Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до Красилівського районного суду з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо- транспортної пригоди. В обгрунтування позовних вимог, які він підтримав в судовому засіданні, пояснив, що 30 жовтня 2009 року близько 9 години на авто дорозі Житомир-Чернівці-Тереблече в с. Мотрунки Красилівського району Хмельницької області [PERSON], керуючи власним автомобілем „ШевролетАвео, реєстраційний номер [NUMBER], перетнувши суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1., виїхав на зустрічну смугу руху, по якій, керуючи власним автомобілем „КАМАЗ -55102, реєстраційний номер [NUMBER], з причепом СЗАП 8527, реєстраційний номер [NUMBER], що були завантажені цукровим буряком, рухався він, де вчинив зіткнення з його автомобілем, від чого останній разом з причепом, збивши тросову огорожу і порвавши загороджувальні троси, злетів у кювет. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди належний йому автомобіль та причіп отримав механічні пошкодження, а йому були завдані легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад його здоров'я, в звязку з чим йому була заподіяна матеріальна та моральна шкода. На підставі викладеного позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь 186512,31 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної пошкодженням автомобіля та причепа, витрат , повязаних із їх зберіганням на стоянці, витрат на придбання лікарських засобів, та в рахунок відшкодування моральної шкоди - 10000 гривень. Відповідач, посилаючись на недоведеність його вини у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, з якої випливають заявлені у справі вимоги, неможливості визначення розміру заподіяної позивачеві шкоди та відсутність документів, що підтверджували б розмір витрат на лікування [PERSON], позов не визнав. Вислухавши пояснення сторін та їх представників, допитавши свідків та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 30.10.2009 року мала місце дорожньо-транспортна пригода. Близько 9 години на автодорозі Житомир-Чернівці-Тереблече в с.Мотрунки Красилівського району Хмельницької області [PERSON], керуючи власним автомобілем „ШевролетАвео, реєстраційний номер [NUMBER], у порушення вимог пунктів 10.1,11.2,12.3,13.1, вимог лінії горизонтальної розмітки 1.1 Правил дорожнього руху, вибрав невірну швидкість руху в населеному пункті, перетнувши суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1., виїхав на зустрічну смугу руху, по якій, керуючи власним автомобілем „КАМАЗ -55102, реєстраційний номер 516- 56 ХМ, з причепом СЗАП 8527, реєстраційний номер [NUMBER], що були завантажені цукровим буряком, рухався позивач, де допустив зіткнення з ним, від чого автомобіль „КАМАЗ з причепом, збивши тросову огорожу і порвавши загороджувальні троси, злетіли у кювет. Зазначені фактичні обставини справи, а також наявність вини водія [PERSON] в вчинені ДТП, підтверджуються поясненнями позивача, свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], сукупністю письмових доказів, наявних у матеріалі №1201 про відмову в порушенні кримінальної справи по факту даної ДТП, ЖРЗП № 1489 від 30.10.2009 року, постановою судді 2 Косівського районного суду Івано- Франківської області від 01.03.2010 року про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, якою справа провадженням закрита з нереабілітуючої підстави - у звязку зі збігом строку притягнення відповідача до адміністративної відповідальності, та не спростовуються іншими доказами. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди належний позивачеві автомобіль „КАМАЗ - 55102, реєстраційний номер [NUMBER], та причіп СЗАП 8527. реєстраційний номер [NUMBER], отримали механічні пошкодження, внаслідок чого [PERSON] було завдано матеріальної шкоди, розмір якої згідно висновку про експертну оцінку від 24.11.2009 року № 27 прирівняний до залишкової вартості автомобіля на час його пошкодження, оскільки вартість ремонту значно перевищувала його ринкову вартість, склав: автомобіля „КАМАЗ - 169356 гривень; причепа - 2980 гривень. Також з акту судово-медичного дослідження №117 від 21.12.2009 року вбачається, що під час дорожньо-транспортної пригоди позивач, який керував автомобілем, отримав тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку, забійної рани лівої нижньої повіки, рани лівої половини обличчя на рівні акулової дуги, забійної рани лобної ділянки голови, підконьюктивних крововиливів, забою лівого колінного суглобу, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров'я. Аналізуючи виниклі між сторонами правовідносини, суд доходить висновку про те, що вони врегульовані положеннями ст. ст. 1167, 1187, 1188, 1192 ЦК України. Так, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є зокрема діяльність, повязана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Статтею 1188 ЦК України визначений порядок відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок взаємодії декількох джерел підвищеної небезпеки, відповідно до якого шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ст. 1192 ЦК України суд з урахуванням фактичних обставин справи може за вибором потерпілого зобовязати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати у повному обсязі завдані збитки, розмір який визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, окремо зазначених в законі. Враховуючи, що спірна ДТП сталася з вини відповідача [PERSON], що керував власним автомобілем, суд доходить висновку про обгрунтованість позову в частині стягнення з нього на користь позивача суми у розмірі 172601 гривень у відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної пошкодження автомобіля, причепа та витратами за зберігання автомобіля на стоянці. При цьому суд вважає необхідним зобовязати позивача [PERSON] після відшкодування збитків зняти з реєстрації і передати [PERSON] пошкоджений автомобіль КАМАЗ, оскільки вказаний автомобіль хоча і не може бути використаний за призначенням, однак має певну цінність. Позовні вимоги в частині відшкодування витрат на лікування задоволенню не підлягають, так як в судовому засіданні вони не були підтверджені належними доказами. Вирішуючи питання про обґрунтованість позову в частині відшкодування моральної шкоди, суд приходить до наступного. Не викликає сумнівів, що внаслідок спірної ДТП позивачеві була заподіяна моральна шкода, що виразилася у фізичних стражданнях від отриманих травм, стражданнях та переживаннях, а також життєвих незручностях, пов'язаних з пошкодженням і неможливістю експлуатації належного йому автомобіля, втратами матеріального характеру, необхідністю докладання додаткових зусиль для організації свого життя, у тому числі для пошуку нової роботи, оскільки за відсутності автомобіля він, як приватний підприємець, вже не має можливості займатися наданням послуг по перевезенню з вантажів та одержувати за це кошти на прожиття, звернення до суду за захистом свого права, природною негативною реакцією на неправомірні дії щодо нього. Враховуючи характер та обсяг страждань, яких зазнав позивач, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, а також виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд для відшкодування [PERSON] визначає розмір моральної шкоди в сумі 10000 гривень. Суд не приймає до уваги твердження [PERSON] про відсутність його вини у зіткненні автомобіля під його керуванням з автомобілем позивача, вважає ці доводи надуманими, оскільки вони спростовуються сукупністю досліджених судом вищенаведених доказів, які узгоджуються між собою, не протирічать один одному та безпосередньо вказують на те, що саме відповідач порушив Правила дорожнього руху України, внаслідок чого сталася дорожньо- транспортна пригода. Посилання відповідача на те, що огляд пошкодженого автомобіля позивача проводився за його відсутності суд також не бере до уваги, оскільки для огляду автомобіля „КАМАЗ та причепа [PERSON] викликався телеграмою, але за викликом не з'явився. Будь-які обставини, що обєктивно ставили б під сумнів правильність висновку спеціаліста, викладеного в звіті №27 про експертну оцінку визначення матеріального збитку від 24.11.2009 року, ним наведені не були. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати у справі покладаються на сторону, проти якої постановлене рішення, пропорційно розміру задоволеної частини позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial