Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-03 00:00:00

15 квітня 2010 року позивач [PERSON] звернувся з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в м.Красноармійську Донецької області про перерахунок та виплату основної та додаткової пенсії учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, інваліда другої групи, і відповідно до Закону України від 28.02.1991р. № 796-XII «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», перебуває на обліку в УПФУ в м. Красноармійську як отримувач пенсії по інвалідності. Згідно ст.54 ч.4 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, постраждалих в наслідок аварії на ЧАЄС» передбачено, що у всіх випадках пенсія інвалідам 2-ї групи, у яких встановлено зв`язок профзахворювання з наслідками аварії на ЧАЄС не може бути нижчою ніж 8 мінімальних пенсій за віком. Позивач вважає, що розмір його пенсії згідно ст.54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, постраждалих в наслідок аварії на ЧАЄС» нараховується відповідачем у меньшому розмірі, та просить визнати дії відповідача про відмову у здійсненні перерахунку йому пенсії незаконними та зобов`язати відповідача провести йому перерахунок пенсії та сплачувати пенсію, як інваліду 2-ї групи по захворюванню, пов`язаному з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЄС, згідно діючого законодавства. Також просив на підставі ст.54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, постраждалих в наслідок аварії на ЧАЄС» зобов»язати відповідача провести перерахунок та сплатити додаткову пенсію у розмірі 75% від мінімальної пенсії за возрастом з 01.02.2010р. У судовому засіданні позивач підтримав доводи, викладені у позові і просить позов задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача позов не визнав, надав до суду заперечення та пояснив, що в Управління Пенсійного Фонду України в м. Красноармійську Донецької області не має правових підстав для перерахунку та виплати позивачу державної пенсії у розмірі, який вказує позивач і просив суд відмовити позивачу у задоволенні позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] належить до першої категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджується посвідченням серії А № 099119 є інвалідом 2 групи, внаслідок чого має право на пенсію на підставі ст.ст. 50, 54 «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждати внаслідок Чорнобильської катастрофи»(а.с.12). 1 січня 2004 року набрав чинності Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-ІУ (надалі Закон № 1058), який відповідно до його преамбули визначає принципи, засади і механізм функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій. Абзацом другим преамбули передбачено, що зміна умов і норм загальнообов'язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону. Частиною 3 статті 4 даного Закону передбачено, що умови, норми та порядок пенсійного забезпечення визначаються виключно законами про пенсійне забезпечення. Право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг визначене статтею 8 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Пунктом 2 частини 1 статті 8 зазначеного Закону таке право закріплене за особами, яким до дня набрання чинності цим Законом була призначена пенсія відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» (крім соціальних пенсій) або була призначена пенсія (щомісячне довічне утримання) за іншими законодавчими актами, але вони мали право на призначення пенсії за Законом України «Про пенсійне забезпечення» - за умови, якщо вони не отримують пенсію (щомісячне довічне грошове утримання) з інших джерел. Право вибору пенсійних виплат передбачене статтею 10 наведеного Закону і означає, що особі, яка має одночасне право на різні види пенсії: за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника, призначається один із цих видів пенсії за її вибором. Абзац перший пункту 13 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, у разі, якщо особа має право на отримання пенсії, у тому числі відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» призначається одна пенсія за її вибором. При цьому різниця між розміром пенсії, на який має право особа відповідно до зазначених законодавчих актів, та розміром пенсії із солідарної системи відповідно до цього Закону фінансується за рахунок коштів Державного бюджету України. Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, зокрема, соціального захисту потерпілого населення, визначені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ, оскільки відповідно до статті 50 Конституції України кожен має право на безпечне для життя і здоров'я довкілля та на відшкодування завданої порушенням цього права шкоди. Розділ 8 даного Закону передбачає правила призначення та виплати пенсій і компенсацій особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4. Стаття 49 цього розділу визначає пенсії особам, віднесеним до вказаних категорій у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію. Нормами статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначені підстави та умови призначення державних пенсій особам, віднесеним до категорії 1 та у зв'язку з втратою годувальника. Частина 3 статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначає, що обчислення і призначення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи із заробітку за межами зони відчуження проводиться на загальних підставах відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»(№1058), у якому призначення пенсій по інвалідності визначено розділом 4. Частиною 1 статті 33 Закону № 1058 визначені розміри пенсії по інвалідності залежно від групи інвалідності. Частина друга вищенаведеної статті визначає, що за наявності у непрацюючих інвалідів 2 і 3 груп - у чоловіків 25, а у жінок - 20 років страхового стажу - за їх вибором пенсія по інвалідності призначається у розмірі пенсії за віком, обчисленої відповідно до статей 27 і 28 цього Закону. Зазначене свідчить про те, що після внесення змін у частину третю статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (17 листопада 2005 року), обчислення і призначення пенсії по інвалідності здійснюється за правилами Закону № 1058, внаслідок чого розмір пенсії по інвалідності поставлений в залежність від розміру пенсії за віком, обчисленої за нормами загального закону. Враховуючи, що порядок обчислення мінімальної пенсії за віком встановлений лише нормами Закону України № 1058, суд вважає за необхідне також застосувати аналогію закону, відповідно до якої у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини. Стаття 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачає, що особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у відповідних розмірах, зокрема інвалідам 3 групи - 50 відсотків мінімальної пенсії за віком. Виплата зазначеної пенсії відповідно до статті 53 даного Закону здійснюється повністю незалежно від заробітку, пенсії чи іншого доходу. Частина четверта статті 54 цього Закону передбачає, що в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчим по 2 групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком. Законом України «Про Державний бюджет України на 2010 рік» не передбачено обмежень у застосуванні на 2010 р. Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Враховуючи зазначене, суд вважає, що дії відповідача щодо відмови у перерахуванні та виплати пенсії позивачу у розмірах, що діють у 2010 році не відповідають вимогам діючого законодавства. Також позивач, на підставі ст.54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, постраждалих в наслідок аварії на ЧАЄС» має право на додаткову пенсію у розмірі 75% від мінімальної пенсії за возрастом. Як було встановлено, протягом зазначеного у позовній заяві періоду, відповідач проводив цю виплату у меншому розмірі, у зв»язку чим, заявлена вимога відповідає чинному законодавству та підлягає задоволенню. Таким чином, з огляду на вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню - визнанню протиправними дій суб`єкта владних повноважень, а саме - Управління Пенсійного Фонду України у м.Красноармійську, зобов'язанню Управління Пенсійного Фонду України у м.Красноармійську здійснити перерахунок та виплату основної та додаткової пенсії у період з 01 лютого 2010 року по день розгляду справи судом. На підставі вищевикладеного, відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-1V, Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи», ст. 87 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та

Outcome: approved