Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-13 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю „Український промисловий банк про розірвання договору, повернення строкового банківського вкладу в сумі 13850 доларів СІЛА та не нараховані проценти по вкладу, компенсацію понесених витрат та відшкодування моральної шкоди в сумі 10000 гривень, 1000 гривень витрат на юридичні, поштові та транспортні послуги посилаючись на те, що 08 липня 2008 року між Товариством з обмеженою відповідальністю „Український промисловий банк та позивачкою було укладено договір № 1003/[NUMBER] (ВКЛАД ПЕРША ЛАСТІВКА) про Банківський вклад. Предметом договору є розміщення позивачкою у відповідача депозитного вкладу в сумі 13850 доларів США на строк 183 дні з виплатою відсотків на суму депозитного вкладу з розрахунку 12 % річних. Представник позивачки в судовому засіданні надав суду уточнену позовну заяву та просив стягнути з відповідача пеню за період з 06.01.2009 року по 14.12.2009 року в розмірі подвійної облікової ставки НБУ в сумі 1384 долари США, 3 % річних від простроченої суми - 389 долари США, інфляційні витрати в сумі - 1675 доларів США, заподіяну моральну шкоду в сумі 10 000 гривень, судові витрати покласти на відповідача. Представник відповідача в судове засідання не зявився про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Судом , відповідно до положень ст.. 224 ЦПК України визнано за можливе ухвалити по даній справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши пояснення представника позивачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини. 08 липня 2008 року між Товариством з обмеженою відповідальністю „Український промисловий банк та позивачкою було укладено договір № 1003/[NUMBER] (ВКЛАД ПЕРША ЛАСТІВКА) про Банківський вклад. Предметом договору є розміщення позивачкою у відповідача депозитного вкладу в сумі 13850 доларів США на строк 183 днів з виплатою відсотків на суму депозитного вкладу з розрахунку 12 % річних, (а.с. 6) Згідно Договору банківського вкладу 08 липня 2008 року позивачкою до каси Товариства з обмеженою відповідальністю „Український промисловий банк Відділення КРУ № 3 було внесено готівкою 13850 доларів США (а.с.7). Відповідно до ч. 2 ст. 1060 ЦК України, за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобовязаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника. Згідно п.п. 2.1.4, 2.1.5, 2.4.3 Договору, [PERSON] 06.01.2009 року повідомила відповідача про свій намір отримати вклад шляхом подання письмової заяви з проханням повернути суму депозитного вкладу готівкою з нарахованими відсотками, крім того було направлено лист з повідомленням з вимогою видати вклад по пошті до Центрального відділення на [PERSON], 26 та до Відділення № З КРУ TOB УКРПРОМБАНК що підтверджується копіями повідомлень (а.с.8-11), але позивачці було відмовлено у видачі коштів посилаючись на відсутність готівки (а.с.12). 14 грудня 2009 року депозит був повернутий через „РОДОВІД БАНК, затримкою 343 дні, що підтверджується заявою про видачу готівки, (а.с. 67). Відповідно до ст. 526, 625 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичаїв ставляться. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов»язання, на вимогу кредитора зобов»язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно до ст. 1058 ЦК України, за договором банківського вкладу одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов»язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та порядку, встановлених договором. Відповідно до частини першої статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. За час розгляду справи позивачкою були понесені судові витрати на інформаційно- технічне - забезпечення розгляду справи в розмірі 30 гривень. Таким чином, внаслідок невиконання відповідачем умов договору банківського вкладу, суму боргу перед позивачкою становить: пеня за період з 06.01.2009 року по 14.12.2009 року в розмірі подвійної облікової ставки НБУ в розмірі 1384 доларів США, що становить 10933,00 гривень, 3 % річних від простроченої суми - 389 доларів СІЛА, що становить 3073,00 гривні, інфляційні витрати - 1675 доларів США, що складає 13232,00 гривні, судові витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 гривень, яку належить стягнути з відповідача на користь позивачки. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Крім того, [PERSON] було завдано моральної шкоди, яка полягає у порушенні права власності на грошові кошти та знаходиться у причинному зв»язку з неправомірними діями ТОВ «Український промисловий банк», які виразились у неналежному виконання і умов договору, яку суд оцінює в розмірі 1 000 гривень. Отже, обов»язок по відшкодуванню моральної шкоди позивачці в розмірі 1000,00 гривень необхідно покласти на відповідача. Що стосується заявлених вимог про відшкодування витрат на юридичні, поштові та транспортні послуги в сумі 1000,00 гривень, то суд вважає їх необгрунтованими, оскільки в порушення вимог ст.131 ЦПК України, позивачкою не було надано доказів на підтвердження таких витрат. На підставі викладеного та

Outcome: approved