Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-20 00:00:00

В березні 2010 року в суд надійшла заява та 21.06.2010 року уточнена позовна заява [PERSON] до ПП «Трилон» про поновлення на роботу, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу за період із 01.09.2009 року по 21.06.2010 року В позовній заяві вказувала, що із 29.04.2008 року перебувала в трудових стосунках із відповідачем на посаді менеджера ,згідно договору № 1710 «Про працевлаштування безробітного з наданням дотації», який був укладений між Рівненським центром зайнятості та ПП «Трилон». 8.10.2009 року, на своєму робочому місці дізналася від співробітниці, яка займала посаду менеджера [PERSON] про те, що [PERSON] наказала бухгалтерові ПП «Трилон» не здавати звіти до РМЦЗ по нійі, як дотаційному працівнику і не сплачувати за мене податки. В зв'язку з отриманою інформацією, я зателефонувала в Рівненський міський центр зайнятості, і дізналася від працівника даного центру [PERSON], що звільнена з роботи ще 1.07.2009 року за власним бажанням. Таким чином, - згідно п. З ст. 184 КЗпП України «Про гарантії при прийнятті на роботу і заборона звільнення вагітних жінок і жінок, які мають дітей» - звільнення вагітних жінок* і жінок які мають дітей віком до трьох років (до шести років - частина шоста ст.179), одиноких матерів при наявності дитини віком до чотирнадцяти років або дитини - інваліда з ініціативи власника або уповноваженого ним органу не допускається, крім випадків повної ліквідації підприємства, установи, організації, коли допускається звільнення з обов'язковим працевлаштуванням. Обов'язкове працевлаштування зазначених жінок здійснюється також у випадках їх звільнення після закінчення строкового трудового договору. На період працевлаштування за ними зберігається середня заробітна плата, але не більше трьох місяців з дня закінчення строкового трудового договору. 09.06.2010 року з Рівненської міської ради Виконавчого комітету був отриманий письмовий лист за вихідним № 05-3062 в якому йдеться про те, що ПП «Трилон» зареєстроване розпорядженням міського голови від 12.12.2002 року за № 3308-Р за адресою: м. Рівне по вулиці Лубенській,46, код ЄДРПОУ 32300503. Засновником вищезгаданого підприємства є [PERSON], адреса: [ADDRESS]. Станом на 07.06.2010 року відомості про припинення державної реєстрації Приватного підприємства «Трилон» в автоматизованій базі даних міськвиконкому відсутні. Таким чином, враховуючи вимоги вищевказаної статті КЗпП України та інформацію, яка вказана в листі з Виконавчого комітету Рівненської міської ради - моє звільнення не повинно було мати місця. Засновниця [PERSON] надала в Рівненський міський центр зайнятості, як «доказ» мого звільнення, копію наказу № 4 (належним чином не завірену), від 01 липня 2008 року про звільнення [PERSON] з ПП «Трилона» в якому вказано, що: «...За систематичні прогули без поважних причин винести сувору догану [PERSON]О.» Другим пунктом даного наказу: «Звільнити [PERSON] згідно ст. 40 п. 4 КЗпП України. Наказ набирає чинності з 1 липня 2009 року». Таким чином, ПП «Трилон» порушило вимоги ст. 147 КЗпП України «Стягнення за порушення трудової дисципліни». За порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1. догана; 2. звільнення. Крім того ,наказ № 4 від 01.07.2008 року виданий рівно за один рік до запланованого [PERSON] мого звільнення, тобто: даний наказ, згідно п.2 цього наказу, набирає чинності 01.07.2009 року. Просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Письмових заперечень відповідача суду не надано. Представник позивача повністю підтримала позовні вимоги в судовому засіданні. Додатково пояснила, що з наказом про звільнення з роботи позивача не ознайомлювали, копію на руки не надавали .Крім того, зазначили, що [PERSON] до інспекції праці було надано, як «доказ», акти, що складені комісією у складі невідомих людей про те, що позивач: 01.06.2009 року була відсутня на робочому місці більше трьох годин; 26.06.2009 р. про відсутність на роботі; 01.07.2009 р'., про оголошення і наказу на звільнення і відмову від його підпису.Також уваги суду потребує і той факт, що в актах стоять підписи осіб без жодної ідентифікації особи, тобто, без зазначення даних: хто вони, на якій посаді працюють на даному підприємстві, якщо вони не являються працівниками, то чи були вони ознайомлені з моєю посадовою інструкцією та графіком роботи, а також без зазначення паспортних даних, адрес їх проживання, а також в актах не зазначений час складання акту, час відсутності позивача на роботі, а також відсутні пояснення по нібито скоєному, Просять визнати таке звільнення незаконним, поновити позивача на роботу і стягнути середній заробітку за вимушений прогул, відповідно до позовної заяви. Просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача, будучи повідомленим про час і місце судового розгляду справ судовою повісткою, у встановленому законом порядку з направленням копії ухвали суду від 23.03.2011 повторно копії позовної заяви, в судове засідання черговий раз не зявилась, повноважного представника забезпечила, причину неявки не повідомила, заяву про відкладення розгляду справи не надала. У звязку викладеним за згодою представника позивача вважається за можливе розглянути справу без відповідача, на підставі наданих доказів, з ухваленням заочного рішення на підставі ст.ст.224-22; України. Оцінюючи пояснення представника позивача, дослідженні надані в справі докази, встановлені обставини, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з наступних підстав. Встановлено на підставі досліджених в справі доказів, що із 29.04.2008 року [PERSON] перебував в трудових стосунках із відповідачем на посаді менеджера , згідно договору № 1710 «Про працевлаштування безробітного з наданням дотації», який був укладений між Рівненським центром зайнятості та ПП про працевлаштування на постійну роботу за направленням Центру зайнятості з наданням 17000802290034003 від 29.04.2008 року та наказу № 4 від 29.04.2008 року» Про особовий склад», засновника ПП «Трилон» № 10 від 01.09.2008 року призначена директором ПП «Трилон» з правом однак без внесення вказаного переводу в трудовій книжці. Відповідно копії наданого Наказу від 01.07.2008 року № 4 за підписом засновника ПП «Трилон» [PERSON] значиться « І.за систематичні прогули без поважних причин винести сувору догану [PERSON] Олександрівні.2.Звільнити [PERSON] згідно си.40 п.4 КзпПУ. Наказ чинності 01.07.2009 року». Будь яких інших доказів для підтвердження і перевірки законності звільнення позивача з роботи Наказом відповідача від 01.07.2008 року № 4, також оригіналі для посвідчення достовірності копій суду надано, участі представника відповідача та свідків із числа працівників відповідача для перевірки достовірності наданих доказів не забезпечено. Позивачем при зверненні до суду оспорена законність та підстави звільнення з 01.07.2008 року зокрема зазначається, що вчинення дисциплінарного проступку у вигляді систематичних прогулу неможливе, оскільки з жодним наказом про оголошення догани вона не підписувала та жодним документом вказане не підтверджено. На підтвердження пояснень про виконання нею функціональних обовязків пояснення [PERSON], яка працювала на даному підприємстві та акти здачі-прийому послуг : &lv; ЗАТ «Дата груп» від 31.07.2009 року та 31.08.2009 року, тобто після оспорюваного наказу. У відповідності до положень ст. 40 п.4 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадках: п.4 /прогулу/ в тому числі відсутності н- : більше трьох годин протягом робочого дня без поважних причин. Згідно ст. 147 КЗпП України, за порушення трудової дисципліни до працівника може застосовано тільки один з таких заходів стягнення, в тому числі звільнення. Відповідно визначеному О КЗпП У країни порядку застосування дисциплінарних стягнень, до застосування дисциплінарного стягнення власник, або уповноважений орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни пояснення, при обранні виду стягнення власник або уповноважений орган повинен врахувати тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попез роботу працівника. В матеріалах справі відсутні допустимі, належні, переконливі докази порушення дисципліни. Крім того, судом встановлено, що позивач [PERSON] є одинока матір, оскільки рішення Рівненського міського суду від 11.04.2006 року батько неповнолітньої дитини [PERSON] позо; батьківських прав. Згідно п. З ст. 184 КЗпП України «Про гарантії при прийнятті на роботу і заборона звільнення вагітних жінок і жінок, які мають дітей» - звільнення вагітних жінок і жінок які мають дітей віком де років (до шести років - частина шоста ст.179), одиноких матерів при наявності дитини вік ч чотирнадцяти років або дитини - інваліда з ініціативи власника або уповноваженого ним органу допускається, крім випадків повної ліквідації підприємства, установи, організації, коли допусі звільнення з обов'язковим працевлаштуванням. Обов'язкове працевлаштування зазначених здійснюється також у випадках їх звільнення після закінчення строкового трудового договору. На працевлаштування за ними зберігається середня заробітна плата, але не більше трьох місяців закінчення строкового трудового договору. Аналізуючи досліджені докази, суд прийшов до висновку, що підстави звільнення позив? сумнівними, не підтвердженими достовірними доказами, дати та межі зазначеного наказом на звілм позивача прогулів не визначені, письмове пояснення позивачки про причини такого порушення тр; дисципліни не витребувані , відповідні акти складені не зрозумілими суду особами., тяжкість, шкода, обставини проступків не оцінені. Таким чином, оцінкою досліджених доказів в сукупності прийшов до висновку, що підстави звільнення позивача за п.4 ст.40 КЗпП України не доведені достовірним в справі доказами, наказ про звільнення позивачки незаконний, не може залишатися чинним, підлягає до скасування. Строки звернення позивача за вирішенням трудового спору, відповідно до ст. 233 КЗпП України, не порушені, у звязку із несвоєчасним врученням позивачці копії наказу про її звільнення, що не оспорюється відповідачем в суді. У відповідності до положень ст.235 КЗпП України, [PERSON], як така, що звільнена без законної на те підстави, підлягає поновленню на попередній роботі органом, що вирішує спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі, згідно ч.2 ст.235 КЗпП України, одночасно приймається рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період із наступного дня після звільнення 02.07.2009 року по день ухвалення судового рішення 21.06.2010 року ,виходячи з посадового окладу менеджеру зі збуту в розмірі 700 грн. на місяць. Позовні вимоги в частині стягнення з ПП «Трилон» коштів на правову допомогу в розмірі 6780 грн., підлягають до часткового задоволення на суму 5780 грн., на суми , які підтверджені квитанціями про оплату. Судові витрати в справі по трудовому спору на підставі ч.ч.1,2 ст.88 ЦПК України покладаються на відповідача, та присуджуються позивачу пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі наведеного, ст.ст.43,147,149,232,233,235,237-1 КЗпП України,

Outcome: partial