Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-28 00:00:00

11 червня 2010 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в Добропільському районі Донецької області про стягнення недоплачених сум державної допомоги відповідно до закону України «Про соціальний захист дітей війни» за 2007-2009 роки. В обґрунтування своїх вимог, позивач зазначив, що за ним визнано статус "Дитина війни", у зв'язку з чим він перебуває на обліку в УПФУ Добропільського району. Згідно Закону України "Про соціальний захист дітей війни", він має право на отримання щомісячної соціальної допомоги в розмірі ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком, яка фактично йому не нараховувалась. Позивач посилається на Рішення Конституційного Суду України № 6-пр/2007 від 9 липня 2007 р. та № 10-рп/2008 р. від 22 травня 2008 р., згідно яких визнано неконституційними норми статей Законів України Про державний бюджет України на 2007, 2008 роки, що стосується призупинення дії ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Відповідач відмовляється провести перерахунок та виплату передбаченої Законом зазначеної доплати до пенсії. Позивач просить суд зобов'язати відповідача нарахувати на його користь суму недоплаченої державної допомоги, як особі маючої статус «Дитина війни» за 2007-2009 роки. В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги та просив їх задовольнити. в Представник відповідача за дорученням - головний спеціаліст-юрисконсу.іьт відділу пенсійного забезпечення управління Пенсійного фонду України Добропільському районі Донецької області [PERSON], в судовому засіданні пр позову заперечувала та надала суду письмові заперечення. Просила у задоволенні позову відмовити. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, вивчивши письмові заперечення та інші матеріали справи, перевіривши доводи позивача, та заперечення представника відповідача, суд вважає що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Позивач відноситься до соціальної групи «Діти війни» відповідно до вимог ст. 1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», що підтверджується відміткою у посвідченні. Законом України "Про соціальний захист дітей війни» № 2195-IV від 18.11.2004, який набрав чинності з 01.01.2006, встановлено правовий статус дітей війни і визначено основи їх соціального захисту та гарантовано їх соціальну захищеність шляхом надання пільг і державної соціальної підтримки. Відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни» дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Тобто, позивач має право отримувати державну соціальну підтримку передбачену ст. 6 зазначеного Закону. З матеріалів справи вбачається, що позивач отримує надбавку до пенсі, -щомісячну державну соціальну допомогу, яку виплачує управління Пенсійного фонду України в м. Добропілля в розмірі 10 % з 01.01.2008 року по 31.03.2008 року в сумі \\1 грн., з 01.04.2008 року по червень 2008 року в сумі 48,10 грн., з 01.07.2008 року ю вересень 2008 року в сумі 48,20 грн., з 01 жовтня 2008 року в сумі 49,80 грн. довічно. Закон України від 19.12.2006 року № 489-V «Про державний бюджет України на 2007 рік», пунктом 12 статті 71 призупинив дію статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», але Конституційний суд України рішенням № 6-рп/2007 від 09 липня 2007 року визнав вказане положення таким, що не відповідає Конституції України. Відповідно до частини 2 статті 152 Конституції України закони, інші правові а :і або їх окремі положення, що визнанні неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним судом України рішення про їх неконституційність. Розглядаючи вимоги щодо стягнення допомоги за 2007 рік суд вважає, що пози .ч. має право на одержання державної соціальної допомоги в розмірі 30% мінімальної пеі ії за віком з 09 липня по 31 грудня 2007 року. За приписами абзацу 1 частини 5, частини 3 статті 62 Закону України "Про державний бюджет України на 2007 рік" № 489-V від 19 грудня 2006 року (у ред:ії Закону України від 15 березня 2007 року N 749-У, який набрав чинності 28 березня 2 її року) для визначення мінімального розміру пенсії за віком відповідно до абзацу пери; го частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсі, e страхування" для осіб, які втратили працездатність затверджений прожитковий Ліні л на одну особу в розрахунку на місяць: з 1 січня 2007 року - 380 грн., з 1 квітня 2007 р< -406 грн., з 1 жовтня 2007 року - 411 грн. Таким чином, для позивача розмір підвищені.;, э пенсії повинен був розраховуватися, виходячи із наведених розмірів. З приводу спірних правовідносин щодо недоотриманого підвищення до пен в розмірі 30% мінімальних пенсії за віком як дитині війни в 2008 році суд, вбачає насту . Підпунктом 2 пункту 41 розділу II Закону України «Про Державний бюд: т України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» ві. -З грудня 2007 року N 107-VI, що набрав чинності з 1 січня 2008 року, стаття 6 За. у України "Про соціальний захист дітей війни" викладена в новій редакції, а саме: "Діти війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів в і :. гарантії їх соціального захисту") до пенсії або щомісячного довічного грошо утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пеі виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників ві Ветеранам війни, які мають право на отримання підвищення до пенсії або щомісяч. з довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачує замість пенсії, відповідно до цього Закону та Закону України "Про статус ветеранів вій . гарантії їх соціального захисту" дане підвищення провадиться за їх вибором згі;. одним із законів". Зміни, внесені підпунктом 2 пункту 41 розділу II Закону України «Про Держ;.:; юджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» іули визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), гідно з Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року N 10-рп/2008. У казаному рішенні Конституційним судом України було зазначено, що положення Закону країни "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких аконодавчих актів України", визнані неконституційними, втрачають чинність з дня хваления Конституційним Судом України цього Рішення. Рішення Конституційного .уду України у цій справі має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції гри розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії хшожень Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення мін до деяких законодавчих актів України", визнаних неконституційними. Рішення Конституційного Суду України не мають зворотної сили, а закони, інші гравові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність і дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність. Таким чином, враховуючи особливість юридичних наслідків визнання -^конституційним нормативно-правового акту (яка проявляється в тому, що не підлягають астосуванню як такі, що втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом 'країни рішення про їх неконституційність) суд вважає, що рішення Конституційного Гуду України зворотної дії у часі не мають і не можуть у зв'язку з цим бути поширеними -:а правовідносини, які мали місце на час дії відповідної правової норми, до дня ухвалення чонституційним Судом України рішення про її неконституційність. Отже, враховуючи вищезазначене, суд вважає, що дії суб'єктів владних повноважень, жі були вчинені у відповідності до вимог законів, інших правових актів або їх окремих положень, до моменту визнання останніх неконституційними, є законними і такими, що зідповідають вимогам частини 2 статті 19 Конституції України. Отже, право позивача на нарахування в 2008 році відновилося з дня прийняття рішення Конституційним Судом України по справі N 10-рп/2008 від 22.05.2008, при дьому в тому правовому режимі, який існував до дня набрання сили змін, визнаних в подальшому неконституційними. Таким чином, нарахування в 2008 році підвищення в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком має бути вчинено з дня ухвалення вищевказаного рішення Конституційного Суду України, тобто з 22.05.2008, на підставі положень статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» у редакції, що діяла до 01.01.2008. З приводу спірних правовідносин щодо недоотриманого підвищення до пенсії як дитині війни в 2009 році суд, вважає що нарахування повинно було здійснюватись зідповідно до норм Закону України «Про соціальний захист дітей війни», в розмірі ЗО % мінімальної пенсії за віком з 01.01.2009 року по 31.12.2009 року з наступних підстав. Ст. 71 Закону України «Про державний бюджет України на 2009 рік» Кабінету Міністрів України надано право у 2009 році встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами. Названа норма передбачає встановлення в абсолютних сумах розмірів лише тих виплат, необхідним критерієм розрахунку яких є розмір мінімальної заробітної плати. Відповідно її дія не поширюється на спірні відносини, оскільки розмір зазначених соціальних виплат згідно із законом України «Про соціальний захист дітей війни» залежить від розміру мінімальної пенсії за віком. Отже, право позивача на нарахування за період з 01.01.2009 по 31.12.2009 року відновилося з дня прийняття рішення Конституційним Судом України по справі N ! 0-рп/2008 від 22.05.2008, але в межах при цьому в тому правовому режимі, який існував до дня набрання сили змін, визнаних в подальшому неконституційними. На час розгляду цієї справи у суді, розмір мінімальної пенсії за віком визначений лише ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове соціальне страхування» і згідно ієї норми мінімальна пенсія за віком дорівнює прожитковому мінімуму встановлене осіб, що втратили працездатність. Частиною 1 статті 54 Закону України „Про Державний бюджет України на 20С встановлений у 2009 році прожитковий мінімум на одну особу та для тих. відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, в розмірах, що у грудні 2008 року, Законом України „Про встановлення прожиткового мінімуму та мінімал заробітної плати" від 20 жовтня 2009 року № 1646-У1 встановлений прожитковий мі для осіб, які втратили працездатність з 01 листопада 2009 року у розмірі 573 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial