Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-11 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] з позовом про стягнення аліментів на двох неповнолітніх дітей - синів [PERSON], [INFO] та Германа, [INFO], посилаючись на той факт, що відповідач ухиляється від утримання дітей, матеріальної допомоги добровільно не надає, а тому вона бажає стягнути аліменти у судовому порядку у розмірі Уг частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, до досягнення ними повноліття. В судовому засіданні позивач та її представник - [PERSON] позовні вимоги підтримали і просили суд стягнути з відповідача на користь позивача на утримання двох неповнолітніх синів аліменти у визначеному позивачем розмірі, щомісячно, до їх повноліття. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, пояснив суду, що дійсно з позивачем вони перебувають у шлюбі, мають двох неповнолітніх дітей. На даний час вони проживають окремо, він розуміє, що дітей необхідно утримувати матеріально, однак при цьому відповідач категорично заперечував проти твердження позивача стосовно його ухилення від утримання дітей, оскільки він перераховує кошти на рахунок позивача, а крім того, він постійно приділяє увагу дітям, відвідує з ними кінотеатр, купує їм необхідні речі та поповнює телефонний рахунок старшому синові. Однак на даний час дружина йому забороняє бачитись з дітьми, оскільки вони не можуть дійти згоди з приводу утримання дітей. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є частково обгрунтованими та підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 08.10.1999 року, мають двох неповнолітніх дітей - синів [PERSON], [INFO] та Германа, [INFO] (а.с.4, 5,6). Як зазначила позивач в судовому засіданні, відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей не надає, а тому вона має намір вирішити питання про стягнення аліментів в судовому порядку відповідно до вимог чинного законодавства. Відповідач категорично заперечував твердження позивача та надав суду копії банківських документів, що підтверджують переказ коштів на ім'я позивача. При цьому [PERSON] зазначила суду, що тільки один раз вона отримала кошти у розмірі 1.000 грн., решті разів вона кошти не отримувала, а крім того між ними постійно відбуваються скандали з приводу добровільного утримання дітей, а саме з приводу розміру та способу надання, оскільки вона не згодна отримувати перекази, а її більш влаштує отримання грошей з рук в руки, а тому вона наполягає на постановлені рішення суду. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач працює, а тому суд вважає, що він спроможний сплачувати позивачці аліменти на утримання дітей. Відповідно до вимог ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом, який вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти щомісячно в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку на утримання дитини до досягнення повноліття, враховуючи, що відповідач працює і має постійні доходи - заробітну плату. Відповідно до вимог ст.367 ч.І п.1 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у вигляді державного мита в сумі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення у розмірі 120 грн..

Outcome: partial