Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-23 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за використаний ним природний газ станом на 01 березня 2009 року в сумі 5606 грн. 46 коп. Крім того, за прострочення термінів оплати спожитого природного газу відповідачу нараховано пеню у розмірі 670 грн. 83 коп., інфляційні збитки у розмірі 612 грн. 26 коп. та 3% річних 84 грн. 46 коп. Вказані суми позивач також просив стягнути з відповідача на його користь та відшкодувати судові витрати. Ухвалою суду від 11.06.2010 року первісний відповідач [PERSON] замінений на його правонаступників [PERSON] та [PERSON] (а.с.25). В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, пославшись на викладені в позовній заяві обставини. Просить стягнути з відповідачів на користь позивача заборгованість станом на 01 березня 2009 року в сумі 5606 грн. 46 коп., пеню у розмірі 670 грн. 83 коп., інфляційні збитки у розмірі 612 грн. 26. та 3% річних 84 грн. 46 коп. Також просив стягнути з відповідачів понесені судові витрати. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, будучи у встановленому законом порядку повідомленою про час та місце розгляду справи, але уповноважила у встановленому законом порядку представляти її інтереси [PERSON]. Відповідач [PERSON] та представник відповідача [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні позов визнали частково лише в частині основного боргу. В задоволенні решти позову просять відмовити. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача [PERSON] Заслухавши пояснення осіб, що беруть участь у справі, дослідивши докази у справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в частково з наступних підстав. Як встановлено судом, [PERSON] за адресою: м.Полтава, вул. Барикадна, 29 одержав від позивача послуги з постачання природного газу, однак використаний природний газ в повному обсязі не оплатив. При цьому договору про надання послуг з газопостачання в період до 22.12.2008 року сторонами не укладалось. Але оскільки однією стороною позивачем у справі ВАТ «Полтавагаз» - надавались другій стороні [PERSON] послуги з газопостачання, відповідач зазначені послуги приймав та оплачував, тому суд вважає, що між вказаними сторонами виникли правовідносини з надання послуг газопостачання. У звязку з відсутністю письмового договору вказані правовідносини регулюються чинними на час їх виникнення нормативними актами. 22 грудня 2008 року сторонами укладено Договір №24839 про надання послуг з газопостачання, в якому передбачили їх права та обовязки в правовідносинах (надалі в тексті рішення Договір). Також сторонами в Договорі узгоджено суму заборгованості відповідача перед позивачем за використаний природний газ, що станом на 22.12.2008 року становила 3077 грн. 40 коп. Після укладення вказаного Договору [PERSON]М борг сплачено не було, як не було сплачено і поточні платежі. У звязку з цим на день розгляду справи судом заборгованість вказаного споживача за використаний природний газ перед позивачем станом на 01 березня 2009 року становить 5606 грн. 46 коп. 23 квітня 2009 року [PERSON] помер (а.с.23). Після його смерті спадкоємцями за законом є його дружина [PERSON] та дочка [PERSON] (до переміни прізвища Піщанська) [PERSON], які у встановленому законом порядку звернулись до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини (а.с.28). Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до [PERSON] та [PERSON] як спадкоємців [PERSON] перейшов його обовязок погасити заборгованість перед позивачем пропорційно до часток у спадщині. Тому з [PERSON] та [PERSON] підлягає стягненню на користь позивача сума у розмірі по 2620 грн. 23 коп. Вирішуючи позовні вимоги про стягнення з відповідачів за прострочення термінів оплати спожитого природного газу пені у розмірі 670 грн. 83 коп., інфляційних збитків у розмірі 612 грн. 26 коп. та 3% річних 86 грн. 46 коп., суд приходить до наступних висновків. Обґрунтовуючи зазначені позовні вимоги, позивач посилається на Договір, що було укладено ним та [PERSON], про надання послуг з газопостачання від 22.12.2008 року. Але зазначене є невірним, оскільки вказаний Договір не містить будь-яких умов, що поширювали б його дію на попередній відносно його укладення період до 22 грудня 2008 року. Крім того, пунктом 26 Договору сторони встановили, що заборгованість [PERSON] перед позивачем станом на 22.12.2008 року у розмірі 3077 грн. 40 коп. Будь-які посилання на наявність у споживача обовязку сплатити пеню, індексу інфляції чи 3% річних в Договорі відсутні. В пункті 33 Договору передбачено, що споживач несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасне та/або не в повному розмірі внесення плати за надані послуги з газопостачання. Але конкретні види та розмір штрафних санкцій договір не містить. Тому суд вважає безпідставним поширення позивачем умов Договору на правовідносини, що виникли між ним та відповідачем в період до 22.12.2008 року. Відповідно до ст.1 Закону України «Про тимчасову заборону стягнення з громадян України пені за несвоєчасне внесення плати за житлово-комунальні послуги» заборонено нарахування по розрахунках з 1 жовтня 1996 року та стягнення з громадян України пені за несвоєчасне внесення квартирної плати та за житлово-комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична енергія, теплова енергія, водовідведення, утримання і експлуатація житла та прибудинкових територій, сміттєзбирання, ліфтове господарство). Відповідно до ст.2 вказаного Закону він діє до прийняття відповідного рішення Верховною Радою України. На даний час вказаний Закон не скасовано, не зупинено, а тому підлягає до застосування. Вказаний нормативний акт містить пряму заборону нарахування пені. Посилання позивача на норми Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» також є помилковим, оскільки цей Закон регулює договірні правовідносини між платниками та одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань, суб'єктами яких є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та господарювання, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності. На правовідносини, субєктами яких є фізичні особи, що не здійснюють підприємницької діяльності, дія зазначеного Закону не поширюється. Тому застосування вказаного нормативного акту до правовідносин з надання житлово-комунальної послуги, такої як постачання природного газу населенню, є безпідставним. Також суд звертає увагу на те, що спеціальними нормативними актами у сфері надання населенню послуг з газопостачання Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Правилами надання населенню послуг з газопостачання, затвердженими Постановою Кабінету міністрів України від 09.12.1999 №2246, з наступними змінами, не передбачено можливості нарахування споживачу боргу з врахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних. На підставі викладеного суд не вбачає підстав для стягнення з відповідачів на користь позивача пені, суми боргу з врахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних. З відповідачів на користь позивача необхідно стягнути суму заборгованості за використаний природний газ в розмірі по 2620 грн. 23 коп. та судові витрати, сплачені позивачем при подачі позовної заяви до суду, пропорційно до задоволених до них вимог.

Outcome: partial