Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання за ним права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом, в обґрунтування своїх вимог вказуючи на те, що являється спадкоємцем за заповітом після смерті свого батька [PERSON], померлого 23 травня 2009 року. За життя спадкодавця [PERSON] , останньому на праві власності належав жилий будинок з господарськими спорудами № 66, розташований по вул. Леніна в с. Новов»язівське Юр»ївського району на земельній ділянці, що надана для його обслуговування та ведення підсобного господарства, площею 0, 2215 га, яку [PERSON] придбав у відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] за договором купівлі - продажу земельної ділянки від 02.03.2004 року. Звернувшись до Юр»ївської державної нотаріальної контори за прийняттям спадщини в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] позивач отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спадкове майно у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями № 66, розташованого по вул. Леніна в с. Новов»язівське Юр»ївського району. Разом з тим, свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спадкове майно у вигляді земельної ділянки, на якій розташований даний жилий будинок, площею 0,2215 га, позивач не отримав по тим причинам, що право власності спадкодавця на вказану земельну ділянку не посвідчено державним актом на право власності на землю, відповідно до вимог ст. ст. 125, 126 Земельного Кодексу України, при цьому чому спадкодавець [PERSON] за життя не здійснив реєстрацію договору купівлі-продажу земельної ділянки в Юр»ївському районному відділі земельних ресурсів та не отримав державного акта на право власності на землю позивачеві не відомо. Посилаючись на ст. ст. 377, 1218 ЦК України позивач просив визнати за ним, як спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], право власності на земельну ділянку, площею 0,2215 га для обслуговування жилого будинку та ведення особистого підсобного господарства , розташовану за адресою - с. Ново»язівське, вул. Леніна, 66 Юр»ївського району Дніпропетровської області. В ході розгляду справи до участі у слуханні останньої в якості відповідача було залучено Новов»язівську сільську раду Юр»ївського району (ас.101) та замість Юр»ївського районного відділу земельних ресурсів залучено в якості третьої особи відділ Держкомзему у Юр»ївському районі (ас.102). В судове засідання позивач по справі [PERSON] не з»явився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутності, при цьому позовні вимоги підтримав повністю (ас. 134 ), судові витрати по справі просив залишити за ним ( ас.135). Відповідач по справі [PERSON] в судове засідання не з»явився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги визнав повністю (ас. ас. 38, 39, 57, 111 ). Відповідач по справі [PERSON] в судове засідання не з»явився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги визнав повністю (ас. 45 ). Відповідач по справі [PERSON] в судове засідання не з»явився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги визнав повністю (ас. 94 ). Відповідач по справі [PERSON] в судове засідання не з»явився, надав суду телефонограму про розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги визнав повністю (ас. 71 ). Відповідач по справі Новов»язівська сільська рада Юр»ївського району в судове засідання не з»явилися, надали суду заяву про розгляд справи в їх відсутності, позовні вимоги визнали повністю (ас. 126). Представник третьої особи по справі на стороні відповідачів без самостійних вимог відділу Держкомзему у Юр»ївському районі [PERSON] в судове засідання не з»явився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутності, проти позовних вимог не заперечував ( ас. ас.131, 132). Третя особа по справі на стороні відповідачів без самостійних вимог Юр»ївська державна нотаріальна контора в судове засідання не з»явилися, надали суду телефонограму про розгляд справи в їх відсутності, проти позовних вимог не заперечували (ас. 133). Суд знаходить можливим розглянути дану справу у відсутності не з»явившихся осіб по справі на підставі наявних у ній письмових матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Дослідивши письмові матеріали справи, суд знаходить встановленими наступні обставини: - згідно копії свідоцтва про смерть , серія 1-КИ № 263265 від 25.05.2009 року (ас.5), батько позивача [PERSON] помер 23 травня 2009 року. За життя [PERSON] склав заповіт, яким все своє майно де б воно не було і в чому б воно не заключалось і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті по закону і на що він матиме право заповідав своєму синові [PERSON], що підтверджено в судовому засіданні копією дубліката заповіту (ас .4 ). Після смерті батька позивач звернувся до Юр»ївської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом, при цьому 02.12.2009 року отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спадкове майно у вигляді жилого будинку з господарськими будівлями № 66, розташованого по вул. Леніна в с. Новов»язівське Юр»ївського району, власником якого і є в даний час (ас. ас. 6, 11, 12-17). Інших спадкоємців за заповітом в судовому засіданні не встановлено (ас. 10, 92 ). В судовому засіданні встановлено, що за життя батька позивача [PERSON], останнім за договором купівлі-продажу земельної ділянки від 02.03.2004 року, посвідченого державним нотаріусом Юр»ївської державної нотаріальної контори за реєстровим номером 246, була придбана у власність у відповідачів по справі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] земельна ділянка, розташована на території с. Новов»язівське Юр»ївського району для обслуговування житлового будинку та ведення підсобного господарства, площею 0,2215 га, яка належала продавцям на праві приватної власності, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серія 1У- ДП № 115004, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 139, та належала останнім на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом та за законом, посвідчених Юр»ївською державною нотаріальною конторою Дніпропетровської області 23.06.2003 року, реєстровий номер 422, 427 (ас. ас. 8,9,12,91,93). Відповідно до вимог ст. 182 ЦК України даний договір підлягав реєстрації в Юр»ївському районному відділі земельних ресурсів Дніпропетровської області. Також необхідно було здійснити державну реєстрацію права власності. Разом з тим , за життя [PERSON] не здійснив таку реєстрацію договору та не отримав Державного акта на право власності на придбану ним земельну ділянку за договором купівлі - продажу останньої, незважаючи на те, що з 2004 року фактично користувався та володів останньою. Відповідно до постанови про відмову у вчинені нотаріальної дії від 19.03.2010 року (ас. 26) позивачеві відмовлено в оформленні спадкових прав на спадкове майно у вигляді вищезазначеної земельної ділянки, з огляду на те, що у спадкодавця відсутній правовстановлюючий документ на нерухоме майно, а зокрема Державний акт на земельну ділянку. З довідки наданою Павлоградським міським відділом Дніпропетровської регіональної філії державного підприємства » Центр ДЗК» № 84 від 16.07.2010 року (ас. 130), вбачається що до теперішнього часу спірна земельна ділянка обліковується за відповідачем по справі [PERSON]. Відповідно до ч.1 п. а ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі придбання за договором купівлі-продажу, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами. Відповідно до ст.ст. 125 , 126 ЗК України право власності на земельну ділянку виникає після одержання її власником документа, що посвідчує право власності на земельну ділянку, та його державної реєстрації, а зокрема Державного акта. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов»язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) , до інших осіб ( спадкоємців). Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. ст. 1218, 1225 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель і споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо її розмір не визначений заповітом. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. У випадку, коли спадкодавець склав заповіт, - до спадщини закликаються спадкоємці за заповітом. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред»явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Також спеціальне визнання судом права власності на майно необхідне тоді, коли щодо його належності у позивача відсутні правовстановлюючі документи. За ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов»язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обов»язковим, коли об»єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов»язковій державній реєстрації. Для підтвердження наявності спадкового майна, яке підлягає державній реєстрації та місця його знаходження, нотаріусу слід подати документ, що підтверджує право власності спадкодавця на майно з відміткою органу, що проводить реєстрацію, або реєстраційного посвідчення, яке є невід»ємною частиною правовстановлюючого документа. В свою чергу право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця лише з моменту державної реєстрації цього майна (ч. 2 ст. 1299 ЦК України). З огляду на положення ст. 1216 ЦК України (спадкуванням є перехід прав та обов»язків від фізичної особи, яка померла до спадкоємців), враховуючи, що до позивача перейшло право на земельну ділянку, придбану спадкодавцем за життя за договором купівлі продажу земельної ділянки, посвідченого нотаріально, відповідно до вимог діючого законодавства, але право власності на яку спадкодавцем за життя не було зареєстроване належним чином в органах, що здійснювали таку реєстрацію, суд знаходить, що питання належності цього майна має вирішуватися у судовому порядку, оскільки рішення суду буде правовстановлюючим документом для оформлення права власності на це майно. Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача ґрунтуються на вимогах діючого законодавства, при цьому суд знаходить, що останні підлягають задоволенню у повному обсязі, приймаючи до уваги, що спадкодавець придбав за життя земельну ділянку за договором купівлі - продажу останньої, оформленого належним чином та посвідченого нотаріально, при цьому фактично володів та користувався земельною ділянкою на правах власника , однак з невідомих позивачеві причин не здійснив державну реєстрацію прав власності на придбане за договором майно і в теперішній час, у зв»язку зі смертю , не може це здійснити. Відтак, право позивача підлягає захисту, шляхом визнання за ним права власності на належну спадкодавцю земельну ділянку, площею 0,2215 га, розташовану за адресою с. Новов»язівське вул. Леніна, 66 для обслуговування жилого будинку та ведення особистого підсобного господарства. Враховуючи волю позивача, суд знаходить можливим судові витрати залишити за останнім.

Outcome: approved