overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-25 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з названим позовом, посилаючись на те, що 21 грудня 2001 року помер [PERSON] - чоловік позивачки [PERSON] та батько позивача [PERSON] і відповідачів [PERSON], [PERSON] Після його смерті відкрилась спадщина на 1/2 частину домоволодіння по вул. Бобрицькій, 127 в смт. В. Димерка Броварського району Київської області, інша 1/2 частина цього домоволодіння належить [PERSON], оскільки воно побудовано під час шлюбу. Позивачі є спадкоємцями першої черги за законом і звернулись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, а відповідачі на спадщину не претендують. Однак у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на вищевказане домоволодіння позивачам відмовлено в звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на будинок. Тому позивачі просять визнати право власності на зазначене домоволодіння за [PERSON] на 3/4 частини домоволодіння, а за [PERSON] на 1/4 частину. У попередньому судовому засіданні позивачі підтримали позовні вимоги. Відповідачі у попередньому судовому засіданні позов визнали. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України - ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 174 і 175 цього Кодексу. Згідно ст.174 ЦПК України, відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Вислухавши пояснення сторін, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідачі позов визнав, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.. Суд вважає позовні вимоги обгрунтованими, оскільки домоволодіння побудоване в період шлюбу і є спільною сумісною власністю подружжя, а тому позивачці [PERSON] належить 1/2 частина зазначеного домоволодіння відповідно до ст.ст. 60, 70 СК України і вона має право на 1/4 його частину в порядку спадкування за законом, оскільки у встановленому законом порядку прийняла спадщину, а позивач [PERSON] має право на 1/4 частину домоволодіння, оскільки прийняв спадщину, а відповідачі спадщину не прийняли. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-25 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з названим позовом, посилаючись на те, що 12 жовтня 2007 року помер [PERSON] - її чоловік та батько відповідачів. Після його смерті відкрилась спадщина на домоволодіння по вул. Шевченка, 29-А в с. Пухівка Броварського району Київської області. Позивачка у встановлений законом строк звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, а відповідачі відмовились від спадщини на її користь, подавши до нотаріальної контори відповідні заяви. Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок позивачці відмовлено в звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на будинок. Тому позивачка просить визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними будівлями. У попередньому судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у попередньому судовому засіданні позов визнали. Відповідач [PERSON] та третя особа у попереднє судове засідання не зявились, повідомивши письмово про визнання позову та розгляд справи в їх відсутності. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України - ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 174 і 175 цього Кодексу. Згідно ст.174 ЦПК України, відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Вислухавши пояснення сторін, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідачі позов визнали, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд вважає позовні вимоги обгрунтованими, оскільки житловий будинок з надвірними будівлями належав померлому, позивачка є спадкоємцем за законом і прийняла спадщину, звернувшись у шестимісячний строк до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, а відповідачі відмовились від спадщини, подавши до нотаріальної контори відповідні заяви. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-25 00:00:00

На балансі позивача - Попаснянського ЖКО , знаходиться житлове приміщення за адресою: м.Попасна вул. Менжинського 6.2 кв.10. Наймачем вказаної квартирі являється відповідач, який також зареєстрований за вказаною адресою. Однак впродовж тривалого часу, протягом останніх 5-ти років, відповідач не мешкає у вказаній квартирі, ніяких обов»язків щодо утримання житла відповідач не виконує, комунальні послуги не сплачує. За цих підстав позивач звернувся до суду із заявою про визнання [PERSON]»янова С.В. особою, що втратила право користування зазначеним житловим приміщенням і проживання в ньому, у зв'язку з тим, що відповідач тривалий час не проживав по зазначеній адресі, ніяких обов'язків по квартплаті й оплаті інших комунальних послуг не несе і позивач просить суд визнати [PERSON]»янова С.В. особою, що втратила право користування житловим приміщенням розташованим у м.Попасна за адресою: вул.Менжинського 6.2 кв.10 , у зв'язку з тим, що відповідач не проживає за вказаною адресою понад шість місяців Позивач підтримав позовні вимоги, справу просив розглянути без участі представника. Зацікавлена особа - представник Попаснянського ЖКО також не заперечував щодо визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, справу просив розглянути без участі представника. Відповідач не зявився у судове засідання двічі , хоча належним чином був повідомлений про день та час розгляду справи. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає що позов підлягає задоволенню по наступних підставах. З особового рахунку /а.с.5/ вбачається, що відповідач дійсно являється наймачем житла за адресою: м.Попасна вул. Менжинського 6.2 кв.10. З [PERSON], складеного комісією виконкому Попаснянської міської ради /а.с.7/ вбачається, що відповідач дійсно не мешкає за адресою: м.Попасна вул. Менжинського 6.2 кв.10 більш 5-ти років. Той факт , що гр..Вдоп»янов С.В. не проживає в за адресою: м.Попасна вул. Менжинського 6.2 кв.10 більш 5-тироків - підтверджується поясненнямисвідків [PERSON] та [PERSON] - сусідів, які підписали [PERSON] виконкому. Таким чином, у судовому засіданні знайшло своє підтвердження те, що відповідач [PERSON]»янов С.В. не мешкає в найманому житловому приміщенні, за адресою: м.Попасна вул. Менжинського 6.2 кв.10 тривалий час, а саме понад шість місяців а тому на підставі ст.71 ЖК України повинний бути визнаний таким, що втратив право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності його понад встановлені строки. По справі винести заочне рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-25 00:00:00

Заявниця звернулась до суду з названою заявою, посилаючись на те, що в лютому 2010 року помер її батько - [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на 1/2 частину квартири [ADDRESS]. Інша 1/2 частина цієї квартири належить заявниці після смерті її матері на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом серії ВАО № 144993 від 05.09.2003 року. При поданні документів для оформлення спадщини до нотаріальної контори було встановлено, що в свідоцтві про право на спадщину за законом серія ВАО №144993 від 05.09.2003 р. та витязі про реєстрацію права власності на нерухоме майно, номер витягу 1411015 від 05.09.2003р. її призвіще зазначене, як [PERSON] та містить відмінності від запису прізвища в свідоцтві про народження та паспорті, а саме [PERSON]. Наявність та відсутність в різних документах мягкого знаю,- в її призвищі пояснюється тим, що вона є громадянкою США, тому для оформлення спадщини в 2003 році подавався нотаріально завірений переклад паспорту. В зв"язку з тим, що англійський правопис не містить такої букви алфавіту, як м"ягкий знак, її призвіще в двох різних випадках при оформленні спадщини 2003році та в 2010 році було переведено та зазначено в документах по різному, а саме в 2003 році - [PERSON], а в 2010році - [PERSON]. На сьогоднішній день всі документи необхідні для оформлення спадщини після смерті батька переведені та оформлені на [PERSON] і це є вірним, тому що саме так пишеться її призвіще на українській мові. При оформленні спадщини в 2003 році переклад прізвища з англійської на українську мову був зроблений без м"ягкого знаку, що є невірним. Тому просить встановити факт, що свідоцтво про право на спадщину за законом серія ВАО № 144993, видане 05 вересня 2003 року державним нотаріусом Броварської міської державної нотаріальної контори та зареєстроване в реєстрі за № 2.2070 на імя [PERSON] та витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно, номер витягу 1411015 від 05.09.2003 року, бланк серії ВВА № 214695 виданий на імя [PERSON] належать [PERSON] [PERSON], [INFO]. У судовому засіданні представник заявниці підтримала вимоги. Вислухавши пояснення представника заявниці, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що прізвище заявниці [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження та паспортом заявниці. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-25 00:00:00

Позивачка в позовній заяві та судовому засіданні пояснила, що 22.05.2009 року у неї вдома в [ADDRESS], померла її мати [PERSON], [INFO], яка постійно проживала в [INFO]. Одеської області, вул. Фрунзе 68. Так як день смерті був суботнімднем, а районна поліклініка не працювала, вона не змогла огримати лікарське посвідчення про смерть і повезла тіло матері до села Приозерне, де його оглянула фельдшер і яка констатувала смерть, але видати евідоцтво відмовилась. Мати була похована на кладовищі села Приозерне, Кілійського району. Одеської області. До цього часу вона так і не отримала свідоцтва про смерть, тому вона звернулась до суду. Вислухав пояснення заявниці [PERSON], вивчивши документи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: п.5) встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно до ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту, що має юридичне значення, у тому числі п.8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті Судом встановлено, що мати заявниці [PERSON], [INFO] проживала з нею в м. Кілія, вул. Дунайська 16/4, але була зареєстрована в [INFO]. Одеської області, вул. Фрунзе 68. Як указано в листі головного лікаря Кілійської районної центральної лікарні № 773 від 03.06.2009 року на імя прокурора району, від доповідає про факт поховання померлої [PERSON] 22.05.2009 року, яка оглядалась лікарями Кілійської районної центральної лікарні 15.10.2008 року та 04.02.2009 року і яка похована в еелі Приозерному. Як указано в довідці, виданої фельдшером Приозернянської амбулаторії 23.05.2009 року, що нею оглянуто лгруп [PERSON],[INFO], яка проживає в [INFO]. Одеської області, вул. Фрунзе 68., слідів насильницької смерті не виявлено. Відповідно до довідки Приозернянського сільського голови, [PERSON], [INFO], похована 24.05.2009 року, в селі Приозерному, Кілійського району. Одеської області, де проживала [INFO]. Згідно довідки відділу реєстрації актів цивільного стану Клійського районного управління юстиції відсутній актовий запис про смерть [PERSON]. Таким чином судом встановлено, що [PERSON], [INFO], зареєстрована за місцем проживання в [INFO]. Одеської області, вул. Фрунзе 68. померла 22.05.2009 року, за місцем проживання її дочки в м. Кілія, вул. Дунайська, 16/4.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-25 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. \~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-25 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи на те, що 24 жовтня 2003 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем по справі у виконавчому комітеті Глибоківської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, про що було зроблено актовий запис за №4. Даний шлюб для сторін первинний, від якого народилися діти: донька Анастасія, [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Позивачка вважає, що їх сімя остаточно розпалася, тому що відповідач останнім часом почав зловживати алкоголем, через що влаштовував скандали, нерідко із побиттям. Це все відбувається на очах у дітей та погано впливає на їх психічний стан. Спільне проживання для них стало в тягар, шлюб виявився помилкою, подальше життя та збереження сімї неможливе, так як втрачено почуття кохання та поваги одне до одного, тому позивачка просить розірвати шлюб у судовому порядку, на примирення не згодна. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала. Відповідач у судовому засіданні, після спливу наданого судом за його клопотанням сторонам строку на примирення, позовні вимоги визнав, згоден на розірвання шлюбу. Виходячи з наведеного, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Зі свідоцтва про одруження /а.с.5/ вбачається, що 24 жовтня 2003 року був укладений шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], який був зареєстрований виконавчим комітетом Глибоківської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, актовий запис №4. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін, у звязку з чим суд вважає, що шлюб має бути розірваний.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-25 00:00:00

Заявниця звернулася до суду з заявою, в якій просить суд встановити юридичний факт належності їй правовстановлюючих документів, а саме договору дарування будинку від 09 листопада 2004 року, технічного паспорту на житловий будинок за адресою м. Світловодськ вул.. Садова, 11 від 17 листопада 2003 року, державного акту на право власності на земельну ділянку від 12 січня 2007 року. В ході судового засідання заявниця заяву підтримала та пояснила суду, що при народженні її було названо іменем «Наталя», що відповідає свідоцтву про народження. При видачі паспорта громадянина України її ім»я було внесено як «Наталія», на що відразу нею не було звернуто увагу і в подальшому при вчиненні нею всіх юридично значимих дій, в тому числі оформленні документів на належний їй будинок № 11 по вул.. Садовій у м. Світловодську Кіровоградської області, її ім»я вказувалась у відповідності до паспортних даних як «Наталія». Розбіжність у іменах з»ясувалась при оформленні спадщини після померлої 01 листопада 2009 року матері, в зв»язку з чим вона звернулась за заміною паспорта і 29 червня 2010 року отримала новий паспорт з зазначенням її імені у відповідності до свідоцтва про народження як «Наталя». При цьому у документах, підтверджуючих її право власності на будинок, її ім»я значиться як «Наталія», що викликало необхідність звернення до суду для встановлення факту належності їй, [PERSON], даних правовстановлюючих документів. Суд, заслухавши доводи заявниці, вивчивши матеріали справи, встановив наступне. При народженні заявниці було надано ім»я «Наталя», що підтверджується копією свідоцтва про народження. При видачі паспорта громадянина України її ім»я внаслідок помилки було зазначено як «Наталія», через що , у відповідності до паспортних даних, у договорі дарування будинку від 09 листопада 2004 року, технічному паспорті на житловий будинок за адресою м. Світловодськ вул.. Садова, 11 від 17 листопада 2003 року, державному акті на право власності на земельну ділянку від 12 січня 2007 року відомості щодо власника зазначено як [PERSON]. 29 червня 2010 року заявниця отримала новий паспорт,з приведенням даних щодо імені у ньому у відповідність до свідоцтва про народження. Вказані обставини викликають необхідність визнання факту належності заявниці , [PERSON], документів, що посвідчують її права власності на будинок та земельну ділянку під ним. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить щомісячно стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини від всіх видів щомісячного заробітку чи доходу відповідача. Відповідач в ході попереднього судового засідання з позовними вимогами погодився в повному об"ємі, а тому суд з підстав ч.4 ст. 130, ст. 174 ЦПК України ухвалює рішення про задоволення позову в попередньому судовому засіданні. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], дитина знаходиться на утриманні матері. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З підстав ст. 88 ЦПК України судові витрати покладаються на відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що відповідач є наймачем квартири [ADDRESS]. У вказаній квартирі зареєстрована та проживає відповідач і зобовязана своєчасно сплачувати житлово - комунальні послуги, проте вказані платежі своєчасно та в повному обсязі не сплачує, внаслідок чого заборгованість станом на 01 травня 2010 року складає 3\~718,19 грн. Представник позивача в судовому засіданні уточнив позовні вимоги та просив стягнути з відповідача борг в сумі 3\~671,88 грн. Відповідач в судовому засіданні уточнені позовні вимоги визнала. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно довідки (Форма № 3) № 41 від 07 червня 2010 року, виданої Товариством з обмеженою відповідальністю Житлово Експлуатаційного Підприємства «Деснянка» в квартирі [ADDRESS] зареєстрована та проживає відповідач [PERSON] (а. с. 4). Відповідно ст. 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 68 Житлового кодексу України наймач житла зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до п. 7 «Правил користування житлових будинків і гуртожитків», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року № 572, власник та наймач (орендар) квартири, житлового приміщення у гуртожитку зобов'язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати. По даній справі позивачем було сплачено судові витрати в сумі 81,00 грн., які складається з державного мита 51,00 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи 30,00 грн., дані витрати підлягають відшкодуванню відповідачем на користь позивача. Враховуючи наведене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що відповідач є наймачем квартири [ADDRESS]. У вказаній квартирі зареєстрована та проживає відповідач і зобовязана своєчасно сплачувати житлово - комунальні послуги, проте вказані платежі своєчасно та в повному обсязі не сплачує, внаслідок чого заборгованість станом на 01 травня 2010 року складає 3\~703,11 грн. Представник позивача в судовому засіданні уточнив позовні вимоги та просив стягнути з відповідача борг в сумі 2\~672,85 грн. Відповідач в судовому засіданні уточнені позовні вимоги визнала. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно довідки (Форма № 3) № 38 від 07 червня 2010 року, виданої Товариством з обмеженою відповідальністю Житлово Експлуатаційного Підприємства «Деснянка» в квартирі [ADDRESS] зареєстрована та проживає відповідач [PERSON] (а. с. 5). Відповідно ст. 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 68 Житлового кодексу України наймач житла зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до п. 7 «Правил користування житлових будинків і гуртожитків», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року № 572, власник та наймач (орендар) квартири, житлового приміщення у гуртожитку зобов'язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати. По даній справі позивачем було сплачено судові витрати в сумі 81,00 грн., які складається з державного мита 51,00 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи 30,00 грн., дані витрати підлягають відшкодуванню відповідачем на користь позивача. Враховуючи наведене та

Outcome: approved