Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-29 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 2квітня 1996 року в Одеській товарної біржі між сторонами був укладений договір купівлі-продажу № 13491 та зареєстрований у «Журналі реєстрації біржових угод 3нерухомістю» відповідно до якого відповідачі продали, а вона купила квартиру [ADDRESS]. Після отримання грошей відповідачі уклали угоду та на виконання її умов передали позивачці квартиру та ключі від неї. Позивачка вселилась в квартиру та своє право власності на це нерухоме майно зареєструвала в КП «ОМБТІ та РОН». Відповідачі будь-які претензії щодо виконання договору купівлі-продажу не пред'являли, право позивачки на квартиру не оспорювали. Позивачка просить суд вищезазначений договір купівлі-продажу квартири визнати дійсним. У судовому засіданні позивачка позов підтримала та просила позов задовольнити, посилаючись на обставини , які викладені у позові. Відповідачі у судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, звернулись до суду з заявою про визнання позову та просили суд розглядати справу в їх відсутності ( а. с. 20). Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.224 ЦК України 1963 року, який був чинним до 01 січня 2004 року, за договором купівлі-продажу продавець зобов'язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. У судовому засіданні встановлено, що 2 квітня 1996 року в Одеській товарній біржі між сторонами був укладений договір купівлі-продажу № 13491, відповідно до якого відповідачі продали, а позивачка купила квартиру [ADDRESS] ( а. с. 4 - 7). Позивачка вселилась у вищевказану квартиру, а 03 квітня 1996 року своє право власності на це нерухоме майно зареєструвала у Комунальному підприємстві «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості». ( а. с. 7 - зворот). Відповідачі будь-які претензії щодо виконання договору купівлі-продажу не пред'являли, право позивачки на квартиру не оспорювали. Відповідно ст.227 ЦК України (1963 року), який діяв на день укладення договору відчуження квартири, договір купівлі-продажу нерухомого майна повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недотримання форми договору тягне його недійсність. Але згідно ч.2 ст. 220 ГК України (2003 року), якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Оскільки 02 квітня 1996 року сторони домовились щодо усіх істотних умов договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] і це підтверджується письмовими доказами, а надалі відбулося його повне виконання, суд вважає, що даний договір купівлі-продажу слід визнати дійсним. Відповідно до рішення Межвідомчої комісії Приморської райради народних депутатів від 1 серпня 1996 року № 198, [PERSON] здійснила реконструкцію балкону і після реконструкції, балкон, площею 1,6 х 6,3 м був прийнятий в експлутатцію ( а. с. 15 ). Згідно технічного паспорту, який 29 квітня 2010 року виготовлений Комунальним підприємством „Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості ", загальна площа квартири - 58, 4 кв.м., балкон, площею - 2, 8 кв.м ( а. с. 16-17). На підставі ч. 2 ст. 383 ЦК України, власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно- технічних вимог і правил експлуатації будинку. Відповідно до п.19 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 р. N 572, за власником житлового будинку органом місцевої державної влади закріплюється прибудинкова територія. Переобладнання і перепланування жилих і підсобних приміщень, балконів і лоджій власниками квартир, наймачами і орендарями може проводитись лише з метою поліпшення благоустрою квартири за відповідними проектами без обмеження інтересів інших громадян, які проживають у цьому будинку. З урахуванням вищевказаного, суд вважає, що проведена реконструкція не призвела до порушень санітарно-технічних вимог і правил експлуатації цього багатоквартирного житлового будинку, не порушила права та інтереси інших громадян, а поряд з цим поліпшила рівень благоустрою квартири [ADDRESS]. Оцінивши встановлені по справі обставини в їх сукупності, суд вважає, що позов є законним та обґрунтованим і підлягає задоволенню шляхом визнання за [PERSON] права власності квартиру [ADDRESS], загальною площею - 58,4 кв.м., балкон, площею - 2,8 кв.м..

Outcome: approved