Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просила усунути його від права спадкування за законом після смерті 12 червня 2009 року [PERSON]; встановити факт, що вона постійно проживала з [PERSON] на день відкриття спадщини 12 червня 2009 року; визнати за нею право власності на ? частину квартири 74 по Фесенківському вїзду,8 в м. Харкові в порядку спадкування за законом після смерті 12 червня 2009 року [PERSON]. В обґрунтування свого позову [PERSON] посилалася на те, що 12 червня 2009 року помер її рідний брат [PERSON] . Після його смерті залишилась спадщина у вигляді ? частини квартири 74 по Фесенківському вїзду, 8 в м. Харкові. ? частини зазначеної квартири належить їй. З 1996 року [PERSON] перебував на обліку в районній поліклініці у звязку з хворобою на панкреотіт, з 2002 року він хворів на туберкульоз, а з 2008 року на цукровий діабет 11 ступеню, був залежний від інсуліну. У звязку з наявністю у [PERSON] тяжких захворювань він потребував постійного догляду. [PERSON] не працював, пенсію не отримував та знаходився на її повному утриманні. Син померлого [PERSON] - [PERSON] знав про тяжкі захворювання батька, його тяжке матеріальне становище, однак матеріальної допомоги йому не надавав, морально не підтримував, не доглядав батька, хоча він неодноразово просив у нього допомоги. Позивач вважає, що відповідач навмисно ухилявся він надання допомоги своєму батькові. При усуненні від спадкування [PERSON] вона має право на спадкування як спадкоємець другої черги. У судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник адвокат [PERSON] підтримали позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] проти позову [PERSON] заперечували, посилаючись на те, що [PERSON] надавав своєму батькові допомогу одежею, на утримання батька давав гроші позивачці. Крім того, його батько мав нерегулярний заробіток, чергував у підїзді. [PERSON] у безпорадному стані не перебував. Від надання батькові допомоги він не ухилявся. Суд, заслухавши пояснення сторін, їх представників, свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що 12 червня 2009 року в м.Харкові помер [PERSON], у віці 51 року / а.с.7/. Після смерті [PERSON] залишилася спадщина- ? частини квартири №74 будинку 8 по Фесенківському вїзду в м.Харкові / а.с.6,8/. Спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] є його син [PERSON], який у встановлений законом строк звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. [PERSON] визнала зазначені обставини. [PERSON]- сестра померлого [PERSON] є спадкоємцем другої черги/ а.с. 9-12/.До нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] вона не зверталась. Відповідно до ч.5 ст.1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Відповідно до п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року « Про судову практику у справах про спадкування» безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений її похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя. Вищезазначеною нормою закону передбачено, \~що ухилення особи від виконання обов'язку щодо утримання спадкодавця повинно бути пов'язане з винною поведінкою такої особи за умови, \~що спадкоємець усвідомлював свій обов'язок, \~але не вчиняв відносно цього необхідних дій. З пояснень допитаних у судовому засіданні свідків [PERSON],[PERSON] вбачається, що [PERSON] у безпорадному стані не перебував. Крім того, свідок [PERSON] пояснила, що зі слів [PERSON], яка є її подругою, їй відомо, що [PERSON] не доглядав за своїм батьком [PERSON], який хворів на діабет, туберкульоз, не надавав йому допомоги. Останній знаходився на утриманні [PERSON]. [PERSON] не працював, доходу не мав. Їй також відомо, що [PERSON] вживав алкогольні напої, лікувався в ЛТП, де його відвідував син. Свідок [PERSON], подруга позивача, пояснила, що [PERSON] хворів на діабет, туберкульоз, переніс операцію на підшлунковій залозі. За [PERSON] доглядала його сестра [PERSON], він знаходився на її утриманні. За життя [PERSON] їй скаржився, що його син не надає йому допомоги, не відвідує його, не забезпечує харчами. [PERSON] не повідомляв про те, чи звертався він до сина за допомогою. Їй також відомо, що [PERSON] вживав алкогольні напої, у звязку з чим не працював. Згідно з довідкою КУОЗ « Клінічна багато профільна лікарня №17 заводу ім. Малишева» №365 від 6.04.2010 року [PERSON] знаходився на лікуванні з 07.10.1994 року по 1.12.1994 року з приводу гострого гнійного панкреонекроза , разлитого фібринозно-гнійного перитоніту, зовнішнього свища підшлункової залози, тобто тяжкого життєпогрожуючого захворювання . Безпосередньо після операції був непрацездатним, не виключається, що він потребував медичного патронажу / а.с.33/. Відповідно до довідки КУОЗ «Міський клінічний протитуберкульозний диспансер №1» від 4.03.2010 року [PERSON] з лютого 2004 року перебував на обліку з приводу відкритої форми туберкульозу легень / а.с.34/. З довідки УПФУ в Комінтернівському районі м.Харкова від 11.02.2010 року вбачається, що [PERSON] не перебуває на обліку та жодних видів пенсії не отримує / а.с.32/. Судом також встановлено, що [PERSON] ніколи інвалідом не було визнано. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. З письмових доказів, пояснень допитаних у судовому засіданні свідків [PERSON],[PERSON] не вбачається, що [PERSON] перебував у безпорадному стані та потребував допомоги. Судом також встановлено, що [PERSON] ніколи інвалідом не було визнано. Доказів на підтвердження захворювання [PERSON] на цукровий діабет 11 ступеню позивачем не надано. Суд вважає, що позивачем також не доведено факт ухилення відповідача від надання допомоги своєму батькові [PERSON], а також те, що він мав можливість надавати таку допомогу. Судом встановлено, що померлий [PERSON] з позовом до свого сина [PERSON] про стягнення аліментів не звертався. Квитанції про сплату комунальних послуг за квартиру 74 будинку 8 по Фесенківському вїзду в м.Харкові не свідчать про те, що вони сплачувались саме позивачем та за її власні кошти / а.с.36-51/ Суд вважає за необхідне у задоволенні інших позовних вимог [PERSON] також відмовити, оскільки позивачем не надано суду доказів на підтвердження того, що вона постійно проживала з померлим на день відкриття спадщини та має право на спадкування за законом. Так судом встановлено, що позивач [PERSON] зареєстрована в квартирі №75 , а померлий [PERSON] був зареєстрований в квартирі №74 будинку 8 по Фесенківському вїзду в м.Харкові / а.с.35/. Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON],[PERSON] не підтвердили факт постійного сумісного проживання позивача з померлим на день відкриття спадщини. Суд вважає за необхідне на підставі ч.6 ст.154 ЦПК України скасувати заходи забезпечення позову , що вжиті ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 03 березня 2010 року та зняти арешт з квартири №74 будинку 8 по Фесенківському вїзду в м. Харкові. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed