Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-21 00:00:00

Позивач [PERSON] 19.04.2010 р. звернувся до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу з позовом до Відкритого акціонерного товариства "АрселорМіттал [PERSON] Ріг", про стягнення моральної шкоди. В обгрунтуванні своїх позовних вимог позивач зсилається на те, що в період з 1998 р. він працював на Блюмінгі 2 у відповідача слюсарем-ремонтником. Роботу він виконував в цеху Блюмінг - 2, дільниця НЗС ( непреривно заготувальний стан). Його робота не була повязана із ремонтом холодильників. Інколи його, по усному розпорядженню адміністрації цеху направляли для виконання робіт на дільницю СГП (склад готової продукції). Основною метою його направлення на дільницю СГП було надання допомоги слюсарю-ремонтнику вказаної дільниці по ремонту холодильника. Вказані роботи вони завжди виконували в двох. 30.08.009 р. його керівництвом цеху було направлено на дільницю СГП для ремонту холодильника. Інструктаж з ним в той день ніхто не проводив, розпорядження було усне. 31.08.2009 р. він проводив роботи по ремонту холодильника сам, йому ніхто не допомагав та ніхто не контролював. В 40 хвилин на першу годину з ним стався нещасний випадок, в результаті чого він одержав тяжку травму. Після цього він був госпіталізований в травматичне відділення 2-і міської лікарні, де йому було встановлено діагноз: «закритий багато уламковий перелом верхньої третини лівого стегна зі зміщенням». Коли він находився в лікарні, йому привезли розпорядження про направлення його для виконання робіт слюсаря-ремонтника холодильників, що він його підписав, що він й зробив. [PERSON] виписки із протоколу засідання комісії з охорони праці було встановлено 80 % вини підприємства в нещасному випадку, який стався з ним. Він вважає, що винним в нещасному випадку є підприємство. За висновком МСЕК від 22.12.2009 р. йому первинно встановлено 60 % втрати професійної працездатності по трудовому каліцтву, та його визнано інвалідом 2-і групи. Повторний переогляд призначено в на 14.12.2010 р. Лікарями йому протипоказано фізичні навантаження. Він вважає, що з вини підприємства він втратив своє здоров'я та працездатність і вважає, що саме відповідач повинен відшкодувати йому моральну шкоду, наявність якої полягає в наступному: він переносить фізичну біль, після отриманої тяжкої травми він , майже 2 місяця провів у лікарні, де йому було проведено дві операції - спочатку по встановленню металевої спиці в колінний суглоб, потім витягували спицю. 45 днів він находився на витяжці, не міг змоги ходити, нормально спати та відпочивати. Він також почуває себе неповноцінною людиною та хворим, так як втратив 60 % професійної працездатності, являється інвалідом 2-ї групи, а йому тільки 31 рік. На теперішній час він не може себе самостійно обслуговувати, не може повноцінно займатися розвитком свого 2-ї річного сина., бо постійно почуває себе роздратованим та слабким. В зв'язку із постійним лікуванням ним був пропущений строк звернення до суду. Він вважає пропуск строку поважним та просить суд поновити його. Причинену моральну шкоду він оцінює в сумі 173000 гривень та просить стягнути цю суму з відповідача ВАТ «АрселорМіттал [PERSON] Ріг». У судовому засіданні позивач [PERSON] не був присутній, про час та місце розгляду справи сповіщений належно, що підтверджено матеріалами справи. Про причини неявки суд не сповіщено. Представник позивача, який діє на підставі довіреності, в судовому засіданні зазначив щодо можливості розгляду справи за відсутністю його довірителя, оскільки останній, за станом свого здоровя не має змоги бути присутнім у судовому засідання та надав йому, як представнику усі повноваження що передбачені законодавством України. Позивач вказав, що позов [PERSON] підтримує повністю, при цьому зіслалася на обставини вказані в позовній заяві та просить при винесені рішення врахувати, що з вини підприємства позивачу заподіяна шкода здоровю, він втратив 60 відсотків професійної працездатності, являється інвалідом 2-ї групи, змушений звертатися за допомогою до лікарів, що підтверджується виписними епікризами. Позивачеві рекомендовано : нагляд та лікування у травматолога, медикаментозне лікування, санаторно- курортне лікування з захворюванням неврологічного профілю. Позивач через отриману травму відчуває себе неповноцінною людиною, відчуває себе тягарем в сім'ї. Його дружині приходиться піклуватися і фізично допомагати не тільки сину , а йому самому. Весь домашній побут знаходиться на його дружині, так як він фізично безпомічний. Внаслідок травми позивач постійно зазнає фізичного болю і страждань. Стійкий біль в лівій нозі спричиняє йому душевні і фізичні страждання, тому позивач вважає, що йому заполяно моральну шкод\\. Фізичні страждання спричинили позивачеві [PERSON] його фізичних і професійних можливостей, погіршення відносин з оточуючими людьми та інші негативні наслідки морального характер. Позивач швидко утомлюється, втрачає працездатність, і життя для нього стало суцільним стражданням. Протягом тривалого періоду часу позивач відчуває болі в нозі, головні болі. Він вимушений прикладати великі зусилля для устрою свого життя. Все це заподіює йому значні моральні і фізичні страждання. Він вимушений витрачати додаткові зусилля для організації свого життя. Позивача не перестає покидати відчуття глибокої депресії, від чого він сильно страждає. Він просить стягнути на користь [PERSON] моральну шкоду в розмірі 173000 грн. Також він просить суд поновити строк позовної давності звернення позивача до суду. Представник відповідача - Відкритого акціонерного товариства «АрселорМіттал [PERSON] Ріг» позов не визнала та заперечувала проти його задоволення у повному обсязі, оскільки вважає його не обгрунтованим. [PERSON] ст. 237-1 КЗпП України підставою для відшкодування моральної шкоди власником, або вповноваженим органом є порушення законних прав працівника, якщо ці порушення призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Позивач не надав суду доказів, що його права порушені внаслідок неправомірних дій відповідача. [PERSON] № 39 від 02.09.209 р. про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, причинами, що призвели до травмування позивача, є порушення позивачем вимог безпеки під час експлуатації обладнання та невиконання ним інструкції з охорони праці. Інших причин та осіб, які допустили порушення вимог з безпеки праці комісією не встановлено. Даний [PERSON] позивачем не оскаржено. Той факт, що нещасний випадок з позивачем стався під час виконання роботи, не передбаченої його трудовими обовязками, не відповідає дійсності, так як всі вимоги щодо проведення позивачеві інструктажів з безпеки праці роботодавцем були виконані, що відображено в [PERSON]. Комісія з охорони праці та пожежної безпеки підприємства не має права встановлювати ступінь вини потерпілого чи підприємства у нещасному випадку. Рішення комісії мають рекомендаційний характер. Таким чином, ВАТ «АрселорМіттал [PERSON] Ріг» не повинен виплачувати позивачеві моральну шкоду. Вислухавши представників сторін, вивчивши письмові матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає частковому задоволенню, за таких підстав. При обговоренні питання про спричинення позивачеві [PERSON] моральної шкоди, суд враховує конкретні обставини справи, з урахуванням характеру, обсягу, тривалості та наслідків заподіяних позивачеві моральних страждань, стан його здоров'я, втрату професійної працездатності, вину підприємства в заподіянні шкоди, матеріальну шкоду, істотних вимушених змін у його життєвих стосунках. Із трудової книжки позивача [PERSON] встановлено, що позивач з 1998 р. працював на Блюмінгі - 2 у відповідача - ВАТ «АрселорМіттал [PERSON] Ріг»- слюсарем- ремонтником. Від 19.01.2010 року звільнений по ініціативі підприємства.( а.с. 6.7). 31.08.2009 р. при виконанні роботи по ремонту холодильника сам, йому з позивачем стався нещасний випадок, в результаті чого він одержав тяжку травму. При цьому ніхто позивачу пе допомагав та ніхто його не контролював. Після цього [PERSON] був госпіталізований в травматичне відділення 2-ї міської лікарні, де йому було встановлено діагноз: «закритий багато уламковий перелом верхньої третини лівого стегна зі зміщенням». Комісією було проведено розслідування та складено [PERSON] № 39 від 02.09.2009 р. Про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом. ( а.с. 8-9, 12-15). Відповідно виписки із протоколу засідання комісії по охороні праці і пожежної охорони від 22.01.2010 р. ( а.с. 10) встановлено 80 % вини підприємства в нещасному випадку, який стався з позивачем. За висновком МСЕК від 22.12.2009 р. позивачеві первинно встановлено 60 % втрати професійної працездатності, та 2 -та група інвалідності. Лікарями протипоказано: несприятливий мікроклімат, переохолодження. ( а.с. 1 1). Відповідно до наданих суду виписок із медичної карти лікарями позивачеві рекомендовано: нагляд та лікування у травматолога, медикаментозне лікування, санаторно- курортне лікування з захворюванням неврологічного профілю.) ( а.с. 17-18). Отже, в судовому засіданні встановлено, що при виконанні трудових обов'язків здоров'ю позивача була заподіяна шкода професійним захворюванням. Суд вважає, що винним в отриманні позивачем травми є відповідач, так як позивач виконував роботу по ремонту холодильника, яка є неосновною його роботою. Позивач не проходив спеціальної підготовки по ремонту холодильника. В день нещасного випадку позивача ніхто не інструктував, не контролював за виконанням робіт, як пояснив представник позивача. Також з позовної заяви видно, що роботу позивач виконував сам, тоді як раніше її виконував в двох із слюсарем-ремонтником СГП дільниці, допомагав тому. В результаті позивач втратив працездатність в розмірі 60% , постійно проходить стаціонарно лікування, переносить фізичний біль та моральні переживання. При вказаних обставинах суд вважає, що наслідками нещасного випадку порушено звичайний для позивача спосіб життя. Він вимушений витрачати додаткові сили для організації свого життя, а при таких обставинах переносить моральні страждання та переживання. Суд вважає, що в даному випадку відповідач повинен виплатити позивачеві моральну шкоду. Суд не може погодитися із запереченнями представника відповідача, що відсутня вина підприємства у заподіянні шкоди, оскільки той факт, що роботодавець ознайомив свого працівника з умовами праці, в тому числі її шкідливими факторами, не позбавляє підприємства від законодавчо встановленого обовязку забезпечити якісні та безпечні умови праці. Рішенням Конституційного Суду України України № 20-рп/2008 від 08.10.2008 р. встановлено, що обовязок по відшкодуванню моральної шкоди покладається на підприємства, які заподіяли шкоду. Ст. 153 Кодексу законів про працю України встановлено, що «Забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган». Ст. 173 Кодексу законів про працю України закріплено за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяна каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя, повязаним з виконанням трудових обовязків. Ст. 237-1 Кодексу законів про працю України передбачає відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законніх прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв,язків і вимагають він нього додаткових зусиль для організації свого життя. Враховуючи те. що позивач систематично звертається за допомогою лікарів, страждає від наслідків визваних отриманням професійних захворювань, суд вважає, причини пропуску строку звернення до суду поважними та приходить до висновку про необхідність їх поновлення. Обговорюючи розмір відшкодування позивачеві моральної шкоди, суд виходить із суми, яку визначив позивач, тобто 173000 грн., також, суд враховує, характер та об'єм його фізичних, душевних, психічних страждань від одержаної виробничої травми , тривалість лікування, втрату можливості його повної трудової та соціальної реабілітації, що призвело до значних тяжких змін його життєвих зв'язків, а саме 60% втрати професійної працездатності, призначення 2-ї групи інвалідності. Вказані зміни потребують від позивача додаткових зусиль для організації свого життя. А також суд враховує вину підприємства у нещасному випадку, що стався з відповідачем. Зважаючи на вищевикладене, суд вважає, що компенсацію за заподіяні моральні страждання позивачеві [PERSON] слід призначити у розмірі 35000 грн.. що буде відповідати тим стражданням і переживанням, які він зазнає. В задоволенні іншої частини позову позивачу слід відмовити. Враховуючи те, що позивач довгий час знаходився на лікуванні, систематично звертається за допомогою лікарів, страждає від наслідків визваних виробничою травмою, суд вважає причини пропуску строку звернення до суду поважними, та приходить до висновку про необхідність їх поновлення. [PERSON] ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито» позивача у справі звільнено від державного мита.

Outcome: partial