overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та пояснила суду, що від шлюбу з відповідачем має неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], на утримання якої відповідач добровільно виділяти грошові кошти не бажає, тому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечує проти стягнення з нього на корить позивачки аліментів на утримання доньки [PERSON] у розмірі 1/3 частини усіх його видів доходу (заробітку) щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Судом встановлено, сторони з 18.05.1996 року по 06.12.2007 рік перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження якої батьком записаний відповідач [PERSON]. Неповнолітня дитина проживає разом з матірю позивачкою по справі та знаходиться на її утриманні, а відповідач від утримання дитини ухиляється, в добровільному порядку виділяти грошові кошти на дитину відмовляється. Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до вимог ст. 182 СК України, при призначенні розміру аліментів, суд враховує розмір установленого законодавством прожиткового мінімуму, який повинні забезпечувати дитині обидва батьки, стан здоров'я і матеріальне становище позивачки, яка не працює і самостійно утримує неповнолітню дитину, матеріальний стан відповідача, який має постійне місце роботи у ТОВ «Міські телемережі», отримує стабільний та регулярний заробіток та з якого стягнень по іншим виконавчим листам не проводиться, а також інші істотні обставини в справі. На підставі викладеного, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача [PERSON] аліментів на користь позивачки [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки у розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходів), але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В судовому засіданні позивач позов підтримала, просила шлюб розірвати, миритися не бажає, вважає відновлення подружніх стосунків, подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу неможливими. Послалася на те, що з відповідачем у неї подружнє життя не склалося через несумісність характерів, втрати поваги один до одного, на даний час подружніх стосунків не підтримують, спільних дітей не мають, спору про спільне майно не мають. Відповідач у судовому засіданні позов визнав повністю, також вважає неможливим збереження сімї та шлюбу, не заперечує проти розірвання шлюбу. Подружніх стосунків не підтримують. Позивач та відповідач спільних дітей не мають, спору про майно не мають. Суд, заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 3 лютого 2010 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, а тому, збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам подружжя та моральним засадам суспільства. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сімя розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, та суперечить інтересам позивача, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-25 00:00:00

[PERSON]. звернулася до Чугуївського міського суду Харківської області з вищезазначеним позовом. В обґрунтуванні свого позову позивачка вказала, що 03.04.2008 року померла її мати [PERSON], після смерті якої залишилася спадщина у вигляді житлового будинку №92 по вул. Жовтневій в с. Коробочкіно, Чугуївського району Харківської області. 19.04.1995 року [PERSON] склала заповіт, згідно якого вона заповідала їй частину будинку, яка знаходиться в с. Коробочкіне Чугуївського району Харківської області по вул. Жовтневій,92. На теперішній час заповіт не змінено не скасовано. Її матері належала ? частина вищевказаного житлового будинку. Інша половина належить [PERSON] Позивачка просять розглядати справу у її відсутності, позов підтримала. Відповідач проти позову не заперечує, просить розглядати справу у відсутності представника Коробочкинської сільської ради Чугуївського району Харківської області. Суд, вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін та ухвалити рішення за наявними в матеріалах справи доказами. Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить позов таким, що підлягає задоволенню за таких обставин. Матеріалами справи встановлено, що 03.04.2008 року померла мати позивачки [PERSON] Після її смерті залишилася ? частина житлового будинку №92 по вул. Жовтневій в с. Коробочкіно, Чугуївського району Харківської області, яка належить [PERSON] та зареєстрована в погосподарській книзі Коробочкінської сільської ради Чугуївського району Харківської області під реєстровим №49. ? частина вищезазначеного житлового будинку належить [PERSON] Належну їй частину вищезазначеного житлового будинку [PERSON] заповідала [PERSON]І, що підтверджується заповітом посвідченим 19.04.1995 року Коробочкінською сільською радою Чугуївського району Харківської області за реєстром №15, який не змінено та не відмінено. Позивачка спадкове майно прийняла шляхом подачі заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори, але не оформила своїх спадкових прав, оскільки в чугуївському МБТІ не зареєстроване право власності на спадковий будинок. На підставі наведеного, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню як такі, що знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення боргу з відповідача і доводи мотивує тим, що відповідач мешкає в квартирі [ADDRESS] і позивач надає відповідачу послуги по опаленню житлового приміщення, відповідач від послуг не відмовився, але постійно порушує строки оплати за теплову енергію і станом на 01.04.2010 року борг складає 8241 гривню 87 копійок яку позивач і просить стягнути з відповідача. У судовому засіданні представник позивача підтвердила позов і просила стягнути з відповідача борг в сумі 8241 гривню 87 копійок і судові витрати в сумі 30 гривень на ІТЗ. Відповідач в судове засідання не з*явився, про день і час розгляду справи повідомлявся належним чином, что підтверджується актом про вручення судової повістки, суд не інформував про причину неявки, тому причину його неявки суд визнав неповажною, що є наявним в матеріалах справи. Суд, заслухавши думку представника позивача, яка не заперечувала проти заочного розгляду справи, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали цивільної справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідач мешкає в квартирі [ADDRESS] троїцьке, Волноваського району, Донецької області, що підтверджується довідкою № 341 від 11.02.2010 року, яка є наявною в матеріалах справи, і позивач надає відповідачу послуги по опаленню житлового приміщення, а відповідач щомісяця повинен платити за отримані послуги згідно зі ст.ст. 64,67,68,191 ЖК України. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов*язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК та інших нормативних актів цивільного законодавства. Відповідач від послуг не відмовився, але самоусунувся від оплати за отримані послуги і борг з 1.12.2001 року і по 01.02.2010 року складає 8241 гривню 87 копійок, що підтвержується витягом з особистого рахунка відповідача, що свідчить про те, що відповідач причинив позивачеві шкоду на суму 8241 гривню 87 копійок і згідно зі ст.1166 ЦК України позов підлягає задоволенню. Відповідач відповідно до вимог ст.267 ч.3 ЦК України з заявою до суду не звертався. Згідно зі ст.88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача і судові витрати за ІТЗ в суммі 30 гривень і на користь держави судовий збір у розмірі 51 гривна. На підставі ст. 64, 67,68,191 ЖК України, ст.ст. 526, 1166 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення боргу з відповідачів і доводи мотивує тим, шо відповідачі зареєстровані та мешкають в квартирі [ADDRESS] і позивач надає відповідачам послуги по опаленню житлового приміщення, відповідачі від послуг не відмовилися, aлe постійно порушують строки оплати за теплову енергію і станом на 01.04.2010 року борг складає 7769 гривень 71 копійку яку позивач і просить стягнути з відповідачів солідарно, та судові витрати. В судовому засіданні представник позивача підтвердила позов і просила стягнути з відповідачів солідарно 7769 гривень 77 копійок і судові витрати в сумі 30 гривень. Відповідачі в судове засідання не з*явилися про день і час розгляду справи були повідомлені належним чином, що підтверджується актом про отримання судових повісток, про причину неявки суд не інформували, тому причину їх неявки суд визнав неповажною. Суд, заслухав думку представника позивача, яка не заперечувала проти заочного розгляду справи, ухвалює рішення при заочному справи, що відповідає положенням ст.. 224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідачі зареєстровані і мешкають в квартирі [ADDRESS], що підтверджується довідкою № 345 від 11.02.2010 року, виданою Новотроїцькою селищною радою, яка є наявною у справі. Позивач надає відповідачам послуги по опаленню житлового приміщення, а відповідачі щомісяця повинні платити за отримані послуги згідно зі ст.ст. 64, 67, 68,191 ЖК України. Згідно зі ст.6526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК та інших нормативних актів цивільного законодавства. Відповідачі від послуг не відмовилися, але самоусунулися від оплати за отримані послуги і борг з 1.12.2005 року і по 1.04.2010 року складає 7769 гривень 71 копійку, що підтверджується витягом з особистого рахунка відповідачів, який є наявним у справі Враховуючи, що відповідачі причинили позивачу матеріальну шкоду і відповідно до вимог статті 1166 ЦК України позов підлягає задоволенню. Відповідачі відповідно до вимог ст. 267 ч.3 ЦК України з заявою до суду не зверталися. Згідно зі ст..88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача і судові витрати за ІТЗ в сумі 30 гривень і на користь держави судовий збір у розмірі 51 гривня. На підставі ст64, 67, 68, 191 ЖК України, ст.ст. 526, 1166 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-25 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення 9374,86 гривень і свої доводи мотивує тим, що відповідач машкає в будинку, розташованому в будинку № 49 по вул..Горького в с.Дмитрівка Волноваського району, Донецької області, і при перевірці працівниками Волноваського РЕМ було виявлене порушення правил користування ел.енергією змонтована розетка зі схованим електричним дротом, мимо прибору лічильника ел.енергії, про що було складено акт № 084287 від 08.10.2006 року, і було зроблено розрахунок заподіяної шкоди яка складає 9374,86 гривень, і просить стягнути з відповідача причинену шкоду. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтвердила. Відповідачка у судове засідання не з*явилася, про день і час розгляду справи була повідомлена належним чином, що підтверджується розпискою про вручення судової повістки, про причину неявки суд не інформувала, тому причину неявки суд визнав неповажною, що є наявною в матеріалах справи. Суд з*ясувавши думку представника позивача, яка не заперечувала проти заочного розгляду справи, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенню ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, по наступних підставах. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. У виконання Указу Президента України від 19.06. 1995 року "Про забезпечення керування майном, що знаходиться в загальнодержавній власності, у процесі приватизації і на підставі постанови КМ України від 03.06. 1999 року № - 951 і протоколу передачі повноважень по керуванню державними корпоративними правами №- 6 від 18.08.1999 року Міністерству енергетики України передані суспільства, що входять до складу Міненерго в тому числі і ВАТ "Донецькобленерго", а на підставі завдання по керуванню державними корпоративними правами, затвердженими наказом Національного агентства по керуванню державними корпоративними правами від 17.08. 1999року №-208 на Міністерство енергетики України покладені обов'язки по забезпеченню зборів засобів по оплаті за спожиту електроенергію, тому позивач відповідно до вимог робить контроль і збір засобів по оплаті за спожиту електроенергію. З акту № 084287 від 08.10.2009 року випливає, що працівниками Волноваського РЕМ виявлене порушення "Правил користування електроенергією»,- змонтована розетка зі скритим електричним дротом, мимо прибору ел.лічильника, про що було складено акт, зроблений розрахунок збитків нанесених позивачеві, склав 9374 гривні 86 копійок, що також є наявним в матеріалах справи. Відповідачка заперечень на позов не надала, що свідчить про те, що заподіяну шкоду визнала. З огляду на те, що відповідачка заподіяла позивачеві матеріальну шкоду, тому у відповідності зі ст. 1166 ЦК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача 9374 гривні 86 копійок. Підлягає стягненню з відповідача згідно зі ст. 88 ЦПК України на користь позивача и судовий збір в сумі 93 гривні 75 копійок і на ІТЗ 30 гривень. На підставі ст. 1166 ГК України і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-25 00:00:00

18.01.2008 р. КЖП № 14 звернулося до суду з позовом до [PERSON] яким просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою №1, будинку №12 по вул. Ризька в м. Кривому Розі. Позивач вказує, що [PERSON] 03.08.2006р. працевлаштувався в КЖП № 14 на посаду слюсаря - сантехника, а на підставі тимчасового ордеру отримав службове приміщення та зареєстровався за адресою [INFO]. 01.08.2007р. згідно наказу №174а від 30.09.2007 р. [PERSON] за власним бажанням звільнився з підприємства не звільнивши квартиру та не передав службовий ордер до КЖП № 14. Згідно акту від 04.11.2010р. затвердженого КЖП №14 при обстежені житла, виявлено, що житло знаходиться в технічно справному стані. Відповідач залишив власні речі, в зв'язку з тим, що виїхав до м. Київ працювати, за вказаною адресою не проживає. Точне місцезнаходження [PERSON] не відоме. КЖП № 14 просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловою площею, оскільки відповідач не проживає в квартирі понад 6-х місяців. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про підтримання позову, розгляд справи у свою відсутність та згоду на заочний порядок розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, через житловий орган за місцем реєстрації згідно ст.76 ч.З ЦПК України, оскільки відповідач за місцем реєстрації не проживає. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що в порядку заочного провадження зі згоди позивача відповідно до ст.124 ЖК України в задоволенні позову слід відмовити. Судом встановлено що квартира [ADDRESS] є службовим жилим приміщенням в якому мешкав та зареєстрований колишній робітник КЖП №14 [PERSON] згідно ордеру від 22.03.2007р. а.с.5 та довідки а.с.4. 01.08.2007р.. Згідно наказу №174а від 30.09.2007 р. а.с. 6 [PERSON] за власним бажанням звільнився з підприємства. Згідно акту від 27.11.2007р. затвердженого КЖП №14 а.с. 7 при обстежені житла, виявлено, що житло знаходиться в технічно справному стані. Відповідач залишив власні речі, в зв'язку з тим, що виїхав до м. Київ працювати, за вказаною адресою не проживає. Точне місцезнаходження [PERSON] не відоме. Згідно ст. 71 ЖК України на яку посилається позивач, передбачено збереження жилого приміщення за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Як встановлено відповідач [PERSON] не є наймачем жилого приміщення, підляг;: виселенню з жилого приміщення з підстав передбачених ст. 124 ЖК України. Таким чино позов суперечить Закону задоволенню не підлягає. На підставі ст.124 ЖК України,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-25 00:00:00

Позивачка звернулася в суд із позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] мотивуючи тим, що 21.06.2008 року зареєструвала шлюб з відповідачем . Від шлюбу у них народилася дочка Оксана, 24.10.2008 р. спільне сімейне проживання з відповідачем стало не можливим через те, що у них різні характери та погляди на життя в результаті чого в сім»ї виникали сварки та скандали, шлюб носить формальний характер, а тому вважає, що подальше спільне сімейне проживання з відповідачем є недоцільним і перебувати в формальному шлюбі вона не бажає. Позивачка судовому засіданні позов підтримала повністю, просила шлюб розірвати, дочку [PERSON], залишити проживати біля неї. Відповідач проти позову не заперечує, згідний на розірвання шлюбу та залишення сина проживати біля позивачки . Суд вислухавши позивачку, дослідивши і перевіривши зібрані докази приходить до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення оскільки сторони однією сімєю не живуть, миритися не бажають, а подальше збереження сімї суперечить їхнім інтересам. Тому суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-25 00:00:00

Шлюб між сторонами зареєстрований 07 травня 1995 року Доброводівською сільською радою Збаразького району Тернопільської області, актовий запис № 6. У шлюбі є дитина: [PERSON], [INFO]. Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що протягом спільного життя у сторін почали виникати непорозуміння, суперечки і сварки. На грунті зловживання відповідачем спиртними напоями та взаємної неприязні сторони припинили подружні стосунки. Сім'я в даний час існує формально, сторони проживають роздільно одна від одного, а тому позивачка не бажає надалі залишатися в шлюбі. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала і просила суд розірвати шлюб. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав і просив шлюб з позивачкою розірвати. Відповідно до вимог ст.111 СК України суд вживав заходів щодо примирення подружжя. Суд, перевіривши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін та дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає до задоволення. Так, в судовому засіданні встановлено, що призначений судом строк для примирення сторін позитивних результатів не дав, сторони втратили повагу один до одного як подружжя і їх подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки. За вказаних обставин суд вважає, що сімя фактично розпалася, зберегти її немає можливості, шлюб носить формальний характер і його слід розірвати. На підставі наведеного та ст.ст.104, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений з [PERSON] 22 вересня 2006 року. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що подружнє життя з відповідачкою не склалося, оскільки немає взаємоповаги та розуміння один до одного. Сімя існує лише формально. В судове засідання позивач не з»явився, але до судового засідання надав заяву, в якій позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Також просить розглянути справу за його відсутністю. Відповідачка в судове засідання не зявилась, про час і місце судового засідання повідомлялась належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про отримання нею судової повістки, суд про причини неявки не повідомила. Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, оскільки від відповідачки, яка була належним чином повідомлена про дату судового засідання, не надійшло повідомлення про причини неявки, а позивач не заперечує проти такого розгляду. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав. Судовим розглядом з'ясовано, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 22 вересня 2006 року ( а.с. 5). Із матеріалів справи вбачається, що подружжя не створило міцної і дружної сім'ї, між ними склалися неприязні відносини, що призвело до втрати почуттів поваги, розуміння і любові. Шлюбно сімейні відносини між сторонами припинені. Оцінюючи викладене, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, оскільки суперечить інтересам сторін. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне покласти на відповідача витрати, пов'язані з реєстрацією розірвання шлюбу в органах РАЦС. На підставі викладеного,

Outcome: approved