Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-08 00:00:00

27 квітня 2010 року ПАТ «[PERSON] Аваль» в особі ЗОД АТ «[PERSON] Аваль» звернулося до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позивач у заяві вказав, що між Акціонерним поштово-пенсійним Банком «Аваль», правонаступником якого на підставі п.1.3 Статуту є ПАТ «[PERSON] Аваль», та [PERSON]. 04 вересня 2006 року укладено кредитний договір № 010/17-26/1247-77 (далі .за. текстом - Кредитний договір), відповідно до якого [PERSON] надано кредит у розмірі 2000,00 гри. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку строком на 24 місяці з 04 вересня 2006 року по 04 вересня 2008 року (з подовженням на наступні 24 місяці згідно пп.3,3 п.3 Кредитного договору) зі сплатою процентів у розмірі 24,10 % річних. При цьому, відповідач зобовязався здійснювати повернення кредиту до 15 числа кожного місяця, починаючи з місяця наступного за місяцем отримання кредиту в розмірі 10 % від залишку заборгованості на картковому рахунку до повного погашення заборгованості .за кредитом з кінцевим строком погашення кредиту 04 вересня 2010 року, що відповідає строку дії картки. Позивач вказав, що .з 16 вересня 2008 року відповідач [PERSON] не виконує свої зобовязання за Кредитним договором і не повністю сплачує проценти за користування кредитом та не здійснює, повернення кредиту щомісячними платежами відповідно до умов кредитного договору, а починаючи з 17 листопада 2009 року перестав сплачувати заборгованість, внаслідок чого станом на 16 березня 2010 року загальна заборгованість за Кредитним договором складає 1894,41 гри.. Відповідач в добровільному порядку не вчинив заходів щодо погашення заборгованості, тому позивач вимушений був звернутись до суду із відповідним позовом, вимагаючи стягнення з [PERSON] суму заборгованості за кредитним договором та відшкодування понесених судових витрат. У судовому засіданні представник позивача - ПАТ «[PERSON] Аваль» в особі ЗОД АТ «[PERSON] Аваль» - [PERSON] підтримав заявлені вимоги по тих підставах, які були зазначені у позовній заяві, надав відповідні пояснення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилися, хоча про час і місце його проведення повідомлений належним чином, причини своєї неявки судові не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи або про розгляд справи без його участі не заявив. Зі згоди представника позивача - ПАТ «[PERSON] Аваль» в особі ЗОД АТ «[PERSON] Аваль» - [PERSON], суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, надавши їм оцінку, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 04 вересня 2006 року між Акціонерним поштово-пенсійним Банком «Аваль», правонаступником якого на підставі п.1.3 Статуту є ПАТ «[PERSON] Аваль», та [PERSON] було укладено договір № 010/17-26/1247-77, відповідно до якого [PERSON] надано кредит у розмірі 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку строком на 24 місяці, а саме, на термін з 04 вересня 2006 року по 04 вересня 2008 року. Відповідно до пп.3.1 п.3 Договір набуває чинності з дати його укладення та діє до повного виконання Сторонами своїх зобовязань. 29 вересня 2006 року [PERSON] отримав платіжну картку у непошкодженому стані з кредитним лімітом на ній у розмірі 2000,00 грн., та персональний ідентифікаційний номер-код. Згідно ші.3.3 п.3 Кредитного договору термін користування кредитною карткою подовжено на наступні 24 місяці, тобто по 04 вересня 2010 року. За користування коштами, які обліковуються за дебетом карткового рахунку, кредитор щомісячно нараховує процента та. стягує їх з позичальника в день нарахування, шляхом списання з карткового рахунку. Комісії та інші платежі, які виникають в процесі обслуговування кредиту за Кредитним договором, сплачуються позичальником за рахунок збільшення заборгованості за кредитною лінією (п.п.2.1 та п.п.2.3 п.2 Кредитного договору відповідно). Підпунктом 2.4 пункту 2 Кредитного договору встановлено процентну ставку за користування кредитними коштами в розмірі 0,100 % річних. В разі не погашення кредитної заборгованості з моменту білінгу по 15 число наступного після білінгу місяця, відсоткова ставка з 15 числа до моменту погашення такої заборгованості автоматично збільшується на 24 % та становить 24,1 % річних. Після погашення заборгованості за кредитною лінією відсоткова ставка з дня, наступного за днем погашення заборгованості, нараховується в розміру 0,1 % річних. При цьому, згідно з плт.5.1 п.5 Кредитного договору [PERSON] зобовязався здійснювати повернення кредиту до 15 числа кожного місяця, починаючи з місяця наступного за місяцем отримання кредиту в розмірі 10% від залишку заборгованості на картковому рахунку до повного погашення заборгованості за кредитом. За умовами пл.5.3 п.5 Кредитного договору позичальник зобовязаний повернути у повному обсязі одержаний кредит та сплатити проценти, комісії, штрафні санкції та інші платежі, нараховані за обслуговування кредиту за період дії договору або при отриманні письмового повідомлення від кредитора про необхідність погасити заборгованість на дату, вказану в такому повідомленні. На підставі зазначеного пункту Кредитного договори, [PERSON] було .направлено письмову вимогу за №17-16/26/12/59 від 02 лютого 2009 Р9к$г про дострокове погашення грошових зобов'язань за Кредитним договором, яку відповідач [PERSON] у добровільному порядку не виконав. З матеріалів справи встановлено, що відповідач - позичальник [PERSON]JL на протязі 2006-2010 років порушує умови договору № 010/17-26/1247-77 від 04 вересня 2006 року в частині сплати заборгованості за кредитом та сплати процентів за користування кредитом, у звязку з чим загальна сума заборгованості за Кредитним договором станом на 16 березня 2010 року склала 1894,41 грн.. Згідно статей 526,530,546 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно з 4.1 сг.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він: не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до 4.2 ст.1054 та ч.2 ст.1050 ЦК України наслідками порушення позичальником зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позикодавця достроково вимагати повернення частини суми кредиту7, що залишилася, та сплати процент, належних йому відповідно до етапі 1048 цього Кодексу. Відповідач [PERSON] заперечень проти позову у будь-якій формі не надав, а також не надав доказів, які б підтверджували факт належного виконання ним обовязків за кредитним договором, чим не виконав вимоги ег.10 ЦПК України, відповідно до якої кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Таким чином, суд прийшов до висновку про доведеність тих обставин, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог до відповідача [PERSON] СІЛ., тому позов підлягає .задоволенню. Враховуючи те, що позовні вимоги ПАТ «[PERSON] Аваль» в особі ЗОД АТ «[PERSON] Аваль» задоволені, суд в порядку ет.88 ЦПК України має підстави для стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача суми понесених судових витрат в розмірі 171.00 грн., де 51 грн. - сума сплаченого судового збору, 120 грн. - оплачені витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved