overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-08 00:00:00

В квітні 2010 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітніх дітей. В позові вказує, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання їх дітей: [PERSON], [INFO], яка навчається в Полтавському національному педагогічному університеті імені [PERSON] та [PERSON], [INFO], який навчається в Полтавському національному технічному університеті імені [PERSON] ? частини з усіх видів заробітку щомісячно. В судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги. Треті особи в судовому засіданні підтримали позов. Відповідач в судове засідання не зявився не попередивши суду про причини своєї неявки, хоча про день і час розгулу справи був повідомлений належним чином. Суд, враховуючи думку позивача, відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, справу розглянув заочно, без участі відповідача, на основі наявних у справі даних та доказів. Суд вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає до задоволення за наступних обставин. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження, виданого 03 червня 1992 року Ленінським районним відділом ЗАГС м. Полтави, серії ІІІ КЕ № 385403, батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON] та свідоцтва про народження виданого 03 червня 1992 року Ленінським районним відділом ЗАГС м. Полтави, серії ІІІ КЕ № 385404, батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON]. Згідно довідки Полтавського національного педагогічного університету імені [PERSON] від 14 квітня 2010 (а.с. 9) [PERSON] є студентом першого курсу денної форми навчання факультет психолого-педагогічний. Закінчує навчання 30.06.2013 року. Відповідно до довідки Полтавського національного технічного університету імені [PERSON] від 14 квітня 2010 року (а.с.10) [PERSON] є студентом першого курсу денної форми навчання факультет санітарно-технічний. Закінічує навчання 30 червня 2013 року. У відповідності до ст. 80 СК України, при визначенні розміру аліментів, суд вважає матеріальне становище позивачки, дитини та матеріальне становище відповідача, інші обставини справи. На підстав викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить суд прийняти рішення, яким шлюб між ним та відповідачкою [PERSON] посвідчений виконкомом Драбове-Барятинської сільської ради Драбівського району Черкаської області 25 вересня 2004 року, актовий запис № 5 - розірвати. В судовому засіданні позивач [PERSON] заявлені позовні вимоги підгримує і просить суд позов задоволити. Відповідачка [PERSON] заявлені вимоги визнає повністю і згідна на їх задоволення. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено що сторони по справі знаходяться в шлюбі з 25 вересня 2004 року. Від шлюбу мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Сторони шлюбні відносини припинили і відновлювати їх не бажають, а тому суд вважає, що подальше сумісне проживання і збереження сім'ї стало неможливим і шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-08 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON], який був зареєстрований 23.12.2000 р. у Чаусівською сільською радою Первомайського району Миколаївської області, актовий запис № 11. В судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала і вказала, що 23.12.2000 р. у Чаусівською сільською радою Первомайського району Миколаївської області, актовий запис № 11 був зареєстрований їх шлюб з відповідачем [PERSON] Від шлюбу вони мають двох дітей: сина Дмитра, [INFO] та дочку [PERSON], [INFO], які проживають з позивачкою. Спільне життя у них з відповідачем не склалося, чоловік не дбає про створення нормальних сімейних стосунків, про матеріальне забезпечення сімї, має тяжкий характер, зловживає спиртними напоями та проявляє зневагу до позивачки. Його негативне, а часом і агресивне ставлення до неї призвело до розладу і фактичного припинення шлюбних відносин, через що позивачка разом з дітьми переїхала жити до своїх батьків. На сьогоднішній день позивачка з відповідачем фактично не ведуть спільного господарства. Вважає, що подальше їх сумісне життя неможливе. На примирення не згодна. Відповідач своїх батьківських обовязків не виконує, участь у вихованні та утриманні дітей не здійснює. Відповідач в судове засідання не зявився, але надіслав заперечення проти позову в якому позов позивачки визнав частково, згоден, щоб з нього стягували аліменти в розмірі по 150 грн. щомісячно на кожну дитину, так як він тимчасово не працює, нерухомого майна та транспортних засобів не має, чи інших видів доходів. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Тому на підставі викладеного, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] в частині розірвання шлюбу задовольнити, а в частині стягнення аліментів необхідно задовольнити частково, врахувавши заперечення надані відповідачем, оскільки відповідач фактично визнав позов позивача і визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. В силу ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України, так як в судовому засіданні встановлено, що подальше спільне життя сторін та збереження їх сімї не можливе, шлюб розірвати. На підставі викладеного, в силу ст. 180 СК України, згідно з якою батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, суд вважає, що є підстави для стягнення з відповідача аліментів, але врахувавши його матеріальне становище їх розмір зменшити. Також, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави: Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 81 ЦПК України витрати на інформаційне-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн. та відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України судовий збір в розмірі 51 грн. На підставі п. 1 ч.1 ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-08 00:00:00

19 липня 2010 року ДП «Добропіллявугілля» (в особі ВП «Вузол виробничо-технологічного зв'язку") звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги електрозв'язку. В обгрунтування заявлених вимог у позовній заяві вказавши, що на підставі договору № 79-51 від 21.02.2007 року, укладеного з відповідачем, останньому надавались послуги телефонного електрозв'язку (далі за текстом Договір). Відповідно до п. п. 3.2.10, 4.2, 4.3, 4.5 зазначеного договору, п. 32 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг (затверджені постановою КМУ від 09.08.2005р. №720), споживач повинен своєчасно та в повному обсязі сплачувати надані йому телекомунікаційні послуги. Однак відповідач послуги електрозв'язку належним чином не оплачує, внаслідок чого має заборгованість, за період з 01.05.2008 року по 01.09.2009 року, у розмірі 294 грн. 49 коп., з яких фактично сплачено 02,40 грн. 16.10.2009 року відповідач подав заяву про відмову у подальшому користуванні телефонним номером 79-51 та зобов'язався погасити заборгованість протягом трьох місяців. Однак відповідач добровільно погашати заборгованість відмовляється, станом на 01.06.2010р. заборгованість за послуги телефонного електрозв'язку складає 292,09 грн. У позовній заяві просять стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за надані послуги телефонного електрозв'язку у зазначеному вище розмірі та витрати по сплаті судового збору у розмірі 51,00 гривні та 120,00 гривень за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. У судовому засіданні представник позивача [PERSON], діючий за довіреністю, позовні вимоги підтримав за тих же підстав. Відповідач у судовому засіданні позов визнала повністю. Вислухавши сторін та вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. У судовому засіданні достовірно встановлено, що сторонами був укладений договір № 79-51 від 21.02.2007 року про надання послуг телефонного електрозв'язку (а.с.5, 6). Складений позивачем розрахунок заборгованості перевірений і встановлено, що він відповідає вимогам законодавства і нормам укладеного між сторонами Договору (а.с.8). Відповідно до п. п. 3.2.10, 4.2, 4.3, 4.5 зазначеного договору, п. 32 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг (затверджені постановою КМУ від 09.08.2005р. №720), споживач повинен своєчасно та в повному обсязі сплачувати надані йому телекомунікаційні послуги. Згідно вимог ст. 526 Цивільного Кодексу, в редакції 2003 року, що набрав чинності з 01.01.2004 року, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк згідно вказівкам закону, актам планування, договору. Таким чином, відповідач [PERSON] порушила умови Договору, тому з неї слід стягнути на користь позивача заборгованість за надані послуги електрозв'язку. Відповідно до ст.ст. 82, 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати по сплаті судового збору у розмірі 51,00 гривні та 120,00 гривень за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. На підставі викладеного, ст. 526 Цивільного Кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій вказав, що в данний час має намір оформити спадщину після смерті своєї матері [PERSON], однак зробити цього не може, так як не оформив у встановленому порядку факт прийняття спадщини після її смерті. Враховуючи викладене, [PERSON] просить встановити факт прийняття ним спадщини після смерті своєї матері. В суд заявник та представник заінтересованої особи не з"явились. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав. Заявник є спадкоємцем по заповіту майна [PERSON], яка померла 03.12.2009 року в с.Білилівка Ружинського району Житомирської області, що стверджується свідоцтвом про смерть серії І-ТП №134393, виданим 08.12.2009 року Білилівською сільською радою Ружинського району Житомирської області, заповітом [PERSON] від 05.09.1996 року, посвідченим секретарем Білилівської сільської ради Ружинського району Житомирсьбкої області 05.09.1996 року та зареєстрованим в реєстрі за №24. Відповідно до ст.ст. 1269, Г270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріуса у шестимісячний строк з дня відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Як вбачається із спадкової справи за №538, заведеної Ружинською державною нотаріальною конторою Житомирської області до майна померлої 03.12.2009р. [PERSON], заявник [PERSON] 10.12.2009 року подав в нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини своєї матері за заповітом.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій вказав, що в данний час має намір оформити спадщину після смерті своєї баби, однак зробити цього не може, так як за свого життя вона не отримала правовстановлюючий документ на належне їй майно- житловий будинок, що розташований по вул.Першотравневій, 29 в с.Огіївка Ружиинського району Житомирської області. Оскільки в зв"язку зі смертю баби Огіївська сільська рада відмовляється видати на його ім"я свідоцтво про право власності на нерухоме майно, тому [PERSON] просить встановити факт належності спадкодавцю на праві особистої власності вказаного житлового будинку. В суд заявник та представник заінтересованої особи не з'явились, подали заяви, в яких заявник свої вимоги підпримує, а представник заінтересованої особи проти задоволення заяви не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.. Заявник є спадкоємцем по заповіту майна [PERSON], яка померла 26.08.2007р. В с.Огіївка Ружинського району Житомирської області, що стверджується свідоцтвом про смерть серії І-ТП №072488, виданим 27.08.2006 року Огіївською сільською радою Ружинського району Житомирської області, заповітом [PERSON] від 31.01.2003р., посвідченим 31.01.2003р. секретарем Огіївської сільської ради Ружинського району Житомирської області та зареєстрованим за №1. З листа Огіївської сільської ради Ружинського району Житомирської області (вихідний №182 від 04.08.2010р..), вбачається, що відповідно до записів по погосподарській книзі с.Огіївка Ружинського району Житомирської області [PERSON] є власником Житлового будинку з господарськими будівлями, розташованого за адресою: вулиця Першотравнева, 29 в с.Огіївка Ружинського району Житомирської області. З технічного паспорта на вказаний житловий будинок, який виготовлений Бердичівським МЕТІ Житомирської області 14.07.10р., вбачається, що житловий будинок №29 по вулиці Першотравнева в с.Огіївка Ружинського району побудований в 1910 році і має площу 74.1 кв.м., господарські споруди: погріб, сарай, літня кухня побудовані також в 1910 році, правовстановлюючі документи на вказаний будинок в БТІ не зареєстровано. На підставі вищевикладеного, та, враховуючи положення ст.ст. 120-127 ЦК УРСР(1963 р.), які регулювали право власності колгоспного двору та реєстрацію вказаного права за членами двору в погосподарських книгах сільських рад, суд приходить до впевненості, що [PERSON] була на час своєї смерті власником житлового будинку та господарських будівель, які розташовані по вулиці Першотравнева. 29 в с.Огіївка Ружинського району Житомирської області. Суд, виходячи з вищевказаного, а також з положень ст.19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень", якою передбачено, що рішення суду стосовно речових прав на нерухоме майно є правовстаноатюючим документом, що підтверджує право власності на вказане майно, задовільняє заяву про встановлення факту належності спадкодавцю вказаного житлового будинку, оскільки встановлення данного факту має для заявника юридичне значення, так як дозволяє йому реалізувати своє право на спадщину.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій вказала, що в данний час має намір оформити спадщину після смерті свого чоловіка, однак зробити цього не може, так як за свого життя він не отримав правовстановлюючий документ на належне йому майно- житловий будинок, що розташований по вул.Кооперативній, 26 в с.Рогачі Ружиинського району Житомирської області. Оскільки в зв"язку зі смертю чоловіка Рогачівська сільська рада відмовляється видати на його ім"я свідоцтво про право власності на нерухоме майно, тому [PERSON] просить встановити факт належності спадкодавцю на праві особистої власності вказаного житлового будинку. В суд заявниця та представник заінтересованої особи не з'явились, подали заяви, в яких заявниця свої вимоги підпримує, а Рогачівська сільська рада проти задоволення заяви не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.. Заявниця є спадкоємцем по закону першої черги майна [PERSON], який помер 16.02.1995 року в с.Рогачі Ружинського району Житомирської області, що стверджується свідоцтвом про смерть серії І-ТП №032072, виданим 16.02.1995 року Рогачівською сільською радою Ружинського району Житомирської області, свідоцтвом про одруження серії І-ЯР № 104171, виданим 25.01.1959 року Рогачівською сільською радою Ружинського району Житомирської області. З листа Рогачівської сільської ради Ружинського району Житомирської області (вих.№171 від 05.08.2010р.), вбачається, що відповідно до записів по погосподарських книгах с.Рогачі Ружинського району Житомирської області [PERSON] був власником житлового будинку з господарськими будівлями, розташованого за адресою: вулиця Кооперативна, 26, с.Рогачі Ружинського району Житомирської області. З технічного паспорта на вказаний житловий будинок, який виготовлений Бердичівським МБТІ Житомирської області 11.11.09р., вбачається, що житловий будинок №26 по вулиці Кооперативній в с.Рогачі Ружинського району побудований в 1960 році і має площу 46.1 кв.м., господарські споруди: літня кухня, сарай, погріб, сарай,сарай побудовані також в 1960 році, правовстановлюючі документи на вказаний будинок в БТІ не зареєстровано. На підставі вищевикладеного, та, враховуючи положення ст.ст.120-127 ЦК УРСР(1963 р.), які регулювали право власності колгоспного двору та реєстрацію вказаного права за членами двору в погосподарських книгах сільських рад, суд приходить до впевненості, що [PERSON] був на час своєї смерті власником житлового будинку та господарських будівель, які розташовані по вулиці Кооперативній, 26 в с.Рогачі Ружинського району Житомирської області. Суд, виходячи з вищевказаного, а також з положень ст.19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень", якою передбачено, що рішення суду стосовно речових прав на нерухоме майно є правовстановлюючим документом, що підтверджує право власності на вказане майно, задовільняє заяву про встановлення факту належності спадкодавцю вказаного житлового будинку, оскільки встановлення данного факту має для заявниці юридичне значення, так як дозволяє їй реалізувати своє право на спадщину.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій вказала, що в данний час має намір оформити спадщину після смерті свого чоловіка, однак зробити цього не може, так як за свого життя він не отримав правовстановлюючий документ на належне йому майно- житловий будинок, що розташований по вул.Б.Хмельницького, 78 в с.Рогачі Ружиинського району Житомирської області. Оскільки в зв"язку зі смертю чоловіка Рогачівська сільська рада відмовляється видати на його ім"я свідоцтво про право власності на нерухоме майно, тому [PERSON] просить встановити факт належності спадкодавцю на праві особистої власності вказаного житлового будинку. В суд заявниця та представник заінтересованої особи не з"явились, подали заяви, в яких заявниця свої вимоги підпримує, а Рогачівська сільська рада проти задоволення заяви не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.. Заявниця є спадкоємцем по закону першої черги майна [PERSON], який помер 25.10.1994 року в с.Рогачі Ружинського району Житомирської області, що стверджується свідоцтвом про смерть серії І-ТП №012089, виданим 25.10.1994 року Рогачівською сільською радою Ружинського району Житомирської області, свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІІ-УР № 032305, виданим 04.03.1968 року Рогачівською сільською радою Ружинського району Житомирської області. З листа Рогачівської сільської ради Ружинського району Житомирської області ( вих.№172 від 05.08.2010р.), вбачається, що відповідно до записів по погосподарських книгах с.Рогачі Ружинського району Житомирської області [PERSON] був власником житлового будинку з господарськими будівлями, розташованого за адресою: вулиця Б.Хмельницького, 78, с.Рогачі Ружинського району Житомирської області. З технічного паспорта на вказаний житловий будинок, який виготовлений Бердичівським МБТІ Житомирської області 14.07.10р., вбачається, що житловий будинок №78 по вулиці Б.Хмельницького в с.Рогачі Ружинського району побудований в 1970 році і має площу 63.9 кв.м., господарські споруди: погріб, літня кухня, сарай, вбиральня побудовані також в 1970 році, правовстановлюючі документи на вказаний будинок в БТІ не зареєстровано. На підставі вищевикладеного, та, враховуючи положення ст.ст.120-127 ЦК УРСР(1963 р ¦ : регулювали право власності колгоспного двору та реєстрацію вказаного прі:-_ за членами двору в погосподарських книгах сільських рад, суд приходить до впевниності, що [PERSON] був на час своєї смерті власником жтлового будинку та господарських будівель, які розташовані по вулиці Б.Хмельнинь:- "8 в с.Рогачі Ружинського району Житомирської області. Суд, виходячи з вищевказаного, а також з положень ст.19 Закону України "Про державну ре . тг ллію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень", якою передбачено, що рішення суду стосовно речових прав на нерухоме майно є правовстановлюючим документом, що підтверджує право власності на вказане майно, задовільняє про встановлення факту належності спадкодавцю вказаного житлового будинку оскільки встановлення данного факту має для заявниці юридичне значення, та дозволяє їй реалізувати своє право на спадщину.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачкою [PERSON], який був зареєстрований 28.04.2007 р. у відділі РАЦС по м.Первомайську Первомайського міськрайонного управління юстиції, актовий запис № 128. В попередньому судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав і вказав, що 28.04.2007 р. у відділі РАЦС по м.Первомайську Первомайського міськрайонного управління юстиції, актовий запис № 128 був зареєстрований їх шлюб з відповідачкою [PERSON] Від шлюбу вони мають сина Дмитра, [INFO], який проживає з відповідачкою. Шлюбні стосунки з відповідачкою [PERSON] були припинені в вересня 2009 року, через несумісність характерів, з приводу чого виникають сварки, скандали в сім'ї. По теперішній час шлюбні відносини не поновлювались. Вважає, що подальше їх сумісне життя неможливе. На примирення не згоден. Відповідачка [PERSON] в попереднє судове засідання не зявилась, але надала заяву в якій позов визнала, згодна на розірвання шлюбу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Тому на підставі викладеного, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] необхідно задовольнити, оскільки відповідачка визнала позов позивача і визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, та в силу ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України, так як в судовому засіданні встановлено, що подальше спільне життя сторін та збереження їх сімї не можливе.

Outcome: approved