Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-26 00:00:00

У квітні 2009 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому з урахуванням уточнення заявлених вимог (т. 2 а.с. 180) просив суд зобовязати відповідачів повернути самовільно зайняту земельну ділянку площею 0,0121 га поряд з будинком № 38 по вул. Клари Цеткін у м. Дніпропетровську державі в особі Дніпропетровської міської ради, привівши її у придатний для використання стан шляхом знесення за їх рахунок самовільно зведеного на ній бетонного паркану. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що відповідачі самовільно та безпідставно заволоділи спірною земельною ділянкою, використовуючи її для реконструкції індивідуального житлового будинку, та звели на ній бетонний паркан. У червні 2009 р. Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Наш дім, 38» предявило позов, в якому з урахуванням уточнення заявлених вимог (т. 2 а.с. 27, 28) просило суд визнати недійсним державний акт на право приватної власності, виданий 09.01.1998 р. на імя [PERSON], визнати недійсним рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 18.12.1997 р. № 1939 про передання у власність [PERSON] земельної ділянки площею 0,0275 га по вул. Клари Цеткін, 40 у м. Дніпропетровську, визнати анульованим дозвіл на погодження місця розташування додаткової земельної ділянки по вул. Клари Цеткін, 40 у м. Дніпропетровську, наданий рішенням Дніпропетровської міської ради від 30.07.2003 р. № 42/11, визнати жилий будинок № 40 по вул. Клари Цеткін у м. Дніпропетровську самовільно збудованим, стягнути з [PERSON] та [PERSON] на його користь 46.714, 00 грн. у відшкодування матеріальної шкоди та 100.000, 00 грн. у відшкодування моральної шкоди. Ухвалою суду від 02.07.2009 р. зазначені позови були обєднані в одному провадженні, при цьому позов Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Наш дім, 38» визнаний позовом третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору (т. 1 а.с. 115). У судовому засіданні прокурор заявлені вимоги підтримав, на їх задоволенні наполягав. Представником Дніпропетровської міської ради надана заява про розгляд справи за її відсутності, в якій позов підтриманий (т. 2 а.с. 194). Відповідач [PERSON] до суду не зявився, про день та час розгляду справи був повідомлений (т. 2 а.с. 192). Відповідач [PERSON] до суду не зявилася, про день та час розгляду справи повідомлялася. Представники третьої особи з самостійними вимогами Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Наш дім, 38» на задоволенні їх позову та позову прокурора наполягали. Виконавчий комітет Жовтневої районної у м. Дніпропетровську ради явку свого представника до суду не забезпечив, про день та час розгляду справи повідомлявся. Судом встановлені наступні факти. На підставі договору купівлі-продажу від 13.05.1987 р. [PERSON] набула у власність 32/100 частини домоволодіння по вул. Гоголя, 51 у м. Дніпропетровську (а.с. 147). Рішенням Виконавчого комітету Жовтневої районної у м. Дніпропетровську ради від 22.12.1995 р. № 784 було надано правомочності самовільним побудовам, зведеним співвласниками у вищезазначеному домоволодінні, та воно розділене в натурі на три окремих домоволодіння, зокрема [PERSON] виділений жилий будинок літ. Г-2 загальною площею 223, 9 кв.м., жилою площею 77,4 кв.м., та земельна ділянка площею 181 кв.м., створеному таким чином домоволодінню присвоєна адреса по вул. К. Цеткін, 40 у м. Дніпропетровську з видачею свідоцтва про право власності (т. 2 а.с. 154). 09.08.1996 р. між продавцем [PERSON] та покупцем [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу, за яким у власність останньої перейшло домоволодіння № 40 по вул. К. Цеткін у м. Дніпропетровську, що на той час складалося з жилого будинку літ. Г-2 жилою площею 77,4 кв.м., огорожі №№ 1, 2, та було розташоване на земельній ділянці площею 181 кв.м. (т. 2 а.с. 103). Рішенням Виконавчого комітету Жовтневої районної у м. Дніпропетровську ради від 23.07.1997 р. № 473 [PERSON] був наданий дозвіл на виконання двоповерхової прибудови загальною площею 45, 3 кв.м. згідно проекту (т. 2 а.с. 104). На заяві [PERSON], що стала підставою для прийняття зазначеного рішення, наявні зауваження архітектора району, з яких вбачається, що фактично будівництво вже здійснене, при цьому порушені вимоги будівельних норм і правил та захоплена земельна ділянка міської території. Також на зазначеній заяві наявні зауваження ГоловАПУ Дніпропетровської міської ради про необхідність виділення додаткової земельної ділянки Дніпропетровським міськвиконкомом (т. 2 а.с. 186). Як вбачається з матеріалів технічної інвентаризації, станом на липень 2007 р. у домоволодінні, належному відповідачці [PERSON], у порівнянні з даними 2006 р. було виявлене самозахоплення земельної ділянки площею 102 кв.м. (т. 1 а.с. 69-71). Оспорюваним у справі рішенням Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 18.12.1997 р. № 1939 [PERSON] була передана у приватну власність з видачею 09.01.1998 р. відповідного акту присадибна земельна ділянка площею 0,0275 га по вул. К. Цеткін, 40 у м. Дніпропетровську (т. 2 а.с. 46-49). При цьому будь-яке проміжне рішення щодо надання відповідачці у користування самовільно зайнятої земельної ділянки не приймалося. 30.07.2003 р. Дніпропетровською міською радою було прийняте оспорюване у справі рішення № 42/11, яким відповідачці надане погодження на розташування додаткової земельної ділянки під кадастровим № 1210100000:0106:0182 до належного їй домоволодіння та надана згода на розробку проекту її відведення строком на один рік (т. 1 а.с. 76-79). Також з матеріалів справи вбачається, що на підставі рішення Дніпропетровської міської ради від 19.09.2007 р. № 40/19 (т. 2 а.с. 111, 112) жилий будинок літ. А-2 по вул. К.Цеткін, 38 у м. Дніпропетровську загальною площею 450,2 кв.м. був знятий з балансу КВЖРЕП Жовтневого району м. Дніпропетровська та переданий ОСББ Наш дім, 38 (т. 1 а.с. 32, 73, т. 2 а.с. 12), створеному власниками окремих приміщень у цьому будинку та часток у відповідному домоволодінні (т. 2 а.с. 62-76, 113-133). За семантичними даними Державного земельного кадастру земельні ділянки по вул. К.Цеткін, 38 у м. Дніпропетровську площею 0,0819 га та 0,076 га перебувають у користуванні ОСББ Наш дім, 38 (т. 1 а.с 34, 35, т. 2 а.с. 50-56), що сплачує з них земельний податок (т. 1 а.с. 33), втім залишаються у власності територіальної громади м. Дніпропетровська. У подальшому між учасниками ОСББ Наш дім, 38 та відповідачами виник спір з приводу межі земельних ділянок № 38 та № 40 по вул. К. Цеткін у м. Дніпропетровську та здійснення відповідачами самовільного будівництва, що потягло звернення до правоохоронних та інших компетентних органів. У грудні 2008 р. Інспекцією ДАБК за ініціативою прокурора Жовтневого району м. Дніпропетровська була проведена перевірка законності проведення будівельних робіт, якою встановлений факт проведення [PERSON] будівельних робіт шляхом копання котловану за межами земельної ділянки, належної [PERSON] (т. 1 а.с. 5). 06.03.2009 р. співробітниками Держземінспекції у Дніпропетровській обл. була проведена перевірка дотримання вимог земельного законодавства, за результатами якої встановлений факт самовільного захоплення земельної ділянки площею 0,0121 га, про що складені відповідні акти (т. 1 а.с. 8, 9). У червні 2010 р. Інспекцією ДАБК у Дніпропетровській обл. на вимогу прокурора Жовтневого району м. Дніпропетровська була проведена перевірка законності здійснення будівельних по вул. К.Цеткін, 40 у м. Дніпропетровську, якою встановлено, що такі роботи ведуться [PERSON] та [PERSON] самовільно, у межах їх проведення останніми був встановлений бетонний паркан за межами земельної ділянки по вул. К. Цеткін, 40 на прибудинковій території домоволодіння № 38 по вул. К. Цеткін (т. 2 а.с. 182-184). Аналізуючи виниклі між сторонами правовідносини, суд приходить до наступного. Так, згідно ст. ст. 12, 80 ЗК України Дніпропетровська міська рада, будучи субєктом права власності на землі відповідної територіальної громади, вправі на підставі ст. 78, ч. 2 ст. 90, ст. 152 ЗК України вимагати усунення порушення свого права, в тому числі шляхом витребування самовільно зайнятої земельної ділянки з чужого незаконного володіння та відновлення її стану, що існував до такого порушення. Оскільки з фактичних обставин справи випливає, що відповідачами була самовільна зайнята земельна ділянка площею 0,0121 га зі складу земель територіальної громади та на ній встановлений бетонний паркан, суд з урахуванням положень вищезазначених норм законодавства вважає позовні вимоги прокурора в інтересах Дніпропетровської міської ради обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про обгрунтованість позову третьої особи з самостійними вимогами ОСББ Наш дім, 38 в частині визнання недійсним виданого відповідачці [PERSON] державного акту про право власності на земельну ділянку по вул. К. Цеткін, 40 у м. Дніпропетровську та рішення Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради, на підставі якого він був виданий, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 1 Декрету КМУ від 26.12.1992 р. № 15-92 Про приватизацію земельних ділянок, чинного на час передання відповідної земельної ділянки у власність [PERSON], громадянам передаються у власність земельні ділянки, надані їм для ведення особистого підсобного господарства, будівництва і обслуговування жилого будинку і господарських будівель (присадибна ділянка), садівництва, дачного і гаражного будівництва, у межах норм, встановлених Земельним кодексом України. Ст. 17 ЗК України у чинній на той час редакції Закону 1990 р. було передбачено два окремих порядки набуття громадянами права власності на земельні ділянки в порядку приватизації, а саме отримання у власність земельної ділянки з земель запасу та отримання у власність земельної ділянки, що була раніше надана громадянину, в тому числі для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель (присадибна ділянка). Зазначені порядки істотно відрізнялися змістом та обсягом документів, що підлягали наданню, процедурою розгляду звернення громадянина, змістом рішень, що приймалися за результатами такого розгляду. З фактичних обставин справи вбачається, що відповідачці [PERSON] у порушення вищезазначених вимог закону була передана у власність в порядку приватизації присадибної ділянки не тільки земельна ділянка площею 181 кв.м., раніше виділена у користування попередньому власнику домоволодіння № 40 по вул. К.Цеткін у м. Дніпропетровську рішенням Виконавчого комітету Жовтневої районної у м. Дніпропетровську ради від 22.12.1995 р. № 784, що є власне присадибною, але й земельна ділянка площею 94 кв.м., що у користування не надавалася та була самовільно зайнята відповідачкою. Викладене суд оцінює як істотне порушення встановленого законом порядку набуття відповідних прав та обовязків, що тягне визнання недійсним оспорюваного державного акту на право приватної власності на землю, а відповідного рішення органу місцевого самоврядування в частині, що стосується відповідачки. Позовні вимоги ОСББ Наш дім, 38 в частині визнання таким, що втратив чинність, дозволу на погодження місця розташування додаткової земельної ділянки по вул. Клари Цеткін, 40 у м. Дніпропетровську, наданого рішенням Дніпропетровської міської ради від 30.07.2003 р. № 42/11, суд вважає обґрунтованими, оскільки за змістом даного рішення відповідний дозвіл був наданий на строк в один рік, що станом на час вирішення позову збіг. Позовні вимоги ОСББ Наш дім, 38 в частині визнання жилого будинку по вул. К. Цеткін у м. Дніпропетровську самовільно збудованим задоволенню не підлягають, оскільки згідно ст. 4 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України, в той же час встановлення фактичної обставини не є визначеною законом формою захисту цивільного права. Згідно п. 3 ст. 215 ЦПК України фактичні обставини, що мають значення для вирішення позову, встановлюються судом у мотивувальній частині рішення, а отже їх визначення не може бути предметом самостійної позовної вимоги. Вирішуючи позові вимоги ОСББ Наш дім, 38 в частині відшкодування матеріальної шкоди, суд приходить до наступного. Так, зі змісту наданого третьою особою розрахунку вбачається, що така шкода була заподіяна риттям котловану на прибудинковій території, знесенням допоміжних споруд будинку Б-1, будівель В, Г, Д, Е, Ж, парканів №№ 2, 3, 4, знесенням дерев (т. 1 а.с. 87-103). В той же час власником земельної ділянки, якій була заподіяна шкода шляхом риття котловану, є Територіальна громада м. Дніпропетровська в особі Дніпропетровської міської ради, і спір між останньою та відповідачами вирішений судом окремо. Також з матеріалів справи не вбачається, що ОСББ Наш дім, 38, створене у 2007 р., набуло та зареєструвало за собою право власності на багаторічні насадження або інші будівлі та споруди, ніж жилий будинок літ. А-2 по вул. К.Цеткін, 38 у м. Дніпропетровську. За викладених обставин суд вважає за необхідне у задоволенні позову ОСББ Наш дім, 38 в частині, що стосується відшкодування матеріальної шкоди відмовити. Позовні вимоги ОСББ Наш дім, 38 в частині відшкодування моральної шкоди задоволенню не підлягають, оскільки у спірних правовідносинах не вбачається наявності в третьої особи втрат, з якими чинне законодавство та судова практика, зокрема п. 3 Постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995 р. № 4 Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, повязує виникнення у юридичної особи права на відшкодування такої шкоди. Згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати у справі покладаються на сторону, проти якої ухвалене рішення, пропорційно задоволеній частині позовних вимог. При цьому судові витрати за задоволеними вимогами, від яких позивач звільнений, підлягають стягненню з відповідача в доход держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial