Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-26 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом про дострокове повернення частини кредиту та стягнення заборгованості за кредитним договором. В ході розгляду справи представник позивача відмовився від частини позовних вимог просить достроково стягнути з відповідачів [PERSON], [PERSON] суму кредиту, що залишився неповерненим. а саме: 8 800 доларів США 88 центів, посилаючись на наступне: між позивачем та відповідачем [PERSON] 13 листопада 2007 року було укладено Кредитний договір № 189-Ф/07 на отримання коштів в сумі 13 841 долар США на строк з 13 листопада 2007 року по 12 листопада 2014 року зі сплатою процентів 12, 5% річних. Позичальник зобов'язувався здійснювати повернення кредиту та відповідних відсотків щомісяця з 1-го по 10-е число. 13 листопада 2007 року між позивачем та відповідачем [PERSON] ненко Н.І. було укладено договір поруки № 189, згідно якого [PERSON] виступила поручителем по поверненню коштів [PERSON] по договору кредиту № 189-Ф/07 від 13 листопада 2007 року. Таким чином, відповідачі повинні нести солідарну відповідальність за порушення зобов'язань за Кредитним договором. Позичальник [PERSON] порушив взяті на себе зобов'язання та станом на 23 вересня 2009 року склалася заборгованість по кредиту 1 376 доларів США 56 центів та по процентах 340 грн. 43 центи. Згідно п. 5.3 Кредитного договору в разі порушення термінів повернення кредиту, позичальник зобов'язаний сплатити банку пеню в розмірі 0,1 % від суми невиконаного зобов'язання за кожен день прострочення платежу, а тому з боку позивача було нараховано до сплати відповідачем 1 740грн. 77 коп. пені за несвоєчасну сплату кредиту за період з 11 грудня 2008 року по 23 вересня 2009 року та 56грн. 69 коп. пені за несвоєчасну сплату процентів за період з 11 серпня 2009 року по 23 вересня 2009 року. Станом на 27 травня 2010 року після відкриття провадження по справі відповідач [PERSON] погасив існуючу заборгованість за кредитним договором, а тому представник відповідача відмовився від частини позовних вимог та просить стягнути з відповідачів солідарно 8 800 доларів США 88 центів, тобто суму неповернутого кредиту, застосувавши право вимоги дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, передбачене ч.2 ст. 1050 ЦК України, та стягнути з відповідачів понесені ним при зверненні до суду судові витрати. Відповідач [PERSON] позов не визнав повністю, пославшись на те, що він в зв'язку з важким матеріальним становищем та різким підвищенням курсу долара США дійсно невчасно, починаючи з грудня 2008 року, вносив належні платежі по поверненню кредиту, звертався до банку про розстрочення існуючої заборгованості, однак будь-якої відповіді на свої звернення не отримував. На даний час, тобто станом на 27 травня 2010 року він повністю погасив існуючу заборгованість, вчасно вносить поточні платежі, а тому вважає, що вимога позивача про дострокове повернення суми кредиту, що залишилась, є неправомірною, так як на даний час з його боку будь-якого порушення взятих на себе зобов'язань немає. Відповідач [PERSON] в судові засідання не зявилася, про день та час слухання справи була повідомлена належним чином. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків: Сторонами не заперечується та не потребує доказування наступне: -між позивачем та відповідачем [PERSON] було 13 листопада 2007 року укладено Кредитний договір на отримання 13 841 долара США на період з 13 листопада 2007 року по 12 листопада 2014 року; -між позивачем та відповідачем [PERSON] 13 листопада 2007 року було укладено договір поруки, згідно умов якого в разі порушення зобов'язань по поверненню кредиту [PERSON] поручитель має нести з ним солідарну відповідальність; -відповідач [PERSON] починаючи з грудня 2008 року по листопад 2009 року вносив платежі згідно Кредитного договору з порушенням встановленого договором терміну. Виписками з особового рахунку [PERSON] (а.с. 91 - 101), квитанціями (а.с. 102) доведено, що відповідач [PERSON] станом на 27 травня 2010 року погасив існуючу заборгованість по кредитному договору, ввійшов в графік платежів та неповернутим залишився кредит в сумі 8 800 доларів США 88 центів. Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України, в разі прострочення позичальником чергової частини позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення позики, що залишилась. Однак на день розгляду справи в суді відповідач [PERSON] повністю погасив існуючу заборгованість та спричинені в звязку з цим позивачеві збитки, тобто відпала така підстава для дострокового стягнення неповернутої суми кредиту як порушення зобов'язання позичальником. Відповідно до ст.. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Оскільки Кредитним договором передбачено повернення отриманого кредиту зі сплатою процентів за його користування у строк до 12 листопада 2014 року помісячно, на даний час заборгованості за кредитом немає, тобто відсутнє порушення зобовязань з боку позичальника, строк платежу суми неповерненого кредиту в розмірі 8 800 доларів 88 центів ще не настав, - вимога позивача про дострокове повернення кредиту, що залишився неповернутим, є необґрунтованою і задоволенню не підлягає. Враховуючи те, що відповідач сплатив суми, про стягнення яких ставив вимогу позивач, після відкриття провадження по справі, з відповідачів слід солідарно стягнути на користь позивача понесені ним при зверненні до суду судові витрати: 970 грн. 43 коп. судового збору (а.с.48) та 120 грн. витрат з ІТЗ розгляду справи (а.с.49). а всього 1090грн. 43 коп.

Outcome: approved