Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-05 00:00:00

Орган опіки та піклування виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради в інтересах [PERSON], [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, мотивуючи тим, що відповідачка являється матір'ю [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], проте ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню та утриманню дітей. Відомості про батька [PERSON] у свідоцтво про народження внесені на підставі ст. 126 СК України, тобто на підставі актового запису про встановлення батьківства, згідно довідки ВРАЦС по м. Ізмаїл від 19.02.2010 року. Відомості про батька [PERSON] в актовому записі про народження внесені на підставі ч. 1 ст. 135 СК України. Позивач зазначає, що 28 січня 2010 року до КЗ Служби у справах дітей Ізмаїльської міської ради «Ізмаїльський міський притулок для дітей» на підставі направлень ССД Ізмаїльської міської ради №46 та №47 від 28.01.2010 року, були влаштовані діти: [PERSON], 2001 року народження та [PERSON], 1995 року народження. За час перебування дітей в державному закладі з 28.01.2010 року на повному державному забезпеченні мати періодично їх відвідує, у ході проведення роз'яснювальних бесід виявляє бажання забрати у родину, але не вживає жодних заходів для поліпшення умов мешкання дітей, в зв'язку з чим, орган опіки та піклування прийшов до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її доньок - [PERSON] та [PERSON], просить позбавити відповідачку батьківських прав у відношенні [PERSON] та [PERSON] та стягнути аліменти в розмірі ? частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідачки щомісячно на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні представник позивача позовну заяву підтримала в повному обсязі та пояснила, що відповідачка ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню та утриманню доньок, які на момент розгляду справи знаходяться в Ізмаїльському міському притулку для дітей. Відповідачка [PERSON] позовні вимоги не визнала, обставини позову визнала частково, пояснювала, що дійсно не приділяла достатньо уваги дітям, просила суд не задовольняти позов, так як вона змінить своє ставлення до дітей. Представник третьої особи - Ізмаїльського міського притулку для дітей позов підтримала, просила задовольнити його в повному обсязі, пояснила, що за час перебування дітей в притулку для дітей мати їх відвідувала та цікавилася їх станом здоров'я, телефонувала старшій доньці. Прокурор позов органу опіки та піклування не підтримав, просив відмовити в задоволенні позову так як відсутні підстави для позбавлення батьківських прав. Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, прокурора, представника третьої особи, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 ЦПК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Пленум Верховного Суду України у п.п. 15,16 Постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив судам, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини від інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального усвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Як встановлено в судовому засіданні, згідно свідоцтв про народження [PERSON], [INFO] та [PERSON],[INFO] є рідними доньками [PERSON] (а.с.8,9). Відомості про батька [PERSON], 2001 року народження у свідоцтво про народження внесені на підставі ст. 126 СК України, тобто на підставі актового запису про встановлення батьківства, згідно довідки ВРАЦС по м. Ізмаїл від 19.02.2010 року №430/02-19. Відповідно довідки відділу РАЦС по м. Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області № 431/02-19 від 19.02.2010 р. відомості про батька дитини в актовому записі про народження внесені на підставі ч.1 ст. 135 СК України (а.с.8). Відповідачка [PERSON] в січні 2010 року залишила дітей одних дома, в квартирі, одних на декілька днів, що підтверджується поясненнями самої відповідачки та свідченнями її доньки -[PERSON] 28.01.2010 року комісією у складі ССД Ізмаїльської міської ради, КМ у справах дітей та центром соціальних служб сім'ї та молоді, були виявлені діти [PERSON], 2001 року народження та [PERSON], 1995 року народження, вдома самі, без їжі, в будинку було дуже брудно. Згідно довідки УПСЗН Ізмаїльської міської ради від 15.01.2010 року сім'я [PERSON] знаходиться в банку даних сімей, які перебувають у складних життєвих обставинах, виявлених з 15.12.2009 року по 15.01. 2010 року. На підставі розпоряджень ССД Ізмаїльської міської ради №46 та №47 від 28.01.2010 року до КЗ Служби у справах дітей Ізмаїльської міської ради «Ізмаїльський міський притулок для дітей» були влаштовані діти [PERSON], 2001 року народження та [PERSON], 1995 року народження з педикульозом та коростою. Відповідно висновку органу опіки та піклування виконкому Ізмаїльської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав від 09.04.2010 року № 01/21-700 [PERSON], 1976 року народження визнано за доцільне та відповідаючим інтересам дітей позбавити батьківських прав відносно її малолітніх доньок [PERSON] та [PERSON]. (а.с.3) Свідок [PERSON] пояснила, що вона була присутня під час відібрання дітей та бачила в яких умовах проживали діти, що дійсно в квартирі було дуже брудно, антисанітарія, на кухні велика кількість пляшок від алкогольних напоїв, одна з доньок знаходилася у сусідів. На запитання де зараз знаходиться мати старша донька [PERSON] не могла відповісти. В судовому засіданні донька відповідачки - [PERSON] пояснила, що матір достатньо приділяє уваги їй та сестричці, у них завжди є їжа, мати дійсно не була вдома декілька днів, але вона залишила їм їжу та гроші, просила не позбавляти матір батьківських прав так як вона та сестричка хочуть проживати з матір'ю. Судом встановлено з пояснень свідків [PERSON] та [PERSON], які є класними керівниками в класах, в яких навчаються [PERSON] та [PERSON], що дівчатка навчаються на середньому рівні, дійсно мали пропуски занять без поважних причин, але є і відомості про те, що вони не ходили до школи в зв'язку з хворобою. Іноді приходили до школи неохайні. За правилами ст. ст. 10, 11 ЦПК цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін. За таких обставин, суд вважає, що відповідачка дійсно не в повному обсязі виконує свої обов'язки, мало уваги приділяє зовнішньому вигляду та вихованню доньок, не здійснює за ними належний догляд та контроль, не піклується про їх духовний та фізичний розвиток, не в достатньому обсязі цікавиться їх здоров'ям, не проявляє до них батьківську увагу та турботу. Факти зловживання відповідачкою спиртними напоями або наркотичними засобами, або факти її аморальної поведінки, які б перешкоджали нормальному розвиткові дітей, судом не встановлено. Постановою Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз'яснено, що оскільки позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька та матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини і поклавши на орган опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків. При розгляді матеріалів справи суд враховує вимоги ч. 8, 9 ст. 7 Сімейного Кодексу України про те, що регулювання сімейних відношень має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї, на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. В зв'язку з тим, що в судовому засіданні донька відповідачки - [PERSON] просила суд не позбавляти батьківських прав її мати та з урахуванням всіх обставин справи, суд вважає, що в даному випадку, позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] може вплинути на інтереси доньок з негативної сторони. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, щодо відсутності достатніх обставин, які б свідчили про необхідність застосування до відповідачки такого крайнього заходу впливу на неї як позбавлення батьківських прав. Суд вважає, що відповідачка винна в тому, що не приділяла достатньої уваги вихованню доньок, але в зв'язку з тим, що ніхто не застережений від неправильних вчинків, однак кожен при цьому має право на виправлення своїх необдуманих вчинків, дитина має знати своїх батьків, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позову органу опіки та піклування та попередити [PERSON] про необхідність змінити ставлення до виховання доньок [PERSON], 2001 року народження та [PERSON], [INFO], виконуючи в подальшому обов'язки щодо виховання та утримання дітей, передбачені сімейним законодавством в повному обсязі.

Outcome: dismissed