overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-03 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк» звернулося до суду з зазначеним позовом, який мотивує тим, що 14.03.2008 р. між банком та відповідачем був укладений кредитний договір № CL24500 відповідно до якого [PERSON] отримав кредит в сумі 7\~300 доларів США на строк до 01.03.2015 р. із сплатою 24 % річних. Однак, взяті на себе зобов'язання відповідач щодо повернення коштів належним чином не виконує і станом на лютий 2010 р. заборгованість по кредитному договору складає 67\~720,37 грн., в тому числі 45 798,41 грн. - залишок по кредиту, 9 912,88 грн. - несплачені відсотки, 11 585,46 грн. - прострочена заборгованість по сумі кредиту, 423,63 грн. - несплачені підвищені відсотки. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила суд стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 67\~720,37 грн. та судові витрати. [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю і зобовязався по мірі можливості погасити заборгованість. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, а саме кредитний договір № CL9685 від 14.03.2008, заяву №041В501073550008 про видачу готівки від 14.03.2008, розрахунок заборгованості від 16.02.2010 року, оцінивши зібрані докази, виходячи з вимог ч.1 ст. 61 ЦПК України, згідно якої обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення. Враховуючи наведене, суд вважає, що з [PERSON] слід стягнути на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість за договором кредиту в розмірі 67\~720,37 грн., а також у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України, сплачене позивачем державне мито в розмірі 678 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача грошового зобовязання за договором позики мотивуючи свою вимогу тим, що 04.04.2010 року позивач передав на умовах позики відповідачу 35000 грн., про що видав відповідну розписку та дані кошти мав повернути до 07.04.2010 року, однак цього на даний час не зробив. Відповідач в попереднє судове засідання зявився, позов визнав . Суд вважає позов обгрунтованим і таким, що підлягає до задоволення з наступних підстав: як вбачається з розписки від 04.04.2010 року [PERSON] отримав у вигляді позики від [PERSON] 35000 грн. які зобовязувався повернути до 07.04.2010 року. Згідно ч. 2 ст. 1048 ЦК України на підтвердження умов договору позики може бути представлена розписка, яка посвідчує передачу позичальнику коштів. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позику у строк та у порядку встановленому договором.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-03 00:00:00

Сторони по справі в шлюбі з 28.04.1990 року, шлюб реєструвався Благодатненською селищною радою, Волноваського району, Донецької області, актовий запис № 3, і мешкали однією родиною по травень місяць 2010 рік, після шлюбні відносини припинили, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Мають спільне майно. Причиною розпаду родини послужила та обставина, що відповідач зловживає спритними напоями, довгий не працював і не бажає працевлаштовуватися із за чого у родині виникають сварки, тому родина розпалась. Позивачка на позові наполягає. Відповідач у судове засідання не з*явився, подав заяву у якій просить справу розглянути у його відсутність. Позов визнає. Суд, заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони по справі 28.04.1990 року уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб з якого свідчить, що шлюб було зареєстровано Благодатненською селищною радою, Волноваського району, Донецької області, актовий запис № 3, що підтвердила позивачка в судовому засіданні, що є наявним в матеріалах справи і мешкали однією родиною по травень місяць 2010 рік. На підставі ст..ст. 104,110,112 СК України позов підлягає задоволенню, оскільки сторони міри до встановлення родинних відносин не прийняли, суд вважає за можливе подальші судові витрати покласти на відповідача, у сторін шлюб перший, тому підлягає стягненню 17 гривень на користь держави. На підставі ст..ст. 104,110,112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом і в обґрунтування позовних вимог вказав ,що з 26.06.1993 року перебуває в шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають сина- Загадського [PERSON] -[INFO]. Через те,що з відповідачем втрачено спільність інтересі в,сімейне життя не склалось і фактично на даний час їх сім»я розпалась остаточно , шлюбні стосунки не підтримують. В судовому засіданні позивач позов підтримав з тих самих підстав. Представник позивача позовні вимоги підтримав. Відповідач в судове засідання не з»явився ,але в матеріалах справи мається письмова згода на розірвання шлюбу. Від представника третьої особи виконавчого комітету Житомирської міської [PERSON] надійшов висновок щодо визначення місця проживання малолітнього [PERSON] Анатолійовича-28.05.1996 року народження^ матір»ю [PERSON] Суд вважає можливим у відповідності з вимогами ст..ст. 174,175 цього Кодексу ухвалити рішення у даній справі. Згідно вимог ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до вимог ст..224 ЦПК України суд постановляє заочне рішення по справі. Судом встановлено, що сторони на протязі тривалого часу не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільне господарство. Сім'я розпалась остаточно і збережена бути не може. Ці обставини підтверджуються показаннями позивача та його представника^ тому,заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи,суд вважає,що даний позов підлягає задоволенню. На підставі наведеного ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-03 00:00:00

30.04.201 Ороку позивач звернувся з даним позовом у суд. Посилався на те, що відповідач на підставі особового рахунку є споживачем електроенергії в будинку №64а по вул. Центральній в с.Ольгинка Волноваського району віл мереж позивача. 5.01.2010р. при перевірці у відповідача виявлено порушення Правил користування електроенергією, яке виразилося в самовільному підключенні електричної проводки до електромережі шляхом накиду дротів на ЛЕП, електролічильник відсутній, про що складено акт №107037. на підставі якого визначено кількість неврахованої й не оплаченої відповідачем електроенергії у сумі 1755,62грн., яку просив стягнути на його користь та витрати ІТЗ в сумі 30грн. У судовому засіданні представник позивача на позові наполягає. Відповідачка в судове засідання не з*явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позов визнала. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору й вимогами ЦК, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст.26 Закону України пПро електроенергетику" споживач енергії відповідає за порушення правил користування електроенергією. Відповідно ст.53 Правил користування електроенергією у разі виявлення представником електропостачальника порушень споживачем Правил користування електроенергією розмір відшкодування збитків обчислюється відповідно до Методики, затвердженої Постановою НКРЕ. Судом встановлено, що відповідач на підставі особового рахунку є споживачем електроенергії в будинку №64а по вул. Центральній в с.Ольгинка Волноваського району від мереж позивача. 5.01.2010р. при перевірці у відповідача виявлено порушення Правил користування електроенергією, яке виразилося в самовільному підключенні електричної проводки до електромережі шляхом накиду дротів на ЛЕП, електролічильник відсутній, про що складено акт №107037, на підставі якого визначено кількість неврахованої й не оплаченої відповідачем електроенергії у сумі 1755,62грн., яка підлягає стягненню на користь позивача. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати з ІТЗ в сумі 30грн., а також в дохід держави судовий збір в сумі 51 грн., оскільки заявлені вимоги підлягають задоволенню. На підставі ст.ст.526 ЦК України, ст.26 Закону України ??Про електроенергетику, ст.53 Правил користування електроенергією, ст.88 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-03 00:00:00

позивач звернувся до суду із позовом в якому просить стягнути з відповідачівзаборгованість по оплаті за воду та послуги каналізації, вказуючи, що відповідачі мешкаютьв квартирі [ADDRESS] та користуютьсяпослугами КП Водоканал, однак не вносятьвчасно оплату за надані послуги в зв'язку з чим за ними утворилась заборгованість за період з 01.06.00 по 07.12.09 в розмірі 4803,04грн., яку позивач просить стягнути в судовому порядку. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив поновити строк позовної давності, стягнути з відповідач борг по оплаті за воду та послуги каналізації в розмірі 4803,04грн., а також судові витрати, які були ними понесенні при зверненні з позовом до суду в розмірі 30грн. Відповідачі в судове засідання не зявились, за невідомих суду обставин, про день та час слухання справи були повідомленісвоєчасно, заперечень щодо позову не надали. Суд, за згодою представника позивача, вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі матеріалів справи у відповідності зі ст. 169 ч.4 ЦПК України за відсутністю відповідачів. Вислухав пояснення представника позивача, а також вивчив матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. У відповідності зі ст.ст.66-68 ЖК України наймач зобов'язаний робити оплату за займане житло у встановленому розмірі і вчасно. У відповідності зі ст. 64 ЖК України наймач і всі повнолітні члени родини несуть солідарну відповідальність по своїх обов'язках, зв'язаним з найманням житла. В судовому засіданні встановлено, що послуги позивача, відповідачами взагалі не сплачуються, у звязку з чим за ним утворилась заборгованість за період часу з 01.06.2000 по 01.12.2009 року в розмірі 4803,04грн. Відповідно до ст.ст. 257, 264 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки та її перебіг переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обовязку. Оскільки представником позивача не надано обґрунтувань позовних вимог щодо поновлення строку давності, заборгованість по оплаті за воду та послуги каналізації повинні бути стягнуті за останні три роки, а саме з грудня 2006 по грудень 2009 року, що відповідно до розрахунку нарахувань складає 3015,13грн. та підлягає стягненню в солідарному порядку. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати в наступному порядку: на користь позивача витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30грн., в дохід держави державне мито в розмірі 51грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-03 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 7.10.2006 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у відділі реєстрації актів цивільного стану Жовтневого районного управління юстиції м. Харкова, актовий запис № 416. Від шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, сторони сімейні відносини не підтримують та разом не проживають з 01.12.2009 року. Шлюб сторін існує тільки формально. Позивачка у судовому засіданні підтримала доводи, наведені в позовній заяві. Відповідач до суду не з'явився, але надав заяву з проханням розірвати шлюб сторін та провести судове засідання за його відсутності. Суд, вислухавши доводи позивачки, перевіривши матеріали цивільної справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Матеріалами справи встановлено наступне: Так, сторони одружилися 7.10.2009 р., про що у відділі реєстрації актів цивільного стану Жовтневого районного управління юстиції м. Харкова зроблений актовий запис № 416 (свідоцтво про шлюб на а.с. 4). Сторони від шлюбу мають неповнолітню дочку - [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження на а.с. 5). Як встановлено в судовому засіданні, сторони шлюбні відносини не підтримують з 01.12.2009 року, спільне господарство не ведуть, бажання відновити сімейні відносини не мають. Спору майнового характеру не мають. Дитина після розірвання шлюбу сторін буде проживати з матір'ю. При таких обставинах суд вважає, що родина існує формально, що розпалася вона остаточно і відновлена бути не може. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не су перечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-03 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання за ним права власності на грошовий вклад відділення № 6339 Сарненського району Рівненської області ВАТ «Державного ощадного банку України» на рахунку № 915510/25981 на суму 2570 гривень 75 копійок, в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], який помер 25.11.2007 року. У судовому засіданні позивач підтримав позов в повному обсязі, просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] міська рада Сарненського району Рівненської області згідно заяви просить справу розглянути за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов доведений і підлягає задоволенню. Пунктом 2 Постанови Пленуму ВСУ № 20 від 22 грудня 1995 року „Про судову практику у справах за позовами про захист приватної власності передбачена можливість розгляду судами справ про визнання права власності на майно. Стаття 328 ЦК України визначає підстави виникнення права приватної власності. Встановлено, що громадянин набуває права власності на підставах, не заборонених чинним законодавством. Згідно копій відповідних свідоцтв засвідчується, що спірне майно належало [PERSON], який помер 25.11.2007 року. Враховуючи, що в судовому засіданні встановлені факт вступу заявника у встановлені строки у володіння спадковим майном, відсутність заповітів та заяв третіх осіб про прийняття спадщини, суд знаходить підстави для висновку про обґрунтованість позовних вимог. У відповідності до ч. 2 п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд не має права відмовити в розгляді заяви про встановлення родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом внесення змін і встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. Суд вважає, що заява в частині факту родинних відносин підлягає задоволенню, так як з досліджених у судовому засіданні документів вбачається, що розбіжності в документах, що засвідчують осіб, пояснюються допущенням помилок в записах особи в офіційних документах. На підставі викладеного, ст.ст. 328, 335, 392, 1216, 1233, 1258, 1261, 1268 ЦК України, п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22 грудня 1995 року „Про судову практику у справах за позовами про захист приватної власності, ст. 256 ЦПК України, ч. 2 п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-03 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача на утримання доньки [PERSON], [INFO] в розмірі чверті всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову до повноліття дитини. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, посилаючись на те, що відповідач матеріальної допомоги дитині не надає. Відповідач позов визнав, згідний сплачувати аліменти в такому розмірі. Згідно ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Беручи до уваги, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд за наявності для того законних підстав приходить до висновку про можливість задоволення позову в повному обсязі. На підставі викладеного, ст. 180 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-03 00:00:00

I2.05.20І0р. позивач звернувся до суду з даним позовом. Посилався на те, що відповідачка на підставі особового рахунку користувалася його послугами по'достачанню електроенергії в будинку №50 по вул.Чапаєва в с.Олснівка Волноваського району. 27.02.2010р. при перевірці у відповідачки виявлено самовільне підключення електродропв до електромережі енергопостачальника шляхом накидання дротів на мережу енергопостачальника, електроенергія споживається, але приладом обліку не враховується. Порушення зафіксовано в акті №114039, на підставі якого визначено кількість неврахованої й не оплаченої відповідачкою електроенергії у сумі 1755,62грн., яку просив стягнути на його користь, а також витрати ІТЗ в сумі 30грн. У судовому засіданні представник позивача на заявлених вимогах наполягає. Відповідачка, яка належним чином повідомлена про час та місце слухання справи, в судове засідання не з'явилася і повідомлень про причини неявки від неї не надійшло, тому суд розглядає справу в порядку заочного провадження зі згоди позивача на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до і умов договору й вимогами ЦК, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст.26 Закону України "Про електроенергетику" споживач енергії відповідає за порушення правил користування електроенергією. Відповідно ст.53 Правил користування електроенергією у разі виявлення представником електропостачальника порушень споживачем Правил користування електроенергією складається акт. на підставі якого електропостачальник має. право визначити величину збитків, завданих йому протиправними діями споживача. Розмір відшкодування збитків обчислюється відповідно до Методики, затвердженої Постановою НКРЕ. Судом установлено, що відповідачка на підставі особового рахунку користувалася його послугами по постачанню електроенергії в будинку №50 по вул.Чапаєва в с.Олеиівка Волноваського району. 27.02.20 і 0р. при перевірці у відповідачки виявлено самовільне підключення електрод роті в до ; електромережі енергоігостачальника шляхом накидання дротів на мережу енергопостачальііика. електроенергія споживається, але приладом обліку не враховується. Порушення зафіксовано в акті №154039» па підставі якого визначено кількість неврахованої й не оплаченої відповідачкою електроенергії у сумі 1755,62грн., яку необхідно стягнути з відповідачки на користь позивача. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути 30 грн. ІТЗ, а також в дохід держави 5 і грн. судового збору, оскільки заявлені вимоги підлягають задоволенню. На підставі ст.526 ЦК України, ст.26 Закону України "Про електроенергетику, ст.53 Правил користування електроенергією, ст. 88 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-03 00:00:00

До суду надійшов зазначений позов, обґрунтовуючи і підтримуючи який в позивач зазначає, що вона є власником домоволодіння по вул..Дачна, 13 м.Бориспіль Київської обл.., на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом. 20.05.2008р. [PERSON] БТІ було проведено обстеження та виявлено самочинно побудовану веранду, сарай, які побудовані матірю позивачки, але належним чином оформлені не були. Вказані будівлі розташовані на земельній ділянці позивачки. На даний час їй необхідно належним чином оформити самочинне будівництво, тому вона просить суд визнати за нею право власності на самовільно збудовані сарай та веранду, а також просить слухати справу за його відсутності. Представник відповідача [PERSON] міської ради у судове засідання не з'явився, однак надав заяву згідно яких просить справу розглядати у відсутність їх представника, позов визнає. Представник 3-ої особи в судове засідання не зявився, однак надав заяву згідно яких просить справу розглядати у відсутність їх представника, позов визнає. Дослідивши письмові докази суд прийшов до висновку, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню під час проведення попереднього судового засідання виходячи з наступного. Судом встановлено, що домоволодіння по вул.Дачна, 13 м.Бориспіль Київської обл. розташоване на приватизованій земельній ділянці, що належить позивачці [PERSON]О.(а.с.7-16). Вказане домоволодіння позивачка успадкувала після смерті матері [PERSON] (а.с.5-6). 20.05.2008р. [PERSON] БТІ було проведено обстеження та виявлено самочинно побудовану веранду, сарай, які побудовані матірю позивачки, але належним чином оформлені не були. Дані самочинно побудовані споруди не порушують прав третіх осіб, збудовані відповідно до встановлених законом норм. Відповідно до ст..373 ЦК України, визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, здійснюється в судовому порядку. „Тимчасовим положенням про порядок реєстрації права власності на нерухоме майно визначено, що одним з документів, на підставі яких проводиться реєстрація права власності на нерухоме майно, є рішення суду про визнання права власності. Відповідно до ч.1 ст.376 ЦК України передбачено, що житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Відповідно до ст..376 ЦК України, на вимогу власника земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно побудоване на ній, якщо це не порушує прав інших осіб. А в даному випадку права інших осіб не порушені. На підставі викладеного та ст.ст,373,376 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-03 00:00:00

До суду надійшов зазначений позов, обґрунтовуючи представник позивача зазначив, що відповідач [PERSON] користується послугами Бориспільської ФЕГГ з газопостачання і повинен оплачувати дані послуги, відповідно до вимог ст.ст.15, 28 Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.1999р. № 2246 та вимог ст.ст. 64,67,68 ЖК України, однак відповідач за вказані послуги не сплачує, внаслідок чого допустив заборгованість станом на 15.04.2010р. у сумі 274,05 грн., тому позивач просить суд стягнути з відповідача суму зазначеної заборгованості, та сплачених судових витрат у розмірі 30 грн., крім того слухати справу у її відсутність. Відповідач, як на попередній розгляд справи, так і на судове засідання не зявився, письмових пояснень суду не надав. Суд, дослідив, оцінив та проаналізував всі зібрані по справі докази у їх сукупності, дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню у повному обсязі. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач дійсно користується послугами Бориспільської ФЕГГ з газопостачання, однак допустив заборгованість станом на 15.04.2010р. у сумі 274,05 грн., яку добровільно не виплачує, тому вона підлягає стягненню в судовому порядку. Оскільки позов задовольняється, то з відповідача слід стягнути судові витрати по справі. На підставі наведеного,

Outcome: approved