити той факт, що вона проживала із померлою [PERSON] однією сім»єю на момент смерті матері. Заявниця підтримала заявлені вимоги та просила розглянути справу без її участі.. Представник зацікавленої особи - Державної нотаріальної контори належним чином був повідомлений про час розгляду даної справи, не заперечував щодо задоволення вимог заявниці. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. [PERSON] довідки /а.с.7/, Білогорівської селищної ради вбачається, що заявниця дійсно на момент смерті [PERSON], що померла 12.10.2004 року проживала із нею, мали спільне господарство. [PERSON] депутатського обстеження по Білогорівськії селищній раді /а.с.16/ вбачається, що заявниця [PERSON] дійсно проживала зі своєю матір»ю на моменті її смерті, яка померла 12.10.2004 року. Поясненнями сусідів [PERSON] та [PERSON] також підтверджується, що [PERSON] на момент смерті своєї матері [PERSON] проживала із нею, сплачувала витрати, пов»язані із лікуванням матері та її похованням. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що заявниця [PERSON] мешкала спільно із своєю матір»ю на момент її смерті, вони були звязані спільним побутом, по суті мешкали однією сімєю. Таким чином, в судовому засіданні знашли підтвердження обставини, вказанні в поданій заяві, в звязку з чим, воно підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного ст.З Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-04 00:00:00

Заявник звернувся до Попаснянського районного суду із дійсною заявою, в якій вказав, що вона на момент смерті своєї матері [PERSON] проживав із нею. Після смерті матері відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку за адресою: Попаснянський р-н с.В.Кам»янка вул.Ворошилова - 17 , де вони проживали разом. Після смерті своєї матері заявник є спадкоємцем по закону. В звязку з тим, що заявник не звернувся до нотаріальної контори своєчасно і у нього виникли труднощі із оформленням спадщини - він вимушений звернутися до суду та просить встановити той факт, що він проживав із померлою [PERSON] однією сім»єю на момент смерті матері. "-------- Заявниця підтримав заявлені вимоги та просив розглянути справу без його участі.. Представник зацікавленої особи - Державної нотаріальної контори належним чином був повідомлений про час розгляду даної справи, не „ заперечував щодо задоволення вимог заявниці. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. [PERSON] довідки /а.с.6/, Білогорівської селищної ради вбачається, що заявник дійсно на момент смерті [PERSON], що померла 12.10.2004 року проживав із нею, мав спільне господарство . [PERSON] депутатського обстеження по Білогорівськїї селищній раді /а.с.15/ вбачається, що заявник [PERSON] дійсно проживав зі своєю матір»ю на моменті її смерті, яка померла 12.10.2004 року. Поясненнями сусідів [PERSON] та [PERSON] також підтверджується, що [PERSON] на момент смерті своєї матері [PERSON] проживав із нею, сплачував витрати, пов»язані із лікуванням матері та її похованням. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що заявник [PERSON] мешкав спільно із своєю матір»ю на момент її смерті, вони були звязані спільним побутом, по суті мешкали однією сімєю. Таким чином, в судовому засіданні знашли підтвердження обставини, вказанні в поданій заяві, в звязку з чим, воно підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного ст.З Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-04 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовною заявою про стягнення аліментів на дитину,мотивуючи свої позовні вимоги тим, що з відповідачем уклали шлюб 11 грудня2009 року. Шлюб зареєстровано у виконкомі Воронівськоі сільської ради Білопільського району Сумськоі області, актовий запис № 8. Від цього шлюбу мають доньку, [PERSON], [INFO]. Однією сім»єю проживали до 3 квітня 2010 року.Через що вона звернулась до суду і просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку. В судовому засіданні позивачки уточнила позовні вимоги і просила стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частини заробітної плати /доходу/ відповідача,але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач визнав позовні вимоги повністю. Суд, заслухавши пояснення сторін,дослідивши докази по справі,вважає,що позовні вимоги підлягають задоволенню. Як встановлено в судовому засіданні сторони по справі проживали у цивільному шлюбі з 23.09.2005 року , уклали шлюб 11.12.2009 року,який зареєстрований у виконкомі Воронівськоі сільської ради Білопільського району Сумськоі області,актовий запис №8. Відповідно до свідоцтва про народження дитини сторони від шлюбу мають доньку- Супрун [PERSON] ,[INFO]. З 3 квітня 2010 року сторони не підтримують подружні стосунки,матеріальну допомогу відповідач надає у недостатньому розмірі,через що позивачка звернулась з даним позовом до суду. Згідно ст.180 Сімейного Кодексу Украіни батьки зобов»язані матеріально забезпечувати своіх неповнолітніх дітей. Відповідно до п.17 постанови № 3 Пленуму Верховного Суду Украіни від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу Украіни при розгляді справ щодо батьківства,материнства та стягнення аліментів»: «Вирішуючи питання щодо розміру аліментів,суд повинен ураховувати: стан здоров»я, матеріальне становище дитини і платника аліментів,наявність в останнього інших неповнолітніх дітей,непрацездатних чоловіка, дружини,батьків,повнолітніх дочки,сина,інші обставини,що мають істотне значення.» Але розмір аліментів не може бути меншим,ніж зазначено в ,2ст. 182 Сімейного Кодексу Украіни-не меншим,ніж 30% для дитини відповідного віку. Відповідач не працює постійно, але має сезонні заробітки і має можливість надавати аліменти на утримання доньки. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розiрвання шлюбу, зазначивши у позовній заяві, що вона із вiдповiдачем перебувають у шлюбі, зареєстрованому 03.10.2009 року Ювілейною сільською радою Цюрупинського району Херсонської області, актовий запис №07. Вiд шлюбу дітей не мають. Майнового спору між сторонами немає. Сімейні відносини фактично припинені в грудні 2009 року. Сторони втратили почуття любові один до одного, наміри зберегти шлюб відсутні. Шлюб існує формально, тому вважає його збереження недоцільним. На примирення не згодна і просить у судовому порядку розірвати шлюб. Витрати по справi просить віднести на відповідача. У попередньому судовому засіданні позивач позов підтримала, відповідач позов визнав, проти розiрвання шлюбу не заперечує, про що подав письмову заяву. Відповідно до положень ч. 4 ст. 130, ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачкою позову у попередньому судовому засіданні суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до положень ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вiдповiдно до ст. 112 СК України суд постановляє рiшення про розiрвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спiльне життя подружжя i збереження шлюбу суперечило б iнтересам одного з них, що мають істотне значення. Таким чином, суд вважає, що збереження шлюбу між сторонами суперечить iнтересам обох, оскiльки існуючий шлюб тривалий час носить формальний характер. Відновлення сімї неможливе. Тому даний шлюб підлягає розірванню. Витрати по справі належить віднести на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-04 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітнього сина [PERSON], [INFO], який продовжує навчання, в розмірі 300 гривень в місяць. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала. В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем до 2000 року від цього шлюбу мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO], який продовжує навчання і знаходиться на її утриманні. Після досягнення сином повноліття відповідач будь-якої матеріальної допомоги не надає. ЇЇ доходів не достатньо для забезпечення матеріальних потреб сина, тому просить задоволити позов. Відповідач [PERSON] позов визнав і пояснив, що згідний сплачувати аліменти на сина в розмірі 300 грн. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши представлені письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Так, із пояснень сторін, матеріалів справи вбачається, що позивач та відповідачка перебували у зареєстрованому шлюбі до 2000 року. Вони являються батьками повнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Зазначені обставини не оспорюються сторонами. Із довідки Понінківського професійного ліцею від 19 травня 2010 року вбачається, що [PERSON] є студентом денної форми навчання цього учбового закладу. У відповідності до ст. 199 СК України якщо повнолітня дитина продовжує навчання і у звязку з цим потребує матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати її до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. В судовому засіданні беззаперечно встановлено, що відповідач являється батьком [PERSON], [INFO], який дійсно є учнем Понінківського професійного ліцею, на його утримання матеріальної допомоги не надає, має задовільний стан здоровя, інших утриманців немає, тому враховуючи вказані обставини з нього слід стягнути аліменти у розмірі 300 грн., щомісячно на користь позивача на утримання повнолітньої дитини. \~ У відповідності до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір в дохід держави в розмірі 51 гривні, а також витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-04 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить стягувати аліменти з відповідача на утримання їхньої дочки [PERSON], [INFO], визначивши їх розмір в твердій грошовій сумі по 400 грн. щомісячно. В судовому засіданні [PERSON] позов підтримала, пояснила, що відповідач не надає матеріальної допомоги для дитини, хоч має таку можливість. Зазначила, що дитина хворіє, а вона являється інвалідом третьої групи та отримує лише мінімальну пенсію, тому не має змоги належним чином утримувати дитину Відповідач в нинішнє судове засідання не з`явився, хоч про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить розписка про отримання судової повістки. В попередньому засіданні позов не визнав. Заслухавши позивачку, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову. Встановлено, що відповідач в повній мірі не виконує обов'язок передбачений ст.180 СК України по наданню утримання своїй дитині, а тому з нього слід здійснити стягнення аліментів. Так як [PERSON] має мінливий, нерегулярний дохід, тому відповідно до ст.184 СК України розмір аліментів необхідно визначити у твердій грошовій сумі, який з врахуванням обставин названих в ст.182 СК України, на думку суду, має становити 400 грн. щомісячно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просив стягнути з відповідача у звязку з прострочення останнім виконання грошового зобовязання за період з 1.08.2009 року по 1 березня 2010 року 2796 грн.65 коп. індексу інфляції , 720 грн. 42 коп. три проценти річних, та понесені ним судові витрати. В обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] вказував, що за рішенням цього ж суду від 22 травня 2009 року яке набрало законної сили 23 липня 2009 року з [PERSON] на його користь стягнуто 35\~700 грн. авансу та судові витрати, а всього присуджено - 36\~674 грн. Однак до даного часу відповідач не виконав вимоги рішення суду, чим допустив прострочення грошового зобовязання, тому з нього слід стягнути вказані суми коштів. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав, збільшив їх, просив стягнути інфляційні суми та три проценти річних за період з 1.08.2009 року по 30.06.2010 року. Представник відповідача позов не визнав, пояснив, що вимоги [PERSON] не можуть бути задоволені, оскільки за рішенням суду видано виконавчий лист по якому Державною виконавчою службою відкрито виконавче провадження, і обовязок стягнення з його довірителя коштів покладається на державного виконавця. Представник відділу ДВС пояснив, що дійсно у провадженні державного виконавця є виконавчий лист про стягнення з відповідача на користь позивача 36\~674 грн., однак до цього часу [PERSON] не сплатив [PERSON] названу суму грошей. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази суд вважає позов слід задовольнити. Встановлено, що рішенням Полонського районного суду від 22.05.2009 року яке вступило в законну силу 23 липня 2009 року з відповідача на користь позивача стягнуто грошову суму в загальному розмірі 36\~674 грн. Цей борг [PERSON] до цього часу не сплачений. Вказані обставини сторонами не заперечуються. Відповідно до ч.2 ст. 509 ЦК зобовязання виникають із підстав, встановлених статтею 11 цього кодексу, згідно частини 5 якої, цивільні права та обовязки можуть виникати з рішення суду. Частина 2 ст. 625 ЦК встановлює, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, оскільки відповідач не виконує обовязок по сплаті для позивача присуджених йому за рішенням суду коштів, тому вимоги [PERSON] щодо стягнення індексу інфляції та трьох процентів річних є законними і підлягають задоволенню, а розміри цих сум обраховані вірно. Згідно вимог ст. 88 ЦПК на користь позивача підлягають стягненню з [PERSON] понесені ним судові витрати по сплаті судового збору та збору з інформаційно-технічного забезпечення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-04 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, що зареєстрований 02.02.2005 року виконкомом Міжрічанської сільської ради Івано-Франківської області і від якого 09.04.2006 року народився син [PERSON]. Одруження з відповідачем виявилось невдалим. Спільне життя не склалось через те, що у них різні погляди на сімейне життя та сімейні обов'язки. Відповідач не приймає належної участі у веденні домашнього господарства та вихованні сина. Просить позов задоволити, неповнолітнього сина залишити на проживанні з нею. В судовому засіданні позивачка підтримала свої вимоги з підстав, викладених в позовній заяві. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить розписка про одержання судової повістки, причину неявки не повідомив. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення позивачки, проаналізувавши письмові докази в справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Свідоцтвом про шлюб підтверджено укладення 02 лютого 2005 року шлюбу між сторонами, від якого народився син [PERSON]. Ст. 112 Сімейного кодексу передбачено, що шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В суді встановлено, що сторони не бажають зберегти сім»ю та шлюб, кожен із них живе своїми інтересами, що далеко не співпадають з засадами шлюбу, зміцнення сім»ї, утвердження почуття обов»язку одне перед одним та дитиною, побудови сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки. Відповідач жодного разу не з»явився в судове засідання, хоч про час та місце розгляду був повідомлений у відповідному порядку.Це свідчить про те, що йому байдужа доля сім»ї і що вимоги позивачки підставні і підлягають задоволенню. Витрати, пов'язані з реєстрацією розірвання шлюбу в органах реєстрації актів цивільного стану та судові витрати по справі, суд покладає на відповідача. На підставі наведеного, ст.ст.110-112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-04 00:00:00

28 квітня 2010 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] до закінчення строку його навчання в університеті в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку відповідача. В обгрунтування позовних вимог покликається на те. що відповідач с батьком їх дитини - [PERSON]. [INFO] З відповідачем шлюб було розірвано в 2006 році. Відповідач проживає окремо та грошей на утримання дитини не надає. [PERSON] є студентом другого курсу денної форми навчання, механіко - математичного факультету Львівського Національного Університет\' ім. І.Франка. В зв'язку з навчанням він потребує матеріальної допомоги від свого батька, який працює, а отже має реальну можливість надавати сину матеріальну допомогу. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала, дала пояснення аналогічні тим, що викладені в поданій до суду позовній заяві. Просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, хоч про час та місце розгляду справи був повідомлені належним чином, що стверджується долученою до матеріалів справи газетою „Високий Замок № 117 (4249) від 25 - 27 червня 2010 року, в якій міститься оголошення про виклик відповідача в судове засідання. Про причини своєї неявки в засідання відповідачі суду не повідомив. За згодою позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, згідно вимог ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивачки, з'ясувавши дійсні обставини справи, права та обовязки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO]. У відповідності до ст. 199 СК України, якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати таку матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Для виникнення права на утримання син. дочка повинні потребувати матеріальної допомоги. Згідно довідки Львівського Національного Університету ім. І Франка № 13U8 від 24 лютого 2010 року [PERSON] є студентом другого курсу, механіко - математичного факультету стаціонарної форми навчання Львівського Національного Університету ім. 1 Франка. Як встановлено судом [PERSON]. навчаючись у вищому навчальному закладі стипендії не отримує, не працює та у зв'язку з навчанням потребує матеріальної допомоги, суд вважає, що позов слід задовольнити. На підставі вищенаведеного, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, та з відповідача слід стягувати аліменти на користь [PERSON] на утримання [PERSON] в розмірі У частини зі всіх видів заробітку відповідача. У відповідності до ст. 367 ЦП К України допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-04 00:00:00

20 квітня 2010 року позивач звернулась в суд з позовом про визнання права на додаткову пенсію та зобовязання відповідача перерахувати та виплатити їй додаткову пенсію у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, що встановлений ст.51 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 28.02.91 №796 ХІІ ( далі [PERSON] №796), з вересня 2008 року. Також просить визнати її право на підвищення пенсії за віком на один процент заробітку за кожний рік роботи понад 15 років стажу та зобовязати відповідача здійснити перерахунок збільшення пенсії на 1 процент заробітку за кожний рік роботи понад 15 років стажу, згідно із положеннями п.2 ст.56 Закону №796. В обґрунтування позову вказує, що відповідач виплачує додаткову пенсію у розмірі 15% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, та не проводить збільшення призначеної пенсії за віком на 1 відсоток за кожний рік роботи позивача понад 15 років стажу. У результаті вказаних дій відповідача виник спір, який підлягає вирішенню у судовому порядку. В судовому засіданні позивач вимоги позову підтримала та просить визнати дії відповідача незаконними і задоволити позов повністю. В судовому засіданні представник управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ (далі-УПФ) просить відмовити у задоволенні позову. Підставою для відмови вважає те, що частинами 1 та 3 ст.28 Закону України "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі-Закон N 1058) застосування мінімального розміру пенсії за віком у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановлюється лише для осіб, яким призначена та виплачується пенсія згідно Закону № 1058. Позивач отримує додаткову пенсію, передбачену ст.51 Закону №796. Тому їй виплачується додаткова пенсія у розмірі 15% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, що встановлений постановою КМ України № 530 від 28.05.08 (далі- постанова КМУ № 530). Крім того представник позивача вказує, що оскільки позивач отримує пенсію за віком, то не має права на підвищення розміру пенсії виходячи із стажу встановленого ст. 56 Закону №796. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши докази,

Outcome: partial