Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], та уточнивши вимоги, просить поновити строк оскарження договору купівлі- продажу нерухомого майна, визнати договір купівлі-продажу жилого будинку із господарчими спорудами по вул.М.Гумільова (ІДербакова) №3 в м. Одесі, укладений 04.05.2005 року між нею та [PERSON] недійсним. Позивач вказує, що договір укладений нею внаслідок помилки, що мала місце з боку продавця [PERSON], просить визнати його недійсним, а також визнати, що між нею та відповідачем [PERSON] 04.05.2005 року фактично укладений договір довічного утримання, за яким [PERSON] набула право власності на зазначений будинок. При цьому позивач посилається на те, що відповідачка ввела її в оману, в зв*язку з чим позивач думала, що підписує договір довічного утримання, про що також свідчила поведінка відповідачки, яка доглядала за нею, купувала ліки та таке інше, виконуючи таким чином договір довічного утримання, крім того істотні умови договору купівлі-продажу відсутні та не виконані, оскільки позивач разом зі своїм сином - третьою особою [PERSON] продовжують проживати в спірному будинку, тобто нерухоме майно позивач фактично не передала, а відповідач не прийняла та не вступила в його володіння та користування, крім того не відбулася і передача грошей за отримане у власність майно, натомість були виконані усі істотні умови договору довічного утримання, у зв*язку з чим позивач змушена звернутись до суду за захистом своїх прав. В судовому засіданні позивач та її представник підтримали уточнені вимоги та просять задовольнити позов у повному обсязі. Відповідач та її представник в судовому засіданні первісний та уточнений позов не визнали, заперечували проти його задоволення, надали суду письмові заперечення, в яких просять в задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовити у повному обсязі, мотивуючи це тим, що позивач є рідною тіткою відповідачки і в 2005 році вона звернулася до [PERSON] з проханням купити її будинок, оскільки їй потрібні були гроші на лікування сина від алкоголізму, на що відповідач погодилась, в результаті чого вони уклали договір купівлі-продажу спірного будинку, [PERSON] передала позивачці гроші, тільки після того, як нотаріус з*ясувала, що [PERSON] розуміє, що укладає договір купівлі- продажу і добровільно бажає це зробити, вона посвідчила цей договір. Після укладення договору відповідач та її чоловік здійснили дії по благоустрою їх власності, а саме: провели каналізацію, здійснили газифікацію. Що ж стосується проживання позивача у спірному будинку на цей час, відповідач пояснила, що це її добра воля, оскільки позивач є її родичкою та є людиною похилого віку. Представник третьої особи [PERSON]М - [PERSON] не заперечувала і проти задоволення позову, та звернулась до суду із самостійними позовними вимогами [PERSON] до [PERSON] та [PERSON]Д,, в яких просить поновити строк оскарження договору купівлі-продажу жилого будинку по вул. М.Гумільова (Щербакова) №3 в м. Одесі, який укладено між [PERSON], як продавцем, та [PERSON], як покупцем, визнати удаваним зазначений договір купівлі-продажу спірного будинку та визнати укладеним договір довічного утримання, укладений між [PERSON], як відчужувателем, та [PERSON], як набувачем. [PERSON] та її представник в судовому засіданні не заперечували проти задоволення позову третьої особи із самостійними вимогами. [PERSON] та її представник позов третьої особи із самостійними вимогами не визнали, просили відмовити у його задоволенні з тих самих підстав, що і в позові [PERSON] Вислухавши [PERSON], її представника [PERSON], [PERSON], її представника [PERSON], представника третьої особи із самостійними вимогами [PERSON] - [PERSON], свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, 4 травня 2005 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку, згідно якого [PERSON] продала житловий будинок з господарчими спорудами, що знаходиться в м. Одесі по вул. М.Гумільова (колишня вул. Щербакова) під №3, який належав їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Третьою Одеською державною нотаріальною конторою 14.06.1979 року за реєстровим №3-3493, зареєстрованого в ОМБТІ в книзі 1-35 за №1865, а [PERSON] його купила за 10569,00 гривень, договір купівлі-продажу посвідчено 04.05.2005 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] /а.с.29-30/. Після придбання зазначеного будинку [PERSON] зареєструвала право власності на нерухоме майно в КП «ОМБТІ та РОН» 2.06.2005 року. Згідно ст. 334 ч.4 ЦК України якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації. Доводи [PERSON] та її представника стосовно того, що істотні умови договору купівлі-продажу відсутні та не виконані, оскільки [PERSON] разом з сином [PERSON] продовжують проживати в спірному будинку, так як фактична передача майна у власність не відбулася, є безпідставними та не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Крім того, судом встановлено, що відповідач [PERSON] зі своїм нині покійним чоловіком після придбання у позивача спірного будинку, здійснили дії з його благоустрою, а саме провели каналізацію та газифікацію, проти чого позивач [PERSON], її представник та представник третьої особи із самостійними вимогами [PERSON], не заперечували, цей факт також підтверджується актом підключення до мереж каналізації від 31.10.2006 року та актом ТОВ «Трубочист» від 08.06.2006 року /а.с.54, 65-71/, з яких вбачається, що замовниками цих послуг по проведенню каналізації та газифікації є [PERSON] Також була здійснена приватизація земельної ділянки, розташованої за адресою: м.Одеса, вул..М.Гумільова, 3, на ім*я [PERSON], що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку Серії ЯЕ №65581 Овід 20.11.2007 року /а.с.50/. Що ж стосується стверджень [PERSON] та її представника стосовно того, що правочин було вчинено під впливом помилки, стаття 229 ЦК України встановлює, що істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов*язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Помилка щодо мотивів правочину не має істотного значення, крім випадків, встановлених законом. У разі визнання правочину недійсним особа, яка помилилася в результаті її власного недбальства, зобов*язана відшкодувати другій стороні завдані їй збитки. Свідки, допитані у судовому засіданні підтвердили факт укладення договору купівлі-продажу, а не договору довічного утримання, а свідок [PERSON] навіть була присутня при укладенні вказаного договору. Крім того, свідки позивача [PERSON] - [PERSON] та [PERSON]ї. в судовому засіданні вказували на те, що позивач [PERSON], не дивлячись на свій похилий вік, добре розуміє значення своїх дій і орієнтується в тому, що вона робить, тому суд вважає доводи позивача відносно того, що вона не розуміла який договір підписує, надуманими. Таким чином, [PERSON] на підставі ст. 328 ЦК України, яка встановлює підстави для набуття права власності, правомірно набула право власності на спірний будинок, оскільки при укладенні договору купівлі-продажу житлового будинку було дотримано усіх вимог законодавства відносно дійсності правочину. Так, сторонами договору, які мають необхідний обсяг цивільної дієздатності, на підставі вільного волевиявлення, вчинено правочин у нотаріальній формі, спрямований на реальне настання правових наслідків, який не суперечить цивільному кодексу, іншим законам, а також моральним засадам суспільства. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON], а також третьої особи із самостійними вимогами [PERSON], є необгрунтованими та не доведеними. Так, [PERSON] та [PERSON] не надано жодних доказів на підтвердження своїх вимог. Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Крім того, з урахуванням викладених обставин та досліджених в судовому засіданні доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що договір купівлі- продажу укладений 4.05.2005 року між [PERSON] та [PERSON] відповідає загальним вимогам, додержання яких є необхідним для чинності правочину. За таких обставин, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовів [PERSON] та [PERSON] слід відмовити.

Outcome: dismissed