overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості по оплаті за житлово-комунальні послуги в сумі 1410 грн. 04 коп. станом на 01.04.2010 року. В позовній заяві позивач зазначив, що відповідач оплату не проводить, а тому утворилася сума боргу у розмірі 1410 грн. 04 коп. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, пославшись на викладені в позовній заяві обставини. Просив задовольнити позовні вимоги, стягнути суму боргу з відповідача на користь позивача. Відповідач в судове засідання не з'явився, будучи у порядку встановленому законом повідомленим про час та місце розгляду справи, про причини неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не подавав. Тому суд, враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та взаємовідносини сторін, приймаючи до уваги відсутність підстав для можливого відкладення розгляду справи,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-03 00:00:00

Позивач у квітні 2010 року звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON], Цуй Пин, [PERSON] про стягнення заборгованості з послуг газопостачання, зазначаючи, що відповідачі проживають за адресою: [INFO], є абонентами ВАТ Харківміськгаз, отримують для побутових потреб природний газ, але не здійснюють своєчасну сплату за надані послуги, внаслідок чого у відповідачів перед ВАТ Харківміськгаз утворилась заборгованість за період з 2000 року по 01.04.2007 року в сумі 351 грн. 32 коп. та за період з 01.04.2007 року по 01.04.2010 року в сумі 1219 грн. 54 коп., а загалом, за період з 2000 року по 01.04.2010 року в сумі 1570 грн. 86 коп., яку на теперішній час відповідачами не відшкодовано. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав у повному обсязі, просив суд задовольнити позовні вимоги та стягнути з відповідачів суму заборгованості за надані послуги з газопостачання за період з 2000 року по 01.04.2010 року в сумі 1570 грн. 86 коп. Відповідачі в судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ст. 68 ЖК України користувачі комунальних послуг зобовязані своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Згідно ст. 67 ЖК України, плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами, а згідно ст. 162 ЖК України плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві власності, встановлюється угодою сторін. Матеріалами справи встановлено, що відповідачі, які мешкають за адресою: [ADDRESS] і являючись абонентами ВАТ „Харківміськгаз, отримують природний газ для користування газовими приладами, але систематично нехтують обовязок щодо повної та своєчасної оплати отриманих послуг, внаслідок чого перед ВАТ „Харківміськгаз утворилася заборгованість у період з 2000 року по 01.04.2007 року в сумі 351 грн. 32 коп. та за період з 01.04.2007 року по 01.04.2010 року в сумі 1219 грн. 54 коп. У відповідності до положень ст.ст.64, 67, 68 ЖК України суд вважає за необхідне позов задовольнити. Також з відповідачів необхідно стягнути судовий збір у розмірі 1 % від суми задоволених позовних вимог, але не менш як 51 грн., в дольовому співвідношенні, на користь держави. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-03 00:00:00

21 травня 2010 року позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просила суд стягнути на її користь з відповідача заборгованість по аліментах на утримання неповноліт\-ньої доньки Аріни, в сумі 3474,93 гривень, та пеню за несвоєчасну їх сплату в сумі 4 186,35 гривень, а всього 7 661,28 гривень. В суді позивачка підтримала свої позовні вимоги частково, відмовившись від вимог в частині стягнення пені, просила суд стягнути з відповідача на її користь суму заборговано\-сті по аліментах станом на 13.05.2010 року - 3 474,93 гривень. Підтвердила факт виплати відповідачем в рахунок погашення заборгованості в травні 2010 року 200 гривень. Відповідач позовні вимоги в частині стягнення суми заборгованості 3 474,93 гривень визнав та не заперечував проти їх задоволення, просив зменшити суму заборгованості на 200 гривень, які він виплатив позивачці наприкінці травня 2010 року. Суд, вислухавши сторони та дослідивши матеріали справи, враховуючи, що визнання відповідачем позову не порушує нічиїх прав та інтересів, вважає можливим ухвалити рі\-шення про задоволення позову. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Цей обов'язок покладений рівною мірою як на матір дитини, так і на батька. За рішенням Приморського районного суду міста Маріуполя від 23 вересня 2009 року відповідач [PERSON] зобов'язаний до сплати аліментів на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки Аріни, [INFO], починаючи з 01.09.2009 року, в розмірі 1\\4 частки всіх його доходів щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Однак відповідач покладений на нього судом обов'язок належним чином не виконує, аліменти у визначеному судом розмірі не сплачує, що призвело до виникнення заборгова\-ності за період з вересня 2009 року по 13.05.2009 року в загальній сумі 3 474,93 гривень, яка підтверджена довідкою-розрахунком вих..№9\\29 від 13.05.2010 року Приморського від\-ділу ДВС Маріупольського міського управління юстиції. Однак цю суму суд зменшує на 200 гривень, оскільки сторони визнали в суді факт відшкодування цієї суми. Відповідно до ч.4 ст. 194 Сімейного кодексу України заборгованість по аліментах стя\-гується незалежно від досягнення дитиною повноліття. Таким чином, позовні вимоги є обґрунтованими та суд їх задовольняє, стягуючи з відповідача на користь позивачки суму заборгованості по аліментах на утримання доньки за період з 01.09.2009 року по 13.05.2010 року - 3 274,93 гривень (2 474,93 -200). Задовольняючи позов, враховуючи що позивачі за позовами про стягнення аліментів звільнені від сплати судових витрат, суд відповідно до ст.88 ЦПК України стягує з відпові\-дача на користь держави судовий збір в розмірі 51 гривні та збір за інформаційно-технічне забезпечення в розмірі 120 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-03 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, мотивуючи тим, що спільне життя з відповідачем не склалось, шлюбні стосунки припинені. Дітей від шлюбу не мають. Позивачка у судовому засіданні позов підтримала. Відповідач у судове засідання не зявився, представника не направив, про час і місце розгляду справи повідомлявся. За згодою позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі ст.224 ЦПК України. Сторони перебувають у шлюбі з 22.04.2009. Сторони припинили шлюбні відносини. Подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам позивачки. Примирення між сторонами неможливе. Зазначені обставини в сукупності є підставою для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-03 00:00:00

В листопаді 2009 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення із останнього заборгованості по кредитному договору в розмірі 3965,03 грн. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та подав заяву про зменшення розміру позовних вимог до 1295,72 грн. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся, про причини неявки суд не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 09.10.2007 між ВАТ ВТБ Банк та [PERSON] було укладено кредитний договір № СН1/0061, згідно умов якого відповідач отримав кредит в сумі 10000 грн., під 26 % річних за час фактичного користування кредитом щомісячно, строком до 09.04.2009. [PERSON] зобовязався повернути отриманий кредит, та сплатити проценти за користування кредитом і виконати свої зобовязання згідно договору у повному обсязі, однак, умови кредитного договору ним не виконані. Відповідно до ст.629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. Сума заборгованості за кредитом становить 1148,07 грн., заборгованість за відсотками за користування кредитом 91,14 грн., пені за несвоєчасне сплатою процентів 56,51 грн. Враховуючи наведене, суд вважає, що вимоги Відкритого акціонерного товариства ВТБ Банк підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-03 00:00:00

У листопаді 2009 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання договору та стягнення з відповідачів солідарно заборгованості за кредитним договором в сумі 3384,88 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що між позивачем та [PERSON] укладено кредитний договір, зобовязання за яким відповідачка не виконала. [PERSON] виступає поручителем за кредитним договором. Представник позивача в судове засідання не зявився, до початку судового засідання подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує, на заочний розгляд справи згоден. Відповідачі в судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлялись, про причини неявки суд не повідомили. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 21.09.2007 між позивачем та [PERSON] укладено кредитний договір № 22-206/07-ШД, згідно якого позивач надав відповідачеві кредит у сумі 3500 грн. під 0,0001 % річних з кінцевим терміном повернення до 20 вересня 2010 року. Відповідно до умов кредитного договору відповідач зобовязався сплачувати проценти за користування кредитом та повернути кредит у визначені договором терміни. Відповідачем, в порушення своїх зобовязань, визначених кредитним договором, не сплачено плату за користування кредитом у встановленому порядку. Згідно розрахунку сума заборгованості за договором становить 3384,88 грн. В забезпечення виконання кредитного договору 21.09.2007 між позивачем та [PERSON] укладено договір поруки. Відповідно до ст.629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно ст. 526, ст. 527 ЦК України, зобовязання взяті сторонами за договором повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. Ст.525 ЦК України забороняє односторонню відмову від зобовязання або односторонню зміну його умов. Відповідно до ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором. За таких обставин суд приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. З відповідачів належить солідарно стягнути суму заборгованості за кредитним договором, яка становить 3384,88 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання договору та стягнення з відповідача 21253,86 грн. боргу за кредитним договором та судових витрат по справі. Представник позивача в судове засідання не зявився, до початку судового засідання подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує, на заочний розгляд справи згоден. Відповідачі в судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлялись, про причини неявки суд не повідомили. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 26.08.2008 між сторонами укладено договір № 22-51/08-ДД згідно якого позивач надав [PERSON] в тимчасове користування кредитні ресурси шляхом відкриття на картковий рахунок позичальника відновлюваної кредитної лінії з розміром ліміту в сумі 12000 грн., з оплатою процентів за користування кредитними ресурсами в розмірі процентних ставок в строк до 25 червня 2010 року. Свої зобовязання по погашенню кредиту відповідач не виконав, заборгованість складає 21253,86 грн. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, а в ст.530 ЦК України вказується, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно полягає виконанню у цей строк(термін). Ст. 525 ЦК України забороняє односторонню відмову від зобовязання або односторонню зміну його умов. В порушення вимог закону, відповідач в односторонньому порядку відмовився від виконання договірних зобовязань, в установлені строки заборговані суми не повернув. Відповідно до ч.2 ст.651 ЦК України договір може бути розірвано за рішенням суду у разі істотного порушення договору другою стороною. Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-03 00:00:00

25.03.2010 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості по кредитному договору, укладеному між Публічним акціонерним товариством «Універсал Банк» та [PERSON], в розмірі 29321 грн. 44 коп., а також суми витрат по сплаті судового збору в розмірі 293,21 грн. та на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн., мотивуючи позов невиконанням відповідачем належним чином взятих на себе зобовязань, визначених вищевказаним кредитним договором. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Відповідач позов визнав. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що17.02.2008 року між позивачем та [PERSON] укладено кредитний договір № СL14164 про надання кредиту в сумі 20000 грн., зі сплатою 36 % річних за користування кредитними коштами, із строком повернення до 15.01.2013 року. Для надання кредитних ресурсів і обліку залишку заборгованості за наданими кредитними ресурсами Банк відкрив позичальнику позичковий рахунок на який надав відповідачу кредитні ресурси. Відповідно до умов договору позичальник зобовязувався щомісячно до 15 числа наступного за звітним місяцем, здійснювати погашення заборгованості. Відповідач належним чином не виконує умови кредитного договору, тобто порушує свої зобовязання за договором, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на день подання позовної заяви становить 29321 грн. 44 коп., в тому числі прострочена заборгованість по кредиту 3095,39 грн., сума дострокового стягнення по кредиту 15802,20 грн., за відсотками 8534,50 грн. та підвищених відсотків 1889,35 грн.. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено законом або договором, або розірвання договору, сплата неустойки. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача до [PERSON] про стягнення заборгованості по кредитному договору є обґрунтованими та підлягають задоволенню, а також стягненню з відповідача підлягають судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-03 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулась до суду з заявою, в якій просить встановити факт, що вона постійно проживала на території України , в місті Харкові, в період з березня 1990 року до 25 грудня 1991 року. В обґрунтування своїх вимог заявниця посилається на те, що народилась 30.11.1983 року в Азербайджані в м.Саатлі. В березні 1990 року вона прибула на територію України, до міста Харкова, де проживала зі своїми батьками у родичів за адресою: [ADDRESS]. На території України вона знаходилась до грудня 1991 року, а потім повернулась до Азербайджану. В 2003 році вона знову приїхала в місто Харків, де проживає постійно до теперішнього часу. Заявник має на Україні постійну реєстрацію, про що свідчить відмітка в паспорті. Встановити факт постійного проживання на території України вона може тільки через суд, а тому звернулась з заявою до суду. Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надавши до суду заяву про розгляд справи в її відсутність, просила заяву задовольнити. Представник зацікавленої особи в судове засідання не з`явився, надавши до суду заяву про розгляд справи в його відсутність, не заперечував проти задоволення заяви. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає ,що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 8 Закону України « Про громадянство України», особа, що постійно проживала на території України до 18 грудня 1991 року, що стала територією України відповідно до ст..5 Закону України « Про правонаступництво України», має право придбати громадянство України по територіальній ознаці. Судом встановлено, що [PERSON] дійсно проживала у своїх родичів з батьками в м. Харкові до 25 грудня 1991 року за адресою: [ADDRESS]. В теперішній час вона також постійно проживає на території України в м. Харкові. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні підтвердили факт постійного проживання [PERSON] на території України. Окрім цього факт постійного проживання на території України засвідчує і імміграційна віза в паспортному документі [PERSON]. Таким чином, суд вважає, що факт постійного проживання [PERSON] на території України з березня 1990 року по 25 грудня 1991 року знайшов підтвердження в судовому засіданні. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-03 00:00:00

Позивач просить задовольнити заявлені вимоги посилаючись на докази: З [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі та який з часом було розірвано. З [PERSON] позивач припинили подружні стосунки в жовтні 2003 року. У 2004 році познайомилась з [PERSON] та почали мешкати разом та позивач народила доньку [PERSON], [INFO], коли ще не оформила розірвання шлюбу, батьком якої за вимог законодавства був записаний [PERSON], який не є батьком дитини. Просить виключити з актового запису про народження дитини відомості про [PERSON], як про батька дитини. Відповідач [PERSON] надав телеграму та відповідач [PERSON] подав заяву в яких просять розглядати справу за їхньою відсутність, проти позову не заперечують. Третя особа - Відділ РАЦС по м. Первомайський Первомайського міськрайонного управління юстиції Харківської області належним чином повідомлявся про час та місце слухання справи, але до суду представник не прибув, про причини неявки суд не повідомив, тому суд вважає за можливе слухати справу за відсутність третьої особи з постановою рішення згідно наданих доказів. Позов підлягає задоволенню з таких підстав: Позивач з [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який 10 червня 2009 року було розірвано у Відділі РАЦС по м. Первомайський Первомайського міськрайонного управління юстиції Харківської області за актовим записом (а. с. 5). З [PERSON] позивач припинили подружні стосунки в жовтні 2003 року. У 2004 році познайомилась з [PERSON] та почали мешкати разом та позивач народила доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а. с. 6), коли ще не оформила розірвання шлюбу, батьком якої за вимог законодавства був записаний [PERSON], але фактично, біологічним батьком є [PERSON], проти чого останній не заперечує про що свідчить заява зареєстрована приватним нотаріусом (а. с. 10). Тобто, запис про батьківство було зроблено у відповідності до ст.122 СК України, відповідно до вимог якої дитина, яка зачата і народжена у шлюбі, походить від подружжя. Позов підлягає задоволенню, так як, між позивачем та дитиною відсутнє кровне споріднення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-03 00:00:00

19.05.2010 року позивач звернулася до суду з даним позовом та на підтвердження своїх вимог вона пояснила, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 2001 року по 2009 рік. За період перебування в шлюбі з відповідачем у неї народилася дитина, син [PERSON], [INFO], який проживає з нею та перебуває на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги не надає. Просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини усіх видів його доходу до досягнення нею повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач в судовому засіданні свої вимоги підтримала. Відповідач позов визнав повністю. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Суд досліджуючи матеріали справи, вислухавши пояснення сторін вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про народження [PERSON] /а. с.4/ в графі відомості про батька значить відповідач [PERSON] Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Ч. 2 ст. 181 СК України передбачає, що за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) в натуральній формі. Як вбачається із матеріалів справи та з пояснень сторін, відповідач не надає позивачці матеріальної допомоги на утримання дитини. При недосягненні угоди про сплату аліментів, кошти на утримання дітей стягуються в судовому порядку в частці від заробітку або доходу з урахуванням стану здоровя і матеріального становища дітей та платника аліментів та інших обставин, які мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього кодексу. Отже відповідач зобовязаний сплачувати кошти на утримання неповнолітньої дитини до досягнення нею повноліття і відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину слід стягувати від дня предявлення позову. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України, згідно ч.4 якої у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Тому на підставі викладеного,

Outcome: approved