overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги в сумі 1246 грн. 70 коп. станом на 01.04.2010 року. В позовній заяві позивач зазначив, що відповідач споживав, але не сплачував за спожиті послуги в повному обсязі, а тому утворилася сума боргу у розмірі 1246 грн. 70 коп. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, пославшись на викладені в позовній заяві обставини. Просив задовольнити позовні вимоги, стягнути суму боргу з відповідача на користь позивача. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково в сумі 1062 грн. 78 коп., та просив суд при ухваленні рішення застосувати позовну давність відповідно до ч.3 ст.267 ЦК України. Просив суд частково задовольнити позов на суму 1062 грн. 78 коп. з урахуванням позовної давності. Не заперечував щодо стягнення судових витрат. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідач є власником квартири № 57 за адресою: м. Полтава, вул. Баленка, 5. Від отримання послуг відповідач не відмовлявся. Статтею 322 ЦК України передбачено, що власник зобовязаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Тому суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON]. як власник квартири у багатоквартирному будинку та відповідно як співвласник будинку зобовязаний утримувати як свою квартиру, так і будинок, в якому ця квартира розташована. При перевірці суми заборгованості суд бере до уваги, що наведений позивачем розрахунок заборгованості виконаний з врахуванням затверджених тарифів на житлово-комунальні послуги. Статтею 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки. Відповідно до ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові. Тому, суд приходить до висновку, що сума заборгованості підлягає стягненню з відповідача в межах термінів позовної давності, а саме, в межах визнаної відповідачем суми боргу - 1062 грн. 78 коп. Також з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати в розмірі 30 грн. та на користь держави державне мито за розгляд справи в суді в розмірі 51 грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-12 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітнього сина, який проживає з позивачкою і перебуває на її утриманні. [PERSON] пояснила, що відповідач добровільно матеріальної допомоги дитині не надає, а їй самій важко утримувати дитину. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та дала пояснення згідно заяви. Відповідач в судове засідання не з"явився, заперечень проти позову суду не надав. Суд, заслухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові докази по факту того, що відповідач є батьком дитини, яка утримується матір'ю врахувавши обставини щодо матеріального становища сторін, вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до їх повноліття і визначає розмір аліментів 1/4 частину всіх видів доходу боржника, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-12 00:00:00

28.04.2010 року заявник звернувся до суду з даною заявою і в її підтвердження пояснив, що з 28.06.1983 року по 04.11.1996 року працював в колгоспі «Радянська Україна» слюсарем. Приблизно о 10 год. 00 хв., 10.04.1990 р. під час виконання своїх трудових обовязків, збивання молотком валу приводу буру, під час ремонту буру він отримав травму на виробництві у вигляді травми лівого ока. По даному факту був складений акт форми Н-1. Даний Акт був складений з порушенням вимог «Положення про розслідування та облік нещасних випадків на виробництві», затвердженого постановою Президії ВЦСПС та Держпроматомнагляду СРСР від 17 серпня 1989 року № 8-12, а саме: - Акт не має номера; - дата затвердження акту 14.08.1990, тоді як сам нещасний випадок трапився 10.04.1990 р. В звязку з даними порушеннями йому повідомлено відділенням ВД Фонду СНВ в Міловському районі Луганської області про можливість припинення страхових виплат в звязку з вищевказаними порушеннями в акті Н-1. Заявник в судовому засіданні заяву підтримав у повному обсязі. Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Міловському районі Луганської області надало заяву, в котрій просить розглянути справу без присутності їх представника, та не заперечує проти задоволення заявлених вимог. Вислухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки заявником доведені ті обставини, які підтверджують факт трудового каліцтва, повязаного з виробництвом, який трапився з ним та факт належності йому правовстановлюючих документів Акту Н-1 від 10.04.1990 року. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-12 00:00:00

23.04.2010 року заявник звернувся до суду з даною заявою і в її підтвердження пояснив, що з 29.06.1981 року по 01.01.1987 року працював в колгоспі «Рассвет» трактористом. Приблизно в 16 год. 30 хв., 17.06.1985 р. під час виконання своїх трудових обовязків під час заміни підшипника на валу він отримав травму на виробництві у вигляді травми лівого ока. По даному факту був складений акт форми Н-1. Даний Акт був складений з порушенням вимог «Положення про розслідування та облік нещасних випадків на виробництві», затвердженого постановою Президії ВЦСПС від 13 серпня 1982 року №11-6, а саме: - Акт Н-1 складений за типовою формою «Положення про розслідування та облік нещасних випадків на виробництві», затвердженого постановою Президії ВЦСПС від 20 травня 1966 року, яка вже не діяла у 1982 році№ - Акт не має номера; - В Акту відсутня дата затвердження акту. В звязку з даними порушеннями йому повідомлено відділенням ВД Фонду СНВ в Міловському районі Луганської області про можливість припинення страхових виплат в звязку з вищевказаними порушеннями в акті Н-1. Заявник в судове засідання не зявився, але надав заяву, в котрій просить розглянути справу у його відсутності. Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Міловському районі Луганської області надало заяву, в котрій просить розглянути справу без присутності їх представника, та не заперечує проти задоволення заявлених вимог. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки заявником доведені ті обставини, які підтверджують факт трудового каліцтва, повязаного з виробництвом, який трапився з ним та факт належності йому правовстановлюючих документів Акту Н-1 від 17.06.1985 року. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-12 00:00:00

23.04.2010 року заявник звернувся до суду з даною заявою і в її підтвердження пояснив, що працюючи в СТОВ «Промінь» трактористом, 18.05.2000 р. під час виконання своїх трудових обовязків він отримав травму на виробництві у вигляді крестовидних звязок колінних суглобів ніг. По даному факту був складений акт форми Н-1 за №1. Даний Акт був складений з порушенням вимог «Положення про розслідування та облік нещасних випадків на виробництві», затвердженого постановою КМУ №923 від 17.06.1998 р., а саме: - в акті не зазначені повністю імя та по батькові особи, що затверджує акт; - не зазначена дата складання акту; - помилка в написанні прізвища, замість Воробьев» вказано «Воробьев»; - не повністю заповнена кодова частина акту. В звязку з даними порушеннями йому повідомлено відділенням ВД Фонду СНВ в Міловському районі Луганської області про можливість припинення страхових виплат в звязку з вищевказаними порушеннями в акті Н-1. Заявник в судове засідання не зявився, але надав заяву, в котрій просить розглянути справу у його відсутності. Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Міловському районі Луганської області надало заяву, в котрій просить розглянути справу без присутності їх представника, та не заперечує проти задоволення заявлених вимог. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки заявником доведені ті обставини, які підтверджують факт трудового каліцтва, повязаного з виробництвом, який трапився з ним та факт належності йому правовстановлюючих документів Акту Н-1 від 18.05.2000 року. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-12 00:00:00

23.04.2010 року заявник звернувся до суду з даною заявою і в її підтвердження пояснив, що з 05.05.1980 року по 01.01.1987 року працював у колгоспі імені Фрунзе механізатором. 14.07.1984 року, приблизно об 11-й годині 40 хвилин, під час виконання своїх трудових обовязків під час заміни підшипника на валу він отримав травму на виробництві у вигляді травми лівого ока. По даному факту був складений акт форми Н-1 за №3. Даний Акт був складений з порушенням вимог «Положення про розслідування та облік нещасних випадків на виробництві», затвердженого постановою Президії ВЦСПС та Держпроматомнагляду СРСР від 17 серпня 1989 року, а саме: Акт Н-1 складений за типовою формою «Положення про розслідування та облік нещасних випадків на виробництві», затвердженого постановою Президії ВЦСПС від 20 травня 1966 року, яка вже не діяла у 1982 році; Професія, зазначена в Акті Н-1, не збігається з записом професії в трудовій книжці (в акті «комбайнер», у трудовій книжці «Механізатор»). В звязку з даними порушеннями йому повідомлено відділенням ВД Фонду СНВ в Міловському районі Луганської області про можливість припинення страхових виплат в звязку з вищевказаними порушеннями в акті Н-1. Заявник в судове засідання не зявився, але надав заяву, в котрій просить розглянути справу у його відсутності. Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Міловському районі Луганської області надало заяву, в котрій просить розглянути справу без присутності їх представника, та не заперечує проти задоволення заявлених вимог. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки заявником доведені ті обставини, які йідтверджують факт трудового каліцтва, повязаного з виробництвом, який трапився з ним та факт належності йому правовстановлюючих документів Акту Н-1 від 14.07.1984 року. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-12 00:00:00

06.05.2010 року заявник звернувся до суду з даною заявою і в її підтвердження пояснив, що з 28.06.1986 року по 05.10.1988 року працював в радгоспі «Старобільський» столяром. Приблизно об 11 год. 30 хв., 06.07.1987 р. під час виконання своїх трудових обовязків під час роботи на фрезерувальному станку він отримав травму на виробництві у вигляді травматичної ампутації пальців правої руки. По даному факту був складений акт форми Н-1. Даний Акт був складений з порушенням вимог «Положення про розслідування та облік нещасних випадків на виробництві», затвердженого постановою Президії ВЦСПС від 13 серпня 1982 року, а саме: - акт Н-1 складений за типовою формою «Положення про розслідування та облік нещасних випадків на виробництві», затвердженого постановою Президії ВЦСПС від 20 травня 1966 року, яка вже не діяла у 1982 році. В звязку з даними порушеннями йому повідомлено відділенням ВД Фонду СНВ в Міловському районі Луганської області про можливість припинення страхових виплат в звязку з вищевказаними порушеннями в акті Н-1. Заявник в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Міловському районі Луганської області надало заяву, в котрій просить розглянути справу без присутності їх представника, та не заперечує проти задоволення заявлених вимог. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення заявника, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки заявником доведені ті обставини, які підтверджують факт трудового каліцтва, повязаного з виробництвом, який трапився з ним та факт належності йому правовстановлюючих документів Акту Н-1 від 06.07.1987 року. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-12 00:00:00

У травні 2010 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому зазначила, що 05 вересня 2009 року помер її батько [PERSON], після смерті якого залишилось спадкове майно у вигляді незакінченого будівництвом житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Челюскіна, №35. Вона є спадкоємицею по закону першої черги, крім неї інших спадкоємців немає, та вважає себе такою, що прийняла спадщину, адже звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Але нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину, мотивуючи це тим, що спадковий будинок є незакінчений будівництвом. З наведених підстав позивачка просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] на зазначене вище спадкове майно. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав. Відповідач [PERSON] міська рада у судове засідання не зявилася, але надала суду заяву, в якій зазначає, що з позовом згодна та просить суд розглянути справу без участі її представника. Представник Ізмаїльського МБТІ [PERSON] у судовому засіданні позовним вимогам позивача, не заперечує. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. [PERSON] помер 05 вересня 2009 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ізмаїл, Ізмаїльського МУЮ Одеської області від 08.09.2009 року, серія І-ЖД № 199660. Позивачка була донькою померлого [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження від 10 листопада 1964 року, серія VI-УР № 579491, яка відповідно до свідоцтва про одруження серії ІІ-ЖД № 432306, актовий запис № 20 змінила прізвище «Афатарли», далі на «Сідельнікова» - тобто являється спадкоємцем за законом першої черги. Інших спадкоємців немає. Відповідно до ст. 1269 ЦК України, спадкоємиць який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Позивачка у встановлений законом строк, звернулася в [PERSON] державну нотаріальну контору Одеської області с заявою, спадкова справа №118 від 23.02.2010р., про прийняття спадщини [PERSON], яке залишилось після смерті її батька [PERSON] Отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальному порядку позивачка позбавлена можливості через ту обставину, що спадковий житловий будинок є незакінчений будівництвом. З наведених підстав суд приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-12 00:00:00

[PERSON]. звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини: доньки Христини, [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що вона з відповідачем 27.07.2000 р. у Білинській сільській раді Балтського району одеської області зареєстрували шлюб, від Іікого у них народилася донька Христина, [INFO]. Через виниклі між сторонами неприязні взаємовідносини сторони не проживають разом, сімейні стосунки не підтримують. Зі слів позивачки, за період після розпаду сім'ї відповідач не надай позивачці Ніякої матеріальної допомоги, щодо матеріального забезпечення та утримання дитини, дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її повному забезпеченні. Відповідач в позасудовому порядку відмовляється їй матеріально допомагати. В звязку з тим, що позивачка утримує себе та свою дитину і їй не вистачає на це коштів, вона звернулася до суду. Позивачка до суду надала заяву в якій свої позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач також до суду подав заяву в якій згоден сплачувати аліменти на дитину. Суд, оцінивши докази, що є у справі, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. [PERSON] є батьком неповнолітньої дитини: доньки Христини, [INFO], однак в порушення вимог ст. 180 СК України не утримує її. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-12 00:00:00

05.10.2009 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення відповідача заборгованості по кредитному договору в сумі 4239 грн 13 коп мотивуючи вимоги тим, що 15.08.2007 року між позивачем та відповідачем б укладений договір кредиту №26/2401, згідно якого позичальник отримав позивача кредит в сумі 5000 грн. Згідно умов кредитного договору позичальник зобов'язувався повернути кредит та відсотки за користування кредитом в розмірі 24% річних до 13.08.2010 року. Відповідач свої зобов'язання за вказаним договором належним чином виконує. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав. Відповідач позов визнав повністю. Дослідивши матеріали справи - суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Суд встановив, що 15.08.2007 року між позивачем та відповідачем укладений договір кредиту №26/2401, згідно якого позичальник отримує позивача кредит в сумі 5000 грн. Згідно умов кредитного договору позичальник зобов'язувався повернути кредит та відсотки за користування кредитом в розмірі 24% річних до 13.08.2010 року (а.с.7-12). Відповідач свої зобов'язання за вказаним договором належним чино виконує, внаслідок чого станом на 05.10.2009 року виникла заборгованість розмірі 4239 грн 13 коп (а.с.25-28). Відповідно до положень ст.526 ЦК України, зобов'язання виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог і Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). З відповідача на користь позивача необхідно стягнути борг за кредитним договором в розмірі 4239 грн 13 коп, включаючи залишок по кредиту заборгованість по відсоткам. Судові витрати по справі необхідно покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-12 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований із [PERSON] 23 листопада 2007 року Ремчицькою сільською радою Сарненського району, актовий запис № 33. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач у попередньому судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення. Згідно із ст.110 СК України - позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Факт реєстрації шлюбу між сторонами по справі доводиться доказами, наявними в матеріалах справи. Відповідно до ст.112 СК України - суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Із позовної заяви та пояснень сторін встановлено, що подружжя протягом тривалого часу, а саме - з січня 2009 року, стосунків не підтримує. З огляду на тривалість часу, протягом якого подружжя не спілкується, відсутність бажання до примирення як у позивача, так і у відповідача, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. На підставі наведеного, ст.ст. 105, 110-112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-12 00:00:00

В березні 2010 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду до Пахутинецької сільської ради Волочиського району із вкзаною позовною заявою. На обґрунтування своїх вимог про встановлення факту родинних відносин [PERSON] зазначила, що при реєстрації її - заявниці, народження по батькові її матері - [PERSON], яка померла 2 липня 2007 року, помилково було записано як Політівна. Внаслідок цього, вона не може оформити спадщину. Крім того, позивачі просять суд визнати за ними право власності на спадкове майно - житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться по вул. Квітневій, 17 в с. Пахутинці Волочиського району Хмельницької області, який належав [PERSON] При цьому зазначають, що після смерті останньої відкрилась спадщина, яку вони, спадкоємці по заповіту, прийняли відповідно до чинного законодавства. Однак, на вищезазначене домоволодіння відсутній правовстановлюючий документ, що є перешкодою для видачі їм нотаріусом свідоцтва про право на спадщину на будинок. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала. Позивач [PERSON] В судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує. Представник Пахутинецької сільської ради Волочиського району в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги визнає, не заперечує проти задоволення позовних вимог. Заслухавши позивачку, дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що факт родинних відносин [PERSON], яка померла 2 липня 2007 року, та [PERSON] обєктивно підтверджується: свідоцтвом про смерть, свідоцтвами про народження та про одруження, про розірвання шлюбу, довідкою, виданою виконкомом Пахутинецької сільської ради, паспортом, заповітом [PERSON], показаннями свідків [PERSON] та [PERSON] Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, тому позов підлягає задоволенню в порядку, передбаченому ст.174 ЦПК України

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-12 00:00:00

23.04.2010 року позивач звернулася до суду з даним позовом. На підтвердження своїх вимог вона вказує, що з відповідачем перебувала в шлюбі з 10.02.1990 року по 18.07.2009. Від шлюбу вони мають повнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який проживає з нею і знаходиться на її утриманні. На даний час син навчається в Луганському національному аграрному університеті на першому курсі денної форми навчання і потребує матеріальної допомоги. Тому позивачка просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на час навчання в твердій грошовій сумі в розмірі 300 гривень. В судовому засіданні позивач змінила свої позовні вимоги про стягнення з відповідача з 300 гривень на 250 гривень. Відповідач змінені позовні вимоги визнав повністю. Згідно ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно свідоцтва про народження [PERSON] /а.с.5/ в графі відомості про батька значить відповідач [PERSON] Згідно довідки про навчання /а.с. 6/ [PERSON] являється студентом денного відділення першого курсу Луганського національного аграрного університету. Із пояснень відповідача вбачається, що він має заробіток та в змозі сплачувати аліменти на період навчання сина. Виходячи з наведеного, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України, згідно ч.4 якої у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Тому на підставі викладеного,

Outcome: approved