overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-08 00:00:00

Позивач в квітні 2010 року звернулася до суду з позовом до відповідачки про визнання її та її дочки [PERSON] такими, що втратили право на користування жилим приміщенням, посилаючись на те, що їй на праві власності належить [ADDRESS]. На прохання своїх родичів вона зареєструвала за своєю адресою відповідачку, а в подальшому за даною адресою бкло зареєстровано дочку відповідачки. Відповідачка будучи зареєстрована за її адресою жодного дня не проживала, а в даний час проживає в м. Одесі разом з дочкою, тому просить визнати відповідачку такою, що втратила право на користування жилим приміщенням разом з малолітньою дочкою, оскільки вони більше 6 місяців не проживали за адресою реєстрації. В судовому засідання позивач позовні вимоги підтримав. Відповідач, в судове засідання не зявився, надав заяву в якій позов не визнав та просив справу розглянути у її відсутність. Третя особа в судове засідання не зявилась. Вислухавши пояснення позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що відповідач будучи зареєстрованим в [INFO] з 1999року в зазначеній квартирі не проживає, дочка відповідачки - [PERSON] [INFO] зареєстрована за даною адресою з 2005 року, також в квартирі не проживає, речі відповідачки в квартирі відсутні. Як вбачається з позовної заяви та заяви відповідачки про розгляд справи у її відсутність, відповідачка проживає за адресою м. Одеса пр-кт. Шевченка, 17, кВ 46,таким чином відповідач більше 6 місяців, будучи зареєстрованим за зазначеною адресою не проживає. Ст.72 ЖК України встановлено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. Ст. 71 ЖК України встановлено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців та зазначено умови за яких жиле приміщення зберігається понад шість місяців. Згідно ст.. 107 ЖК України у разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання договір найму вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я , то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї, я вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Згідно ст. 29 ч.4ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла 10 років,є місце проживання її' батьків, або одного з них., з ким вона проживає. За таких обставин, коли відповідач більше шести місяців без поважних причин не проживав в квартирі позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-08 00:00:00

У позовні заяві вказано, що на підставі договору № 498154 від 25.12.2006 року, [PERSON] надавались послуги електропостачання. Однак в порушення вимог чинного законодавства та укладеного договору протягом 2007-2010 років остання систематично порушувала умови договору, оплату за електричну енергію не здійснювала, а тому станом на 01.01.2010 року її борг за спожиту електроенергію складав 1687 грн. 75 коп. Сторони у судове засідання не зявились, про час,день та місце слухання справи повідомлялись належним чином. Представник позивача подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримав та просив стягнути з відповідача 1687,75 грн. боргу за спожиту електроенергію. Відповідач про поважність причини своєї неявки суд не повідомила. Зясувавши правові позиції сторін, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що [PERSON] є споживачем електроенергії, яку постачає ЗАТ «Ей-І-Ес Рівнеенерго» та на її імя відкритий особовий рахунок № 256204498. Стаття 526 ЦК України визначає, що зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, акту планування, договору, а при відсутності таких вказівок - відповідно до вимог, що звичайно ставляться. Договором № 498154 від 25.12.2006 року, укладеним між сторонами, передбачено обовязок споживача оплачувати одержану електричну енергію за обумовленими тарифами (п. 1,11.5). Відповідно до п. 16.1 вказаного договору, оплата за електричну енергію здійснюється до 10 числа наступного місяця, за календарний місяць, що минув на основі виставленого енергопостачальною компанією рахунку по середньомісячному споживанню абонента, яке визначається енергопостачальною компанією відповідно до знятих контрольних показників електролічильника з врахуванням пори року, встановленої потужності, субсидії і пільг. Статтею 26 Закону У країни «Про електроенергетику» передбачено, що споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії зобов'язаний додержуватися вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії. Згідно п.п. 19, 20 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою КМУ №1357 від 26.07.1999 року, розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюється за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі показань приладів обліку. Як вбачається із довідки про зняття показників лічильника квартири [ADDRESS] А у м. Рівному, що належить [PERSON], контрольний показник на розрахунковому приладі обліку споживача знімається електропостачальною організацією систематично. Судом встановлено, що борг за спожиту електроенергію відповідачем не погашено, а отже суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову про стягнення боргу в розмірі, визначеному позивачем.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-08 00:00:00

У позовні заяві вказано, що на підставі договору від 20.02.2006 року, [PERSON] надавались послуги електропостачання. Однак в порушення вимог чинного законодавства та укладеного договору протягом 2007-2010 років систематично порушував умови договору, оплату за електричну енергію не здійснював. Станом на 01.01.2010 року борг за спожиту електроенергію складав 1550 грн.61 коп. Сторони у судове засідання не з'явились, про час, день та місце слухання справи повідомлялись належним чином. Представник позивача подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити без його участі, зменшив суму позовних вимог та просив стягнути з відповідача 776,31 грн. боргу за спожиту електроенергію. Відповідач про поважність причини своєї неявки суд не повідомив. Зясувавши правові позиції сторін, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що [PERSON] є споживачем електроенергії, яку постачає ЗАТ «Ей-І-Ес Рівнеенерго» та на його імя відкритий особовий рахунок № 256240697. Стаття 526 ЦК України визначає, що зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, акту планування, договору, а при відсутності таких вказівок - відповідно до вимог, що звичайно ставляться. Договором від 20.02.2006 року, укладеним між сторонами, передбачено обовязок споживача оплачувати одержану електричну енергію за обумовленими тарифами (п. 1, 11.5). Відповідно до п. 16.1 вказаного договору, оплата за електричну енергію здійснюється до 10 числа наступного місяця, за календарний місяць, що минув на основі виставленого енергопостачальною компанією рахунку по середньомісячному споживанню абонента, яке визначається енергопостачальною компанією відповідно до знятих контрольних показників електролічильника з врахуванням пори року, встановленої потужності, субсидії і пільг. Статтею 26 Закону України «Про електроенергетику» передбачено, що споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії зобов'язаний додержуватися вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії. Згідно п.п. 19, 20 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою КМУ №1357 від 26.07.1999 року, розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюється за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі показань приладів обліку. Як вбачається із довідки про зняття показників лічильника квартири [ADDRESS], що належить [PERSON], контрольний показник на розрахунковому приладі обліку споживача знімається електропостачальною організацією систематично. Судом встановлено, що борг за спожиту електроенергію відповідачем не погашено, а отже суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову про стягнення боргу в розмірі, визначеному позивачем.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-08 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів в розмірі 1/4 всіх видів доходів на утримання доньки, до досягнення нею повноліття, вказуючи на те, що надавати допомогу в добровільному порядку відповідач відмовляється. Шлюб з відповідачем зареєстровано 27 вересня 2003 року, від якого у них народилася донька [PERSON], [INFO], але в добровільному порядку відповідач ухиляється від матеріальної допомоги на утримання дитини. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просить суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] до судового засідання не прибув, хоча про час та дату слухання справи був повідомлений своєчасно та в встановленому законом порядку. Вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. На підставі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні встановлено, що матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надає. Доказів, що свідчать про надання допомоги на утримання дитини у судовому засіданні не встановлено. З обліком викладеного, суд дослідивши всі надані докази, у їх сукупності, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 190 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову, тому аліменти на користь позивачки варто стягнути з дня звернення до суду, тобто з 09 червня 2010 року. З відповідача також варто стягнути судовий збір на користь держави у розмірі 51 грн., 120 грн. на інформаційно-технічне забезпечення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-08 00:00:00

ПАТ "ОТП Банк" звернувся до суду з позовом до [PERSON] гро стягнення заборгованості за крдитним договором № МL - 010/222/2008 від 02.04.2008 эоку в розмірі 80552, 77 доларів США та 16593, 32 грн. пені за порушення відповідачем забов"язань стосовно повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитними коштами та сплачені судові витрати, оскільки відповідач не виконав свої зобов'язання перед банком по кредитному договору. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача позовні вимоги не визнав, однак не заперечує факт укладання кредитного договору та отримання коштів, але не визнає суму заборгованості та вважає, шо заборгованість вказана заборгованість не відповідає дійсності. .Суд, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким що підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 02 квітня 2008 року між ПАТ "ОТП Банк" та [PERSON] був укладений кредитний договір № МL - 010/222/2008 по умовах якого останній отримав кредит в сумі 71036, 37 доларів США строком до 10.04.2037 року зі сплатою процентів за користування кредитом. З метою приведення Статуту у відповідність до вимог Закону України „Про акціонерні товариства" від 17.09.2008 року № 514-УІ та згідно з рішенням Загальних зборів Акціонерів від 23.04.2009 року банк змінив назву з Закритого акціонерного товариства „ОТП Банк" Публічне акціонерне товариство „ОТП Банк". Відповідно до ст.509 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чин м і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору. Однак, [PERSON], не виконує взяті на себе зобов'язання кредитному договору і не погашає кредит та відсотки по ньому. Враховуючи викладене, суд має підстави стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в розмірі 80552, 77 доларів США. з яких: заборгованість за основною сумою кредиту 71036, 37 доларів США; заборгованість за відсотками за користування кредитом 9516, 40 доларів США та суму пені за порушення відповідачем забов"язань стосовно повернення кредитних коштів та сплати процентів користування кредитними коштами в сумі 16593, 32 грн. Відповідно до ст.88 ЦПК України, суд також стягує з відповідача накористь позивача 1658, 24 грн сплаченого судового збору та 120, 00 грн. сплачених витрат на інформаційно- технічне заюезпечення розгляду справи. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-08 00:00:00

Заявник звернулася до суду з заявою, де вказала, що з 1985 року проживала однією сім'єю як дружина та чоловік без реєстрації шлюбу з [PERSON], який помер 16 січня 2010 року. Проживали за адресою: [INFO] і вели спільне господарство На теперішній час бажає перейти на пенсію свого цивільного чоловіка, однак їй у цьому було відмовлено, з посиланням на те, що вона не була з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі. У зв'язку з чим вимушена була звернутися до суду. Вказала, що доказами, які підтверджують факт проживання однією сім'єю є довідки з Криворізьської сільської ради, а також відповідні свідки. Просила суд ухвалити рішення, яким встановити факт її проживання однією сім'єю без. реєстрації шлюбу з [PERSON], 16 січня 2010 року, та визнати її членом його сім'ї. Крім того, просила встановити факт втрати джерела засобів до існування після смерті чоловіка [PERSON] В судовому засіданні заявник підтримав заявлені вимоги та просив їх задовольнити. Представник зацікавленої особи в судовому засіданні проти задоволення вимог заяви в частині встановлення факту проживання однією сім'єю визнала повному обсязі. Опитані в якості свідків [PERSON], [PERSON]. суду пояснили, що знають [PERSON] та померлого [PERSON] як подружжя, сумісно мешкали до смерті чоловіка, вели спільне господарство, мали та виховували сумісних дітей. Разом дружили сім'ями, спілкувалися.. У них був один сімейний бюджет та спільне господарство. Заслухавши пояснення заявника, представника зацікавленої особи, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву обґрунтованою і такою, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В силу ст. 256 ч.І п.5 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу. Згідно свідоцтва про смерть, [PERSON], помер 16 січня 2010 року.. Довідки Криворізьської від 2 лютого 2010 року, про сумісне проживання заявника та [PERSON] за адресою: село Криворіжжя, вул.. Нова, 104, Добропільського району Донецької області, сумісно проживали до дня смерті [PERSON] та були зареєстровані за вищевказаною адресою. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що є всі підстави вважати, що [PERSON], [INFO], та [PERSON], померлий 16 січня 2010 року, проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу та визнати її членом його сім'ї. Щодо вимог, позивача про встановлення факту втрати джерела засобів до існування після смерті чоловіка то у їх задоволенні слід відмовити, оскільки їх встановлення необхідно розглядати в окремому провадженні так як вони є різними правовідносинами і не можу розглядатися в єдиному провадженні. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-08 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом в інтересах малолітнього [PERSON] про позбавлення відповідача батьківських прав щодо його малолітнього сина та стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування своїх позовних вимог покликається на обставини, викладені в позовній заяві. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала повністю і по аналогічних мотивах. Просить позов задоволити. Відповідач позов визнав та не заперечує проти позбавлення його батьківських прав щодо малолітнього сина [PERSON]. Свідок [PERSON] показала, що з нею проживає малолітній син відповідача - її колишнього зятя. Через деякий час після розлучення відповідач забрав до себе на постійне проживання доньку, а [PERSON] сином не визнає, не спілкується з ним, не відвідує, не цікавиться його життям та матеріально не допомагає, жодних стосунків не підтримує. Свідок [PERSON] показала, що її син перебував у шлюбі з [PERSON], від якого мають двох неповнолітніх дітей. Після розлучення дівчинка за рішенням суду проживає з сином. Сина [PERSON] відповідач своєю дитиною не визнає, тому не відвідує його і ніяким чином не допомагає. Суд, заслухавши пояснення сторін та показання свідків, з'ясувавши обставини та дослідивши представлені у справі докази, вважає, що позов обґрунтований. Як встановлено судом, відповідач є батьком малолтінього [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про його народження. Матір дитини [PERSON] з 12 лютого 2010 року перебуває в розшуку. Шлюб між відповідачем та [PERSON] розірвано за рішенням Костопільського районного суду від 1 червня 2006 року. Відповідно до ст.150 та ст. 180 СК України батьки зобовязані виховувати своїх дітей, піклуватися про їх здоровя, фізичний і моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, а також утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні встановлено, що малолітній [PERSON] з часу розірвання шлюбу між його батьками проживає у своєї бабусі [PERSON] Відповідач участі у вихованні та утриманні малолітнього сина не приймає, самоусунувся від виконання своїх батьківських обовязків, втратив родинні стосунки з сином, що підтверджується поясненнями представника позивача, показаннями свідків, матеріалами справи та не заперечувалося відповідачем в судовому засіданні. За таких обставин та враховуючи висновок органу опіки та піклування Костопільської районної державної адміністрації, суд вважає, що позов про позбавлення відповідача батьківських прав щодо його малолітнього сина підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 166 СК України суд одночасно вирішує питання про стягнення аліментів на дитину та, враховуючи відсутність у відповідача постійного місця роботи, встановлює аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 100 грн. щомісячно. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-08 00:00:00

Заявник [PERSON] просить встановити факт родинних відносин між [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO], що помер 12.09.1995 року, який є батьком [PERSON], зазначаючи, що згідно рішення виконкому Олександрійської міської ради № 939 від 24.12.2009 року він після смерті попереднього опікуна [PERSON] є піклувальником неповнолітнього онука [PERSON]. В звязку зі смертю батька [PERSON] [PERSON] та позбавленням батьківських прав матері [PERSON] управлінням Пенсійного фонду України в м. Олександрії виплачувалась пенсія по втраті годувальника на користь [PERSON]. Після її смерті він, як піклувальник, звернувся до управління Пенсійного фонду України в м. Олександрії з метою переоформлення пенсії по втраті годувальника, але йому було відмовлено в звязку з тим, що в свідоцтві про смерть [PERSON] допущено помилку в прізвищі, яке зазначено як «Орешнюк», і звязку з чим батько та син мають різні прізвища. Для продовження виплати пенсії по втраті годувальника необхідно встановити факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] та факт родинних відносин між заявником, тобто [PERSON], як дідом, та [PERSON], як онуком, оскільки в майбутньому [PERSON] буде його спадкоємцем. В судовому засіданні заявник змінив вимоги і просив суд встановити тільки факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON]. Заінтересована особа представник управління Пенсійного фонду України в м. Олександрії в суд не зявився, про день і час був повідомлений належним чином, причину неявки не повідомив. З наведених підстав суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних і доказів. Вислухавши пояснення заявника, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Судовий порядок встановлення факту родинних відносин передбачений п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України. Факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] підтверджується наступними доказами: - показаннями свідків [PERSON], [PERSON], - даними свідоцтва про народження [PERSON], - копіями паспорта [PERSON], свідоцтва про смерть [PERSON], свідоцтва про укладення шлюбу між [PERSON] і [PERSON], паспорта [PERSON], рішення виконавчого комітету Олександрійської міської ради № 620 від 25.10.1995 року, рішення виконавчого комітету Олександрійської міської ради № 702 від 15.09.2005 року, рішення виконавчого комітету Олександрійської міської ради № 939 від 24.12.2009 року, рішення Олександрійського міськрайонного суду від 02.08.2005 року, свідоцтва по смерть [PERSON], довідки управління Пенсійного фонду України в м. Олександрії № 04-29/133 від 09.02.2007 року. На підставі наведеного суд вважає доведеним факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON], як батьком [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-08 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з заявою, в якій просить визнати [PERSON], [INFO], безвісно відсутньою. В судовому засіданні заявниця підтримала доводи заяви та просила її задовольнити. Представник заінтересованої особи за довіреністю [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення заяви не заперечувала. Вислухавши пояснення заявника, представника заінтересованої особи, свідків, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно ст. 43 ЦК України фізична особа може бути судом визнана безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Факт відсутності відомостей про місце перебування [PERSON] в місці її постійного проживання протягом одного року підтверджується зібраними у справі доказами. Судом встановлено, що [PERSON] є рідною матір»ю [PERSON], [INFO]. Згідно довідки №29, виданої відділом ЗАГС адміністрації муніципального району «Борисівський район» Бєлгородської області (Грузсчанська сільська рада) 12.09.1996 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на «Дементьєва».(а.с.9).\~\~ З заяви та пояснень заявниці вбачається, що [PERSON] була зареєстрована за адресою: [INFO], після укладення шлюбу вона була знята з реєстрації за вищевказаною адресою та виїхала в невідомому напрямку, після чого з 1997 року її ніхто не бачив. Неповнолітній [PERSON] з моменту народження та на даний час проживає зі своєю бабусею (заявником у справі) за адресою: с. Андріївка Балаклійського району Харківської області вул. Фрунзе буд. 301, на її повному утриманні. Заявниця зверталась до Червонозаводського районного відділу внутрішніх справ з приводу розшуку своєї доньки [PERSON], але згідно довідок № 63/725 та №63/К-601 від 06.04.2010 року оперативно-розшуковими діями встановити місце знаходження та місце проживання гр. [PERSON] не виявилося можливим.(а.с.6,13). Крім пояснень заявниці, факт відсутності [PERSON] за місцем мешкання підтвердили в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], які також зазначили, що жодного разу з 1997 року остання не з»являлася за адресою: с. Андріївка Балаклійського району Харківської області вул. Фрунзе буд. 301, та її ніхто не бачив, жодних відомостей про неї немає. У суду немає підстав ставити під сумнів показання свідків і достовірність і правдивість фактів, повідомлених заявником та підтверджених матеріалами справи, і таких доказів суду не надано. Суд констатує той факт, що визнання [PERSON] безвісно відсутньою має для заявниці юридичні наслідки, оскільки необхідне для встановлення статусу неповнолітнього [PERSON] з метою вступу до навчального закладу «Ліцей міліції». Приймаючи рішення по справі суд виходить з реальних обставин, встановлених під час розгляду справи, щодо відсутності [PERSON] за місцем проживання, та оцінюючи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що заява про визнання її безвісно відсутньою підлягає задоволенню. Суд позбавлений можливості встановити день, місяць та рік одержання останніх відомостей про місце перебування [PERSON], а отже, вважає, що вказана особа визнається безвісно відсутньою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. \~\~

Outcome: approved