Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-27 00:00:00

17 травня 2010 року [PERSON] звернувся до суду в своїх інтересах та інтересах [PERSON] з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], Чернігівської міської ради, третя особа [PERSON] біржа «Українська» про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності, мотивуючи свої вимоги тим, що 19 березня 1999 року між [PERSON], [PERSON] , [PERSON] та [PERSON], [PERSON] та [PERSON] була укладена угода купівлі-продажу квартири [ADDRESS], яка була зареєстрована Чернігівською філією [PERSON] біржі «Українська». Ця угода була зареєстрована в КП «ЧМБТІ» 22 березня 1999 року та видано реєстраційне посвідчення, технічний паспорт де зазначено, що власниками квартири є [PERSON], [PERSON], [PERSON] в рівних частинах кожний. Після укладення угоди позивач з батьками поселились в вищевказаній квартирі, постійно користувались нею, сплачували комунальні платежі, були укладені договори з обслуговуючими організаціями на надання комунальних послуг. Позивач з батьком користується цією квартирою і в даний час. Протягом 11 років право позивача на квартиру № 4 по вул. Щорса. № 21-а ніхто не оспорював. 06 лютого 2008 року [PERSON] померла. Після її смерті залишилась спадщина у вигляді грошових вкладів та 1/3 частини квартири [ADDRESS]. Спадкоємцями після смерті [PERSON] є [PERSON], та [PERSON] 12 серпня 2008 року державним нотаріусом Другої Чернігівської нотаріальної контори позивачам були видані свідоцтва про право на спадщину за законом на грошові вклади, а у видачі свідоцтва про право на спадщину на частину квартири було відмовлено, оскільки угода купівлі-продажу не була посвідчена нотаріально. Позивач вважає, що угода купівлі-продажу квартири, яка була укладена між сторонами, є дійсною, на момент її укладання було можливо зареєструвати її на товарній біржі. Оскільки вирішити ці питання в позасудовому порядку неможливо, позивачі змушені звернутись з позовом до суду, як в своїх інтересах так і в інтересах батька [PERSON], який визнаний недієздатним та рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 21 березня 2008 року [PERSON]. призначений його опікуном. Звертаючись до суду позивачі просять визнати дійсною угоду купівлі-продажу квартири [ADDRESS] від 19 березня 1999 року, зареєстровану Чернігівською філією [PERSON] біржі «Українська», укладену між [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування після смерті [PERSON] на 1/6 частину квартири [ADDRESS]. Визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування після смерті [PERSON] на 1/6 частину квартири [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач-представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав, послався на обставини викладені в позовній заяві. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], представник відповідача [PERSON] біржа «Українська» та представник третьої особи в судове засідання не зявились. Про місце та час розгляду справи були повідомлені у встановленому порядку. Про причини неявки суд не повідомили. Суд вважає за можливе відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України розглядати справу на підставі наявних доказів у справі у відсутність відповідачів та представника третьої особи, ухвалити рішення, за згоди позивача при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивача-представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав. Судом встановлено, що 19 березня 1999 року між [PERSON], [PERSON] , [PERSON] та [PERSON], [PERSON] та [PERSON] була укладена угода купівлі-продажу квартири [ADDRESS], яка була зареєстрована Чернігівською філією [PERSON] біржі «Українська» (а.с. 7). Зазначена угода була зареєстрована в КП «ЧМБТІ» 22 березня 1999 року та видано реєстраційне посвідчення, технічний паспорт де зазначено, що власниками квартири є [PERSON], [PERSON], [PERSON] в рівних частинах кожний (а.с. 8, 19-20). Після укладення угоди позивач з батьками поселились в вищевказаній квартирі, постійно користувались нею, сплачували комунальні платежі, були укладені договори з обслуговуючими організаціями на надання комунальних послуг (а.с. 17-18). 06 лютого 2008 року [PERSON] померла (а.с. 9). Після її смерті залишилась спадщина у вигляді грошових вкладів та 1/3 частини квартири [ADDRESS]. Спадкоємцями після смерті [PERSON] є [PERSON], та [PERSON] 12 серпня 2008 року державним нотаріусом Другої Чернігівської нотаріальної контори позивачам були видані свідоцтва про право на спадщину за законом на грошові вклади, а у видачі свідоцтва про право на спадщину на частину квартири було відмовлено, оскільки угода купівлі-продажу не була посвідчена нотаріально (а.с. 10-11). З 08 квітня 1999 р. [PERSON] прописаний та проживає в зазначеній квартирі, про що свідчить довідка з ЖЕКу (а.с. 15). Відповідно до ст.ст.8, 9, 15 Закону України „Про товарну біржу", членами товарної біржі є прийняті до її складу згідно із статутом біржі вітчизняні та іноземні юридичні і фізичні особи. Член товарної біржі має право здійснювати біржові операції на біржі. Водночас, біржовою операцією визнається угода, якщо вона являє собою купівлю-продаж товарів, допущених до обігу на товарній біржі. Угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню і вважається укладеними з моменту її реєстрації на біржі. Відповідно до ст.655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона передає або зобов'язується передати майно у власність другій стороні, а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Стаття 657 ЦК України передбачає, що договір купівлі-продажу, зокрема, квартири або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Відповідно до ч. 3 ст. 334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Частиною 2 статті 220 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним, тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку за необхідне визнати дійсною угоду купівлі-продажу квартири [ADDRESS] від 19 березня 1999 року, зареєстровану Чернігівською філією [PERSON] біржі «Українська», укладену між [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування після смерті [PERSON] на 1/6 частину квартири [ADDRESS]. Визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування після смерті [PERSON] на 1/6 частину квартири [ADDRESS].

Outcome: approved