Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Відкритого акціонерного товариства «Криворізький державний залізорудний комбінат», третя особа Відділення виконавчої дирекції [PERSON] соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області про відшкодування шкоди. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує, що працював на шахті ім. Леніна ВО „Кривбасруда помічником бурильника, гірничим майстром. У 1992 році довідкою МСЄК від 20.01.1992 року йому було встановлено 70% втрати працездатності. Пізніше в грудня 2009 року відсоток втрати працездатності змінився - 30%. Станом на 01.04.2001 року його страхові виплати складали 57,01 грн. Для перерахунку сум відшкодування шкоди було взято його середній заробіток відповідного працівника з 01.01.1992 року по 30.04.1992 року в розмірі 10545 крб. В даний час він звернувся до суду з позовом, тому що йому стало відомо, що у свій час ВО «Кривбасруда» (нині ВАТ КЗРК) невірно застосовувало коефіцієнти підвищення страхових виплат, деякі були занижені, деякі взагалі не застосовувались. За період з 1992 року по 01.05.2001 рік необхідно було застосовувати наступні коефіцієнти підвищення страхових виплат, встановлених правлінням ВАТ «КЗРК»: [PERSON] збільшення страхових виплат Підстава для перерахунку 01.07.1992 р 1,25 СПАП №14/2 від 16.07.1992 р 01.11.1992 р 2,55 СПАП №14/2 від 16.07.1992 р, лист В/О «Кривбасруда» від 25.12.1992 р. №53/10/69 01.01.1993 р 1,33 СПАП №3/3 від 17.03.1993 р, лист В/О «Кривбасруда» від 02.02.1993 р. №53/10-07 01.03.1993 р 1,5 СПАП №3/3 від 17.03.1993 р, лист В/О «Кривбасруда» від 16.03.1993 р. №53/10-11 01.06.1993 р 1,97 СПАП №13/9 від 01.07.1993 р 01.09.1993 р 2,94 СПАП № 17/12/42 від 23.09.1993 р., лист концерну «Укррудпром» від 14.07.1993 р. № УР-19/835 01.11.1993 р 2,1 СПАП №21/16/45 від 30.11.1993 р 01.12.1993 р 3,0 СПАП № 24/19/48 від 24.12.1993 р 01.07.1994 р 2,0 Наказ по під-ву №121 від 10.08.1994 р 01.10.1994 р 2,0 Наказ по під-ву № 153 від 02.11.1994 р 01.02.1995 р 3,0 СПАП №2/24/7 від 27.02.1995 р 01.01.1996 р 2,5 СПАП № 1/6 від 26.01.1996 р 01.06.1997 р 1,25 СПАП №3/91/06 від 21.05.1997 р 01.01.1998 р 1,3 СПАП №6/195 від 25.12.1997 р Незастосування зазначених коефіцієнтів є порушенням вимог п.28 «Правил відшкодування власником підприємства, установи, організації чи уповноваженим ним органом шкоди, заподіяної працівнику ушкодженням здоров'я, зв'язаним з виконанням ним трудових відносин», затверджених постановою Кабінету Міністрів України №472 від 23.06.1993р. Проте з застосуванням всіх необхідних коефіцієнтів сума страхових виплат має складати: 10545крб. х 1,25 х 2,55 х 1,33 х 1,5 х 1,97 х 2,94 х 2,1 х 3,0 х 2,0 х 2,0 х 3,0 х 2,5 х 1,25 х 1,3 = 1192,80 х 30% = 357,84 грн. 01.04.2001р. його облікову справу передано у відділення виконавчої дирекції [PERSON] соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань України у м. Кривий Ріг Дніпропетровської області (далі [PERSON]), сума страхових виплат згідно довідки про розмір втраченого заробітку склала 57,01 грн., а повинні були виплачувати щомісячно 357,84грн. Позивач у позові просить стягнути з відповідача щомісячно на його користь недоплату по втраченому заробітку у розмірі 357,84 грн., розпочинаючи з 01.04.2001 року з проведенням перерахунку згідно чинного законодавства. Представник позивача у судовому засіданні підтримавши позовні вимоги позивача, вказує, що в порушення вимог п.28 «Правил відшкодування шкоди ...», затверджених постановою КМУ №472 від 23.06.1993р., позивачу були застосовані не всі коефіцієнти, при цьому сума компенсації станом на 01.04.2001р. складала 57,01грн. Представник відповідача ВАТ «Криворізький державний залізорудний комбінат» за дорученням [PERSON] просить у позові позивачу відмовити в повному обсязі, посилаючись на те, що після встановлення втрати позивачем професійної працездатності ВАТ «КЗРК» вчасно призначило йому суму у відшкодування шкоди здоров'ю. Суми виплачувалися вчасно, періодично підвищувалися на коефіцієнти зростання заробітної плати. Позивач до ВАТ «КЗРК» із приводу неправильного застосування коефіцієнтів і з інших підстав не звертався. Вимоги позивача про збільшення йому суми відшкодування збитку безпідставні, тому що всі коефіцієнти були застосовані відповідно до норм Галузевих угод між Міністерством промисловості, добровільними об'єднаннями і ЦК профспілки металургів і гірників, а також спільними постановами адміністрації і профкому комбінату - на 1996 рік і наступні роки. Представник третьої особи за дорученням - [PERSON] позов не визнала, пояснивши, що особову справу позивача було передано до [PERSON] з 01.04.2001 р. і на момент передачі справи вже була встановлена сума страхових виплат 57,01 грн. яку [PERSON] виплачував до 01.03.2002р. З 01.03.2002р.. [PERSON] було застосовано коефіцієнт 1,193 і сума страхових виплат склала 72,81 грн. З 01.03.2003р. був застосований коефіцієнт 1,182 і сума виплат склала 93,15 грн., а з 01.03.2004р. К-1,152 і сума страхових виплат 107,31грн. , а з 01.03.2005р. К-1,238 і сума страхових виплат 132,85 грн., з 01.03.06р. К-1,203 і сума страхових виплат 159,82 грн., з 01.03.2007р. К -1,183 і сума страхових виплат 189,07грн., з 01.03.2008р. К-1,125 і сума страхових виплат 212,70 грн., з 24.10.2008р. у звязку зі зміною відсотку втрати професійної працездатності сума страхових виплат становила 361,59 грн., з 01.03.2009р. застосований К-1,063 і сума страхових виплат 384,38 грн., що виплачується позивачу [PERSON] до теперішнього часу. Суми страхових виплат виплачувалися і виплачуються позивачу вчасно й у повному обсязі. Первісна сума страхових виплат позивачу була призначена ВО „Кривбасруда. У наступному страхові суми корегувалися вчасно з застосуванням правильних коефіцієнтів, вважає, що ВО „Кривбасруда коефіцієнти застосовувані вірно, на підставі спільних постанов адміністрації і профкому підприємства, відповідно до норм Галузевих угод між Міністерством промисловості, добровільними об'єднаннями і ЦК профспілки металургів і гірників на 1996 рік і наступні роки. У зв'язку з цим, представник третьої особи просить відмовити позивачу в позові у повному обсязі. Вислухавши представників сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. При розгляді справі судом встановлено, що позивач працював на шахті ім. Леніна ВО „Кривбасруда помічником бурильника, гірничим майстром а.с. 7-10. У 1992 році довідкою МСЄК від 20.01.1992 року йому було встановлено 70% втрати працездатності. Пізніше в грудня 2009 року відсоток втрати працездатності змінився - 30% - а.с. 12,15,16 Для обчислення відшкодування збитку, відповідно до постанови КМУ № 276 від 26.05.92р. та згідно довідки від 01.04.2001р., наданої підприємством, брався середній заробіток по професії помічник бурильника, гірничим майстром за січень - квітень 1992р, який складав 10545 крб.- а.с. 5 В період з 01.07.1992р. по 01.05.2000р. ВАТ КЗРК не були застосовані коефіцієнти підвищення тарифних ставок: Так, з 01 липня 1992 року тарифні ставки на ВО «Кривбасруда» були збільшені в 1,25 рази відповідно до спільної постанови адміністрації і профспілкового комітету ВО «Кривбасруда» (надалі - СПАП) № 14/12 від 16 липня 1992 року. Таким чином, середня плата складає: 10183,20крб. х 1,25 = 12729,00крб. З 01 листопада 1992 року тарифні ставки на підприємстві були збільшені в 1,75 рази відповідно до постанови Кабінету Міністрів України (надалі КМУ) №676 від 03 грудня 1992 року. Таким чином, середня плата складає: 12729,00крб. х 1,75 = 22275,75крб. З 01 січня 1993 року тарифні ставки на підприємстві збільшилися в 1,33 рази відповідно до постанови КМУ № 46 від 26 січня 1993 року і листу ВО «Кривбассруда» №53-10/07 від 02 лютого 1993 року. Таким чином, середня плата складає: 22275,75крб. х 1,33 = 29626,75крб. З 01 березня 1993 року тарифні ставки на підприємстві збільшені в 1,5 рази відповідно до постанови КМУ № 102 від 15 лютого 1993 року і СПАП №3/3 від 17 березня 1993 року. Таким чином середня плата складає: 29626,75крб. х 1,5 = 44440,12крб. З 01 червня 1993 року тарифні ставки на підприємстві збільшені в 1,97 рази відповідно до постанови КМУ № 393 від 02 червня 1993 року і СПАП №13/9 від 01 липня 1993 року. Таким чином, середня плата складає: 44440,12крб. х 1,97 = 87547,04крб. З 01 вересня 1993 року тарифні ставки на підприємстві збільшені в 2,94 рази відповідно до постанови КМУ № 671 від 30 серпня 1993 року і СПАП №17/12/42 від 28 вересня 1993 року. Таким чином, середня плата складає: 87547,04крб. х 2,94 = 257388,29крб. З 01 листопада 1993 року тарифні ставки на підприємстві збільшені в 2,1 рази згідно СПАП №21/16/45 від 30 жовтня 1993 року. Таким чином, середня плата складає: 257388,29крб. х 2,1 = 540515,42крб. З 01 грудня 1993 року тарифні ставки на підприємстві збільшені в 3,0 рази відповідно до постанови КМУ № 974 від 02 грудня 1993 року і СПАП №24/19/48 від 24 грудня 1993 року. Таким чином, середня плата складає: 540515,42крб. х 3,0 = 1621546,26крб. З 01 червня 1994 року тарифні ставки на підприємстві збільшені в 2,0 рази відповідно до постанови КМУ №449 від 04 липня 1994 року. Таким чином, середня плата 1621546,26крб. х 2,0 = 3243092,51крб. З 01 жовтня 1994 року тарифні ставки на підприємстві збільшені в 2,0 рази відповідно до постанови КМУ №720 від 20 жовтня 1994 року. Таким чином, середня плата 3243092,51крб. х 2,0 = 6486185,02крб. З 01 лютого 1995 року тарифні ставки на підприємстві збільшені в 3,0 рази відповідно до постанови КМУ № 102 від 20 жовтня 1994 року і СПАП № 2/24/7 від 27 лютого 1995 року. Таким чином, середня плата складає: 6486185,02 крб. х 3,0 = 19458555,05крб. З 01 січня 1996 року тарифні ставки на підприємстві збільшені в 2,5 рази згідно СПАП №1/6 від 26 січня 1996 року, однак розмір відшкодування шкоди позивачу збільшений лише в 1,25 рази. Це суперечить законодавству, оскільки статтею 5 Закону України «Про колективні договори і угоди» заборонено включати в колективні договори і угоди умови, що погіршують положення працівників відповідно до чинного законодавства і такі запроваджені умови вважати недійсними. Таким чином, середня плата складає: 19458555,05 крб. х 2,5 = 48646387,61 крб. З цих же підстав судом зроблено висновок про необхідність застосування коефіцієнта 1,25 для перерахунку сум відшкодування шкоди з 01 червня 1997 року, оскільки тарифні ставки й оклади на підприємстві були збільшені в 1,25 рази згідно СПАП №3/91/06 від 21 травня 1997 року, а розмір відшкодування шкоди потерпілому відповідачем не переглядався. Таким чином, середня плата складає: 48646387,61 крб. х 1,25 = 60807984,52крб. З 01 січня 19998 року тарифні ставки на підприємстві збільшені в 1,3 рази відповідно до СПАП № 6/195 від 25.12.1997р. Таким чином, середня плата складає: 60807984,52крб. х 1,3 = 79050379,87 крб., або 790,50 грн., що не перевищує розмір середньої заробітної плати за професією станом на 01.01.1998 р., яка згідно довідки підприємства складала 890,29 грн. Перерахунок провадиться шляхом множення розміру відшкодування шкоди на фактичні коефіцієнти підвищення тарифних ставок (посадових окладів) відповідним працівникам на підприємстві. Тому розмір відшкодування шкоди буде складати 10545крб. х 1,25 х 2,55 х 1,33 х 1,5 х 1,97 х 2,94 х 2,1 х 3,0 х 2,0 х 2,0 х 3,0 х 2,5 х 1,25 х 1,3 = 1192,80 х 30% = 357,84 грн. Доводи представників відповідача і третьої особи про необхідність застосування з 01 січня 1996 року коефіцієнта фактичного зростання заробітної плати, що складає 1,25, про не застосування коефіцієнта 1,25 з 01 червня 1997 року необґрунтовані, оскільки згідно п. 28 абз.5 «Правил відшкодування власником підприємства, установи, організації чи уповноваженим ними органом шкоди, заподіяної працівнику ушкодженням здоров'я, зв'язаним з виконанням ним трудових обов'язків», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 23 червня 1993 року № 472 (надалі «Правила відшкодування шкоди...»), що діяли на той момент, розмір відшкодування шкоди перераховується у випадку кожного підвищення тарифних ставок (посадових окладів) на підприємстві. Перерахунок провадиться шляхом множення розміру відшкодування шкоди на фактичні коефіцієнти підвищення тарифних ставок (посадових окладів) відповідним працівникам на підприємстві. Посилання представників відповідача і третьої особи на норми Галузевих угод між Міністерством промисловості, добровільними об'єднаннями і ЦК профспілки металургів і гірників на 1996 рік і наступні роки не можуть бути прийняті в увагу, тому що в пункті 1.2 Галузевої угоди на 1996р. (і наступні роки) зазначено, що Галузевими угодами встановлюються додаткові мінімальні гарантії понад встановлених чинним законодавством України. Діючі нормативні акти, що забезпечують більші гарантії, чим передбачені Угодою, мають пріоритет перед відповідними положеннями Угоди. Разом з тим , відповідно до п.28 Правил... перерахований або нарахований розмір втраченого заробітку у перерахунку на 100 відсотків втрати професійної працездатності не може бути більшим від середньомісячного заробітку відповідного працівника (після підвищення тарифних ставок) за умови його роботи протягом повного календарного місяця або у перерахунку на повний календарний місяць роботи. З 01 квітня 2001 року обов'язок здійснювати щомісячні страхові виплати відшкодування втраченого заробітку потерпілим на виробництві покладено на [PERSON] соціального страхування, що здійснював перерахунок сум щомісячних страхових виплат у зв'язку зі збільшенням у попередньому календарному році середньої заробітної плати в галузях національної економіки: з 01 березня 2002 року на коефіцієнт 1,193, з 01 березня 2003 року на коефіцієнт 1,182, з 01 березня 2004 року на коефіцієнт 1,152, з 01 березня 2005 року на коефіцієнт 1,238, а з 01 березня 2006 року на коефіцієнт 1,203, з 01 березня 2007року на коефіцієнт 1,183, з 01.03.2008р. на коефіцієнт 1,125, з 01.03.2009р. на коефіцієнт 1,063. Таким чином, [PERSON] соціального страхування зобов'язаний був здійснювати позивачу щомісячні страхові виплати у розмірі: з 01 квітня 2001 року по 01 березня 2002 року - 395,25 грн., тоді як виплати складали 66,06грн., недоплата за 11 місяців складає: 395,25 грн. 66,06 грн. = 329,19 грн. х 11 міс. = 3621,09 грн. - з 01 березня 2002 року по 01 березня 2003 року при застосуванні коефіцієнту 1,193 сума щомісячних виплат 395,25 грн. х 1,193 = 471,53 грн., і в перерахунку на 100% втрати працездатності (471,53 грн. : 50% х 100% = 943,07 грн.) не буде перебільшувати граничну суму з якої справляються внески до [PERSON] (1600 грн.) , тому сума щомісячних страхових виплат повинна складати 471,53 грн., тоді як виплати складали 78,81 грн. Недоплата за 12 місяців складає 471,53 78,81 = 392,72 грн. х 12 міс. = 4712,68 грн. - з 01 березня 2003 року по 01 березня 2004 року при застосуванні коефіцієнту 1,182 сума щомісячних виплат буде складати 471,53 грн. х 1,182 = 557,35 грн., і в перерахунку на 100% втрати працездатності (557,35 грн. : 50% х 100% = 1114,70 грн.) не буде перебільшувати граничну суму з якої справляються внески до [PERSON] (2200 грн. з 01.05.2002 р.), тому сума щомісячних страхових виплат повинна бути 557,35 грн., тоді як виплати складали 93,15 грн., недоплата за 12 місяців складає 557,35 грн. 93,15 грн. = 464,20 грн. х 12 міс. = 5570,40 грн. - з 01 березня 2004 року по 01 березня 2005 року при застосуванні коефіцієнту 1,152 сума щомісячних виплат буде складати 557,35 грн. х 1,152 = 642,03 грн., і в перерахунку на 100% втрати працездатності (642,03 грн. : 50% х 100% = 1284,06 грн.) не буде перебільшувати граничну суму з якої справляються внески до [PERSON] (2660 грн. з 01.07.2003 р.), тому сума щомісячних страхових виплат повинна бути 642,03 грн., тоді як виплати складали 107,31 грн., недоплата за 12 місяців складає 642,03 грн. 107,31 грн. = 534,72 грн. х 12 міс. = 6416,67 грн. - з 01 березня 2005 року по 01 березня 2006 року при застосуванні коефіцієнту 1,238 сума щомісячних виплат буде складати 642,03 грн. х 1,238 = 794,83 грн., і в перерахунку на 100% втрати працездатності (794,83 грн. : 50% х 100% = 1589,67 грн.) не буде перебільшувати граничну суму з якої справляються внески до [PERSON] (4100 грн. з 01.01.2005 р.), тому сума щомісячних страхових виплат повинна бути 794,83 грн., тоді як виплати складали 132,85 грн., недоплата за 12 місяців складає: 794,83 грн. - 132,85 грн. = 661,98 грн. х 12 міс. = 7943,80 грн. - з 01 березня 2006 року по 01 березня 2007 року при застосуванні коефіцієнту 1,203 сума щомісячних виплат буде складати 794,83 грн. х 1,203 = 956,18 грн., і в перерахунку на 100% втрати працездатності (956,18 грн. : 50% х 100% = 1912,36 грн.) не буде перебільшувати граничну суму з якої справляються внески до [PERSON] (4830,00 грн. з 01.01.2006 р.), тому сума щомісячних страхових виплат повинна бути 956,18 грн., тоді як виплати складали 159,82 грн., недоплата за 12 місяців складає: 956,18 грн. 159,82 грн. = 796,36 грн. х 12 міс. = 9556,33 грн. - з 01 березня 2007року по 01 березня 2008 року при застосуванні коефіцієнту 1,183 сума щомісячних виплат буде складати 956,18 грн. х 1,183 = 1131,16 грн., і в перерахунку на 100% втрати працездатності (1131,16 : 50% х 100% = 2262,32 грн.) не буде перебільшувати граничну суму з якої справляються внески до [PERSON] (7875,00грн. з 01.01.2007р.), тому сума щомісячних страхових виплат повинна бути 1131,16 грн., тоді як виплати складали 189,07 грн., недоплата за 12 місяців складає 1131,16 189,07 = 942,09 х 12міс. = 11305,09грн., - з 01.03.08р. по 01.11.08р. за 8 місяців із застосуванням коефіцієнту 1,125 із розрахунку 1272,56 грн. (1131,16 х 1,125) в місяць при нарахованих 212,70 грн. недоплата складає: 8478,89 грн. (1272,56 212,70 = 1059,86 х 8міс.) З 24.10.2008р. за висновками МСЕК відсоток втрати за сукупністю профзахворювання та травми складає 85%, безстроково, щомісячна страхова сума повинна складати: 1272,56грн. х 100 : 50 х 85 : 100 = 2163,35 грн. - з 01.11.2008р. по 01.03.2009р. за 4 місяці із розрахунку 2163,35 грн. в місяць при нарахованих 361,59 грн. недоплата складає: 7207,05 грн. (2163,35 361,59 = 1801,76 х 4міс.) - з 01.03.2009р. по 01.09.2009р. за 6 місяців із застосуванням коефіцієнту 1,063 із розрахунку 2299,64 грн. (2163,35 х 1,063) в місяць при нарахованих 384,38 грн. [PERSON] повинен мені доплатити 11491,56 грн. (2299,64 384,38 = 1915,26 х 6 міс.) Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача з відповідача виплати у розмірі 357,84 грн. розпочинаючи з 01.04.2001 р. На підставі викладеного, у відповідності зі ст.238 КЗпП України, п.п.23,28,48 «Правил відшкодування власником підприємства, установи, організації чи уповноваженим ними органом шкоди, заподіяної працівнику ушкодженням здоров'я, зв'язаним з виконанням їм трудових відносин», затверджених постановою Кабінету Міністрів України №472 від 23.06.1993р.,

Outcome: approved