Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-24 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом про визнання договору купівлі - продажу нерухомого майна № Н/95-0243 від 04 серпня 1995 року дійсним, визнання розміру часток у спільній сумісній власності, визнав їх рівними, тобто по 1/3 частини за кожним співвласником - [PERSON], [PERSON] Стефановичем, [PERSON] в квартирі [ADDRESS], на підставі Договору № Н/95-0243 Одеської Універсальної Товарної Біржі «Центр» від 04.08.1995 року, визнання за [PERSON] права власності на 1/3 частину квартири [ADDRESS] у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого 13 січня 2010 року та визнання за [PERSON], права власності на земельну ділянку площею 0,15га. розташовану за адресою: Одеська область, Біляївський район, Вигодянська сільська рада, село Вигода, вул. Київська, 47, надану для будівництва та обслуговування житла і господарських будівель у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON]. Позивач зазначила, що вона знаходилась в зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. 04 серпня 1995 року позивачка, її чоловік - [PERSON] та син - [PERSON] придбали у [PERSON], [PERSON], [PERSON] квартиру [ADDRESS]. Усі умови договору були виконані. Згідно п. 6 договору купівлі-продажу №Н/95-0243 від 04.08.1995 року, продавцям були передані грошові кошти у повному обсязі, а продавці в свою чергу передали покупцям зазначене в договорі майно. Також, за період шлюбу позивачкою та [PERSON] була придбана земельна ділянка площею 0,15га, розташована за адресою: Одеська область, Біляївський район, Вигодянська сільська рада, село Вигода, вул. Київська, 47, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житла і господарських будівель. 13.01.2010 року [PERSON] помер. Після його смерті відкрилась спадщина на 1/3 частину квартири [ADDRESS], та на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,15га, розташованої за адресою: Одеська область, Біляївський район, Вигодянська сільська рада, село Вигода, вул. Київська, 47, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житла і господарських будівель. Позивач вказала, що вона є спадкоємцем першої черги за законом після смерті її чоловіка. Іншим спадкоємцем першої черги являється відповідач [PERSON], який є її сином, та сином покійного [PERSON]. Інших спадкоємців першої черги немає. Вона своєчасно звернулась до нотаріальної контори з заявою для отримання свідоцтва про право власності в порядку спадкування за Законом, та їй було відмовлено у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на право власності на земельну ділянку, та договір купівлі - продажу не посвідчений нотаріально. У зв'язку з наведеним, позивач просить суд постановити рішення, яким визнати логовір купівлі-продажу № Н/95-0243 від 04.08.1995 року укладений між [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], [PERSON], [PERSON] дійсним. Згідно договору купівлі - продажу квартира [ADDRESS] належить [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності. Оскільки частки в спільній сумісній власності не визначені, то виходячи із рівності сторін, позивач просить суд постановити рішення, яким визначити розмір часток, тобто по 1/3 частині за кожним співвласником - [PERSON], [PERSON], [PERSON] в квартирі [ADDRESS]. Крім того, у зв'язку зі смертю чоловіка позивачка просить суд визначити за нею право власності у порядку спадщини за законом на 1/3 частки зазначеної квартири. Як пояснює [PERSON] при житті її чоловік [PERSON] не встиг отримати [PERSON] на право власності на земельну ділянку площею 0,15га, розташовану за адресою: Одеська область, Біляївський район, Вигодянська сільська рада, село Вигода, вул. Київська, 47, однак набув право власності на неї, що передбачено ст.ст. 328, 334 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення. Тому позивач просить суд визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 0,15га, розташовану за адресою: Одеська область, Біляївський район, Вигодянська сільська рада, село Вигода, вул. Київська. 47 надану для будівництва та обслуговування житла і господарських будівель у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON]. У судовому засіданні позивач позов підтримала в повному обсязі, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини. Відповідач [PERSON] у судове засідання з'явився, позовні вимоги позивача визнав у повному обсязі. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] і представник третьої особи - Одеської Універсальної Товарної Біржи «Центр», в судове засідання не з'явились, про час та місце судового засідання повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не сповістили. Вислухавши пояснення позивачки, відповідача [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд вважає позов підлягаючим задоволенню. У судовому засіданні встановлено. [PERSON], знаходилась в шлюбі з [PERSON], зареєстрованим Відділом ЗАГС Київського району м. Одеси, актовий запис № 2027 від 27.12.1975 року, (а.с.6) [PERSON], [INFO], є сином [PERSON], [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження виданого Київським відділом ЗАГСу м.Одеси 12.06.1980 року актовий запис № 943. (а.с.7) 04 серпня 1995 року [PERSON], [PERSON], яка діяла від свого імені, а також від імені та в інтересах неповнолітнього сина [PERSON], придбали у [PERSON] Онуфрієвни, [PERSON], яка діяла від свого імені та від імені і в інтересах неповнолітньої дочки [PERSON] квартиру [ADDRESS], загальною площею 43,7 кв.м, яка складається з двох кімнат житловою площею 27, 1 кв.м, а також: санвузла, кухні, двох коридорів. Договір купівлі-продажу був зареєстрований на Одеській Універсальній товарній біржі «Центр» в журналі реєстрації договорів по об'єктам нерухомості, реєстровий №Н/95- 0243 від 04 серпня 1995 року.(а.с. 8 -9). Право власності за [PERSON], [PERSON], [PERSON] було зареєстровано в Одеському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості за № 67 пр-стр.88 р№950 від 16.08.1995 року (обор, а.с.9). Суд вважає, що 04 серпня 1995 року сторони уклали договір, який не порушує нічиїх прав та інтересів, охороняємих законом. Позивач, її чоловік та син як покупці, свої обов'язки за договором виконали, передали відповідачам гроші за квартиру в сумі 390 000 000крб, а відповідачі передали ключі від квартири, книжки на оплату комунальних послуг. Всі умови договору між сторонами виконані. При розгляді справи суд користується нормами Цивільного Кодексу в редакції 1963 року, бо договір купівлі-продажу нерухомого майна був укладений до вступу в законну силу Цивільного Кодексх України в редакції 2003 року. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1 ст. 227 ЦК України (в редакції 1963 року) договір купівлі -продажу нерухомого майна повинен бути нотаріально посвідчений. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 2 ст. 47 ЦК України (в редакції 1963 року) якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. 13 січня 2010 року [PERSON] помер, про що свідчить актовий запис №35. зареєстрований Першим Малиновським відділом РАЦС Одеського міського управління юстиції, (а.с.15). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на 1/3 частину квартири [ADDRESS], та на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,15га, розташованої за адресою: Одеська область, Біляївський район, Вигодянська сільська рада, село Вигода, вул. Київська, 47, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житла і господарських будівель. Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є дружина [PERSON] та син [PERSON]. Позивачка звернулась до Третьої одеської державної нотаріальної контори з заявою для отримання свідоцтва про право власності в порядку спадкування за Законом, та її повідомлено. Лист № 1007 від 06.03.2010р. та Лист № 1008 від 06.03.2010р., що свідоцтво про право на спадщину не може бути видано, тому що немає правовстановлюючого документу на право власності на земельну ділянку, та договір купівлі - продажу не посвідчений нотаріально. Квартира [ADDRESS] належить [PERSON], [PERSON], [PERSON] на праві спільної сумісної власності. Згідно зі ст. 370 ЦК України частки у праві спільної сумісної власності кожного з співвласників є рівними. Обставини, які вказують на необхідність відходу від принципу рівності долей при визначенні їх розміру, судом не встановлені. Таким чином, долі кожного із співвласників квартири є рівними і складають по 1/3 частини квартири [ADDRESS]. Крім того у судовому засіданні встановлено, що в період шлюбу [PERSON] та [PERSON] у [PERSON] була придбана земельна ділянка площею 0.15га (з них 0,15га -ріллі), яка розташована за адресою: Одеська область, Біляївський район, Вигодянська сільська рада, село Вигода, вул. Київська, 47, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житла і господарських будівель, що підтверджується договором купівлі-продажу земельної ділянки від 30 липня 2008 року. Даний договір був нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Біляєвського районного нотаріального округу Одеської області [PERSON] та зареєстрований у реєстрі за № 3035, бланк: ВКМ 619582. (а.с.10). Як зазначила позивачка при житті чоловік [PERSON] не встиг отримати [PERSON] на право власності на земельну ділянку площею 0,15га, розташовану за адресою: Одеська область, Біляївський район, Вигодянська сільська рада, село Вигода, вул. Київська, 47, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житла і господарських будівель, однак набув право власності на неї, що передбачено ст.ст. 328. 334 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення. Відповідно до ч. 2 ст. 126 Земельного Кодексу України право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без змін її меж, цільового призначення, посвідчується цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки, укладеною в порядку, встановленому законом, у разі набуття права власності на земельну ділянку за такою угодою. Згідно ст. 1225 ч. 1 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved