Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-26 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що 29 квітня 2008 року помер її батько,[PERSON], який проживав в [INFO]. На день смерті батька і залишилося спадкове майно: жилий будинок з господарськими будівлями ,що знаходиться в с. Оране по вул..Лісній, 11; речі домашнього вжитку;грошові вклади у ВАТ «Державний ощадний Банк України»;земельна ділянка площею 0,25 га,призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку в с. Оране,вул. Лісна, 11 ;земельна ділянка площею 0,4821 га,призначена для ведення особистого селянського господарства та земельна ділянка площею 0,0939 га,призначена для ведення особистого селянського господарства в с. Оране Іванівського району Київської області. Батько заповіту не склав. Спадщину після смерті батька вона прийняла та частково оформила свої спадкові права в Іванківській районній державній нотаріальній конторі: одержала свідоцтво на грошові вклади та в судовому порядку оформила право на житловий будинок . Про те, що до складу спадщини після смерті батька входять земельні ділянки, призначені для будівництва і обслуговування житлового будинку та ведення особистого селянського господарства , вона дізналася 12 лютого 2010 року-коли були видані Державні акти про право на ці ділянки серії ЯК №664099, ЯК №6641100 та ЯК № 664098. Так як Державні акти про право на земельні ділянки видані після смерті спадкодавця, нотаріальна контора відмовила їй у видачі свідоцтва про право власності, через відсутність правовстановлюючого документа. У відповідності до ст.. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права і обовязки , що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. Право власності батька на земельні ділянки виникли на підставі рішення Оранської сільської ради Іванівського району від 19 червня 2007 року №70 про надання дозволу на виготовлення технічної документації з отримання безоплатно у приватну власність земельних ділянок. Таким чином, право батька на ці земельні ділянки виникли за його життя, і , відповідно, вони входять до складу спадщини. Позивачка просить визнати за нею право приватної власності на спадкове майно її батька, [PERSON], а саме: на три земельні ділянки, розміром 0,25 га призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку в с. Оране вул. Лісна, 211;земельну ділянку розміром 0,4821 га та 0,0939 га, призначені для ведення особистого селянського господарства в с. Оране Іванківського району Київської області. В судове засідання позивачка не зявилася. Подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Відповідач , [PERSON], до суду не зявилася. Надіслала заяву, в якій позов [PERSON] визнає та просить розглядати справу без її участі. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до слідуючого. Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу на спадкування за законом мають право діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив та батьки. Із свідоцтва про народження Серії 11-БК № 448867 слідує, [PERSON] народилася 12.06.1977 року в селі Оране Іванківського району Київської області. Її батько - [PERSON]; мити - [PERSON]. Із свідоцтва про одруження 1-БК№ 013002 слідує,що [PERSON] та [PERSON] 18.07. 1998 року уклали шлюб. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище-Ткач. З свідоцтва про смерть [PERSON] 1-ОК № 116326 слідує, що [PERSON] помер 29 квітня 2008 року. Отже, після смерті [PERSON], відкрилася спадщина і позивачка, як дочка і спадкоємця першої черги, має право претендувати на спадкове майно. З постанови Іванківської районної державної нотаріальної контори №159/02-31 від 16.02. 2010 року слідує,що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право : на земельну ділянку розміром 0,25 га, призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку в с. Оране,вул..Лісна, 11;земельну ділянку площею 0,4821 га, призначену для ведення особистого селянського господарства та земельну ділянку розміром0,0939 га, призначену для ведення особистого селянського господарства в с. Оране Іванівського району Київської області, що належали [PERSON], який помер 29 квітня 2008 року, у звязку з відсутністю належного правовстановлюючого документу (державні акти на вказані земельні ділянки виготовлено після смерті спадкодавця)- Відповідно до ст.. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від ЗО травня 2008 рою,* №7» Про судову практику у справах про спадкування», відповідно до ст.. 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням їх цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування також можуть передаватися право користування земельною ділянкою для забудови (суперфіції),право користування чужим майном( сервітут). Як слідує з наданих позивачкою документів, спадкодавцеві [PERSON] земельні ділянки, розміром 0,25 га 0,4821 га та 0, 0939 га не належали, так як рішення про оформлення права на земельні ділянки Оранською сільською радою прийнято 14 травня 2008 року, після смерті [PERSON], а після своєї смерті особа не може набувати якихось прав. Оранська сільська рада, яка реєструє факт смерті, повинна була знати, що [PERSON] помер 29 квітня 2008 року. Позивачка посилається на те, що Рішення виконкому Оранської сільської ради №70 про надання [PERSON] дозволу на виготовлення технічної документації прийнято 19 червня 2007 року, що не відповідає Державним актам про право власності на земельні ділянки Серії ЯК№ 6641001,ЯК№ 664099 та Серії ЯК№ 664098,в який вказано, що державний акт виданий на підставі рішення Оранської сільської ради від 14 травня 2008 року 19 сесії 5 скликання №150. Відповідно до ст.. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі. Позивачка не надала доказів: рішення № 70 від 19 червня 2007 року, - а тому в позові слід відмовити. На підставі наведеного ст. 1217, 1218, 1225 ЦК України,

Outcome: dismissed