Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-25 00:00:00

Позивач [PERSON] у квітні 2010 року звернувся до суду з позовом до .відповідача про визнання рішення комісії Пенсійного фонду «Про розгляд питань, пов»язаних з призначенням та виплатою пенсії відповідно до чинного законодавства України» від 06 травня 2009 року за № 45 незаконним. Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до п. „е ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення має право на призначення пенсії за вислугу років при наявності спеціального стажу роботи 25 років за переліком, що затверджується Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку. У зв»язку з цим він звернувся із заявою до управління Пенсійного фонду України в Кіцманському районі, однак йому було відмовлено в призначення пенсії за вислугу років, оскільки підприємство „Кіцмань-фарм, яке було утворено за розпорядженням Кіцманської районної державної адміністрації 05 травня 1996 року, не передбачене переліком закладів охорони здоровя і йому не вистачає спеціального пільгового стажу. Вважає, що його право на отримання пенсії за вислугу років у відповідності до п. „е ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» порушено, тому просить позов задовольнити. В судовому засіданні позивач підтримав заявлені вимоги. Представник управління Пенсійного Фонду України у Кіцманському районі, заперечуючи проти позову, посилається на те, що відповідно до п. „є ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення право на пенсію мають працівники охорони здоровя при наявності спеціального стажу роботи 25 років за переліком, що затверджується Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку. Перелік закладів і установ освіти, охорони здоровя та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 04 листопада 1995 року № 909, згідно з якою до спеціального стажу, який дає право на пенсію за вислугу років, зараховуються, зокрема, періоди роботи на посадах провізорів, фармацевтів (незалежно від найменування посад), лаборантів в аптеках, аптечних кіосків, аптечних магазині, контрольно-аналітичних лабораторіях. При цьому, згідно з примірником 2 Переліку, робота за спеціальністю в закладах, установах на посадах, передбачених цим Переліком, дає право на пенсію незалежно від форми власності або відомчої підпорядкованості цих закладів і установ. Одночасно Перелік закладів охорони здоров»я, затверджений наказом Міністерства охорони здоров»я України від 28 жовтня 2002 року № 385, дає вичерпний перелік назв фармацевтичних (аптечних) закладів і комунальне підприємство «Кіцмань-Фарм» не передбачене цим Переліком. Для визначення ж права зарахування до спеціального стажу періоду роботи у зазначеному підприємстві необхідно було надати копію акредитаційного сертифікату, оскільки необхідною умовою створення закладів охорони здоров»я є їх державна реєстрація та акредитація, порядок якої визначається законодавчими актами. Згідно матеріалів пенсійної справи позивача встановлено, що комунальне підприємство «Кіцмань-Фарм» не передбачене вищезазначеним переліком закладів охорони здоров»я, а тому період роботи з 05 травня 1996 року по 10 квітня 2008 року не підлягає зарахуванню до спеціального стажу роботи і спеціальний пільговий стаж [PERSON] складає 13 років 6 місяців 5 днів, у зв»язку з чим вимоги є безпідставними і задоволенню не підлягають. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до п. «е» ст. 55 Закону України від 05 листопада 1991 року «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають працівники охорони здоров»я при наявності спеціального стажу роботи 25 років за переліком, що затверджується Кабінетом Міністрів України. Судом встановлено, що позивач [PERSON] з 01 листопада 1982 року по 05 травня 1996 року працював на посадах старшого провізора та завідуючого рецептурним відділом центральної районного аптеки № 31 м. Кіцмань Чернівецькох області. Також встановлено, що 05 травня 1996 року [PERSON] призначений на посаду директора-провізора районного комунального підприємства «Кіцмань- Фарм» з виконанням обов»язків зав. аптекою № 107, а 10 квітня 2008 року він звільнений з посади директора районного комунального підприємства «Кіцмань-Фарм» згідно п. 1 ст. 36 КЗпП України, що підтверджується записами дослідженої в судовому засіданні трудової книжки позивача. 28 квітня 2009 року [PERSON] звернувся до управління Пенсійного фонду України в Кіцманському районі із заявою про призначення пенсії за вислугою років. Рішенням комісії „Про розгляд питань, повязаних з призначенням (перерахунком) та виплатою пенсії відповідно до чинного законодавства України від 06 травня 2009 року № 45 позивачу у цьому було відмовлено з посиланням на відсутність необхідного спеціального 25- річного стажу роботи. Статтею 16 Закону України Основи законодавства України про охорону здоров'я визначено заклади, які забезпечують безпосередньо охорону здоровя, куди включено і аптечні установи. Заклади охорони здоров'я створюються підприємствами, установами та організаціями з різними формами власності, а також приватними особами при наявності необхідної матеріально-технічної бази і кваліфікованих фахівців. Згідно п. 2 Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04 листопада 1993 року № 909, до спеціального стажу, який дає право на пенсію за вислугу років, зараховується стаж роботи в закладах охорони здоровя на посадах провізорів, фармацевтів в аптеках (незалежно від найменування посад). Робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах, передбачених цим Переліком, дає право на пенсію незалежно від форми власності та відомчої підпорядкованості закладів і установ (примітка 2 даного Переліку). Пунктом 3 Наказу Міністерства охорони здоровя № 385 від 28 жовтня 2002 року «Про затвердження переліків закладів охорони здоров'я, лікарських, провізорських посад та посад молодших спеціалістів з фармацевтичною освітою у закладах охорони здоров'я» до фармацевтичних (аптечних) закладів відносяться: аптека, аптечна база (склад), база (склад) медичної техніки та інш.. Як вбачається з матеріалів справи, розпорядженням Кіцманської районної державної адміністрації Чернівецької області від 05 травня 1996 року «Про реорганізацію державного комунального підприємства «Центральна районна аптека № 31»» проведено реорганізацію даного підприємства шляхом виділення з його складу слідуючих структурних підрозділів: аптеки № 107 /м.Кіцмань/, аптеки № 36 /смт.Лужани/, аптеки № 45 /с.Киселів/, аптеки № 51 /смт.Неполоківці/, аптеки № 76 /с.Ставчани/. Згідно п.п. З, 4 вищевказаного розпорядження утворено районне комунальне підприємство «Кіцмань-Фарм» з включенням до його складу структурних підрозділів: аптеки № 107 /м.Кіцмань/, аптеки № 36 /смт.Лужани/, аптеки № 45 /с.Киселів/, аптеки № 51 /смт.Неполоківці/, аптеки № 76 /с.Ставчани/. Юридична адреса новоутвореного підприємства - м. Кіцмань, вул. Незалежності, 1 (в приміщенні районного центральної лікарні). Директором- провізором районного комунального підприємства «Кіцмань-Фарм» з виконанням обов»язків зав.аптекою призначено [PERSON]. Відповідно до Статуту районного комунального підприємства «Кіцмань- Фарм», зареєстрованого Кіцманською районною державною адміністрацією за № 49 від 17 травня 1996 року, дане підприємство є закладом охорони здоров»я лікарського (медикаментозного) забезпечення населення, лікарських закладів, підприємств та організацій, заснованим на комунальній власності. Дане підприємство виконує всі покладені на аптеку завдання по медикаментозному забезпеченні населення. Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України № 765 від 15 липня 1997 року „Про затвердження Порядку державної акредитації закладу охорони здоровя (далі - Порядку) встановлено, що державну акредитацію фармацевтичних (аптечних) закладів проводять Головна акредитаційна комісія, що утворюється при Державному департаменті з контролю за якістю, безпекою та виробництвом лікарських засобів і виробів медичного призначення, а також акредитаційні комісії, що утворюються при Міністерстві охорони здоров'я Автономної Республіки Крим, управліннях охорони здоров'я обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій. Згідно п. 1 вищевказаного Порядку, державна акредитація закладу охорони здоровя це офіційне визнання статусу закладу охорони здоровя, наявності в ньому умов для надання певного рівня медико-санітарної допомоги, підтвердження його відповідності встановленим критеріям та гарантії високої якості професійної діяльності. Державній акредитації підлягають фармацевтичні (аптечні) заклади, які вже одержали ліцензію на право здійснення діяльності з оптової або роздрібної реалізації лікарських засобів, що засвідчує спроможність цих закладів здійснювати оптову або роздрібну реалізацію лікарських засобів на певному встановленому рівні. Отже, здійснення державної акредитації лише визначає наявність в фармацевтичному (аптечному) закладі умов для надання певного рівня медико- санітарної допомоги, причому цей рівень не може бути нижчим, ніж рівень спроможності, який визначається при видачі ліцензії. Тобто сам факт отримання ліцензії на здійснення певного виду господарської діяльності свідчить про спроможність закладу охорони здоровя провадити діяльність на певному рівні. А в п. 10 Порядку встановлені лише санкції у формі анулювання або зниження категорії закладу охорони здоровя за порушення умов надання закладом якісної медико-санітарної допомоги, а також за недостовірне інформування про свою діяльність. Проте цим Порядком не встановлені санкції щодо закладів охорони здоровя, які не пройшли державної акредитації або порушили визначені графіком строки проходження процедури державної акредитації. Відповідно, відсутнє і визначення як санкції за вказані порушення зупинення дії ліцензії на право оптової та роздрібної реалізації лікарських засобів. Крім того, Наказом Міністерства охорони здоровя України від 12 січня 1998 року № 2 «Про затвердження стандартів державної акредитації закладів охорони здоровя України» на виконання ст.ст. 16 і 33 Основ законодавства України та вищезазначеної постанови Кабінету Міністрів України були затвердженні стандарти акредитації фармацевтичних закладів. Але дію цього наказу було зупинено згідно з повідомленням Державного комітету України з питань регуляторної політики та підприємництва від 20 вересня 2001 року, а пізніше наказом МОЗ України від 20 січня 2001 року № 20 скасовано. Відповідно ж до Переліку суб"єктів господарювання, щодо яких Державним департаментом з контролю за якістю, безпекою та виробництвом лікарських засобів та виробів медичного призначення (далі - департаментом) прийнято позитивне рішення про видачу /переоформлення/ ліцензії на певний вид господарської діяльності, затвердженого наказом Державного департаменту від 28 лютого 2001 року N 31, відноситься районне комунальне підприємство „Кіцмань-Фарм, номер ліцензії АА N 012408, місцезнаходження: Чернівецька обл., м. Кіцмань, вул. Незалежності, 1. Таким чином, фактом здійснення діяльності аптечним закладом є відповідний дозвіл на провадження діяльності ліцензія, а проведення акредитації аптечних закладів є добровільним, тому що факт отримання ліцензії свідчить про наявність мінімального рівня акредитації. Отже, свою виробничу діяльність в період з 05 травня 1996 року по 10 квітня 2008 року районне комунальне підприємство «Кіцмань-Фарм» викоконувало як аптека - заклад охорони здоров'я, який функціонує з дозволу і під контролем державних органів, основним завданням якої є забезпечення населення, закладів охорони здоров'я, підприємств, установ і організацій лікарськими засобами та виробами медичного призначення. Дане підприємство відноситься до закладів охорони здоровя, робота на яких дає право на пенсію і вислугу років. Виходячи з вищенаведених письмових доказів, суд вважає, що комунальне підприємство «Кіцмань-Фарм» відповідно до статуту, виданої ліцензії, здійснює діяльність з роздрібної торгівлі лікарськими засобами (аптека), відповідно до вимог діючого законодавства, у зв'язку з чим слід встановити юридичний факт, що позивач [PERSON] в період з 05 травня 1996 року по 10 квітня 2008 року працював директором-провізором в аптеці № 107, яка є відділом комунального підприємства «Кіцмань-Фарм», по реалізації лікарських засобів, як заклад охорони здоров'я, який розташований за юридичною адресою: Чернівецька обл., м. Кіцмань, вул. Незалежності, 1. Суд не може прийняти доводи представника відповідача про те, що період роботи позивача в районному комунальному підприємстві «Кіцмань-Фарм» з 05 травня 1996 року по 10 квітня 2008 року не підлягає зарахуванню до спеціального стажу роботи у звязку з тим, що дане підприємство не передбачене Переліком закладів охорони здоров'я, затвердженому Наказом Міністерства охорони здоров'я від 28 жовтня 2002 року № 385, а також те, що у даному підприємстві був відсутній акредитаційний сертифікат, оскільки згідно із Законом України від 01 червня 2000 року Про ліцензування певних видів господарської діяльності ліцензія є єдиним документом дозвільного характеру, який дає право на зайняття певним видом господарської діяльності, що відповідно до законодавства підлягає обмеженню. Крім того, на час роботи позивача в аптеці, як структурному підрозділі комунального підприємства «Кіцмань-Фарм», розповсюджувалися вимоги Правил роздрібної реалізації лікарських засобів, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 1997 року № 447. Оскільки закон, який погіршує становище особи, зворотної сили не має, вимоги наказу Міністерства охорони здоров'я України від 28 жовтня 2002 року № 385, яким затверджено Перелік закладів охорони здоров'я, не можуть бути розповсюджені на правовідносини, які склалися до часу прийняття вищезазначеного наказу Міністерства охорони здоров'я України. А тому в даному випадку акредитаційний сертифікат, який протиставляється ліцензії і суперечить законодавству про ліцензування, не є обов'язковим документом для призначення пенсії за вислугу років. Таким чином, суд приходить до висновку, що вимоги посадових осіб управління Пенсійного фонду про надання документів, які засвідчують акредитацію аптечного закладу при встановленні права на отримання пенсії за вислугу років, суперечать чинному законодавству України, а тому позовні вимоги є обгрунтованими, рішення комісії Пенсійного фонду «Про розгляд питань, пов»язаних з призначенням та виплатою пенсій» від 06 травня 2009 року за № 45 слід визнати незаконним та зобов»язати управління Пенсійного фонду України в Кіцманському районі призначити [PERSON] пільгову пенсію у відповідності до п. „е ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення, як особі, яка має спеціальний стаж роботи понад 25 років. На підставі викладеного, ст. 55 Закону України Про пенсійне забезпечення, ст. 16 Закону України від 19 листопада 1992 року Основи законодавства України про охорону здоров'я, постанови Кабінету Міністрів України від 04 листопада 1993 № 909 «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років», Правил роздрібної реалізації лікарських засобів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 1997 року № 447, Наказу Міністерства охорони здоровя № 385 від 28 жовтня 2002 року «Про затвердження переліків закладів охорони здоров'я, лікарських, провізорських посад та посад молодших спеціалістів з фармацевтичною освітою у закладах охорони здоров'я,

Outcome: approved