Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-04 00:00:00

06.05.2010р. позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою в якій просить збільшити розмір аліментів, які стягуються з відповідача [PERSON] на її користь на утримання неповнолітньої дитини. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач посилається на те, що вона у 2003р. зареєструвала шлюб з [PERSON], відповідачем по справі, в якому народився син [PERSON], про що у книзі записів актів громадянського стану про народження відділу РАЦС Городищенського районного управління юстиції зроблено відповідним запис за №77. В 2007р. сімя розпалася, і 22.05.2007р. шлюб було розірвано. Рішенням Городищенського районного суду Черкаської області з 27.04.2007р. із [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 100,00грн., щомісячно. Наразі, у відповідності з чинним законодавством, розмір аліментів, що стягується на одну дитину, повинен становити ? частини усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Сума стягуваних аліментів у розмірі 100,00грн. не задовольняє потреб дитини. Просить, постановити рішенням, яким визначити розмір аліментів, що буде стягнуто з [PERSON], відповідача по справі, викладача ПТУ №14 м. Городище на утримання сина [PERSON] в межах ? частини усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, до досягнення сином повноліття, допустивши до негайного виконання, а також стягнути з відповідача 170,00грн. за надання правової допомоги. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала у повному обсязі, вказавши, що відповідач є працюючим, отримує заробітну плату і в змозі на утримання неповнолітнього сина [PERSON] сплачувати аліменти в розмірі визначеному законодавством, а не 100,00грн. в місяць, як існує наразі. Відповідач позов не визнав, зазначивши, що працюючи отримує мінімальну заробітну плату, на утриманні, враховуючи і сина позивача, має двох неповнолітніх дітей, яким сплачує аліменти, на одну дитину 100,00грн., в місяць, на іншу дитину ? частину заробітку та, що йому самому замало коштів на прожиття. Суд, вислухавши позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. ст. 180, 183 Сімейного Кодексу України батьки повинні матеріально утримувати дитину до досягнення нею повноліття, при цьому, частка заробітку, що стягується як аліменти на дитину, визначається судом у розмірі передбаченому законодавством ст. 182 СК України, за відсутності домовленості щодо способу виконання батьками обовязку по утриманню дитини, ст. 181 СК України. За ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Закон України «Про встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати» від 20.10.2009р. за №1646-ІУ, стаття 1, встановлює прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць з: 01 квітня 2010 року, для дітей віком до шести років 767,00грн., 01.07.2010р. 771,00грн. . Згідно до ст.70 Закону України «Про виконавче провадження» №606-ХІУ від 21.04.1999р., розмір відрахувань із заробітної плати та інших видів доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків. Загальний розмір усіх відрахувань при кожній виплаті заробітної плати не може перевищувати пятдесяти відсотків заробітної плати, яка належить до виплати працівникові, в тому числі при відрахуванні за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати при відбуванні виправних робіт і при стягненні аліментів на неповнолітніх дітей, у цих випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати сімдесяти відсотків. Розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них ст. 193 СК України. Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO], що проживає та перебуває на утриманні [PERSON], як матері, позивача по справі (а.с. 5) являється [PERSON], відповідач по справі (а.с. 3). Шлюб між [PERSON] та [PERSON], батьками дитини, розірвано 22.05.2007р. (а.с. 2), Колишнє подружжя проживає окремо. За рішенням Городищенського районного суду Черкаської області від 21.04.2007р. [PERSON] зобовязаний сплачувати аліменти в розмірі 100,00грн. з подальшою індексацією, щомісячно, на утримання неповнолітнього сина [PERSON] (а. с. 16), який був визначений у твердій грошовій сумі, бо відповідач на той час був непрацюючим. Відповідно до довідки відділу державної виконавчої служби Городищенського районного управління юстиції, заборгованість по аліментах, згідно виконавчого листа №2-261 від 08.05.2007р. про стягнення 100,00грн. аліментів на користь [PERSON], позивача, немає. Також на виконанні у ДВС Городищенського району, перебуває ще один виконавчий лист №2-163 від 27.02.2002р. про стягнення ? частини аліментів на користь [PERSON], іншої колишньої дружини відповідача, виконавче провадження відкрито 04.06.2010р. (рішення суду від 26.02.2003р.). [PERSON], відповідач по справі, є працюючим з січня 2010р., і отримує заробітну плату, середньомісячне нарахування якої становить 1119,62грн., а з врахування утриманих податків 906,29грн.. При цьому, ? частина заробітної плати складає 226,58грн.. Прожитковий мінімум на дитину до шести років, [PERSON], становить 231,30грн., станом на 01.07.2010р., а на дитину від шести до вісімнадцяти років, дочку відповідача [PERSON], Світлану, - 276,30грн. . Даних про те, що відрахування аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей здійснюється із заробітку відповідача судом не встановлено, і сам [PERSON], в судовому засіданні пояснив, що відрахувань із заробітної плати по виконавчих листах не здійснюється. Як і не в змозі, останній, пояснити чому рішення суду за 2002 рік до виконання предявлено лише у 2010р., після проведення попереднього судового засідання в дані справі, та в якому саме розмірі він сплачував цей вид аліментів. Суд, вирішуючи позов, враховує: середньомісячну заробітну плату відповідача; прожиткові мінімуми на одну неповнолітню особу віком до 6 років та віком від 6 до 18 років; можливий загальний розмір відрахувань із заробітної плати відповідача, враховуючи варіант стягнення аліментів по обох виконавчих листах, виходячи із розрахунку ? частини усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, та те, що матеріальне положення платника аліментів покращилося, він став працюючим; відповідач є молодою працездатною особою (інвалідності чи хвороби, яка б була не сумісною з роботою, не встановлено) і спроможний платити аліменти як на утримання однієї так і на утримання іншої неповнолітньої дитини в рівних частинах, бо ущемлення прав однією дитини в порівнянні з іншою є недопустимим. Суд, стягує з відповідача [PERSON] державне мито, витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи та витрати на правову допомогу, що узгоджується з ст. ст. 79-81, 84, 88 ЦПК України та положеннями Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито», постанови від 05.08.2009р. за №1258 «Про внесення змін до постанови КМУ від 21.12.2005р. №1258 «Щодо розмірів витрат з інформаційно-технічного забезпечення судових процесів, повязаних з розглядом цивільних та господарських справ». Позов підтверджується : свідоцтвом про народження, свідоцтвом про розірвання шлюбу, довідкою про роботу та доходи, довідкою про склад сімї, рішенням Городищенського районного суду від 27.04.2007р., довідками ДВС Городищенського району, виконавчим листом за 2002р.. На підставі викладеного,

Outcome: partial