Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-11 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] 11 січня 2010 року звернулися до Київського районного суду м. Полтави в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої [PERSON] з позовом до територіальної громади в особі Полтавської міської ради, Відкритого акціонерного товариства «Полтавський авто агрегатний завод», Київського РВ ПМУ ГУМВС України в Полтавській області про визнання права користування житлом, зобовязання зареєструвати. В поданій до суду заяві позивачі посилалися на те, що будинок по вул. Партизанській, 10 в м. Полтаві згідно реєстрованих книг ПП БТІ «Інвентаризатор» зареєстрований за міською радою. Рішенням Полтавської міської ради народних депутатів від 05 липня 1990 року було дозволено автоагрегатному заводу знесення будинку, але рішення виконано не було. Позивачі користуються квартирою № 1 по вул. Партизанській, 10 в м. Полтаві, але не зареєстровані за вказаною адресою. Договір на користування було укладено з ВАТ «ПААЗ», як балансоутримувачем приміщення. В поданій до суду заяві просили суд визнати за ними право користування жилим приміщенням в квартирі [ADDRESS] та зобовязати СГІРФО Київського РВ ПМУ ГУМВС України в Полтавській області зареєструвати за вказаною адресою. В судовому засіданні позивачі підтримали позовні вимоги, посилаючись на викладені в заяві обставини. Представник територіальної громади, ВАТ «Полтавський автоагрегатний завод» та Київського РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області своїх представників для участі в справі не направили, будучи повідомлені про час та місце розгляду справи. Суд, заслухавши пояснення позивачів, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що відповідно до рішення виконавчого комітету Полтавської міської ради народних депутатів від 05.07.1990 року № 313 дозволено автоагрегатному заводу провести знесення житлового будинку по вул. Партизанська, 10. Також встановлено, що рішення виконавчого комітету в частині знесення будинку виконано не було. Згідно наказу по Полтавському автоагрегатному заводу від 18 березня 1992 року № 61 будинок по вул. Партизанська, 10 взято на баланс ПЖКХ, здійснено заселення будинку та зобовязано укласти договори найму. Згідно рішення спільного засідання адміністрації та профкому Полтавського автоагрегатного заводу від 14.10.1996 року № 14 позивачам надано квартиру [ADDRESS]. 01 жовтня 2003 року між ВАТ «ПААЗ» та [PERSON] укладено договір, згідно якого відповідач ВАТ «ПААЗ» забезпечує житлове приміщення по вул. Партизанській, 10 електроенергією, газом, тепловою енергією, водопостачанням, водовідведенням, а позивач [PERSON] зобовязується відшкодовувати ВАТ «ПААЗ» витрати, повязані з наданням цих послуг. Позивачі постійно проживають в [INFO] та сплачують за користування житлом. Статтею 33 Конституції України встановлено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Частиною 1 статті 29 ЦК України визначено, що місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Статтею 310 ЦК України встановлено, що фізична особа має право на місце проживання. Фізична особа має право на вільний вибір місця проживання та його зміну. Дослідженими по справі доказами встановлено, що позивачі проживають за адресою: [INFO], але не зареєстровані за вказаною адресою. Відсутність реєстрації порушує конституційні права позивачів, порушене право підлягає захистові. Обираючи спосіб захисту порушеного права суд вважає за необхідне визнати за позивачами [PERSON], [PERSON] та [PERSON], [INFO], право користування жилим приміщенням в квартирі [ADDRESS] та зобовязати СГІРФО Київського РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області здійснити реєстрацію їх за адресою [ADDRESS].

Outcome: approved