overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивуючи тим, що він та його дружина втратили один до одного почуття любові та поваги, що привело до розпаду сім`Т. В судовому засідання позивач підтримав позовні вимоги. Відповідач в судовому засіданні проти позову не заперечував. Суд вислухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Сторони знаходяться у шлюбі з 26 листопада 1999 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , яка після розірвання шлюбу залишиться проживати з матір`ю. Судом встановлено, що шлюб фактично розпався з грудня 2007 року, сімя існує формально, подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, відповідача в звязку з чим шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-10 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивачка наполягала на позбавленні відповідача батьківських прав стосовно їх сумісної дитини, [PERSON] , [INFO] , бо він по суті ухилився від виконання своїх обов`язків щодо дитини. Відповідач жодного разу у судове засідання не з`явився, не надав цьому відповідних підстав, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся, чому суд вважає за можливе розглянути справу без нього. Помічник Котовського міжрайонного прокурора Одеської області, [PERSON] , позов підтримала, не заперечувала проти його задоволення. Представник третьої сторони, що не заявляє своїх самостійних вимог на боці позивача служба у справах дітей виконкому Котовської міської Ради Одеської області позов визнав у повному обсязі. Вислухавши позивачку, помічника Котовського міжрайонного прокурора Одеської області, представника третьої сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Встановлено, що 29 серпня 1997 [PERSON] , зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] , від якого в них є син [PERSON] , [INFO] . Шлюб між сторонами було розірвано 29.03.2006 року. \~ \~ \~ \~З моменту розірвання шлюбу відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов`язків з виховання дитини, хоч мати і батько мають рівні права і обов`язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між сторонами і проживання відповідача окремо від дитини не звільняє відповідача [PERSON] від його обов`язків. У період з 2006 року по 2010 рік відповідач [PERSON] аліменти на утримання дитини не платить, участі в додаткових витратах на дитину не приймає. \~ \~ \~ \~З встановленого треба зробити висновок про те, що відповідач втратив моральне та юридичне право бути батьком своєї дитини, нічого, як батько, дати їй не може, а позбавлення його батьківських прав повністю відповідає інтересам неповнолітньої. \~ \~ \~ \~Виходячи з наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-10 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивачка наполягала на позбавленні відповідача батьківських прав стосовно їх сумісної дитини, [PERSON] , [INFO] , бо він по суті ухилився від виконання своїх обов`язків щодо дитини. Відповідач жодного разу у судове засідання не з`явився, не надав цьому відповідних підстав, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся, чому суд вважає за можливе розглянути справу без нього. Помічник Котовського міжрайонного прокурора Одеської області, [PERSON] , позов підтримала, не заперечувала проти його задоволення. Представник третьої сторони, що не заявляє своїх самостійних вимог на боці позивача служба у справах дітей виконкому Котовської міської Ради Одеської області позов визнав у повному обсязі. Вислухавши позивачку, помічника Котовського міжрайонного прокурора Одеської області, представника третьої сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Встановлено, що з 2007 року [PERSON] , перебувала у фактично-шлюбних стосунках з відповідачем [PERSON] . Від цих стосунків в них є син [PERSON] , [INFO] . З 2009 року сторони разом не мешкають. З цього моменту відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків з виховання дитини, хоч мати і батько мають рівні права і обов`язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між сторонами і проживання відповідача окремо від дитини не звільняє відповідача від його обов`язків. Відповідач же по справі до батьківських обов`язків щодо утримання та виховання дітей відноситься безвідповідально, ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, щодо виховання і утримання дітей. Не відвідує і не цікавиться долею дітей. З встановленого треба зробити висновок про те, що відповідач втратив моральне та юридичне право бути батьком своєї дитини, нічого, як батько, дати їй не може, а позбавлення його батьківських прав повністю відповідає інтересам неповнолітньої. \~ \~ \~ \~Виходячи з наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-10 00:00:00

\\~ \\~ \\~ \\~Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачкою вказуючи на те, що сім`я розпалася. \\~ \\~ \\~ \\~У судовому засідання позивач позов підтримав, пояснивши суду, що одружився з відповідачкою 17 липня 1998 року. Від даного шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . Вважає, що сім`я розпалася остаточно на примирення з дружиною ні в якому разі не згоден. \\~ \\~ \\~ \\~Відповідачка до суду не з`явилася хоча про час та місце слухання повідомлялася своєчасно та належним чином, надала заяву якою справу просила слухати у її відсутність, позов визнала в повному обсязі. Заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що вимоги останнього є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. У відповідністю з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. \\~ \\~ \\~ \\~З огляду на вищенаведені приписи ЦПК України та враховуючи те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд задовольняє вимоги в повному обсязі. \\~ \\~ \\~ \\~Виходячи з викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 550 гривень щомісячно до повноліття дитини, посилаючись на те, що дитина проживає з нею, але відповідач не допомагає матеріально. В судовому засіданні позивач уточнила позовні вимоги, просить стягнути аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму. Відповідач з уточненими позовними вимогами про стягнення аліментів по 1/4 на дитину згоден, заперечень не. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] і [PERSON] перебувають в шлюбі з 24.02.2007 року. Від сумісного життя народився син [PERSON] , [INFO] , який проживає з матір`ю і знаходиться на її утриманні. Батько матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Відповідно до ст. 180, 181, 184 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При цьому за рішенням суду кошти на утримання дитини, якщо він працює, присуджуються у частці до заробітної плати на користь одного з батьків, з ким проживає дитина, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Оскільки неповнолітня дитина проживає з матір`ю та знаходяться на її утриманні, батько надав довідки, що працює, та він також зобов`язаний надавати допомогу на утримання дитини, виходячи з вимог позивача та розміру прожиткового мінімуму встановленому державою для дітей відповідного віку, суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини доходів відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-11 00:00:00

В січні 2010 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 23 жовтня 1993 року. Шлюб зареєстровано Костянтинівською сільською радою Арбузинського району Миколаївської області, актовий запис 39. Позивач в позовній заяві просить розірвати шлюб, оскільки сімя їх розпалася, разом з відповідачем не проживають з 1996 року, шлюбні відносини фактично носять формальний характер. Від позивача до судового засідання надійшла заява, згідно якої він підтримує позовні вимоги та просить слухання справи провести за його відсутності. Відповідач в судове засідання не зявилась, будучи належним чином повідомлена про час та місце слухання справи, причини своєї неявки суду не повідомила. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що сімя розпалася, примирення та подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому, що це суперечить інтересам позивача. Судові витрати підлягають розподілу згідно з ст. 88 ЦПК України. При таких встановлених судом обставинах, згідно ст. 104, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України, позов слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-12 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення суми сплаченої тимчасової державної допомоги дітям з платника аліментів. В позовній заяві він зіслався на те, що відповідно до порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх не відоме, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.02.2006 р. №189 громадянка [PERSON], мала право на тимчасову допомогу на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 30% прожиткового мінімуму, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік» для дитини відповідного віку. На підставі наданих громадянкою [PERSON] документів та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання дійсним договору куплі - продажу № Х-204 від 11.01.2002 року квартири [ADDRESS]. Волноваського району, Донецької області, жилою площею 16,50 кв.м., загальною 29.40 кв.м.. вартістю 1400 гривень. Договір куплі-продажу було зареєстровано Азовською універсальною товарною біржею, але своєчасно договір куплі-продажу нерухомості не посвідчено нотаріально, тому просить визнати догоівр куплі-продажу жилого будинку дійсним. Також просить визнати за ним право власності на квартиру [ADDRESS]. Волноваського району, Донецької області, так як продавець отримав від нього гроші в сумі 1400 гривен, а він отримав ключі і технічну документацію на квартиру, письмово уклали договір, що свідчить про те, що умови договору сторонами виконано. В судовому засіданні позивач підтвердив позов. Відповідач в судове засідання не з»явився про день і час розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується розпискою про отримання судової повістки, про причину неявки суд не інформував, тому причину його неявки суд визнав не поважною. Суд, зі згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, по наступних підставах. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Так, згідно договору куплі - продажу нерухомості № Х-204 від 11.01.2002 року, вбачається, що продавець - [PERSON] продав квартиру [ADDRESS], загальною площею 29.40 кв.м.. житловою 16.50 кв.м., вартістю 1400 гривень, а покупець - [PERSON] купив, договір зареєстровано Азовською універсальною товарною біржею № Х-204 від 11.01.2002 року м. Маріуполь, Донецької області, але нотаріально не посвідчено, що є наявним у справі і підтверджує доводи позивача. Аналіз приведених судом доказів дає суду підстави, визнати дійсним договір куплі - продажу нерухомості квартири, загальною площею 29.40 кв.м., житловою 16.50 кв.м., розташованної в смт. Володимирівка вул.. Проценко б. № 26 кв.№ 42, Волноваського району, Донецької області, яка належать [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на квартиру, виданого органом приватизації при ВАОК від 01.11.2001 року, зареєстровано в БТІ 03.12.2001 року, p. 1259, посвідченого Азовською універсальною товарною біржею м. Маріуполь, Донецької області, так як сторони по договору виконали всі умови договору, покупець передав гроші, а продавець отримав гроші, передав ключі і технічну документацію покупцеві, договір укладено в письмовій формі, але нотаріально договір своєчастно не посвідчили, тому позов підлягає задоволенню. На підставі ст.ст. 220 ч.2, 328, 392, 655, 657, 662 ГК України, і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-12 00:00:00

[PERSON]J1. 29 травня 2009 року звернувся до суду з вище зазначеною заявою, посилаючись на те, вона є власником та проживає в будинку розташованому в смт.Ширяєве Одеської області по вулиці Горького, 70. У вказаному будинку зареєстрована (прописана) її донька [PERSON], яка тривалий час в даному будинку не проживає, має власну сім'ю і проживає в [INFO], а добровільно виписатися з будинку відмовляється. Факт прописки [PERSON] у належному заявниці будинку, створює для неї певні незручності у користуванні будинком та обмежує обсяг її прав, у зв'язку з чим вона просить суд визнати [PERSON] такою, що втратила право на користування житлом та зняття її з реєстрації (виписання) у примусовому порядку. У судовому засіданні заявник доводи заяви підтримала, представник СГІРФО Ширяївського РВ ГУ МВС України в Одеській області, вважала, що заява підлягає задоволенню. Викликана для участі у справі [PERSON] про час і місце в судового засідання повідомлялася належним чином, про, що свідчить розписка про одержання судової повістки, причину не явки суду не повідомила. Зі згодя заявника суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що заявниця, відповідно до свідоцтва про право власності (а.с.5), дійсно є власником житлового будинку по вулиці Горького, 70 в смт.Ширяєве Одеської області, в якому ї проживає, її донька [PERSON] згідно акту обстеження житлового будинку від 14.05.2009 року, в даному будинку не проживає більше трьох років (а.с.9). Таким чином, суд приходить до висновку, що [PERSON] відповідно до ст.71 ЖК України, втратила право на користування жилим приміщення, а її відмова від добровільної виписки, порушує права заявниці на володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Право на захист права власності від порушень, не пов'язаних із позбавленням володіння, передбачено ст.391 ЦК України, у зв'язку з чим власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користуватися та розпоряджатися своїм майном. На підставі викладеного

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-13 00:00:00

представник позивача, просить стягнути з відповідачки 3912 грн. 48 коп., за надані комунальні послуги з водопостачання та водовідведення її квартири [ADDRESS]. Пояснила, що відповідачка, як побутовий споживач водопостачання та водовідведення, зобовязана сплачувати вартість наданих послуг за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідач в судове засідання не зявилася, повідомлялася належним чином, причини неявки суду не повідомляла. Розглянувши справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів, суд вважає позов обгрунтованим та таким, що підлягає до задоволення. Встановлено, що Державне комунальне підприємство „Малинміськводоканал, надавало відповідачці, як його абоненту, послуги з водопостачання та водовідведення, а відповідачка, відповідно до ст. 67, 68 Житлового кодексу України зобовязана була вносити плату за житлово- комунальні послуг и за затвердженими тарифами. Остання своєчасно цього не зробила, в результаті чого утворилась заборгованість в сумі 3912 грн. 48 коп.. За таких обставин суд стягує заборгованість примусово.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-13 00:00:00

15 квітня 2010 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з [PERSON], мотивуючи тим, що в період з 1998 року по 23 лютого 2003 року вона та відповідач проживали спільно без реєстрації шлюбу. Від спільного проживання у них народилися діти: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Незважаючи на те, що між ними не було зареєстровано шлюбу , за заявою [PERSON] він був записаний батьком дітей. 23 лютого 2003 року між нею та відповідачем [PERSON] сільською радою Брусилівського району Житомирської області було зареєстровано шлюб. Від шлюбу у них 29 червня 2006 року народився син - [PERSON]. Відповідач на даний час проживає окремо, участі у їх вихованні та утриманні не приймає, матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в розмірі половини його заробітку(доходу) щомісячно, але не менше встановленого законом мінімуму. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги змінила,оскільки відповідач має мінливий дохід просила стягувати з відповідача на її користь на утримання дітей аліменти в твердій грошовій сумі по 150 гривень на кожну дитину до досягнення ними повноліття. В судовому засіданні відповідач позов визнав частково, не заперечує проти сплати аліментів в розмірі по 100 гривень на кожну дитину, щомісячно. Вислухавши пояснення позивачки, відповідача, вивчивши матеріали справи і дослідивши докази суд вважає,що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: В судовому засіданні встановлено, що сторони мають троє неповнолітніх дітей народжених у незареєстрованому шлюбі: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] і батьком яких на законних підставах записаний відповідач. З 23 лютого 2003 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від зареєстрованого шлюбу мають сина [PERSON] Віталійовича, [INFO]. Відповідач добровільно не надає матеріальну допомогу на утримання дітей, які перебувають на утриманні позивачки. Враховуючи те, що відповідач постійного заробітку немає, аліменти підлягають стягненню в розмірі по 150 гривень на кожну дитину щомісячно. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до вимог ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд за заявою платника може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. За даних обставин суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача є обгрунтованими, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та підлягає задоволенню. Відповідно до п.1 ч.І ст.367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Судовий збір та витрати з інформаційно-технічного забезпечення відповідно до ст.79,81,88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача в розмірі 51 грн.00 коп. в якості судового збору на користь держави та 120 грн.00 коп. витрат на інформаційно- технічне забезпечення розгляду справи. З урахуванням викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-13 00:00:00

У травні 2010 року [PERSON] звернулася в суд із заявою про визнання особи недієздатною та призначення опікуна в якій посилалася на те, що [PERSON] страждає психічним захворюванням - параноїдною формою шизофренії, є інвалідом другої групи. Вона перебуває на диспансерному обліку у Києво-Святошинській ЦРЛ. Психічний стан дочки такий, що вона не розуміє наслідків своєї поведінки, не може правильно орієнтуватись та оцінювати прості життєві ситуації. Внаслідок психічної хвороби дочка [PERSON] не може розуміти значення своїх дій і правильно ними керувати, а тому потребує постійної допомоги та встановлення над нею опіки. Просила визнати недієздатною [PERSON] [INFO] уродженку і жительку с. Білогородка, Києво-Святошинського району Київської області, вул. Лугова - 34. Призначити її опікуном над дочкою [PERSON]. В судовому засіданні заявниця свої вимоги підтримала. Представники заінтересованої особи у судове засідання не зявилися, про день розгляду справи повідомлені. Заслухавши пояснення заявника, перевіривши матеріали справи, суд знаходить, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Судом установлено, що [PERSON] є дочкою заявника у справі, вона страждає психічним захворюванням - параноїдною формою шизофренії, є інвалідом другої групи, та перебуває на диспансерному обліку у Боярській ЦРЛ. За своїм психічним станом [PERSON] не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними і потребує постійної допомоги та встановлення над нею опіки. Зазначені обставини підтверджуються: довідкою Боярської ЦРЛ від 11.03.2009 року, амбулаторною картою хворої, актом амбулаторної судово-психіатричної експертизи за №28 від 24.02.2010 року, та іншими доказами дослідженими у справі в їх сукупності. За таких обставин суд приходить до висновку про задоволення вимог заявника у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-13 00:00:00

Комунальне житлове підприємство № 5 звернулося до суду з позовом про стягнення боргу по квартирній платі з [PERSON], [PERSON] В обґрунтування своїх позовних вимог, представник позивача пояснив, що відповідачі мешкають за адресою: [ADDRESS], але комунальні послуги не сплачують, у звязку з чим станом на 1 серпня 2009 року виникла тривала заборгованість в сумі 773 гривні 73 копійки, тому представник позивача просить суд позов задовольнити, та стягнути з відповідачів загальну заборгованість у вказаному розмірі. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] заявлені вимоги підтримав та просив позов задовольнити в повному обсязі та стягнути заборгованість. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнала та заперечила проти задоволення позову, оскільки представник позивача просить стягнути заборгованість з 2000 року по 2009 рік, а строк позовної давності складає три роки. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнала та заперечила проти задоволення позову, оскільки представник позивача просить стягнути заборгованість з 2000 року по 2009 рік. Вислухавши доводи позивача, представлені суду матеріали на підтвердження заявлених вимог, суд вважає за необхідне позов задовольнити з таких підстав. Судом встановлено, що відповідачі по справі дійсно проживають в [INFO] в Жовтневому районі міста [PERSON]. Відповідачі у встановлений строк та в повному обсязі не сплачували комунальні послуги та квартирну плату, тому станом на 1 серпня 2009 року виникла тривала заборгованість в сумі 773 гривні 73 копійки. Згідно ст. 67,68 ЖК України та 815 ЦК України наймач житлового приміщення зобовязаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги, та відповідно до п.3,5 Правил утримання та збереження житлового фонду в м. Кривому Розі, затверджених рішенням Криворізької міської [PERSON] № 1353 від 10 травня 2007 року, власники квартир, наймачі, орендарі зобовязані брати участь у загальних витратах, повязаних з утриманням будинку та при будинкової території. Клопотання відповідачів, щодо застосування судом строку позовної давності у три роки не можуть бути задоволеними, оскільки відповідно до ст. 264 ЦК України перебіг давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею боргу. Як вбачається з особового рахунку відповідачів вони періодично здійснювали оплату у сумах, що перевищують суму нарахування за поточний місяць, отже, своїми діями фактично визнавали наявність боргу та переривали перебіг позовної давності, тому суд вважає можливим стягнути з відповідачів заборгованість за весь період тобто з 01.01.2000 року по 1 серпня 2009 року у сумі 773 гривні 73 копійки.

Outcome: approved