Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-19 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що на початку 1988 року вона познайомилась з [PERSON], а пізніше стала з ним проживати. 26.05.1998 року [PERSON] була зареєстрована в квартирі [PERSON] за адресою - м. Київ, вул. Клименка. 16, кв. 30, і з того часу вони почали проживати однією сім»єю, вести спільне господарство та мали спільний бюджет. 22.09.2005 року [PERSON] помер. Після його смерті відкрилась спадщина, у зв»язку з чим позивачка звернулась до Третьої Київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини як спадкоємиця за законом четвертої черги. Відповідачка, яка є рідною дочкою померлому, також виявила бажання прийняти спадщину. За весь час проживання з [PERSON] позивачка жодного разу не бачила відповідачку, але чула від померлого, що дочка не хоче з ним спілкуватись. Останній рік свого життя померлий дуже погано себе почував та потребував допомоги, звертався до своєї дочки, але вона навіть не відвідала його в лікарні, де він провів останні дні свого життя. В приміщенні Клінічної лікарні нафтопереробної промисловості України [PERSON]Г1. і помер 22.09.2005 року. Як за життя, так і після смерті відповідачка не вчинила будь-яких дій щодо піклування за померлим, не брала участі у його похованні, а звернутись за отриманням спадщини час знайшла. Спадкове майно складається з квартири [ADDRESS]. Оскільки відповідачка ухилялась від обов»язку щодо утримання спадкодавця, який тяжко хворів, позивачка просить усунути [PERSON] від права на спадкування після померлого [PERSON] та стягнути з неї судові витрати. В судовому засіданні позивачка та її представник підтримали позовні вимоги за тих же підстав, просили позов задовольнити. Відповідачка в судовому засіданні позов не визнала, просила відмовити в задоволенні позову. Представник третьої особи в судове зсідання не з»явився, про день і час розгляду справи повідомлений, тому суд вважав за можливе розглядати справу у його відсутність. Суд, вислухавши сторони, свідків, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню за таких підстав. Як встановлено в судовому засіданні, з 26 травня 1998 року по 22 вересня 2005 року [PERSON] проживала однією сім»єю з [PERSON] Ці обставини підтверджуються рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 17 листопада 2008 року ( а. с. 24 - 25), а також самими сторонами. 22 вересня 2005 року [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-БК №025001, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві ( а. с. 28). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина. На день смерті [PERSON] належала квартира №66 по проспекту [PERSON], ЗО в м. Києві, про що свідчить довідка від 15.02.2006 року за №7317 Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об»єкти нерухомого майна (а. с. 30). 23.11.2005 року [PERSON], яка є дочкою померлого [PERSON], звернулась до Третьої Київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини (а. с. 29 - копія заяви). Позивачка [PERSON] звернулась до Третьої Київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини 17.03.2006 року. Відповідно до статті 1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Позивачка в судовому засіданні стверджувала, що відповідачка ухилялася від утримання батька, ніколи не допомагала йому, не провідувала його у лікарні, а отже має бути усунута від спадщини. Відповідачка категорично заперечувала такі твердження позивачки, пояснила, що з батьком спілкувалася постійно, а останній рік тільки по телефону. При цьому батько майже до смерті працював, міг за собою доглядати. Вона не мала можливості приділяти батьку багато уваги і допомагати матеріально, оскільки в неї була маленька дитина. Допитні в судовому засіданні свідки [PERSON] ( зі сторони відповідачки) та [PERSON]О ( зі сторони позивачки) пояснили, що [PERSON] майже до самої смерті працював начальником ліфтової служби. З дочкою [PERSON] він стосунки підтримував. Свідки [PERSON] С О. та [PERSON] в суді також підтвердили, що [PERSON] лікувався в Клінічній лікарні нафтопереробної промисловості України стаціонарно в кардіологічному відділенні у вересні 2005 року, пересувався самостійно, в безпорадному стані не був. Помер [PERSON] 22.09.2005 року в лікарні. Свідки [PERSON] та Пипчук Н О. в судовому засіданні лише зазначили, що зі слів [PERSON] їм відомо, що з дочкою він не може налагодити стосунки. При цьому подробиць відносин між ним та дочкою вони не знають. Враховуючи викладене вище, суд вважає, що позивачкою в суді не доведено, що померлий [PERSON] через похилий вік чи тяжку хворобу знаходився в безпорадному стані і потребував допомоги. Так само [PERSON] в судовому засіданні не довела ту обставину, що відповідачка ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Крім зазначених вище, вже оцінених судом доказів, інших доказів на підтвердження позовних вимог позивачка суду не надала. Окрім цього, як пояснила в судовому засіданні відповідачка, і на підтвердження чого надала копію рішення Подільського районного суду м. Києва від 05.04.2007 року ( а. с. 79 - 81), квартира №66 по проспекту [PERSON], ЗО в м. Києві, власником якої на день смерті був [PERSON], належить [PERSON], оскільки договір купівлі-продажу від 29.01.1998 року, за яким [PERSON] подарувала [PERSON] цю квартиру, визнаний судом недійсним. Отже, зважаючи на викладене вище суд вважає, що позов в судовому засіданні не доведений, а тому не підлягає задоволенню. На підставі наведеного, ст. ст. 1123, 1224 ЦК України,

Outcome: dismissed