Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-14 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом посилаючись на те, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 18 травня 1991 року. Відповідач є батьком її повнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], яка навчається на першому курсі денного відділення Західнодонбаського приватного інституту економіки і права і у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги. В теперішній час дитина знаходиться на утриманні у позивачки, коштів позивачки на утримання дитини недостатньо і тому вона просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу). У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, надавши суду пояснення які відповідають змісту позовної заяви. Відповідач позов визнав частково посилаючись на доводи викладені в запереченнях на позов. Вважає, що розмір аліментів повинен складати 1/6 частину його доходу, оскільки у він спільно мешкає з непрацездатними батьками, на придбання ліків для батька він у середньому витрачає до 300 грн. на місяць. Третя особа вважає позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки у зв'язку з навчанням вона не працює, іншого доходу не має, коштів матері на її навчання недостатньо, тому вона потребує матеріальної допомоги від батька. Судом встановлені такі факти та відповідні їм сімейні правовідносини. Позивачка та відповідач є батьками повнолітньої - [PERSON], [INFO] (а.с.4), яка зі згоди батьків вступила до учбового закладу - Західнодонбаського приватного інституту економіки і права де і навчається на першому курсі денного відділення (а.с.6,7) . У зв'язку з навчанням [PERSON] не здатна самостійно себе утримувати, оскільки позбавлена можливості працювати та не отримує стипендію (а.с.17), зазнає додаткових витрат пов'язаних з необхідність оплати навчання в сумі не менш 6000 грн. за навчальний рік (а.с.24,25), оплати проїзду до місця навчання в розмірі 4 грн. на навчальний день, харчування в учбовому закладі на суму біля 10 грн. на день, розходів пов'язаних з придбанням одежі у розмірі біля 300 грн. на місяць. В теперішній час дитина здорова знаходиться на утриманні у позивачки/ яка працює в ВАТ «Завод Палмаш» та коштів якої на утримання дитини не достатньо (а.с.8,23). Добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач не надає. Відповідач здоров, працює в ВАТ «Павлоградвугілля» шахта «Самарська», отримує заробітну плату у середньому біля 6000 грн. на місяць (а.с.31), мешкає спільно з батьками (а.с.18) , які є пенсіонерами та отримують пенсію (а.с.13,14). Надає постійну матеріальну допомогу батькові який є інвалідом другої групи (а.с.22) у зв'язку з його хворобами (а.с.19-21) у розмірі близько 300 грн. на місяць (а.с.12,32-36). У відповідності до ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Заслухавши пояснення позивачки, відповідача, третьої особи, дослідивши письмові докази по справі, враховуючи положення ст.З СК України щодо забезпечення дитини можливості духовного та фізичного розвитку, суд дійшовши висновку що [PERSON] у зв'язку з навчанням потребує матеріальної допомоги, а відповідач має можливість її надати у розмірі 1/5 частини свого заробітку (доходу). Тому суд вважає можливим позовні вимоги задовольнити частково. У відповідності до п.З ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір та витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду судової справи.

Outcome: partial