Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-24 00:00:00

Позивач відкрите акціонерне товариство «Райффайзен банк Аваль» звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що згідно кредитного договору №014/22/2140 від 18.09.2007 року відповідачу [PERSON] було надано споживчий кредит в сумі 15000грн., який він зобов'язався повернути до 18.09.2010 року з виплатою відсотків у розмірі 21,50%річних. За умовами договору [PERSON] зобов»язувався щомісячно до 15-го числа повертати кредитні кошти відповідно до графіку. В забезпечення належного виконання позичальником умов кредитного договору було укладено договір поруки від 18.09.2007р, згідно якого відповідач [PERSON] виступив поручителем відповідача [PERSON] і взяв на себе обов»язок відповідати солідарно по зобов'язанням перед банком. Однак відповідач [PERSON] взяті на себе зобов'язання не виконував належним чином з 15.04.2009р., тому станом на 05.10.2009 року він мав заборгованість по кредиту в сумі 20779грн.24коп., з яких непогашена сума кредиту складає 12036грн.04коп., несплачені відсотки 1950грн.89коп., 5399грн.97коп. пені за несвоєчасне повернення кредиту, та 1392грн.33коп. пені за несвоєчасну сплату відсотків. Просить стягнути з відповідачів солідарно на користь банку заборгованість за кредитним договором та судові витрати по справі в сумі 327грн.79коп. [PERSON] звернувся до суду із зустрічною позовною заявою до [PERSON] та ВАТ «Райффайзен банк Аваль» про визнання кредитного договору та договору поруки недійсними, вказавши, що з кредитним договором [PERSON] ніхто не знайомив, він з ним ознайомився після отримання ухвали суду про відкриття провадження та копій додатків до позову, договір складений з порушенням вимог законодавства, зокрема Закону України «Про захист прав споживачів», в частині зазначення особи позивача та її місцезнаходження, не зазначено мету видачі кредиту у такому великому розмірі, не викладений повний перелік витрат, пов»язаних із укладенням договору та видачею кредиту, а саме таких, як адміністративні витрати, витрати на страхування, юридичне оформлення, комісія за надання кредиту тощо, у кредитному договорі не повідомлено про можливість його дострокового розірвання та умови такого розірвання, відсутні відомості про несправедливі умови кредитування відповідно до вищевказаного закону, таким чином, не додержання банком вимог законодавства привело до порушення законних прав та інтересів поручителя, просить зустрічний позов задовольнити, а в задоволенні позову банку відмовити. В судовому засіданні представник позивача по первісному позову зустрічний позов не визнав, уточнив та збільшив розмір позовних вимог, пояснив, що 18.09.2007р. між ВАТ «Райффайзен банк Аваль», правонаступником якого на підставі п.1.3 Статуту є Публічне акціонерне товариство «Райффайзен банк Аваль», та [PERSON] був укладений кредитний договір №014/22/2140, на підставі якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 15000грн., відповідач прийняв на себе зобов»язання сплачувати проценти за користування кредитом в розмірі 21,50% річних та здійснювати повернення кредиту щомісячними платежами відповідно до графіку, який у зв»язку із помилкою в програмному забезпеченні роздрукувався під назвою Додаток 2, хоча повинен був бути Додаток 1. Додаток 1 взагалі відсутній і з позичальником не підписувався, це Типові тарифи банку на обслуговування позичальників фізичних осіб при наданні кредиту. Відповідач [PERSON] кредитні кошти в розмірі 15000грн. отримав готівкою через касу банку. 18.09.2007р. в забезпечення виконання зобов»язань за кредитним договором із [PERSON] був укладений договір поруки №014/22/2140 або 014/22/2140/1 (дріб 1 прибавляється в разі співпадання номерів договорів), поручитель [PERSON] відповідно до п.3.5 договору поруки прийняв на себе солідарні із позичальником зобов»язання, у випадку невиконання умов договору протягом п»яти днів з дати письмової вимоги банка здійснити виконання боргових зобов»язань. [PERSON] з 15 квітня 2008 року проценти за користування кредитом не сплачує, в зв»язку із чим виникла прострочена заборгованість 11707грн.96коп., з яких 5045грн.59коп. непогашена сума кредиту, 1738грн.20коп. непогашена сума відсотків, 4924грн.17коп. пеня за прострочення строків погашення відсотків та кредиту, п.6.6 та п.3.12 Кредитного договору передбачено право позивача вимагати дострокового погашення позичальником заборгованості у разі неналежного виконання умов договору, таке дострокове погашення повинно бути здійснене не пізніше 30 календарних днів з дня надіслання відповідного повідомлення. Направлені позивачем вимоги від 29.07.2009р. залишились без задоволення. За час знаходження справи на розгляді в суді відповідач не погашав заборгованість, відповідно до ст.31 ЦПК України позивач має право протягом усього часу розгляду справи збільшити розмір позовних вимог, в зв»язку із чим станом на 24.03.2010р. заборгованість становить 30375грн.65коп, в тому числі борг за кредитом 12036грн.04коп., з яких 8826грн.22коп. строк сплати яких настав, 3209грн.82коп. повинні бути повернуті достроково; борг за відсотками становить 3652грн.43коп., пеня за порушення строків сплати кредиту становить 10733грн.07коп., пеня за порушення строків сплати процентів становить 3954грн.11коп., які просив стягнути на користь ПАТ «Райффайзен банк Аваль» солідарно із [PERSON] та [PERSON] повністю, а також судові витрати по справі, сплачені позивачем при подачі позову до суду. Представник [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, просив у задоволенні позову ПАТ «Райффайзен банк Аваль» відмовити, зустрічний позов задовольнити, надавши пояснення згідно викладених у зустрічному позові обставин. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився з невідомих причин, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причин своєї неявки суду не повідомляв. [PERSON] в судове засіданні не з»явився, просив справу розглядати у його відсутність за участю його представника [PERSON] Заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступного : Відповідно до ст.1054 ЦК України по кредитному договору банк (кредитор) зобов'язується надати гроші(кредит) позичальнику в розмірі та на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити відсотки. Згідно ст.1050 ч.2 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась та сплати процентів належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Згідно ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову відповідальність поручителя. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до положень ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Статтею 530 частиною першою ЦК України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст.611 ч.1 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. На підставі ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Волевиявлення учасників правочину має бути вільним і відповідати їх внутрішній волі. Статтею 215 ЦК України встановлено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п»ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Судом встановлено, що 18.09.2007року ВАТ «Райффайзен банк Аваль» на підставі кредитного договору №014/22/2140 надав відповідачу кредит в розмірі 15000грн., який останній зобов'язався повернути не пізніше 18.09.2009 року та виплатити відсотки, передбачені договором, за користування кредитом в розмірі 21,50% річних, відповідач згідно меморіального ордеру №14/22/2140 від 19.09.2007р. гроші в сумі 15000грн. отримав, однак умови договору належним чином не виконав має заборгованість перед позивачем. 18.09.2007р. між банком та [PERSON] був укладений договір поруки, відповідно до якого [PERSON] прийняв на себе обов»язок солідарної відповідальності за порушення умов договору [PERSON] Згідно наданих суду правовстановлюючих документів вбачається, що правонаступником Відкритого акціонерного товариства «Райффайзен банк Аваль» з листопада 2009 року є Публічне акціонерне товариство «Райффайзен банк Аваль». Відповідно до п.6.6. кредитного договору позивач вправі вимагати дострокового погашення заборгованості за кредитом, сплати нарахованих відсотків, неустойки, відшкодування збитків у випадках, передбачених договором. Пунктом 3.12 кредитного договору передбачено, що банк має право у разі невиконання або неналежного виконання умов договору вимагати дострокового виконання зобов»язань по договору, яке має бути здійснене відповідачем не пізніше 30 календарного дня з дня надіслання відповідної вимоги. З наданих суду копій вимог про виконання грошових зобов»язань від 29.07.2009р. вбачається, що [PERSON] та [PERSON] були належним чином повідомлені про дострокове виконання грошових зобов»язань за кредитним договором до 28.08.2009р., зазначені вимоги залишились без виконання. Згідно п.10 кредитного договору за порушення строків повернення кредитної заборгованості та процентів позичальник сплачує банку пеню в розмірі 0,5% від суми простроченого платежу за кожен день прострочення. На підставі ст.31 ЦПК України позивач протягом усього часу розгляду справи має право збільшити розмір позовних вимог. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] не є стороною кредитного договору від 18.09.2007р. укладеного між [PERSON] і ВАТ «Райффайзен банк Аваль», будь-яких цивільних прав або обов»язків пов»язаних із його укладенням він не набув, у зв»язку із чим не могли бути порушені його права, свободи чи інтереси при укладенні кредитного договору, тому суд приходить до висновку, що вимоги про визнання вказаного договору недійсним задоволенню не підлягають. А поскільки в обґрунтування своїх позовних вимог про визнання договору поруки від 18.09.2007р. недійсним покладено визнання недійсності кредитного договору, в задоволенні яких судом відмовлено, то з урахуванням того, що в судовому засіданні не доведено ті обставини, на які посилається [PERSON], як на підставу своїх вимог, бо вони спростовуються дослідженими в судовому засіданні доказами : договором поруки, заявою-анкетою поручителя [PERSON], листом-доповненням до неї, в яких [PERSON] своїми підписами засвідчив про ознайомлення в письмовій формі з кредитними умовами договору, правами та обов»язками поручителя, то на підставі вказаного суд приходить до висновку, що договір поруки не суперечить ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства, при його укладенні волевиявлення [PERSON] було вільним і відповідало його внутрішній волі, правочин вчинений у письмовій формі встановленій законом, він спрямований на реальне настання правових наслідків, підстав недійсності, вказаних ст.ст.203, 215 ЦК України не вбачається, а тому позовні вимоги [PERSON] в частині визнання недійсним договору поруки від 18.09.2007р. задоволенню не підлягають. З розрахунку заборгованості по кредитному договору вбачається, що станом на 24.03.2010 року [PERSON] має заборгованість по кредиту в сумі 30375грн.65коп, в тому числі борг за кредитом 12036грн.04коп., з яких 8826грн.22коп. строк сплати яких настав, 3209грн.82коп. повинні бути повернуті достроково; борг за відсотками становить 3652грн.43коп., пеня за порушення строків сплати кредиту становить 10733грн.07коп., пеня за порушення строків сплати процентів становить 3954грн.11коп., які підлягають стягненню з відповідачів солідарно. Також підлягають солідарному стягненню судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору в розмірі 207грн.79коп. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120грн. Крім того, з [PERSON] та [PERSON] солідарному стягненню підлягають судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 99грн.97коп. на користь держави у зв»язку із збільшенням позовних вимог позивачем в ході судового розгляду справи.

Outcome: approved