overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-04 00:00:00

Позивачка звернулась з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 17 листопада 2009р. померла її мати - [PERSON], яка на день смерті проживала та була зареєстрована за адресою: [INFO]. За життя її мати залишила заповіт, згідно якого все своє майно заповідала їй. Звернувшись до нотаріальної контори 27 травня 2010р. з заявою про видачу свідоцтва про право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті матері. їй було відмовлено, оскільки вона у шестимісячний строк після смерті матері не подала заяву про прийняття спадщини. У зв'язку з чим звертається до суду з проханням про визначення додаткового строку для прийняття спадщини за заповітом, який пропустила з поважних причин, оскільки вона тяжко хворіла, не могла самостійно пересуватися, строк подання заяви пропустила лише на 10 днів. У судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю, просила їх задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, у заяві просить справу розглядати без його участі, не заперечує проти задоволення позовних вимог [PERSON] Заслухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи, суд вважає що позов підлягає задоволенню. Встановлено, що згідно свідоцтва про смерть, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Куп'янску Куп'янського МРУЮ, [PERSON] померла 17 листопада 2009р., актовий запис № 692 ( а.с.7). [PERSON] заповідала своїй доньці [PERSON] все своє майно, у тому числі приватизовану квартиру [ADDRESS] /а.с.9,10/. 27 травня 2010р. позивачка звернулася до Куп'янської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, але у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно їй було відмовлено у зв'язку із пропуском строку, який передбачений ст.1270 ЦК України ( а.с. 8). Із наданих позивачкою доказів, вбачається, що вона з 19.04.2010р. по 26.04.2010р. знаходилась на стаціонарному лікуванні з діагнозом «люмбаго», потім до 26.05.2010р. знаходилась на амбулаторному лікуванні (а.с. 12). Згідно ч.З ст. 1270 ЦК України за позовом спадкоємця, що пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Враховуючи наведені обставини, суд вважає, що позивачкою був пропущений строк для прийняття спадщини з поважних причин, а тому її вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-04 00:00:00

До Чернівецького районного суду звернувся [PERSON] із вищевказаним позовом, посилаючись на те, що шлюб з відповідачкою розпався остаточно і подальше збереження сім'ї є неможливим. Позивач в судове засідання не з'явився на адресу суду надійшла заява в якій просить розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачка в судове засідання не з'явилася на адресу суду надійшла заява в якій просить розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідно до ч.4 ст.130, ч.4 ст.174 ЦГЖ України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову в попередньому судовому засіданні. Судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстровано 31 жовтня 1987 року Яблунівською сільською радою Бучацького району Тернопільської області, актовий запис №16/ а. с. 5 /. Від даного шлюбу є неповнолітня донька - [PERSON], [INFO], яка проживає біля відповідачки і знаходиться на ії утриманні, Частиною 3 етапі 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Причиною розпаду сім'ї є те, що подружнє життя не склалося, у зв'язку із розбіжністю поглядів на життя та ведення домашнього господарства, а також несумісність характерів, внаслідок чого сторони проживають окремо, при цьому ніхто із подружжя не приймає ніяких мір для збереження сім'ї. З'ясувавши фактичні взаємини подружжя й дійсні причини позову, суд вважає, що спільне подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України дає підстави ля розірвання шлюбу. На підставі ст. 110,112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-04 00:00:00

Позивач звернувся з позовом про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги посилаючись на те, що відповідачі проживають в квЛОО по вул.. Пушкарівській, 22а в м. Полтаві, користуються наданими послугами, за які не сплачують, у зв'язку з чим утворилася заборгованість, яка станом на 01 Л2.2009 року становить 679 грн. 57 коп. В судовому засіданні представник позивача повністю підтримав позовні вимоги, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Враховуючи клопотання представника позивача, суд вважає за можливе розглядати справу у порядку ст. ст. 224, 225 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, відповідачі проживають за адресою: [INFO], отримують послуги від позивача, за які не сплачують, у звязку з чим утворилася заборгованість, згідно розрахунку (а.с. 6) станом на 01.12.2009 року в розмірі 419 грн. 94 коп. Статтями 64, 68, 162 ЖК України передбачено обовязок відповідача своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Відповідачі покладені на них обовязки не виконують. Тому, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів в солідарному порядку на користь позивача 419 грн. 94 коп. заборгованості, а також 30 грн. витрат з інформаційно-технічного забезпечення судових процесів, повязаних з розглядом цивільних справ. Крім того, суд приходить до висновку про необхідність стягнути з відповідачів державне мито в сумі 51 грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-04 00:00:00

14.06.10 р. [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить суд постановити рішення, яким розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 21.06.2003 року Залізничним відділом реєстрації актів громадянського стану у м. Львові, актовий запис №149. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 21.06.2003 року вона уклала шлюб з [PERSON] Від спільного подружнього життя у них народилася дочка - [PERSON] - [PERSON], [INFO] На даний час шлюб існує лише формально, оскільки вони з осені 2006 року проживають окремо, не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільне господарство, крім цього відповідач з 2006 року не відвідує дочку, не бере участі у її вихованні та утримані. Подальше збереження сім'ї та спільне проживання суперечить їх інтересам. Враховуючи вищенаведене просить позов задовольнити. Позивачка у судовому засіданні підтримала вимоги, викладені в позовній заяві, покликаючись на обставини та факти, що вказані в позові та просила позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, оскільки знаходиться у Львівському слідчому ізоляторі, однак направив на адресу суду заяву, у якій позов визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення позивача, зясувавши дійсні обставини справи, права та обовязки сторін, перевіривши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки судом встановлено, що сторони, тривалий час не ведуть спільне домашнє господарство, не підтримують подружні відносини. Позивач в судовому засіданні підтвердила про стійкий розлад у сімї та формальний шлюб, внаслідок чого збереження подружнього життя між ними є неможливе. Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення для справи. Оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сімї суперечить інтересам як позивача, так і відповідача, сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, з осені 2006 року проживають окремо, шлюб існує формально, крім цього [PERSON] знаходиться у Львівському слідчому ізоляторі, а тому шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-04 00:00:00

02 липня 2010 року позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В судове засідання позивачка [PERSON] не з»явилась, але надала суду заяву, в якій просила слухати справу у її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, але відповідно до ч.9 ст.74 ЦПК України повідомлений про час, день та місце слухання справи. Суд вважає можливим слухати справу у відсутності позивача [PERSON] та відповідача [PERSON] на підставі наявних у справі доказів. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають з 28 липня 1993 року в зареєстрованому шлюбі (а.с.5). Від шлюбу дітей не мають. Подружнє життя у сторін не склалось через несумісність характерів, втрати поваги один до одного, різних поглядів на сумісне життя. З грудня 2009 року сторони припинили шлюбно-сімейні відносини. З цього часу проживають за різними адресами, так як відповідач забравши свої особисті речі, виїхав на інше постійне місце проживання. На примирення позивач не згодна. Витрати по розірванню шлюбу в дно покласти на відповідача. За таких обставин суд вважає, що шлюб носить формальний характер та його слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, у якому просить суд розірвати шлюб зареєстрований між нею та відповідачем. В обґрунтування позову позивачка посилається на те, що 30 травня 2003 року Чмирівською сільською радою Старобільського району Луганської області був зареєстрований шлюб між позивачкою та відповідачем за актовим записом № 12. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: доньку Юлію, [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося по причині не розуміння один до одного. Сімейні відносини припинені з листопада 2005 року. Майнового спору не мають. У попередньому судовому засіданні позивачка цілком підтримала свій позов, категорично наполягаючи на розірванні шлюбу, вважаючи збереження сімї неможливим. Відповідач у попередньому судовому засіданні позовні вимоги позивачки визнав в повному обсязі. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи, чи інтереси інших осіб. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивачки, відповідача, суд вважає позов обґрунтованим і підлеглим задоволенню по наступним підставах: Сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 30 травня 2003 року року, який зареєстрований Чмирівською сільською радою Старобільського району Луганської області за актовим записом № 12. При таких обставинах суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін і це має істотне значення, а тому суд на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України вважає за необхідним постановити рішення про розірвання шлюбу. Заходів до примирення подружжя суд не приймає, тому що це суперечить моральним засадам суспільства. На підставі ст.ст.105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-04 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В судовому засіданні позивач позов підтримав, просить шлюб розірвати, миритися не бажає, вважає відновлення подружніх стосунків, подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу неможливими. Послався на несумісність характерів та втрати поваги один до одного. Відповідач у судовому засіданні позов визнала у повному обсязі. Суд, заслухавши позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 02 вересня 1995 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], 17.10.1999 року' народження. Через несумісність характерів, втратили один до одного почуття поваги та любові. Шлюбні відносини сторони припинили в 2007 році та до цього часу не підтримують. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, а тому, збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам подружжя та моральним засадам суспільства. Враховуючи, шо позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, та суперечать інтересам позивача, тому шлюб необхідно розірвати. Керу ючись ст. 110 СК України, ст.ст. 130, 174, 209,213-215 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-04 00:00:00

Згідно позовної заяви, доповнень до позову та усних пояснень представника позивача в судовому засіданні, гуртожиток № 2 по вул. Набережній 3 в м. Нетішин є типовим малосімейним гуртожитком для проживання сімей та одиноких громадян і знаходиться на балансі Житлово-комунального об'єднання з вересня 2001 року. В гуртожитку в кімнаті № 205 згідно ордера № 1751 від 05 листопада 2008 року значиться зареєстрованою [PERSON], займаючи ліжко-місце. Житло отримала у зв'язку із роботою у ДЗ СМСЧ - 4. Проте в гуртожитку не проживає з моменту реєстрації, в гуртожиток не вселялася, оплату з житло не проводить, станом на 01 серпня 2010 року заборгованість становить 816,29 грн., у зв'язку з чим просить визнати [PERSON] втратившою право на житло в кімнаті № 205 що по вул. Набережна 3, що має статус гуртожитку, а також стягнути заборгованість за користування жилим приміщенням в розмірі 816,29 грн. Відповідачка позов в частині визнання втратившою право користування жилим приміщенням визнала і пояснила, що в гуртожитку не проживає з лютого 2009 року, оскільки не влаштовують умови проживання, а щодо стягнення боргу по оплаті за гуртожиток заперечує, оскільки ним не іиЦіііі: користувалася. Дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 71 ЖК України якщо наймач або члени його сімї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору судом. Відповідно до ст. 68 ЖК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Так, обґрунтованість заявлених вимог об'єктивно підтверджується: ордером від 05 листопада 2008 року, який виданий [PERSON] на право зайняття в гуртожитку № 2 по вул. Набережній 3 в кімнаті № 205 ліжко-місця (а.с.7); довідкою будинкоуправління від 24 лютого 2010 року №531 згідно якої [PERSON] є наймачем кімнати 205 по вул. Набережна № 3 м. Нетішин (а.с.5); актами від 16 вересня 2009 року, 20 листопада 2009 року, 23 лютого 2010 року згідно яких в кімнаті № 205 [PERSON] не проживає, квартплату та плату за електроенергію не вносить (а.с.9-11); випискою по особовому рахунку № [NUMBER], згідно якої заборгованість [PERSON] за користування жилим приміщенням станом на 01 серпня 2010 року становить 816,29 грн. Таким чином, сукупність досліджених доказів свідчить що відповідачка інтерес до спірного житла втратила, кошти за користування жилим приміщенням не вносить, а тому захист прав позивача полягає в постановленні рішення про визнання відповідачки такою, що втратила право користування жилим приміщенням та про стягнення заборгованості за користування жилим приміщенням.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-04 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, тобто до 23.04.2022 року, мотивуючи тим, що син проживає з нею та знаходиться на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини в добровільному порядку не надає. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі та наполягала на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був сповіщений належним чином, про причину неявки суд не повідомив, заперечень на позов не надав, тому суд відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів у звязку з відсутністю заперечень проти такого вирішення справи позивача. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки повинні утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно п.п.2,3 ч.1, ч.2 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. В судовому засіданні встановлено, що сторони від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджено свідоцтвом про народження серії І-ЖД № 202458 від 04.05.2004 р. Згідно довідки КП «Житсервіс-2» від 08.02.2010 р. син проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач не приймає участі в утриманні дитини. Враховуючи вищевикладене, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, тобто до 23.04.2022 року. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-04 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду в якому просить суд визнати батьком [PERSON] та внести відділу РАГС у відомості про батька та дитину до запису про народження. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що в серпні 2006 року [PERSON] та [PERSON] познайомилися в м. Москва Російської Федерації, де вони працювали за трудовим договором та перебували у близьких відносини. З 06.12.1991 року [PERSON] перебувала у шлюбі з [PERSON]Х,, але фактично з 2005 року шлюбні відносини між ними було припинено. В жовтні 2006 року позивач та [PERSON] повернулися до м. Марганець Дніпропетровської області та стали проживати разом та мали намір створити сім'ю. На початку 20С7 року позивач припинив відносини з [PERSON] та переїхав проживати в Хмельницьку область та виїжджав до Російської Федерації на заробітки та зв'язку з [PERSON] не підтримував. В вересні 2009 року позивач приїхав до м. Марганець і зустрівся з [PERSON], яка повідомила його, що 13.08.2007 року народила дитину і саме позивач є батьком дитини. У період зачаття дитини позивач з [PERSON] проживали разом, з [PERSON] [PERSON] з серпня 2005 року ніяких відносин не підтримувала. Позивач в судовому засіданні підтримав свої позовні вимоги. Відповідач будучи належним чином повідомленим через засоби масової інформації в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача, '¦«¦ заочного розгляд) справи, так як в матеріалах справи є достатньо доказів для вирішення питання по суті заявлених вимог. Позивач проти заочного розгляду справи не заперечує. Третя особа - [PERSON] проти заявлених вимог позивача не заперечує. Суд, розглянувши матеріали данної справи, заслухавши позивача, третю особу, вважає можливим задоволити заявлені вимоги, з тих обставин, що з 2005 року [PERSON] та [PERSON] перебували в близьких відносинах, в той час коли [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], шлюб яких була розірвано лише 22.12.2006 року., 13.08.2007 року [PERSON] народила сина. Згідно ст.. 114 СК України у випадку розірвання шлюбу за рішенням суду, шлюб припиняється у день вступу рішення в законну сил\", не зважаючи на реєстрацію факту розірвання шлюбу в органах реєстрації, тобто днем припинення шлюбу є 23.01.2007 року. В свідоцтві про народження [PERSON] вказано батьком дитини [PERSON]. так як з дня розірвання шлюбу минуло менш ніж 10 місяців. Відповідно до ст.. 128 СК України позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. На підставі викладенного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-04 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факт\ належності її матері [PERSON]. Свідоцтва на право власності на жилий будинок.В підтвердження своїх вимог посилається на те, що після смерті її матері залишилось спадкове майно, але вона не може належним чином оформити спадщин) через відсутність документів, підтверджуючих факт родинних стосунків, так як \\ її свідоцтві на право власності значиться призвіще матері «Новицька», тому вона змушена вирішувати дане питання в судовому порядку. В судовому засіданні представник заявниці свої вимоги підтримала.просить їх задовольнити. Заінтересована особа - виконавчий комітет Білокриницької селищної ради в судове засідання не зявився, надіслав заяву, в якій просить розглянути справу без учасі і її представника. Вислухавши пояснення представника заявникалеревіривши матеріали справи, оцінивши всі докази та обставини по справі, суд задовольняє вимоги і встановлює спірний факт виходячи зі слідуючого. Як встановлено судом заявниця народилась 14.05.1936 році в селищі Біла Криниця Радомишльського району. Житомирської області,і у свідоцтві про її народження її призвіще вказано на російській мові «Новицка Елена Михайловна»,і зазначена матір [PERSON],а батьком - [PERSON]. 04.05.1959 року позивачка одружилась з [PERSON].І отримала призвіще [PERSON]. 06.08.2000 році в с. Б.Криниця Радомишльського районну, Житомирської області у віці 87 років померла мати заявниці [PERSON],про що виконкомом Білокриницької селищної ради.Радомишльського районну,Житомирської області зроблено запис №15 в Книзі реєстрації смертей.а 29.09.1967 році в с. Б.Криниця Радомишльського районну, Житомирської області у віці 60 років помер батько заявниці [PERSON]. про що виконкомом Білокриницької селищної Ради Радомишльського район). Житомирської області зроблено запис №11 в Книзі реєстрації смертей. 11 квітня 1989 рок\\ мати заявниці отримала свідоцтво №113 на право особистої власності на жилий будинок 5 надвірними будівлями та спорудами де анкетні дані матері заявниці зазначені-Новицька [PERSON]. Згідно довідки Білокриницької селищної від 28.10.09 року, [PERSON] та [PERSON] є одна і таж особа. Після смерті батьків заявниці залишилось їх спадкове майно.і в даний час \\ заявника виникла необхідність оформити спадщину, однак перепоною до позитивного вирішення даної справи є та обставина, що дані у свідоцтві на право власності матері заявниці не співпадають з даними свідоцтва про народження та свідоцтва про смерть матері заявниці. При таких обставинах суд вважає доведеним факт родинних відносин між заявником та спадкодавцем, а тому вимоги задовольняє. Пленум Верховного Суду України в постанові №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в п.7 роз'яснив, що суди вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії. свідоцтва про право на спадщину. На підставі викладеного та

Outcome: approved