overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-21 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], відділу Держкомзему у Кіцманському районі про визнання права власності на спадкове майно: земельну ділянку площею 0,1965 га вартістю 22592 гривень для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Кліводинської сільської ради, після смерті 24.07.2008 року її тітки [PERSON]. Вказує, що інший спадкоємиць за законом відповідачка по справі [PERSON] не претендує на спадщину. В управління та володіння спадковим майном вона вступила своєчасно, постійно проживала із померлою [PERSON] та доглядала за нею, кола вона хворіла, вела спільне господарство, за життя [PERSON] подарувала їй житловий будинок, в якому вона проживає на даний час, вона похоронила тітку, розпорядилась її речами, обробляє земельну ділянку, провела поточний ремонт в житловому будинку, але оформити право на спадщину перешкоджає пропуск строку для подання заяви про прийняття спадщини, тому просила позов задовольнити. Позивачка [PERSON] підтримала позовні вимоги, відповідачка [PERSON] та представник відділу Держкомзему у Кіцманському районі заявлені вимоги визнали, звернувшись до суду з відповідними заявами. Відповідно до ч.І ст. 61 ЦПК України обставини визнані сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню у звязку з визнанням заявлених вимог відповідачами, за наявності законних на те підстав і оскільки це не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб. На підставі викладеного, ст.ст. 328, 386, 392, 1258, 1264, 1265, 1268, 1270, 1272 ЦК України, ст.ст. 61, 130, 174, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-21 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовною заявою про перерахунок пенсії по інвалідності ліквідатора аварії на ЧАЄС, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що вона, відповідно до довідки МСЕК є інвалідом другої групи, віднесена до першої категорії осіб, які постраждали внаслідок аварії на ЧАЕС, має право на отримання державної пенсії, розмір якої передбачено ст.49,50,54 ч.4 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.», - тобто не нижче восьми мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, розмір якої повинен складати 75 % мінімальної пенсії за віком. Відповідач - Управління Пенсійного Фонду України в Білопільському районі Сумської області неправильно нараховує і виплачує ій державну і додаткову пенсії ,при цьому

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою, у якій просить встановити факт родинних відносин, поси-лаючись на наступні обставини. 03 січня 2010 року помер батько заявника [PERSON]. Після його смерті заявник звер-нувся до управління ПФУ в Татарбунарському районі з проханням призначити йому пенсію у зв'язку із втратою годувальника. Однак через розбіжності в написанні прізвища батька в свідоцтві про народження заявника, де вка-зано «Насіковський» та свідоцтві про смерть померлого, де його прізвище вказано «Насиковський» йому відмовили. Тому [PERSON] просить визнати факт його родинних відносин з померлим, у звязку з чим звернувся до суду із вказаною заявою. В судовому засіданні представник заявника підтримала заяву в повному обсязі. Представник Пенсійного фонду України в Татарбунарському районі в судовому засіданні проти вимог заяви не заперечувала. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні заяви ухвалюється судове рішення в порядку, встановлено-му ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем заяви суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення. Вислухавши доводи представника заявника, представника управління ПФУ в Татарбунарському районі, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги заяви підлягають задоволенню. Із копії свідоцтва про народження серії V-ЖД №294283 (а.с.6) видно, що батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON]. Із копії свідоцтва про смерть серії 1-ЖД №205222(а.с.5) вбачається, що [PERSON] помер 03.01.2010 року. З копії паспорту серії КМ №455099, виданого Татарбунарським РВГУМВС України в Одеській області 22.03.2007 року(а.с.7) вбачається, що прізвище заявника зазначено як Насіковський. Відповідно до п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. У судовому засіданні з достовірністю встановлено, що [PERSON] дійсно є сином [PERSON], який помер 03 січня 2010 року. Про те, що померлий був батьком [PERSON] свідчить також те, що у свідоцтві про народження останнього імя та по-батькові його батька співпадають з імям та по-батькові, які записані у свідоцтві про смерть померлого. Встановлення юридичного факту родинних відносин має юридичне значення для заявника, так як надасть йому можливість отримувати пенсію у зв'язку із втратою годувальника.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-21 00:00:00

23 квітня 2010 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить суд стягнути з відповідача борг по оплаті послуг з централізованого опалення квартири № 22 по вул. Леніна 60 м. Світловодська. На підставі довідки наданої Світловодському міськрайсуду Кіровоградської області житлово-експлуатаційною конторою №3, в якій зазначено, що за договором купівлі-продажу власником квартири є [PERSON], представником позивача до суду було подано заяву про заміну неналежного відповідача. Ухвалою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області клопотання представника позивача було задоволено і проведено заміну неналежного відповідача - [PERSON] на належного - [PERSON]. В судове засідання представник позивача не з'явився, подав до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримує в повному об'ємі. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, до суду не з'явився про причини неявки не повідомив, тому суд, з підстав ч. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові матеріали, суд встановив, що відповідач є власником та проживає в [INFO], яка забезпечується послугами централізованого опалення. Тобто відповідач являється споживачем цих послуг. Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 20 ЗУ "Про житлово-комунальні послуги", споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно довідки наданої позивачем, заборгованість відповідача за надані послуги в період з 01.10.2010 року по 01.04.2010 року складає 3163 грн. 53 коп. Обов'язки по оплаті наданих послуг з централізованого опалення відповідач не виконує, тому цей борг підлягає стягненню з відповідача. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-21 00:00:00

06 квітня 2010 року [PERSON] звернулася з позовною заявою до [PERSON], в якій зазначила, що відповідно до рішення суду відповідач повинен на її користь платити аліменти на утримання їх неповнолітньої дочки [PERSON]. Але відповідач з вересня 2009 року не платив аліменти, тому просить стягнути з нього борг з аліментів в сумі 2100 грн., пеню на загальну суму 631 грн.. В судовому засіданні позивачка підгримує свої позовні вимоги повністю. Відповідач до суду не прибув, причини неявки суд не повідомив, хоча повідомлений про час та місце розгляду справи. Суд вважає можливим ухвалити заочне рішення. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши докази в справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. У судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] за рішенням суду повинен платити аліменти позивачці на утримання їх дочки по 300 грн. в місяць Не сплачував аліменти з вересня 2009 року по березень 2010 року. Дані обставини встановлені в суді з пояснень позивачки та підтверджені дослідженими в суді письмовими доказами - розрахунком державного виконавця заборгованості [PERSON], рішенням суду про стягнення аліментів, свідоцтвом про народження дочки сторін Аліни, свідоцтво про розірвання шлюбу. Відповідно до ст.196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачсних аліментів за кожен день прострочення. Відповідач [PERSON] суду не представив доказів відсутності його вини за прострочення сплати аліментів. Тому суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення пені задоволенню підлягають у повному обсязі, їх розмір відповідає закону. Щодо стягнення аліментів, то вони вже стягнуті рішенням Полонського районного суду від 18 лютого 2008 року, їх стягнення здійснює виконавча служба. В цій частині позову не підлягає до задоволення.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-21 00:00:00

05.05.2010 року МКП «Житлово-комунальне управління» звернулись в суд з позовом про стягнення з відповідачів, які проживають за адресою: [INFO] заборгованості за комунальні послуги, яка станом на 01.02.2010 року становить 942 грн. 54 коп. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала повністю, покликаючись на вказані у позовній заяві обставини. Відповідачі в судове засідання повторно не з'явились, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Відомостей про причину їх неявки немає. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши зібрані по справі докази, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов висновку про можливість задоволення позову з таких мотивів. Як встановлено в судовому засіданні в [ADDRESS] зареєстровані та проживають відповідачі (дана обставина стверджується довідкою виданою МКП «ЖКУ» Львівської області). З матеріалів справи вбачається, що відповідачі допустили заборгованість за комунальні послуги і станом на 01 лютого 2010 року вона становить 942 грн. 54 коп., що видно з представленого розрахунку. Згідно ст.68 ЖК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Однак він даного обов'язку не виконує. Позивачем направлялося відповідачам попередження з вимогою погасити заборгованість, претензія-розрахунок, однак заборгованість так і не погашена. Таким чином, оскільки відповідачі не сплачували кошти за надані їм комунальні послуги й допустили заборгованість в сумі 942 грн. 54 коп., то цю заборгованість в повному обсязі слід стягнути з відповідачів в користь МКП «Житлово-комунальне управління». З відповідачів підлягає стягненню і державне мито в сумі 51грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що з 01 серпня 1997 року вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньку Дарю, [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на сімейне життя та несумісність характерів. Шлюбних відносин вони не підтримують з червня 2009 року, з того ж часу не ведуть спільного господарства. Позивач в судове засідання не зявилася, надала суду заяву з проханням позов задовольнити, а справу розглядати у її відсутність. Відповідач в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій не заперечував проти розірвання шлюбу, просив справу розглядати у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Сторони зареєстрували шлюб 01 серпня 1997 року. /а. с. 6/ Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: доньку Дарю, [INFO] /а. с. 7/ та сина, [PERSON], [INFO] /а. с. 8/. Судом встановлено, що сторони з червня 2009 року не ведуть спільного господарства, не підтримують подружніх відносин, не мають спільного бюджету, втратили один до одного почуття любові. В судовому засіданні сторони просили строк для примирення не надавати. Відповідно до ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з вимогами ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст.112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин суд вважає, що збереження сімї є неможливим, оскільки її існування носить формальний характер протягом тривалого часу і позов підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що з 12 грудня 2007 року вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], 22 квітня 2008 року. Сімейне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на сімейне життя та сімю, несумісність характерів, непорозуміння. Шлюбних відносин вони не підтримують з січня 2010 року, з того ж часу не ведуть спільного господарства. Позивач в судове засідання не зявилася, надала суду заяву з проханням позов задовольнити, а справу розглядати у її відсутність. Відповідач в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій не заперечував проти розірвання шлюбу, просив справу розглядати у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Сторони зареєстрували шлюб 12 грудня 2007 року. /а. с. 7/ Від шлюбу мають неповнолітнього сина, Ярослава, [INFO] /а. с. 5/. Судом встановлено, що сторони з січня 2010 року не ведуть спільного господарства, не підтримують подружніх відносин, не мають спільного бюджету, втратили один до одного почуття любові. В судовому засіданні сторони просили строк для примирення не надавати. Відповідно до ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з вимогами ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст.112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин суд вважає, що збереження сімї є неможливим, оскільки її існування носить формальний характер протягом тривалого часу і позов підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-21 00:00:00

[PERSON] Ті, звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В судовому засіданні позивачка позов підтримала та пояснила суду, що з відповідачем по справі перебуває в зареєстрованому шлюбі з 18.11.1989 року. 1 ючуття поваги і кохання втратили, шлюбні відносини припинені. А тому вважає, що сім'я розпалась остаточно і зберегти її не можливо. Відповідач в судове засідання не заявився хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, тому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутність. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові докази, суд вважає позов обґрунтованим і таким., що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 18.11.1989 року. Спільне життя у сторін не склалося. На думку суду сім'я розпалася остаточно і зберегти її неможливо. Шлюб необхідно розірвати, поклавши судові витрати на відповідача. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-21 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулась до суду із позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] В позові зазначає, що шлюбно-сімейні відносини між подружжям не склалися через те, що відповідач зловживав спиртними напоями, допускав застосування фізичної сили. Вони часто сварились, з часом втратили почуття взаємної любові та поваги. Шлюбно-сімейні стосунки припинені пять років тому, спільне господарство не ведеться, сімя існує формально, примирення неможливе. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Позивач свої позовні вимоги підтримала, просила шлюб розірвати, справу розглядати за її відсутності. Відповідач про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.. 224 ЦПК України. Матеріалами справи встановлено, що позивач та відповідач 09 липня 1988 року в Дзержинському відділі ЗАГС м. Харкова, актовий запис № 873 зареєстрували шлюб. Шлюбно-сімейні стосунки між подружжям припинені пять років тому, спільне господарство не ведеться, сімя існує формально, примирення неможливе. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Сімя розпалась остаточно, примирення між подружжям неможливе. Суд вважає, що за таких обставин, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-21 00:00:00

сторони перебувають в зареєстрованому Моршинською міською радою Стрийського району Львівської області шлюбі з 29 липня 2002р. Від шлюбу мають одну дитину - сина [PERSON] 07ю.08.2003р. народження, який проживає і надалі проживатиме з позивачкою. Позивачка звернулася до відповідача з позовом про розірвання шлюбу, покликаючись на те, що відповідач зловживає алкоголем, не утримує сім'ю, не цікавиться сином, перебуваючи в стані сп'яніння влаштовує сварки, скандали, ображає та принижує її, інколи не ночує вдома. Все це відбувається на очах сина, що негативно впливає на його здоров'я та виховання. Поведінка відповідача стала нестерпною, вони стали чужими один одному. Переконана в тому, що подальше спільне проживання неможливе, оскільки суперечитиме їхнім інтересам, тому наполягала на розірванні шлюбу. В судовому засіданні позивачка, покликаючись на викладені в позовній заяві обставини, позовні вимоги підтримала, окрім наведеного пояснила, що не проживає з відповідачем півроку, не підтримує з ним подружніх стосунків, відповідач інколи телефонує до сина. У квітні 2010р. відповідач її побив, внаслідок чого вона тривалий час лікувалася стаціонарно. Відповідач згідно вимог ч.9 ст.74 ЦПК України викликалися в судове засідання шляхом розміщення оголошення у пресі (газета "Високий замок" від 09.06.2010р.), однак в судове засідання не з'явився, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав. Суд, заслухавши думку позивачки, яка не заперечила проти вирішення справи за відсутності відповідача, розглянув справу за відсутності останнього та ухвалив заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши позивачку, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити, оскільки встановлено, що розлад у сім'ї є стійким, сторони тривалий час спільно не проживають, подружніх стосунків не підтримують. Неправильна поведінка відповідача призвела до втрати позивачкою почуттів любові та поваги до нього. Неявка останнього до суду свідчить про його байдуже ставлення до долі шлюбу та сім'ї. Це дає суду підстави вважати, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивачки. Відтак є всі підстави, передбачені ч.2 ст.112 СК України, для розірвання даного шлюбу. Майнового спору на час розгляду даної справи між сторонами немає, дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати з позивачкою.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за спожитий природний газ у сумі 236,20 грн. та відшкодувати витрати у розмірі 30,00 грн. на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. 22.06.2010 р. представник позивача надала до суду заяву про зміну позивних вимог у звязку із частковим погашенням суми боргу, просить стягнути з відповідача 199,25 грн. У судовому засіданні представник позивача на заявлених позовних вимогах наполягала та пояснила, що відповідач відповідно до укладеного договору № 19720 віл 09.12.2009 р. про надання послуг з газопостачання, в цілях задоволення комунально-побутових потреб, використовувала природний газ. Плата за надані послуги повинна здійснюватись не пізніше 10 числа наступного місяця. Однак, відповідач має заборгованість у сумі 199,25 грн., за період з січня 2004 р. д, яка до цього часу не погашена, у звязку із чим вимушені звернутися до суду із позовом про стягнення заборгованості за спожитий природний газ у розмірі 199,25 грн. та відшкодування витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 30,00 грн. Відповідач позов не визнала, у звязку з тим, що на момент предявлення позову до суду сплив строк позовної давності. Судом встановлено, що згідно Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 2246 від 09.12.1999 року, та договору про надання населенню послуг з газопостачання № 19720 від 09.12.2009 р. відповідач зобов'язаний вчасно вносити плату за надані послуги з газопостачання. Відповідач дані зобовязання не виконувала, в результаті чого за період з січня 2004 р. виникла заборгованість за спожитий газ у сумі 199,25 грн., що дотепер не погашена, але повинна бути оплачена, тому що у відповідності зі ст.ст. 526,530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору й зазначений у ньому строк. Заборгованість перед позивачем, яка існувала за період 2010 р. на момент розгляду справи відповідачем повністю погашена. Відповідно до вимог ч.З ст.267 ЦК України суд за заявою сторони у спорі застосовує позови) давність, строк якої для спірних правовідносин - три роки. Судом встановлено, що заборгованість у відповідача перед позивачем виникла за період з січня 2004 р. до 2007 року, що підтверджено розрахунком заборгованості наданим позивачем. Позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення суми заборгованості 22.04.2010 року, тобто після спливу строку позовної давності. Відповідно до ч.4 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Таким чином, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими, але в звязку з тим, що на момент звернення позивача до суду без поважних причин сплив строк позовної давності, тому у чинність ч. 4 ст. 267 ЦК України суд відмовляє у задоволенні позову. Відповідно до ст.88 ЦПК України, судовий збір компенсується за рахунок держави, оскільки позивача рішенням сесії Новопсковської селищної Ради від 20.05.2005 р. звільнено від сплати державного мита. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed