Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача [PERSON], [PERSON], [PERSON] про звернення стягнення, в рахунок повернення суми боргу за кредитним договором від 14.10.2008 року в розмірі 430 251,04 грн., що еквівалентно 54050,28 доларів США, на предмет іпотеки, на квартиру, яка знаходиться за адресою [ADDRESS], шляхом продажу вказаного предмету іпотеки з укладенням від імені позивача договору купівлі продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, а також надання позивачеві всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу та виселення відповідача та третіх осіб з вказаної квартири із зняттям з реєстраційного обліку. Позовні вимоги мотивує тим, що 14.10.2008 року між позивачем та [PERSON] укладено та нотаріально посвідчено договір позики. Відповідно до умов вказаного договору позикодавець [PERSON] передав, а позичальник [PERSON] прийняв у власність 196804 грн., що еквівалентно 40000 доларів США. Вказану суму грошей відповідач зобов'язувався повернути в строк до 14 вересня 2009 року із сплатою відсотків у розмірі 2,5% щомісячно. [PERSON] належним чином не виконав свої зобов'язання за договором позики. Так, станом на 22.03.2010 року заборгованість становить 431105,03 грн., що еквівалентно 54050,28 доларів США, що складає сума позики з врахуванням індексу інфляції 342688,84 грн. (еквівалент 43050,28 доларів США) та відсотків в розмірі 87562,20 грн., що еквівалентно 11000,00 доларів США. В забезпечення виконання зобов'язань за договором позики між позивачем та [PERSON], [PERSON], [PERSON] 14.10.2008 року було укладено договір іпотеки, посвідчений, згідно якого іпотекодавці передали в іпотеку нерухоме майно, а саме двокімнатну квартиру [ADDRESS], яка належить іпотекодавцям на підставі договору міни. Позивач просить суд звернути стягнення на предмет іпотеки, та виселити відповідача та третіх осіб зі зняттям їх з реєстрації в вищезазначеній квартирі, та стягнути судовий збір. Заявою від 17 травня 2010 року позивач виклав доповнення до позовної заяви, відповідно до яких станом на 17 травня 2010 року відповідач має обов'язок повернути борг у сумі 501285, 43 грн., що еквівалентно 63246,50 доларів США за курсом Національного банку України. В судовому засіданні позивач, представники позивача позовні вимоги підтримали. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явились, про день та час розгляду справи повідомлені, про що свідчать розписки про отримання судових повісток (а. с 86-88). Згідно ч.4 ст. 169, ст. ст. 224-226 ЦПК України, суд ухвалив справу розглядати у відсутності відповідачів, в порядку заочного розгляду. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений, суд ухвалив справу розглядати у відсутності третьої особи Чернігівського міського відділу УМВС України в Чернігівській області. Вислухавши позивача, представників позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково. Згідно Договору позики від 14 жовтня 2008 року посвідченого [PERSON] приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за № 8997 ( копія а. с. 6) [PERSON] та [PERSON] уклали договір відповідно до якого позикодавець передав, а Позичальник прийняв у власність 196804 грн., що на день укладення договору еквівалентно 40000 доларів США. Відповідно до п.2 Договору позики зазначену вище суму грошей Позичальник зобов'язується повернути Позикодавцеві готівкою у строк до 14 вересня 2009 року, зі сплатою відсотків у розмірі 2,5% кожного місяця. Згідно п. 6 Договору позики в забезпечення повернення [PERSON] та [PERSON], [PERSON], [PERSON], передали в іпотеку квартиру, загальною площею 42,7 кв. м., житловою площею 26,9 кв. м., яка знаходиться за адресою [ADDRESS], яка належить їм на підставі договору міни посвідченого О.С [PERSON], приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу 12 червня 2003 року, за реєстровим № 2109. Відповідно до умов Іпотечного договору від 14 жовтня 2008 року, посвідченого [PERSON] приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за № 8998 ( копія а. с. 8-12) [PERSON] (Іпотекодержатель) та [PERSON], [PERSON], [PERSON] (Іоптекодавці), які є майновими поручителями за зобов'язаннями [PERSON] (Позичальника/Іпотекодавець 4 ) дійшли згоди, що Іпотекодавці передають в іпотеку Іпотекодержателю у якості забезпечення виконання Позичальником/іпотекодавцем 4 Основного зобов'язання, наступне нерухоме майно: двокімнатну квартиру, житловою площею 26,9 кв.м., загальною площею 42,7 кв. м., яка знаходиться за адресою [ADDRESS], яка належить Іпотекодавцям на підставі договору міни посвідченого нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу О. С [PERSON], 12 червня 2003 року, за реєстровим № 2109, право власності на нерухоме майно зареєстровано в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 01 липня 2003 року, витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно виданий Чернігівським міжміським бюро технічної інвентаризації 01 липня 2003 року, реєстраційний номер 441366, номер запису 15664 в книзі 178. Згідно п. 1.4 Іпотечного договору, за домовленістю сторін вартість предмета іпотеки визначена у розмірі 246005 грн.. Розділом 3 Іпотечного договору визначені підстави, порядок і способи звернення стягнення на предмет іпотеки. З копій повідомлень ( а. с. 20-22) про отримання рекомендованих листів ( а. с. 32-35) вбачається, що позивач повідомляв відповідачів про невиконання зобов'язання за Договором позики. Згідно офіційного курсу Національного банку України ( а. с. 48) 100 доларів США коштують 792.5900 грн.. З копій газети "Урядовий кур'єр" а. с. 60-65 вбачається індекс інфляції. Розглядаючи позов в межах заявлених вимог і по наданих суду доказів вбачається, що відповідач [PERSON] не виконав свої зобов'язання перед [PERSON] відповідно до Договору позики від 14 жовтня 2008 року посвідченого [PERSON] приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за № 8997, оскільки суду був наданий оригінал примірника Договору іпотеки, що відповідно до п. 7 Договору позики свідчить про прострочення виконання Позичальником свого зобов'язання. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. [PERSON] позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. [PERSON] договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. В наслідок невиконання відповідачем [PERSON] взятих зобов'язань виникла заборгованість за Договором позики, яка складається: із суми предмета позики - 40000 доларів США, що згідно офіційного курсу Національного банку України, станом на 17 травня 2010 року становить 317036 грн. 00 коп. ( 40000*792.5900=31703600); заборгованості по процентам відповідно до умов п. 2 Договору позики 18000 доларів США, що згідно офіційного курсу Національного банку України, станом на 17 травня 2010 року становить 142666 грн. 20 коп. (40000 дол. США*2,5 % відповідно до умов договору позики)/ 100 = 1000 доларів США процентів за 1 місяць). (1000 доларів США * 18 місяців ( з 14 жовтня 2008 року по 14 травня 2010 року) = 18000 доларів США.). Розрахунок заборгованості по процентам здійснюється за 18 місяців - за весь час прострочення, відповідно до вимог ч.2 ст. 625 ЦК України. Судом не застосовуються положення ст. 625 ЦК України в частині обов'язку боржника сплати боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, оскільки сторони при укладанні Договору позики визначили грошове зобов'язання в іноземній валюті і позивач пред'являючи позов до суду здійснює розрахунок суми заборгованості виходячи із суми визначеної в іноземній валюті, отже сторони при укладанні договору позики застрахували себе від впливу інфляційних процесів на суму грошових зобов'язань. Судом також не задовольняються вимоги позивача в частині додаткового стягнення 3% річних відповідно до ст. 625 ЦК України, оскільки самим Договором позики визначений розмір відсотків за користування коштами і цей відсоток судом врахований при визначені суми заборгованості. Згідно ст. 574 ЦК України, застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До застави, яка виникає на підставі закону, застосовуються положення цього Кодексу щодо застави, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом. Згідно ст. 578 ЦК України, майно, що є у спільній власності, може бути передане у заставу лише за згодою усіх співвласників. Згідно ст. 583 ЦК України, заставодавцем може бути боржник або третя особа (майновий поручитель). Заставодавцем може бути власник речі або особа, якій належить майнове право, а також особа, якій власник речі або особа, якій належить майнове право, передали річ або майнове право з правом їх застави. Застава права на чужу річ здійснюється за згодою власника цієї речі, якщо для відчуження цього права відповідно до договору або закону потрібна згода власника. Згідно ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Згідно ст. 590 ЦК України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. У разі ліквідації юридичної особи - заставодавця заставодержатель набуває право звернення стягнення на заставлене майно незалежно від настання строку виконання зобов'язання, забезпеченого заставою. У разі часткового виконання боржником зобов'язання, забезпеченого заставою, право звернення на предмет застави зберігається в первісному обсязі. [PERSON] предметом застави є дві або більше речей (два або більше прав), стягнення може бути звернене на всі ці речі (права) або на будь-яку з речей (прав) на вибір заставодержателя. [PERSON] заставодержатель зверне стягнення на одну річ (одне право), але його вимогу не буде задоволено в повному обсязі, він зберігає право застави на інші речі (права), які є предметом застави. Згідно ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Статтею 12 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання звернути стягнення на предмет іпотеки. Статтями 38 та 39 Закону України «Про іпотеку» встановлена можливість одержання задоволення вимог кредитора шляхом визнання за ним права продажу будь-якій особі-покупцеві предмету іпотеки. При цьому у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя та спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону. Враховуючи, що відповідно до умов п. п. 3.1, 3.2 Договору іпотеки та ст. 578, 583, 589, 590 ЦК України позивач має право пред'явити вимогу про звернення стягнення на предмет іпотеки, відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] являючись співвласниками предмета іпотеки, без виділення часток в натурі, являються майновими поручителями щодо невиконання зобов'язань [PERSON] за Договором позики від 14 жовтня 2008 року посвідченого [PERSON] приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за № 8997, тому позовні вимоги в частині звернення стягнення на предмет іпотеки: двокімнатну квартиру, житловою площею 26,9 кв. м., загальною площею 42,7 кв. м., яка знаходиться за адресою [ADDRESS], шляхом продажу вказаного предмету іпотеки з укладенням від імені відповідачів договору купівлі - продажу будь-яким способом з іншою особою покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, а також наданням позивачу всіх повноважень необхідних для оформлення угоди купівлі-продажу, підлягають задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 39 Закону України «Про іпотеку», одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя вправі винести рішення про виселення мешканців, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення, а також згідно з ч. 1 ст. 40 Закону України «Про іпотеку» та ст. 109 Житлового кодексу України - звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців. Оскільки судом вирішений спір про звернення стягнення на предмет іпотеки -двокімнатну квартиру, житловою площею 26,9 кв. м., загальною площею 42,7 кв. м., яка знаходиться за адресою [ADDRESS], тому підлягають задоволенню позовні вимоги про виселення [PERSON], [PERSON]. Порядок здійснення скасування реєстрації визначено ст. 7 ЗУ "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" від 11 грудня 2003 року N 1382-IV, згідно якої зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Враховуючи, що судом прийнято рішення про позбавлення відповідачів права власності на житлове приміщення, тому відповідачі [PERSON], [PERSON] мають бути зняти з реєстраційного обліку в квартирі [ADDRESS] відповідно до вимог ст. 7 ЗУ "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" від 11 грудня 2003 року N 1382-IV. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають відшкодуванню судові витрати в дольовому порядку: судового збору по 425 грн. та по 30 грн. витрат ІТЗ., з відповідачів [PERSON], [PERSON] додатково по 4 грн. 25 коп. судового збору.

Outcome: partial