Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-31 00:00:00

16.04.2009р. Бердянський міжрайонний прокурор звернувся до суду з позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до її неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], та про стягнення з неї аліментів на утримання дитини у розмірі 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. В позові зазначає, що [PERSON] проживає без реєстрації в с. Осипенко Бердянського району. За місцем проживання характеризується негативно, ніде не працює, зловживає спиртними напоями, веде аморальний спосіб життя. [PERSON] з 03.09.2001 року навчається у Чернігівській школ-інтернаті. За весь час знаходження сина в інтернаті, мати жодного разу його не відвідала, умовами утримання, станом здоров'я сина не цікавиться. При обстеженні житлово-побутових умов [PERSON], було встановлено, що вона проживає в будинку співмешканця, умов для проживання, розвитку та навчання дитини відповідачем не створено. Сім'я мешкає в антисанітарних умовах, будинок потребує ремонту. Прокурор в судовому засіданні позовні вимог підтримує, просить їх задовольнити. Представник органу опіки та піклування [PERSON] позов підтримує. Суду пояснила, що відповідач мешкає в с. Осипенко у будинку співмешканця [PERSON] без реєстрації, власного житла не має. За місцем поважання характеризується незадовільно, зловживає спиртними напоями, веде аморальний спосіб життя. ЇЇ син [PERSON] з 2001 перебуває в Чернігівській школі-інтернаті. Мати з сином більше 8 років взагалі не спілкувалася і не відвідувала його, умовам утримання, його станом здоров'ям та успіхами у навчанні не цікавилася, жодного разу не забирала дитину на канікули до себе. Матеріальної допомоги сину не надає. Така поведінка відповідача не може бути позитивним прикладом для наслідування, не може благотворно впливати на формування особистості та характеру дитини. Орган опіки та піклування Бердянської районної адміністрації підтримує свій висновок стосовно доцільності позбавлення відповідача батьківських прав. Просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася. Про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, про що у справі є повідомлення про вручення судової повістки. Не повідомила суд про причини неявки, не подала заяви про розгляд справи за її відсутності, заперечень проти позову не надала. Згідно зі ст.ст. 169, 224 ЦПК України суд, за згодою позивача, розглядає справу за відсутності відповідача на підставі наявних у ній даних та доказів, постановляє заочне рішення. Третя особа - представник Чернігівської загальноосвітньої школи-інтернату у судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи за їх відсутності. Позов підтримує, просить його задовольнити. Вислухавши пояснення учасників процесу, показання свідків, суд встановив наступне. Згідно ч.ч.1-5 ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; зобов'язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 Сімейного кодексу України батько, мати можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він, вона ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], проживає в [INFO]. Має сина [PERSON], [INFO] (а.с.4,10). Відомості про батька дитини записані за заявою матері, відповідно до ст. 55 КпШС України.. [PERSON] навчається у Чернігівській школі-інтернаті з 03.09.2001р. З акту школи - інтерната від 15.10.2009р. (а.с.12) вбачається, що мати за весь час перебування дитини в інтернаті не відвідувала його, станом здоров'я не цікавилася, не надавала матеріальної допомоги, не забезпечувала одягом, взуттям, не забирала жодного разу додому на канікули. Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] і [PERSON] суду показали, що відповідач за місцем проживання характеризується негативно. Ніде не працює, зловживає алкогольними напоями. Свого житла не має, живе в будинку співмешканця, умови проживання незадовільні. Неповнолітній [PERSON] надіслав до суду заяву, в якій просить позбавити мати батьківських прав. З актів обстеження житлово- побутових умов проживання [PERSON] видно, що умови проживання незадовільні, будинок знаходиться в антисанітарному стані. Умов для проживання в ньому дитини не створені. За таких доказів суд вважає встановленим, що [PERSON] свідомо ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню неповнолітнього сина, що згідно зі ст. 164 ч.1 п. 2 Сімейного кодексу України є підставою для позбавлення її батьківських прав. Також підлягає задоволенню позов в частині стягнення аліментів, оскільки відповідно до ч.2 ст.166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ст.181 СК України кошти на утримання дитини ( аліменти) можуть бути присуджені за рішенням суду у частці від доходу особи, зобов'язаної утримувати дитину або у твердій грошовій сумі. Згідно зі статтею 182 СК України, суд при визначенні розміру аліментів має врахувати стан здоров'я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, проте мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно зі статтею 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача, може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Вирішуючи питання про розмір аліментів, суд приймає до уваги матеріальний стан відповідача, яка на сьогодні ніде не працює. В зв'язку з чим суд вважає, що потрібно стягнути аліменти у розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Outcome: approved