Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-02 00:00:00

В квітні 2010 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до управління праці та іціального захисту населення Старокостянтинівської райдержадміністрації про стягнення ;виплаченої разової грошової допомоги ветерану - інваліду війни І групи, за 2008-2009 роки в тмі 9800 грн. В обгрунтування заявленого позову вказував, що він є інвалідом Великої вітчизняної йни І групи. Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» орічно до 5 травня передбачена виплата разової грошової допомоги ветеранам війни - івалідам І групи в розмірі десять мінімальних пенсій за віком. Згідно положень пцезазначеного Закону за 2008- 2009 роки йому мали виплатити 9800 грн. цієї допомоги, однак актично виплатили у 2008 році - 500 грн., у 2009 році - 540 грн. Тому просив стягнути ізначену грошову допомогу з відповідача в примусовому порядку. Позивач до суду не з»явився, просить розгляд справи проводити у його відсутності у ї»язку із похилим віком та труднощами у пересуванні. Представник управління праці та соціального захисту населення Старокостянтинівської айонної державної адміністрації проти позову заперечив та пояснив, що при виплаті позивачу дноразової грошової допомоги до 5 травня управління праці та соціального захисту населення Ітарокостянтинівської райдержадміністрації діяло в межах та на підставі норм Конституції "країни, Бюджетного кодексу України, Законіц України про Державний бюджет на відповідні оки, а тому в задоволенні позову просить відмовити. Заслухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що озов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] має статус інваліда Великої вітчизняної війни І групи. т 2008 та 2009 роках йому було виплачено щорічну разову грошову допомогу до 5 травня як нваліду війни І групи у розмірі відповідно: 500грн. та 540 грн. Зазначені обставини підтверджуються посвідченням серії Є № 076403 та довідкою 'правління праці та соціального захисту населення Старокостянтинівської райдерждміністрції (ід 15.06.2010 року щодо розміру виплаченої у 2008-2009 роках допомоги. Відповідно до положень ч.5 ст.14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх юціального захисту» № 3551-XII (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) цорічно до 5 травня інвалідам війни І групи повинна виплачуватись разова грошова допомога у ірі десяти мінімальних пенсій за віком. Критерієм обрахунку разової грошової допомоги ветеранам війни є мінімальна пенсія за л. Розмір цієї величини визначено статтею 28 Закону України «Про загальнообовязкове савне пенсійне страхування», згідно якої мінімальна пенсія за віком дорівнює прожитковому .куму, встановленому для осіб, що втратили працездатність. ак, Законом України „ Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до :их законодавчих актів України" ч.5 ст. 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, нтії їх соціального захисту» було викладено в новій редакції: „Щорічно до 5 травня інвалідам и виплачується разова грошова допомога у розмірах, які визначаються Кабінетом Міністрів аїни в межах бюджетних призначень, встановлених законом про жавний бюджет України. Постановою Кабінету Міністрів України від 12 березня 2008 № 183 року встановлено у 8році виплату разової грошової допомоги інвалідам війни І групи у розмірі 500 грн. Рішенням Конституційного [PERSON] України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 р. девказані зміни до Закону № 3551-XII визнані неконституційними, а тому положення Закону заїни «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких онодавчих актів України» щодо внесення змін в ч.5 ст.14 Закону України «Про статус еранів війни, гарантії їх соціального захисту», які діяли з 01 січня 2008 року до 22 травня 2008 :у, втратили чинність. З 22 травня 2008 року знову відновили дію положення частини 5 статті 14 Закону № 3551- [ Згідно наданої представником управління праці та соціального захисту населення арокостянтинівської райдержадміністрації довідки від 15.06.2010 року одноразова щорічна помога до 5 травня [PERSON] була виплачена: 23 квітня 2008 року у розмірі 500 грн. та 17 ітня 2009 року у розмірі 540 грн. На момент виникнення спірних відносин, а саме: на дату нарахування і виплати позивачу ганом праці та соціального захисту населення відповідних коштів, положення Закону України Іро державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів гли діючими, а відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи сцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах звноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Наведене свідчить, що дії управління праці та соціального захисту населення тарокостянтинівської районної державної адміністрації щодо виплати щорічної одноразової эпомоги до 5 травня у 2008 році у зменшеному розмірі, ніж встановлений законом розмір яплат інвалідам війни І групи, є правомірними, оскільки управління діяло на підставі, в межах овноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому у позивача ідсутні правові підстави для отримання такої виплати за 2008 рік відповідно до Закону від 22 совтня 1993 року №3551 -XII. Відповідно до ст. 54 Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» становлено у 2009 році прожитковий мінімум на одну особу та для тих, хто відноситься до існовних соціальних і демографічних груп населення, в розмірах, що діяли у грудні 2008 року, озміри державних соціальних гарантій на 2009 рік, що визначаються залежно від прожиткового мінімуму, встановлюються відповідними законами України, цим Законом та нормативно- іравовими актами Кабінету Міністрів України. [PERSON] не визначив розмірів разової грошової допомоги до 5 травня, яка мала виплачуватись ветеранам війни у 2009 році. Ці розміри встановлені постановою Кабінету Міністрів України від 18 березня 2009 року № 211 «Про розміри разової грошової допомоги, що виплачується в 2009 році відповідно до Законів України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та «Про жертви нацистських переслідувань». [PERSON] у 2009 році виплачено допомогу як інваліду війни І групи в розмірі 540 грн. на підставі постанови Кабінету Міністрів Українивід 18 березня 2009 року № 211 «Про розміри разової грошової допомоги, що виплачується в 2009 році відповідно до Законів України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та «Про жертви нацистських слідувань». Однак, у 2009 році були чинними положення ч.5 ст. 14 Закону України «Про гс ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», які визначали більший розмір цієї моги. Кабінет Міністрів України не наділений повноваженнями щодо зміни діючих законів іїни, а тому виходячи із засад пріоритетності законів над підзаконними нормативними яи, до спірних правовідносин підлягали застосуванню норми Закону України «Про статус занів війни, гарантії їх соціального захисту» №3551-XII. Таким чином, у 2009 році позивачу мала бути виплачена разова грошова допомога до 5 ня в розмірі, встановленому Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх ільного захисту». Оскільки така допомога виплачена в меншому розмірі, то в цій частині позов [PERSON] є унтованим і підлягає задоволенню. Разом з тим, відповідно до ст.4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, оди та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України. Згідно з ч.2 ст.1 ЦК України до майнових відносин, заснованих на адміністративному або >му владному підпорядкуванні однієї сторони другій стороні, цивільне законодавство не зсовується, якщо інше не встановлено законом. Враховуючи наведене та виходячи з >жень Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", суд сає за можливе здійснити захист порушених прав позивачки шляхом зобов»язання виплатити азову грошову допомогу відповідно до частини 5 статті 14 Закону України «Про статус ранів війни, гарантії їх соціального захисту», а не шляхом стягнення конкретної суми. При визначенні органу з якого підлягає стягненню вищезазначена разова грошова змога, суд виходить із положень частин 1 та 5 статті 17-1 Закону України «Про статус ранів війни, гарантії їх соціального захисту», якими встановлено, що виплату цієї допомоги снюють органи праці та соціального захисту населення через відділення звязку або через нови банків (шляхом перерахування на особовий рахунок отримувача) пенсіонерам - за [єм отримання пенсії, а особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання чи зжання грошового утримання.

Outcome: approved