Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди спричиненої в результаті дорожньо-транспортної пригоди. Позивач о обґрунтування своїх вимог за позовом зазначив, що 5 вересня 2005 року близько 15 год. 00 хв. в с. Ольшани Дергачівського району відбулася дорожньо- траноспортная пригода за участю автомобілів [NUMBER] під керуванням позивача [PERSON] та «ВАЗ-2106» реєстраційний номер 575- 94 ХК під керуванням [PERSON] Винним в скоєнні дорожньо-транспортної визнано [PERSON] Власником автомобіля [NUMBER] є [PERSON], вважає, що власник також повинен нести відповідальність за спричинену водієм [PERSON] матеріальну та моральну шкоду. Посилається на те, що йому спричинено матеріальну шкоду в розмірі 20 455 грн. та моральну шкоду. Так, моральна шкода виразилася в фізичних стражданнях повязаних з спричиненими пошкодженнями, втратою на тривалий час працездатності, що призвело до припинення трудової діяльності, отриманні сильного шоку та психологічної травми, неподобствах, повязаних з неможливістю користуватися автомобілем, якій не підлягає ремонту, з вини відповідача порушений уклад його життя та все це негативно відобразилось на взаємовідносинах у родині. Просить стягнути з відповідачів матеріальну та моральну шкоду у розмірі 40 455 грн. Під час розгляду справи позивач [PERSON] уточнив позовні вимоги, згідно яких співвідповідачем вказав [PERSON], та в позовній заяві просили суд стягнути на користь [PERSON] з відповідачів спричинену матеріальну шкоду у розмірі 1314,09 грн., 8062,38 грн. та моральну шкоду у розмірі 50 000 грн., на користь [PERSON] з відповідачів матеріальну шкоду у розмірі 11157,22 грн. Посилалися на те, що 5 вересня 2005 року [PERSON] курував автомобілів [NUMBER], що належить позивачу [PERSON] на підставі довіреності, під час дорожньо-транспортної пригоди позивач [PERSON] зазнав тілесних пошкоджень середнього ступеню тяжкості, а автомобіль «Nissan Sunny» технічні пошкодження. Згідно вироку Дергачівського районного суду м. Харкова від 5березня 2008 року [PERSON] визнано винним у скоєнні злочину передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначено покарання у вигляді штрафу у розмірі 1000 грн., цивільний позов залишено без розгляду. Вказує на те, що злочинними діями [PERSON] йому було спричинені тілесні ушкодження у вигляді закритої травми лівого стегна з вивихом та оскольчатим переломом переднього внутрішнього відділу головки стегна, закрита черепно-мозкова травма, ушиб мозку. У звязку з отриманими пошкодженнями [PERSON] з 7 вересня 2005 року по 30 жовтня 2005 року знаходився на стаціонарному лікуванні в Харківській обласній клінічній травматологічній лікарні, після чого лікувався амбулаторно та під час лікування витратив на ліки, медичні препарати кошти у розмірі 4030,49 грн. Під час ДТП автомобіль «Nissan Sunny» зазнав технічних пошкоджень, згідно висновку автотоваровідної експертизи № 8708 від 19.12.2005 р. на суму 11 157,22 грн., чим спричинив [PERSON] матеріальну шкоду на зазначену суму. Вказують на те, що [PERSON] на транспортування пошкодженого автомобіля витрачено 620 грн., на медичне обстеження витрачено 500 грн., на рентгенологічне обстеження витрачено 50 грн., витрачено 144,09 грн. на користування платними каретами швидкої медичної допомоги, для захисту законних інтересів під час досудового слідства залучено представника, послуги якого склали 2000 грн., у звязку зі зверненням до суду у 2006 році сплачено судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 216,53 грн., для відправки поштою скарг, повідомлень, їх ксероксу витрачено 187,55 грн., для придбання ваучерів мобільного звязку витрачено 525 грн., на придбання бензину на орендованому автомобілі витрачено 1627,81 грн. Ухвалами Фрунзенського районного суду м. Харкова від 29 січня 2010 року та 4червня 2010 року позовні вимоги [PERSON], [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди спричиненої в результаті дорожньо- транспортної пригоди в частині вимог до [PERSON] та стягнення з відповідачів матеріальної шкоди у розмірі 8062,38 грн., яка складається з витрат на придбання ліків, на правову допомогу під час досудового слідства, витрат на судовий збір та ІТЗ, витрат на папір та поштові послуги, на покупку ваучерів, придбання бензину залишені без розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 207 ЦПК України. Відповідач [PERSON] надав суду заперечення проти позову, в яких просив суд відмовити позивачам у задоволенні вимог, посилався на те, що вироком Дергачівського районного суду Харківської області від 5 березня 2008 року його визнано винним у скоєнні злочину передбаченому ч. 1 ст. 286 КК України, однак відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи, ДТП відбулася з обоюдної вини його та відповідача [PERSON] Вважає, що вимоги позивачів не доведені, щодо моральної шкоди то, підстав для задоволення позовних вимог в цій частині відсутні. Присутні у судовому засіданні позивач [PERSON], якій також представляє інтереси позивача [PERSON] на підставі довіреності, та його представник [PERSON] підтримали позовні вимоги та просили суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи була заздалегідь попереджений. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд за згодою позивача вважає можливим ухвалити заочне рішення. Суд, вислухавши думку позивача [PERSON] та його представника, дослідивши докази у їх сукупності, вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 5 вересня 2005 року приблизно о 15 год. 00 хв. в сел. Ольшани Дергачівського району Харківської області сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок зіткнення автомобіля [NUMBER], що є власністю [PERSON], яким керував відповідач [PERSON] та автомобілем [NUMBER], що належить [PERSON] (копія свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії ХАС № 303629), яким за довіреністю № 6220 від 21.07.2004року керував позивач [PERSON] Вироком Дергачівського районного суду Харківської області від 5 березня 2008 року відповідача [PERSON] засуджено за ч. 1 ст. 286 КК України за порушення правил безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілому [PERSON] середнього ступеню тяжкості тілесні ушкодження та призначено покарання у вигляді штрафу у розмірі 1000 грн. Встановлено, що водій [PERSON] рухаючись на підйом, виїхав, за невстановленим судом автомобілем «ВАЗ», на смугу зустрічного руху для здійснення обгону автомобіля «Камаз», чим грубо порушив вимоги правил дорожнього руху України, не переконався в безпеки своїх дій та що своїми діями не створить небезпеку та перешкоду для інших учасників руху, не переконавшись у відсутності транспортних засобів, які рухаються у зустрічному напрямку, слідуючи зі швидкістю 60 км на годину, та після того, як невстановлений автомобіль «ВАЗ» при закінченні маневру обгону автомобіля «Камаз» звернув вправо, [PERSON] виявив автомобіль [NUMBER] під керуванням [PERSON], що рухався у зустрічному напрямку зі швидкістю 40-45 км на годину, однак [PERSON] не гірийняй своєчасно міри для зїзду з вищевказаної смуги для руху та для зниження швидкості руху і допустив зіткнення з автомобілем «Nissan Sunny», чим порушив п. 14.2 «в» Правил дорожнього руху України. Відповідно до висновку автотехнічної експертизи № 10347 від 25 листопада 2005 року, в даній дорожній обстановці водій [PERSON] повинен був діяти у відповідності з вимогами п. 14.2 «в» Правил дорожнього руху України, водій [PERSON] повинен був діяти у відповідності з вимогами п. 12.3 Правил дорожнього руху України. Технічна можливість попередити зіткнення автомобілів зі сторони водія [PERSON] визначалось виконанням ним вимог п. 14.2 «в» Правил дорожнього руху України, для чого у нього не було перешкод технічного характеру. Дії водія [PERSON] не відповідали вимогам п. 14.2 «в» Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору знаходилась в причинному звязку з пригодою. Якщо швидкість руху автомобіля «ВАЗ-2106» під керуванням [PERSON] складала 60 км на годину, що встановлено вироком суду від 5березня 2008 року, то водій [PERSON] мав технічну можливість попередити зіткнення автомобілів, а його дії не відповідали вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху України та з технічної точки зору знаходилися в причинному звязку з пригодою. Сторони по справі вказаний вирок суду не оскаржили. Відповідно до положень ч.4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, як водій [PERSON], так і водій [PERSON], винні в порушенні ПДР України, що 05.09.2005 р. призвело до настання події ДТП. Відповідно до положень п. З ч.І ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. З приводу на вищезазначене, враховуючи обставини, за яких настала подія ДТП, суд вважає, що водій автомобілю [NUMBER] [PERSON] у звязку з тим, що рухався по зустрічній смузі де і відбулася дорожньо- транспортна пригода винен на 60 %, водій автомобілю [NUMBER] ВАЗ-2107 [PERSON] винен на 40 %. Відповідно до положень ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з положеннями ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом. З урахуванням позовних вимог відповідач [PERSON], якій на час дорожньо- транспортної пригоди керував автомобілем [NUMBER], повинен відшкодувати шкоду, завдану власникові автомобіля [NUMBER] [PERSON] та позивачу [PERSON], якій під час ДТП керував транспортним засобом та зазнав матеріальної та моральної шкоди, у розмірі 60 % від її загального розміру. Матеріали справи свідчать про те, що автомобіль [NUMBER] був оглянутий спеціалістом авто товарознавцем (висновок № 8708 від 19.12.2005p.), в ньому встановлені технічні пошкодження та встановлений розмір матеріальної шкоди, який складає 11 157,22 грн. Після ДТП автомобіль «Nissan Sunny» потребував перевозки вартість якої склала 300 грн. (квитанція № 022420 від 05.09.2005 р.) та знаходився на штрафній площадці, де вартість перебування автомобіля «Nissan Sunny» склала 320 грн. (квитанція № 180 від 20.09.2005 p.). Під час дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] зазнав тілесних ушкоджень у вигляді закритої травми лівого стегна з вивихом та краєвим перелом переднє-внутрішнього відділу головки стегнової кістки зі зміщенням, з краєвим оскольчатим переломом заднього-верхнього відділу вертлюжної впадини зі зміщенням, закритої черепно-мозкової травми в формі ушибу мозку легкого ступеню з легкими окорухаючимися порушеннями, які відповідно висновку судово-медичної експертизи № 3704-с від 14.11.2005 року відносяться до середнього ступеню тяжкості, а також рани на лівій руці, кровопідтьоки на руках, тілі, лівій нозі, що відносяться до легких тілесних ушкоджень. Так, після ДТП позивач [PERSON]J1. проходив лікування та обстеження, а саме томографію тазостегнового суглобу, головного мозку, вартість якого склала 500 грн. (квитанція до прибуткового ордеру № 2808 від 08.09.2005 p.), ренгенобстеження вартістю 50 грн. Разом з тим, [PERSON] під час лікування потребував переміщення до різних медичних установ для продовження лікування, у звязку з неможливістю самостійно пересуватися користувався платними послугами лікарні по перевезенню вартість яких склала 144,09 грн. (квитанції до прибуткового касового ордеру № 25,27 від 06.09.2005 р, 07.09.2005р. ХМКЛШНМД ім.проф. [PERSON]). На підставі зазначеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги Г нилитського [PERSON], [PERSON] підлягають частковому задоволенню у розмірі 60 % від понесених позивачами фактичних витрат, а саме вимоги позивача [PERSON] на суму 6694 грн. 33 коп. (11 157,22 грн. : 100) х 60), вимоги позивача [PERSON] на суму 788,45 грн. (300+320+500+50+ 144,09): 100)х60). Згідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншим ушкодження здоровя, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів сімї чи близьких родичів. Як вбачається з ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Суд вважає, що неправомірними діями відповідача [PERSON] позивачу [PERSON] завдана моральна шкода, яка виразилася у фізичних болях та душевних стражданнях у звязку з неможливістю самостійно пересуватися тривалий час, які суд оцінює у 7 000 грн., однак приймаючи до уваги, що провина відповідача [PERSON] складає 60 %, вважає необхідним стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] у рахунок відшкодування моральної шкоди 4200 грн. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] пропорційно від задоволеної частини позовних вимог стягується судовий збір та понесені витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи у розмірі 48,60 грн. (30+51:100)х60). На підставі викладеного,

Outcome: partial