overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-17 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу,мотивуючи свої позовні вимоги тим,що з відповідачем уклали шлюб 10 лютого 2007 року,який зареєстровано у виконкомі Жовтневоі селищної ради Білопільського району Сумськоі області. Від цього шлюбу мають дитину, [PERSON], [INFO],яка на даний час проживає разом з позивачкою. Подружнє життя не склалася через те,що відповідач вживає спиртні напої та вчиняє вдома сварки. Наведені обставини, на думку позивачки, роблять недоцільним примирення між ними. Подальше сумісне життя і збереження сімі вважає неможливим і таким, що суперечитиме як іі інтересам, так і інтересам іі доньки. В судовому засіданні позивачка підтримав позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не зявився,був належним чином сповіщений про день,час та місце розгляду справи,причини неявки не повідомив. Суд,заслухавши пояснення позивачки, дослідивши докази по справі, прийшов до наступного висновку .Як встановлено в судовому засіданні сторони по справі уклали шлюб 10 лютого 2007 року ", який зареєстрований у виконкомі Жовтневоі селищної ради Білопільського району,актовий запис № 04. Відповідно до свідоцтва про народження дитини сторрни від шлюбу мають дитину: [PERSON], [INFO],яка проживає з позивачкою. З квітня 2010 року сторони не підтримують подружні стосунки, спільне господарство не ведуть,мешкають окремо .Отже, іх шлюб фактично розпався. Подальше сумісне життя та збереження шлюбу є неможливим. Примирення не досягнуто. За таких обставин позивачка вважає, що іхня сімя розпалась остаточно. Оцінюючи зібрані по справі докази суд знаходить позов таким,що підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки сторони не бажають підтримувати подружні стосунки .примирення між ними не досягнуто, позивачка вважає, що подальше сумісне життя та збереження шлюбу неможливе та буде суперечити інтересам і і та доньки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-17 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідачки про визнання дійсним договору купівлі-продажу квартири, в якій вказала, що 03 жовтня 2001 року між нею та відповідачкою було укладено договір купівлі продажу квартири, що розташована в [ADDRESS]. Даний договір в той же день був зареєстрований на Універсальній біржі «Південь» за № 3020 та зареєстрований в ММБТІ 12 жовтня 2001 року. Всі умови договору сторонами були виконані повністю, але договір не був нотаріально посвідчений через неосвіченість в питаннях оформлення угод, на даний час відповідачка уникає нотаріального посвідчення договору. А тому позивачка просить суд визнати вказаний договір купівлі продажу квартири дійсним. Позивачка до суду зявилася, позов підтримала та просила суд задовольнити його в повному обємі. Відповідачка в судове засідання не зявилася, але від неї надійшла заява про можливість розгляду справи у її відсутність, проти задоволення позову не заперечує. Вивчивши письмові матеріали справи, враховуючи пояснення позивачки, вважаю, що позов [PERSON] підлягає задоволенню в повному обємі з наступних підстав: Відповідно до вимог ч.2 ст. 47 ЦК УРСР (редакція 1963 року, яка діяла на момент укладення договору) якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається (вказане питання врегульовано ст. 220 ЦК України). В судовому засіданні встановлено та підтверджено письмовими матеріалами справи, що між позивачкою та відповідачкою 03 жовтня 2001 року в простій письмовій формі було укладено договір купівлі-продажу квартири, який того ж дня було зареєстровано на Універсальній біржі «Південь» за № 3020. Сторонами виконано всі умови договору передбачені ст. 224 ЦК України /редакція 1963 року/, а саме позивачка сплатила кошти за квартиру, а відповідачка передала їй обєкт нерухомості, але в звязку з тим, що відповідачка уникає нотаріального посвідчення договору, він не був оформлений відповідно до вимог законодавства України. А тому суд вважає, що вимоги позивачки є обґрунтованими та знайшли своє підтвердження в судовому засіданні. Тому на підставі викладеного та ст.ст. 47,224 ЦК /редакція 1963 року/ України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-17 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання їх спільної дитини - сина [PERSON], посилаючись на те, що відповідач, проживаючи окремо, матеріальної допомоги на його утримання не надає. В судовому засіданні позивач підтримала заявлені вимоги. Відповідач в суді позов визнав. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітнього сина - [PERSON], [INFO], на утримання якого відповідач матеріальної допомоги не надає, тому з нього слід стягувати аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] в розмірі 400 грн. щомісяця, починаючи з 11 травня 2010 року і до його повноліття. На підставі ст. ст. 181, 182, 184 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-17 00:00:00

До суду звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати їх шлюб, посилаючись на те, що з відповідачем вони зареєстрували шлюб 08 жовтня 1994 року у відділі РАГС Московського районного управління юстиції м.Харкова. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], 05.10.1996 року та доньку [PERSON], [INFO] Сімейне життя не склалось, так як з часом сторони втратили почуття взаємної любові та поваги, почали сваритись, перестали розуміти одне одного. В ході сварок відповідач принижував позивачку в присутності дітей. Шлюбно-сімейні відносини припинені з серпня 2009 року. Сторони не ведуть спільного господарства, мають окремий бюджет, проживають окремо. Майновий спір відсутній, діти після розірвання шлюбу залишаться проживати з позивачкою. У попередньому судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги. Відповідач проти розірвання шлюбу не заперечував. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Згідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення, у разі визнання позову, проводиться у порядку, встановленому ст.ст. 174-175 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 08 жовтня 1994 року у відділі РАГС Московського районного управління юстиції м.Харкова, актовий запис №1433. Сторони не підтримують шлюбно - сімейні стосунки, не ведуть спільне господарство, мають окремий бюджет, проживають окремо. Сторони вважають, що зберегти сім?ю неможливо. Майновий спір відсутній, діти залишаться проживати з позивачкою. Таким чином, визнання відповідачем пред?явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-17 00:00:00

20 травня 2010 року до суду надійшла позовна заява Комунального підприємства «Житлово - комунальний центр» про стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги у сумі 3542 гривні 89 копійок, витрат на інформаційно-технічне забезпечення у сумі 30 гривень та судового збору у сумі 51 гривня. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідач систематично не сплачує вартість спожитих житлово-комунальних послуг, в зв'язку з чим за період з 29.11.2003 року по 27.04.2010 року у нього виникла заборгованість на загальну суму 3542 гривні 89 копійок. У судовому засіданні представник позивача підтримала заявлені позовні вимоги у повному обсязі і просила стягнути з відповідача заборгованість за житлово-комунальні послуги та судові витрати з підстав, викладених в позовній заяві. У судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав, суду пояснив, що 11.06.2010 року частково сплатив заборгованість у сумі 1000 гривень, тому просив стягнути з нього заборгованість з урахуванням сплаченої суми. Позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу від 06 травня 2000 року [PERSON] придбав у власність житлове приміщення за адресою: [ADDRESS]. Довідкою КП "Житлово - комунальний центр" №946 від 11.05.2010 року підтверджено, що відповідач зареєстрований у зазначеній квартирі за вказаною вище адресою з 12.05.2000 року. Пп.1 п.3 ст.20 ЗУ "'Про житлово-комунальні послуги" встановлює обов'язок споживача укласти договір про забезпечення житлово-комунальними послугами підготовлений виконавцем. На адресу відповідача було направлено лист з вимогою укласти договори про забезпечення житлово-комунальними послугами, але на час розгляду справи договору між КП ЖКЦ і відповідачем не укладено. Відповідно до ст.67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до п. 5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Оскільки договір про надання житлово-комунальних послуг між сторонами не укладено, відповідач має нести відповідальність за порушення зобов'язання згідно цивільного законодавства. Як видно з копії особового рахунку наймача квартири, долученого до матеріалів справи, відповідач свої обов'язки щодо внесення плати за користування жилим приміщенням та спожиті житлово-комунальні послуги систематично не виконує, внаслідок чого станом на 01.05.2010 р. має заборгованість за житлово-комунальні послуги у сумі 3542 гривні 89 копійок. Квитанцією від 11.06.2010 року, наданою відповідачем, підтверджено факт сплати останнім частини заборгованості у сумі 1000 гривень, тому стягненню підлягає залишок заборгованості, що становить 2542 гривні 89 копійок. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача також підлягають судові витрати, понесені позивачами.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-17 00:00:00

28.04.2010р. позивач КП «Красноармійськтепломережа» звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за теплову енергію в сумі 2475,11грн. В обґрунтування позову зазначив, що відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] мешкають за адресою: м-н Шахтарський, 15/95, в м. Красноармійську, Донецької області, [PERSON] є основним квартиронаймачем. Позивач КП Красноармійськтепломережа, відповідно до тарифів на комунальні послуги, які надаються населенню, щомісячно нараховувало суму, яка належить оплаті. У порушення вимог ст.815 ч.3 ЦК України, ст.67, 68 ЖК України, відповідачі, користуючись опаленням, оплату за спожиті послуги проводили частково. За період з 01.05.2008р. по 01.03.2010 року заборгованість відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] за надані послуги по забезпеченню тепловою енергією складає 2475,11грн., згідно особистого рахунку №30415, яку вони не сплачують в добровільному порядку та яку позивач просить стягнути. Крім того позивач просив стягнути з відповідачів витирати за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи 30грн., сплачені при поданні позову та державне мито на користь держави, оскільки позивач звільнений від сплати державного мита відповідно до рішення Красноармійської міської Ради № 5/45-5 від 10.12.2009р. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] до суду не зявилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином. За згоди позивача суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенню ст.224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази у їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ст.815 ч.3, 820 ч.3 ЦК України наймач зобовязаний своєчасно вносити плату за житло у строк, встановлений договором або законом. В судовому засіданні встановлено, що відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON]А зареєстровані та мешкають на м-ні Шахтарський, 15/95, в м. Красноармійську, Донецької області.(а.с.4). З особистого рахунку відповідачів № 30415, який відкрито на імя [PERSON]Г.(а.с.5) вбачається, що відповідачі, користуються опаленням, але оплату за спожиті послуги не проводять і тому в них виникла заборгованість, яка з 01.05.2008р. по 01.03.2010 року складає 2375,11грн. А тому позовні вимоги підлягають задоволенню, з відповідачів слід стягнути суму заборгованості в повному обсязі. Згідно ст.88 ЦПК України з відповідачів також необхідно стягнути на користь позивача витрати, повязані з оплатою інформаційного забезпечення справи в сумі 30 гривень та державне мито в розмірі 1 відсотка від суми задоволених позовних вимог 51,00грн. на користь держави, оскільки позивач звільнений від сплати державного мита відповідно до рішення Красноармійської міської Ради № 5/45-5 від 10.11.2009р.(а.с.7). З урахуванням викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-17 00:00:00

28.04.2010р. позивач КП «Красноармійськтепломережа» звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за теплову енергію в сумі 2305,38грн. В обґрунтування позову зазначив, що відповідачі [PERSON], [PERSON] мешкають за адресою: м-н Шахтарський, 14/52, в м. Красноармійську, Донецької області, [PERSON] є основним квартиронаймачем. Позивач КП Красноармійськтепломережа, відповідно до тарифів на комунальні послуги, які надаються населенню, щомісячно нараховувало суму, яка належить оплаті. У порушення вимог ст.815 ч.3 ЦК України, ст.67, 68 ЖК України, відповідачі, користуючись опаленням, оплату за спожиті послуги проводили частково. За період з 01.11.2007р. по 01.03.2010 року заборгованість відповідачів [PERSON], [PERSON] за надані послуги по забезпеченню тепловою енергією складає 2305,38грн., згідно особистого рахунку №32262, яку вони не сплачують в добровільному порядку та яку позивач просить стягнути. Крім того позивач просив стягнути з відповідачів витирати за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи 30грн., сплачені при поданні позову та державне мито на користь держави, оскільки позивач звільнений від сплати державного мита відповідно до рішення Красноармійської міської Ради № 5/45-5 від 10.12.2009р. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідачі [PERSON], [PERSON] до суду не зявилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином. За згоди позивача суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенню ст.224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази у їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ст.815 ч.3, 820 ч.3 ЦК України наймач зобовязаний своєчасно вносити плату за житло у строк, встановлений договором або законом. В судовому засіданні встановлено, що відповідачі [PERSON], [PERSON] зареєстровані та мешкають на м-ні Шахтарський, 14/52, в м. Красноармійську, Донецької області.(а.с.4). З особистого рахунку відповідачів № 70444, який відкрито на імя [PERSON]М.(а.с.5) вбачається, що відповідачі, користуються опаленням, але оплату за спожиті послуги не проводять і тому в них виникла заборгованість, яка з 01.08.2006р. по 01.03.2010 року складає 4147,54грн. А тому позовні вимоги підлягають задоволенню, з відповідачів слід стягнути суму заборгованості в повному обсязі. Згідно ст.88 ЦПК України з відповідачів також необхідно стягнути на користь позивача витрати, повязані з оплатою інформаційного забезпечення справи в сумі 30 гривень та державне мито в розмірі 1 відсотка від суми задоволених позовних вимог 51,00грн. на користь держави, оскільки позивач звільнений від сплати державного мита відповідно до рішення Красноармійської міської Ради № 5/45-5 від 10.11.2009р.(а.с.7). З урахуванням викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-17 00:00:00

Позивачка звернулася з позовом до відповідача і просить суд постановити рішення, відповідно до якого стягувати з відповідача аліменти на утримання синів [PERSON], [INFO] та Мирослава, [INFO] в розмірі 1/3 частини із всіх видів заробітку, щомісячно до досягнення дітьми повноліття, мотивуючи тим, що діти знаходиться на її утриманні. Відповідач не виховує дітей, жодної допомоги на утримання дітей не надає, хоча працює, а тому вона змушена звернутись із даним позовом до суду. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, та просить суд позов задоволити. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, проаналізувавши усі зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст.181 ч.3 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що сторони 02.10.1997 р. уклали шлюб. За час спільного проживання у них народилося двоє синів [PERSON], [INFO] та Мирослав, [INFO], які знаходяться на утриманні позивачки. Відповідач жодної допомоги дружині та коштів на утримання дітей не надає. Інших дітей чи осіб, яких відповідач зобовязаний утримувати у нього немає. Відповідач зобовязаний утримувати дітей, а тому позовні вимоги підставні і підлягають до задоволення. Судові витрати слід стягнути з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-17 00:00:00

У вересні 2010 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача нараховану, але невиплачену заробітну плату з вересня 2008 року по 31 жовтня 2008 року в сумі 2331 грн. 65 коп., а також зобовязати відповідача нарахувати та сплатити компенсацію частини втрати доходу у звязку з порушенням строків виплат та індексацію на суму невиплаченої заробітної плати. В обґрунтуванні своїх вимог позивачка вказала на те, що вона працювала на Українсько-Канадському товаристві з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «ЮМК» з 15 квітня 2008 року по 31 жовтня 2008 року на посаді повара 5 розряду. Відповідно до довідки наданою відповідачем станом на 06.08.2009 року заробітну плату з вересня 2008 року по жовтень 2008 року не виплачували і заборгованість складає 2331 грн. 65 коп. 31 жовтня 2008 року вона вимушена була звільнитися і після звільнення також були порушені її права, оскільки відповідач з нею не розрахувався у передбачені законодавством строки. У звязку з цим, позивачка вимушена звернутися до суду за захистом своїх порушених прав. У судовому засіданні позивачка уточнила позовні вимоги, просила стягнути з відповідача на її користь нараховану, але не виплачену заробітну плату з вересня 2008 року в сумі 2331 грн. 65 коп. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, причин неявки суду не повідомив. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши позивачку, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. У судовому засіданні встановлено, що позивачка [PERSON] працювала в Українсько-Канадськом товаристві з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «ЮМК» на посаді повара 5 розряду з 15 квітня 2008 року по 01 жовтня 2008 року. Заробітна плата нараховувалася, але відповідно довідки відповідача станом на 06.08.2009 року відповідач має заборгованість перед позивачкою по заробітній платі та іншим нарахуванням з вересня 2008 року по жовтень 2008 року. Сума заборгованості складає 2331 грн. 65 коп. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі в сумі 2331 грн. 65 коп. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави повинно бути стягнено судовий збір по справі у розмірі 51 грн., оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду, а також на підставі ст. 81 ЦПК України з відповідача повинні бути стягнуті витрати на інформаційно-технічне забезпечення по справі у розмірі 120 грн., оскільки позивачка звільнена від сплати витрат на інформаційно-технічне забезпечення по справі при зверненні до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-17 00:00:00

В березні 2010 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 08 жовтня 1995 року Сусанінською сільською радою Першотравневого району Автономної Республіки Крим, актовий запис № 12, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів, з січня 2008 року разом з відповідачем не проживають, спільне господарство не ведуть. Від шлюбу з відповідачем мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачкою і знаходяться на її утриманні. В судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала позовні вимоги на тих підставах які викладені в позовній заяві. Наполягає на розірванні шлюбу, вказуючи на те, що розірвання шлюбу відповідає її інтересам . Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час і місце його проведення був повідомлений\~ належним чином, у письмовій заяві просиі суд розглянути справу без його участі. Клопотання відповідача судом задоволено, розгляд справи\~ проведено за його\~ відсутності, що не суперечить положенням, передбачених ч. 2 ст. 158 ЦПК України. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Одночасно відповідач [PERSON]. письмово повідомив судові про те, що він позов повністю визнає, згоден на розірвання шлюбу з позивачкою, обставини, викладені у позовній заяві, не оспорює . Суд, заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, вважає необхідним задовольнити позов. Матеріалами справи , встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі з 08 жовтня 1995 року. Шлюб зареєстровано Сусанінською сільською радою Першотравневого району Автономної Республіки Крим, актовий запис № 12. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. В сім'ї склалися ненормальні відносини, немає порозуміння, втрачено почуття поваги одне до одного. Сторони з січня 2008 року разом не проживають, відносини не підтримують, на розірвання шлюбу згодні. Розірвання шлюбу між сторонами відповідає інтересам позивачки. За таких обставин , суд вважає, що спільне проживання сторін і збереження сім'ї неможливе.

Outcome: approved