Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-08 00:00:00

7 листопада 2008 року позивач [PERSON] звернувся з позовом до відповідачів [PERSON] газети «Коло» приватне підприємство Рекламно-інформаційна компанія «Життя і діло» , [PERSON], [PERSON] про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди. Мотивуючи свій позов тим, що 25 вересня 2008 року редакцією газети твоєї родини «Коло» №39 (327) на 7 аркуші надруковано статтю «Стоматкабінет загрожує будинку пенсіонерів», яка не відповідає дійсності, принижує його честь, гідність та ганьбить ділову репутацію. Авторами даної статті є [PERSON] та [PERSON]. Вважає, що вказана стаття, а саме поширення вказаних неправдивих відомостей дискредитує спосіб ведення його господарської діяльності, у зв»язку із чим зменшується вартість нематеріальних активів, підривається довіра до нього як до лікаря та завдаються суттєві моральні страждання. Позивач вважає, що журналісти свідомо надали завідомо недостовірну інформацію, чим ввели в оману своїх читачів, так як мова в публікації ведеться про так званий «будинок пенсіонерів» за адресою 25- б, (тобто фото за №1), підсиливши інформацію плітками з вуст [PERSON] про другий поверх та логічно розташували вигідну для них (нібито роботи ведуться повним ходом), фото №2, на якому зображено зовсім інший будинок, буд.№25-а. Журналістами крім порушень принципів інформаційних відносин, порушені права приватної власності, що було виражено в незаконному вторгненні до приватного володіння позивача, де робились фотознімки. В наступному випуску газети №40 (328) від 2-8 жовтня 2008 року опубліковано ще одну статті під назвою «На публікацію про стоматкабінет відреагували», автором якої є [PERSON]. Позивач вважає, що із викладених у цій статті обставин випливає, що він якимось чином є причетним до того, що у пана Григор»єва розбили вікно «відразу після виходу статті у газеті «Коло» вночі розбили вікно В»ячеславу Григор»єву, одному із свідків у публікації. Відповідачами в оскаржуваних статтях газети висвітлено, як вважає позивач, не лише як не добропорядного громадянина та підприємця, який постійно порушує діюче законодавство, заважає спокійно жити пенсіонерам, а як хуліган, котрий б»е вночі вікна. Відповідачами опубліковано відомості, які не відповідають дійсності, ганьблять його честь та гідність, принижують ділову репутацію. В результаті опублікування недостовірної інформації у деяких пацієнтів виникла до нього недовіра, родичі та знайомі змучують запитаннями, ділові стосунки з колегами погіршились. Як наслідок - зменшення нематеріальних активів, зниження довіри до позивача, як до лікаря, погіршення стану здоров»я та пригнічення душевного стану . Розмір моральної шкоди він оцінює в 50000 гри. Просив суд зобов»язати відповідача опублікувати в газеті твоєї родини «Коло» спростування відомостей поширених у статті «Стоматкабінет загрожує будинку пенсіонерів від 25.09.2008 року №39 (№»?) із вибаченнями. Зобов»язати відповідача опублікувати в газеті твоєї родини «Коло» спростування відомостей поширених у статті «На публікацію про стоматкабінет відреагували» від 2-8 жовтня 2008 року №40 (328) із вибаченнями. Стягнути з відповідача солідарно на його користь моральну шкоду у розмірі 50000 грн. Судові витрати покласти на відповідача. 28 травня 2010 року позивач [PERSON] звернувся до суду з доповненнями до позовної заяви до відповідачів [PERSON] газети «Коло» приватне підприємство рекламно-інформаційна компанія «Життя і діло». Просив суд прийняти дані доповнення до первісного позову. Визнати недостовірними відомості, поширені відповідачем:1/ в статті «Стоматкабінет загрожує будинку пенсіонерів» в газеті «Коло» від 25.09.2008 року №39 (327): пенсіонери [PERSON] та [PERSON] проживають в будинку, який є їх власністю - в будинку №25-6 по вул.Р.Люксембург у м.Полтаві, який руйнується внаслідок реконструкції будинку №25-а по вул.Р.Люксембург у м.Полтаві; посилання на існуючі конфлікти між ним. [PERSON] та В»ячеславом Григор»євим; посилання на відсутність у нього, [PERSON], дозволів на проведення будівельних робіт. 2/ в статті «На публікацію про стоматкабінет відреагували» в газеті «Коло» від 2-8 жовтня 2008 року №40 (328): посилання на його причетність до того, що у пана Григор»єва розбили вікно; використання фрази «коли ми прийшли в імпровізований стоматкабінет, то застали там шість чоловік у білих халатах», «як можна там працювати з такою бригадою медиків? Тим більше якщо вони не зареєстровані у податковій інспекції». Зобов»язати редакцію газети «Коло» Приватне підприємство Рекламно-інформаційна компанія «Життя і діло» спростувати вказані відомості та принести вибачення шляхом публікації в газеті в місячний термін з дня набрання рішенням суду законної сили. Стягнути з відповідачів солідарно на його користь у відшкодуванняморальної шкоди 50000 грн. Стягнути з відповідачів солідарно на його користь судові витрати. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов та доповнення до позовної заяви підтримав, поклавшись на викладені в них обставини. Просив позов та доповнення до позовної заяви задовольнити. Представник Приватного підприємства Рекламно-інформаційної компанії «Життя і діло» [PERSON] з позовом не згодна. Вважає позов та доповнення до позовної заяви необгрунтованими. Просила в задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовити за безпідставністю. Представник Приватного підприємства Рекламно-інформаційної компанії «Життя і діло» [PERSON] з позовними вимогами [PERSON] не згодна. Просила суд в задоволенні позовних вимог позивача відмовити. Адвокат [PERSON] заперечує проти позовних вимог [PERSON] Вважає позовні вимоги такими, що суперечать чинному законодавству України. Відповідачі [PERSON], [PERSON] з позовними вимогами позивача не згодні. Вважають, що статті опубліковані в газеті твоєї родини «Коло» відображають дійсні обставини, не суперечать чинному законодавству України і тому просили в задоволенні позовних вимог відмовити за безпідставністю. Суд, заслухавши сторони, допитавши свідків, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що позивач [PERSON] відповідно до Свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця від 01.09.2000 року є фізичною особою-підприємцем (а.с. 11). На підставі Свідоцтва про сплату єдиного податку від 11 грудня 2007 року (а.с. 12) [PERSON] зареєстрований в Державній податковій інспекції м.Полтава, як платник єдиного податку за вид діяльності 85.13 стоматологічні послуги. [PERSON] надана Ліцензія Міністерства охорони здоров»я України від 29.12.2004 року №183 (а.с.13) на здійснення медичної практики в області ортопедичної стоматології. На підставі договору дарування від 03.12.2001 року (а.с.17) [PERSON] належить квартира №3 в будинку під літ.Б-2, що знаходиться в м.Полтаві, вул.Р.Люксембург, буд.№25 «А» (двадцять п»ять «А» нова адреса, стара адреса вул.Р.Люксембург, 25 та в цілому складається: тамбур 1 площею 0,60 кв.м, коридор 2 площею 2,10 кв.м, кімната жила 3 площею 16,60 кв.м, передня 4 площею 4,10 кв.м„ кухня 5 площею 9,00 кв.м, кладова 6 площею 0,80 кв.м, жилою площею 16,60 кв.м. Технічний паспорт на квартиру [ADDRESS] (а.с.14-16) оформлено на [PERSON]. Відповідно до договору дарування від 20.08.2003 року (а.с.19а) [PERSON] належить квартира №10, що знаходиться в будинку літ.»Б-2» в місті Полтаві по вул.Р.Люксембург, буд.№25 «а» (стара адреса: [ADDRESS]/2) та в цілому складається з: кухні 1 - площею 5,70 кв.м, кімнати жилої 2 - площею 17,80 кв.м, жилою площею 17,80 кв.м. Технічний паспорт на квартиру [ADDRESS] (а.с. 18-19) оформлено на [PERSON]. Згідно з договором купівлі-продажу від 20.02.2008 року (а.с.22) [PERSON] належить квартира №7, що знаходиться в місті Полтаві по вул.Р.Люксембург, буд.№25 в будинку літ. В-1, яка складається в цілому з: кухні 2 площею 8,8 кв.м, кімната 3 площею 16,7 кв.м, сіней 3 площею 6,8 кв.м. Загальна площа квартири 32, 3 кв.м, житлова площа 16,7 кв.м. Технічний паспорт (а.с.20-21) оформлено на [PERSON]. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] займають квартиру [ADDRESS]. В травні 2008 року позивач [PERSON] замовив у Державного підприємства «НДІ проектреконструкція» Полтавський філіал Технічний висновок на квартиру №7 житлового будинку №25 по вул.Р.Люксембург в м.Полтава (а.с.26-30). Мета обстеження визначити технічний стан квартири №7. Відповідність санітарно-технічним вимогам експлуатації. Надати пропозиції по переплануванню квартири. Згідно Технічного висновку на квартиру №7 житлового будинку №25 по вул.Р.Люксембург в м.Полтава стан основних конструкцій «незадовільний». Планувальні вимоги, теплотехнічні показники зовнішніх огороджувальних конструкцій, показники висот приміщень квартири не відповідають діючим нормам. Рекомендації даного Висновку: облицювати зовнішні стіни цеглою з підсиленням фундаментів та простінків. Виконати перепланування квартири згідно пропозицій з доведенням висоти приміщень до вказаних відміток з частковою заміною існуючих конструкцій. 10 червня 2008 року позивач звернувся до начальника ГЖЕД №3 [PERSON] з заявою (а.с.37), в якій просив надати йому дозвіл на благоустрій (реконструкція, укріплення фундаменту) підвалу за адресою: вул.Р.Люксембург, 25 а. Начальник ГЖЕД №3 [PERSON] не заперечував проти здійснення благоустрій) підвалу за вищевказаною адресою. Управління з питань містобудування та архітектури виконавчого комітету Полтавської міської ради від 01.07.2008 року за №01-1017/4685 (а.с.31) повідомило позивача, що розглянувши звернення, враховуючи погодження ГЖЕД №3 та технічний висновок розроблений ДП «НДІ проект реконструкція», управління з питань містобудування та архітектури немає заперечень проти реконструкції квартири №7 в будинку по вул.Р.Люксембург, 25, при умові згоди мешканців будинку (суміжних квартир), виготовленні проектної документації, узгодження її з відповідними службами і управліннями, оформленні дозвільних документів згідно з чинним законодавством. Мешканці будинку [PERSON] квартира №8, [PERSON] квартира №5, [PERSON] квартира №1, [PERSON] квартира №2 (а.с.38-39) не заперечували проти реконструкції частини будинку, яка знаходиться за адресою: м.Полтава. [ADDRESS]. Відповідно до наданих дозволів на проведення реконструкції квартири [ADDRESS], позивач почав здійснювати відповідну реконструкцію вищевказаної квартири. 25 вересня 2008 року редакцією газети твоя родина «Коло» в №39 (327) на 7 аркуші була надрукована стаття «Стоматкабінет загрожує будинку пенсіонерів» (а.с.6-7). Суд, враховуючи всі зібрані по справі докази, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що надрукована в газеті твоєї родини «Коло» в №39 (327) на 7 аркуші стаття «Стоматкабінет загрожує будинку пенсіонерів», а саме викладені в ній відомості не відповідають дійсності, принижують честь, гідність та ділову репутацію [PERSON]. З назви та тексту даної статті не зрозуміло, чим саме стоматкабінет, який знаходиться за адресою: м.Полтава, вул.Р.Люксембург, 25а загрожує будинку пенсіонерів, який знаходиться за адресою: м.Полтава, вул.Р.Люксембург, буд.№25, квартира№5. В судовому засіданні встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 20.02.2008 року (а.с.22) [PERSON] належить квартира №7, що знаходиться в місті Полтаві по вул.Р.Люксембург, буд.№25 в будинку літ. В-1. Квартиру №5, що знаходиться в місті Полтаві по вул.Р.Люксембург, буд.№25 в будинку літ. В-1 займає подружжя [PERSON] та [PERSON]. В статті, зокрема, зазначено, що «Другу половину цієї будівлі по вулиці Рози Люксембург, 25 викупив і почав реконструювати лікар-стоматолог. який уже має поряд стоматологічний кабінет». Але в статті не наводяться дані, як саме лікар-стоматолог почав реконструювати другу половину цієї будівлі, які будівельні роботи він проводив, які будівельні матеріали завозив для проведення реконструкції. В статті вказано, що «Як стверджують жителі прилеглих будинків та родина пенсіонерів, дозволів ні на будівництво, ні на реконструкцію у громадянина [PERSON] (власне, того самого стоматолога) немає». В статті не вказано, які саме жителі прилеглих будинків стверджують, що дозволів ні на будівництво, ні на реконструкцію у позивача немає. Як авторами статті визначені ці прилеглі будинки, чому не зазначені прізвища, ім»я та по-батькові цих людей, які мають точні дані, що дозволів ні на будівництво, ні на реконструкцію у [PERSON] немає, а йде лише посилання на родину пенсіонерів. В статті не зазначено звідки родині пенсіонерів відомо, що відсутні дані дозволи. Є голослівним і наступний вислів у статті «Будинок просто не витримає ніяких робіт, йому вже більше ста років». При написанні статті автори не з»ясували, яку освіту має родина пенсіонерів, щоб стверджувати, чи витримає будинок, які-небудь будівельні роботи чи ні. Чим підтверджуються документально слова пенсіонерів, що будинок просто не витримає ніяких будівельних робіт. Ними була проведена експертиза конструктивних елементів будинку, є висновок спеціалістів, що від проведення будівельних робіт, будинок буде зруйновано. Навпаки, згідно Технічного висновку на квартиру №7 житлового будинку №25 по вул.Р.Люксембург в м.Полтава встановлено, що стан основних конструкцій незадовільний. Рекомендовано облицювати зовнішні стіни цеглою з підсиленням фундаментів та простінків. Заперечення пенсіонерів [PERSON] та [PERSON] грунтуються на припущеннях щодо можливої руйнації їх частини будинку внаслідок проведення позивачем тих будівельних робіт, обсяг яких визначено в технічному висновку та в проекті реконструкції його частини будинку. Не повністю з»ясували обставини сімейного життя [PERSON] та [PERSON] автори статті і їх твердження у статті є не точними, а саме в вислові: «Сподівалися спокійно дожити тут своє життя. Дітей не маємо, допомоги чекати нам нізвідки». Але позивач ніяким чином не позбавляє пенсіонерів проживати в [INFO]. В судовому засідання встановлено, що пенсіонери з власної волі не проживають у своїй квартирі, що підтвердили свідки. Посилання на те, що у пенсіонерів немає дітей також не відповідає дійсності. Оскільки встановлено, що у [PERSON] дійсно дітей немає, а от [PERSON] має трьох доньок, які й повинні опікуватись батьком, надавати йому матеріальну та моральну допомогу. «Будівництво ведеться повним ходом, дозволів на це у пана [PERSON], наскільки мені відомо, немає, - говорить [PERSON], мешканка будинку, в якому лікар і тримає свій стоматологічний кабінет». Не зрозуміло чому автори статті не з»ясували у [PERSON], що вона мала на увазі, коли стверджувала, шо будівництво ведеться повним ходом і чому їй повинно бути відомо чи є дозволи на це будівництво у позивача. В статті взагалі не зазначено, які саме будівельні роботи проводив позивач у своїй квартирі [ADDRESS]. І чому проведення ремонтних робіт в квартирі повинно бути поставлено в залежність від згоди на їх проведення сусідів [PERSON] та [PERSON] Апеляційний суд Полтавської області від 30.09.2009 року, який переглядав рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 05.06.2009 року по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] про усунення перешкод у користуванні власністю, прийшов до висновку, що вимоги щодо покладення на відповідачів зобов»язання надати згоду на реконструкцію суміжного жилого приміщення не грунтується на вимогах закону, тому задоволенню не підлягають. Для відновлення права позивача на проведення реконструкції придбаної ним частини будинку достатньо визнати відмову у наданні такої згоди мешканців суміжної квартири №5 [PERSON] та [PERSON] неправомірною. Частиною 2 статті 383 ЦК України передбачено, що власник квартири (а [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]) може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, надані йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку. Є образливим вислів «в якому лікар і тримає свій стоматологічний кабінет».Судом оцінюються критично посилання авторів статті [PERSON] і [PERSON]. шо це пряма мова, за яку вони, як автори статті, не несуть відповідальність і це, зокрема, думка [PERSON]. Не зрозумілим з цієї прямої мови [PERSON] є і те, де саме йде будівництво повним ходом в будинку, де вона проживає та знаходиться стоматологічний кабінет, чи в будинку пенсіонерів [PERSON] та [PERSON]: В. Не відповідає дійсності і наступна фраза авторів цієї статті «Страшно, що скоро зима і родина пенсіонерів може залишитися просто неба. Цей лікар говорив, що збирається надбудувати ще й другий поверх, цього будинок точно не витримає. Люди збентежені новим небажаним сусідом». Не зрозуміло чому [PERSON] і з нею разом автори цієї статті вирішили, що родина пенсіонерів може залишитися просто неба. Адже у них є своя квартира, де вони, до речі, не проживають з власної волі. Авторами статті не перевірено і інший вислів [PERSON], що лікар збирається надбудувати ще й другий поверх. Звідки у [PERSON] ці відомості про добудову другого поверх\., чи підтверджено це документально, чи надавалися йому дозволи відповідними органами на будівництво другого поверху. «Цього будинок точно не витримає». [PERSON] є будівельником за фахом, спеціалістом в галузі архітектури, щоб стверджувати, що витримає будинок, а що ні. Автори статті, посилаючись на думку [PERSON], самі не перевірили на скільки точними є її твердження у відповідних спеціалістів, експертів в галузі будівництва. «[PERSON], збентежені новим небажаним сусідством». Не перевірили автори статті і цей вислів [PERSON], які саме люди збентежені новим сусідством і чому воно небажане. «У цьому дворі все більше мешканців не задоволені діями нового сусіда». Зі вказаної статті вбачається, шо діями нового сусіда незадоволені три особи [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. «[PERSON] скаржиться, що суміжна стіна вже почала руйнуватися». Авторами статті не перевірено, на чом саме грунтуються скарги [PERSON]. Фактично її скарги грунтуються на припущеннях щодо можливої руйнації їх частини будинку внаслідок проведення позивачем тих будівельних робіт, обсяг яких визначено в технічному висновку та в проекті реконструкції частини будинку [PERSON] «Стоматолог стверджує, що має всі необхідні дозволи на проведення даних робіт». Даний заголовок в розділі статті викладено в іронічній формі, тоді як авторами статті не з»ясовано, на які саме роботи має дозвіл [PERSON] Хоча позивач намагався роз»яснити авторам даної статті, що має дозвіл і це підтверджується матеріалами справи (а.с.26-31. 34-39) на проведення реконструкції належної позивачу частини будинку, на реконструкцію, укріплення фундаменту. Позивачем було виготовлено проект реконструкції належної йому частини житлового будинку згідно до технічного висновку. «А дозволів на будівництво та реконструкцію справді немає». «...А дозвільні документи на реконструкцію квартири відсутні». В судовому засіданні встановлено і це не суперечить зібраним по справі матеріалам та доказам, поясненням позивача, що дозвільні документи на будівництво та реконструкцію квартири, [PERSON] не отримував, оскільки в Управління з питань містобудування та архітектури з цього приводу не звертався, що підтверджується листом Управління з питань містобудування та архітектури виконавчого комітету Полтавської міської ради від 28.08.2008 року за №01-10-21/493 (а.с.67). в якому зазначено, що [PERSON] власник квартири [ADDRESS], враховуючи погодження ГЖЕД №3 та технічний висновок ДП «НДІ проект реконструкція» виконав зовнішні роботи по підсиленню фундаменту та укріпленню цокольної частини будинку. Дозвільні документи на реконструкцію квартири відсутні. Даний лист в статті та пояснення позивача в судовому засіданні, підтверджує [PERSON], начальник Управління з питань містобудування та архітектури, стверджуючи, що «Від нашого управління громадянин [PERSON] дозволу на реконструкцію не отримував». «Дозволів на будівництво та реконструкцію частини будинку по вулиці Рози Люксембург Анатолію Швецю ми не надавали, - говорить [PERSON]». Але дане твердження [PERSON], заступника начальника інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Полтавській області не суперечить зібраним по справі доказам та поясненням самого позивача, що дозволи на будівництво та реконструкцію квартири [ADDRESS] в Інспекції державного архітектурно- будівельного контролю у Полтавській області він не отримував. Дане пояснення позивача підтверджується листом Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Полтавській області від 13.08.2008 року за №01-13/139-м (а.с.68), в якому вказано, що на момент перевірки забудовником велись роботи по реконструкції входу в підвал будинку по вул.Р.Люксембург, 25а. На вимогу інспекції [PERSON] надані наступні документи: погодження Управління з питань містобудування та архітектури на реконструкцію квартири [ADDRESS]; згода мешканців квартир №1, 2, 5, 8 цього житлового будинку та ГЖЕД №3. Дозволу інспекції ДАБК у Полтавській області на вищезазначені роботи не надавались. «Подібний конфлікт не перший». «...Це не перший такий випадок за участю стоматолога». 1 справді, до журналістів звернувся В»ячеслав Григор»єв, житель будинку по вулиці Фрунзе, 110, який приніс із собою цілу папку паперів. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 року №1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини. «Справа вже три роки у суді й не розглядається з невідомих причин, - говорить В»ячеслав Олександрович». В статті відсутні відомості, яка саме справа не розглядається три роки і чому про дану справу повинно бути відомо Грир»єву В.О., яке він має до неї відношення. Чи він сторона по справі, чи він зацікавлена особа - невідомо. В матеріалах справи є рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 27.06.2007 року за позовом [PERSON] до Територіальної громади в особі Полтавської міської ради про визнання права власності на самочинне будівництво. Даним рішенням позовні вимоги [PERSON] задоволено. Але в даному рішенні пан Григор»єв В.О. не є стороною по справі і ніякого відношення до цієї справи немає. «Є офіційні документи, які підтверджують відсутність будь-яких дозволів на подібні роботи у пана [PERSON], що створюють великі проблеми мешканцям будинку». Але позивач не заперечує, що у нього відсутні документи на будівництво та реконструкцію квартири [ADDRESS], оскільки до відповідних органів він за дозволами на проведення будівельних робіт та реконструкції квартири не звертався, а провів лише укріплення фундаменту будинку з дозволу ГЖЕД №3, мешканців будинку та Управління з питань містобудування та архітектури виконавчого комітету Полтавської міської ради. Які проблеми позивач створює мешканцям будинку і чому ці проблеми поставлені в залежність від того, чи будуть взяті ним дозволи на будівництво та реконструкцію квартири [ADDRESS], авторами статті також не зазначено. Не відповідає дійсності та суперечить дійсним обставинам справи стаття «На публікацію про стоматкабінет відреагували» від 02-08.10.2008 року №40 (328). З назви статті взагалі не зрозуміло хто повинен був відреагувати на дану статтю. Є не зрозумілим і розділ у статті «У минулому номері газети був опублікований матеріал про будівництво стоматологічного кабінету». Але в статті «Стоматкабінет загрожує будинку пенсіонерів» мова йшла не про стоматкабінет, а проте, що у позивача відсутні дозвільні документи відповідних державних органів на будівництво та реконструкцію квартири [ADDRESS] і проте, що пенсіонерам [PERSON] та [PERSON] загрожує обвал суміжної стіни. Про будівництво стоматологічного кабінету в статті взагалі не йшлося. Отже, дане твердження автора статті не відповідає дійсності. «Дозволу на реконструкцію та будівництво в чоловіка немає». «У цьому ж дворі підприємець перебудовує ще одне приміщення». Дані твердження автора статті не відповідають дійсності, встановленим обставинам у справі, оскільки судом було встановлено, чого і не заперечував сам позивач, що дозволу на реконструкцію та будівництво квартири [ADDRESS] у відповідних державних органах він не отримував і ці державні органи відповідно дозволи йому не видавали. Є хибними твердження автора статті, що «За цією адресою [PERSON] також без відповідних дозволів проводить будівельні роботи, які заважають усім мешканцям». Але судом встановлено, що в провадженні Октябрського районного суду м.Полтави знаходилась цивільна справа за позовом [PERSON] до Територіальної громади в особі Полтавської міської ради про визнання права власності на самочинне будівництво. Даним рішенням від 27.06.2007 року позовні вимоги [PERSON] задоволено. В мотивувальній частині даного рішення зазначено, що згідно висновку експерта №102-5 від 16.11.2005 року добудова до квартири [ADDRESS] є незавершеною і будується відповідно до проекту на реконструкцію даної квартири, розробленого ТОВ «Центр екологічної безпеки». Проходження підземних мереж водопостачання та каналізації визначено умовами виконання робіт та погоджено з ОП «Полтававодоканал», Проходження газової мережі погоджено з ВАТ «Полтавагаз». Сусіди [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] не заперечували проти будівництва балкону. Також судом було встановлено, що будівництво вищевказаного балкону було проведено позивачем з метою покращення житлових умов, але без належного дозволу органу місцевого самоврядування, що і змусило [PERSON] звернутись до суду з вищевказаним позовом. «Будівельні роботи, які заважають усім мешканцям». Але з даного твердження не зрозуміло, яке відношення всі мешканці будинку мають до даного балкону і чим всім мешканцям будинку №110 по вул.Фрунзе в м.Полтаві він заважає. «В»ячеслав Григор»єв показує забудову, через яку мешканці судяться вже три роки». Але в статті відсутня конкретика хто з мешканців будинку судиться три роки через добудову в будинку № 110 по вул.Фрунзе в м.Полтаві. Отже, автор статті не перевірив дані відомості про мешканців будинку, які судяться три роки і виклав їх неточно, недостовірно, поклавшись на твердження В»ячеслава Григор»єва. «Коли ми прийшли у цей імпровізований стоматкабінет, то застали там шість чоловік у білих халатах, - говорить [PERSON], член Громадської колегії при міськвиконкомі. - Приміщення не переведене з житлового не в житлове. Як можна там працювати з такою бригадою медиків? Тим більше, якщо вони не зареєстровані у податковій інспекції. Звісно, люди у білих халатах відразу демонстративно перевдяглися і покинули приміщення, що належить згаданому підприємцю». Вислів «імпровізований стоматкабінет» викладений у принизливій формі, що принижує гідність, честь, ставить під сумнів ділову репутацію [PERSON], оскільки під діловою репутацією фізичної особи відповідно до пункту 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 року №1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов»язків. В судовому засіданні встановлено, що твердження [PERSON] не знайшли свого підтвердження, оскільки лікарі, які працювали у приватного підприємця [PERSON] зареєстровані в податковій інспекції (а.с.63-64). Сам позивач має дозволи та ліценцію щоб працювати та займатися медичною практикою, а саме ортопедичною стоматологією (а.с.13). «За збігом обставин. Відразу після виходу статті у газеті «Коло» вночі розбили вікно В»ячеславу Григор»єву, одному зі свідків у публікації. Пан В»ячеслав проживає на другому поверсі по вулиці Фрунзе, ПО. О 3.30 годині 26 вересня хтось розбив вікно величезною каменюкою, яка потрапила на постіль». «Камінь влетів уночі у квартиру свідка публікації прямо на ліжко господаря». З цих висловів автора статті можна зробити висновок, що саме позивач кинув камінь уночі у квартиру свідка публікації прямо на ліжко господарів Григор»єв. Але стаття не повинна грунтуватися на припущеннях. Отже, суд приходить до висновку, що викладена в статтях інформація є недостовірною, є фактичним твердження про обставини, які викладені у цих статтях і не відповідає дійсності. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Судом оцінюються критично пояснення авторів статей, що у даних статтях викладені оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які є вираженням суб»єктивної думки і поглядів і не можуть бути предметом судового розгляду. Але в даних статтях авторами викладені фактичні твердження - відсутність у позивача дозвільної документації на будівництво та реконструкцію квартири на №7 в будинку №25 по вул.Р.Люксембург в м.Полтаві. Ними встановлюється і доводиться факт відсутності даних документів, хоча ці обставини не заперечуються позивачем. Не приймаються судом до уваги твердження відповідачів, що інформація викладена у статтях, отримана з офіційних джерел (інформація органів державної влади, органів місцевого самоврядування), проте, що автори статей не зобов»язані перевіряти її достовірність та не несуть відповідальності в разі її спростування. Але інформація отримана відповідачами з офіційних джерел не є недостовірною, не суперечить дійсним обставинам справи і тому спростовуватись не повинна. Частиною 1 статті 28 Конституції України встановлено, що кожен має право на повагу до його гідності. Частиною 1 статті 277 ЦК України передбачено, що фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та членів її сім»ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Вважається, що негативна інформація, поширена про особу, є недостовірною. Частиною 6 статті 277 ЦК України визначено, що фізична особа, особисті немайнові права якої порушено у друкованих або інших засобах масової інформації, має право на відповідь, а також на спростування недостовірної інформації у тому ж засобі масової інформації в порядку встановленому законом. Спростування недостовірної інформації здійснюється незалежно від вини особи, яка її поширила. Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена. Суд, задовольняючи позовні вимоги позивача в частині спростування відомостей поширених у статтях визнання «Стоматкабінет загрожує будинку пенсіонерів» від 25.09.2008 року №39 (327), «На публікацію про стоматкабінет відреагували» від 02-08.10.2008 року №40 (328) та визнання їх недостовірними, приходить до висновку, що позивачу відповідно до статті 280 ЦК України завдано моральну шкоду, яку відповідачі повинні відшкодувати позивачу. При визначенні розміру моральної шкоди суд виходить із засад справедливості, добросовісності та розумності. При цьому визначений розмір грошового відшкодування має бути спів мірний із заподіяною шкодою і не повинен призводити до припинення діяльності засобів масової інформації чи іншого обмеження свободи їх діяльності. Тому суд приходить до висновку, що з відповідачів [PERSON] газети «Коло» приватне підприємство Рекламно-інформаційна компанія «Життя і діло», [PERSON], [PERSON] необхідно стягнути на користь [PERSON] 1500 грн. на відшкодування моральної шкоди солідарно. Судові витрати також необхідно покласти на відповідачів відповідно до статті 88 ЦПК України. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial