Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, яким просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість по експлуатаційним витратам за утримання житлового будинку та прибудинкової території, яка станом на 01.02.2010 року складає 2508,49 гривень, а також відшкодувати сплачені позивачем судові витрати. Позивач в обґрунтування своїх вимог за позовом зазначав, що відповідачі проживають в квартирі загальною площею 53,01 кв.м. за адресою: [ADDRESS] та зобовязані сплачувати експлуатаційні витрати на утримання житлового будинку та прибудинкової території, згідно п. 5.2.4, 5.2.7 Статуту ЖК «Лосєво-34» та норм діючого законодавства по встановленим загальними зборами членів кооперативу та власників квартир тарифам: з 1.02.2000р. по 1.06.2006р. 0,37 грн. за 1 м.кв. загальної площі квартири, з 1.05.2006р. по 1.05.2009р. 0,70 грн. за 1 м.кв. загальної площі квартири, з 1.06.2009р. по теперішній час 1,65 грн. за 1 м.кв. загальної площі квартири. ЖК «Лосево-34» входить до управління будинками № 43, та, згідно статуту управління будинками № 43, останній забезпечує сплату внесків власниками квартир на утримання будинку, його інженерного обладнання та прибудинкової території. Відповідачі є великими і злісними неплатниками, 05.08.2003 року відповідачем [PERSON] був укладений договір реструктуризації заборгованості, згідно якого, відповідачі повинні були сплачувати поточні платежі у сумі 20,30 гривень щомісяця до серпня 2007 року в рахунок погашення заборгованості. Відповідачем умови договору виконані не були, заборгованість та поточні платежі не сплачуються. Позивач зазначає, що про невиконання договору про реструктуризацію боргу стало відомо лише після закінчення строку дії зазначеного договору, таким чином, позовна давність повинна обчислюватись саме з серпня 2007 року. Таким чином, загальний розмір заборгованості по експлуатаційним витратам за утримання житлового будинку та прибудинкової території, який належить стягнути з відповідачів, станом на 01.02.2007 року складає 2508,49 гривень. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не зявився, надав суду заяву, якою підтримує позовні вимоги у повному обсязі, просить позов задовольнити, розглянути справу у його відсутність. Відповідачі у судове засідання не зявилися, надали суду заяву, якою визнають позовні вимоги частково, просять застосувати позовну давність та стягнути заборгованість за останні три роки, розглянути справу у їх відсутність. Суд, дослідивши матеріали надані сторонами докази у їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно довідки Управління будинками № 43 по обслуговуванню будинків житлово-будівельних кооперативів Фрунзенського району м. Харкова від 08.02.2010 року № 48, відповідачі проживають в ізольованій двокімнатній квартирі загальною площею 53,01 кв.м. за адресою: [ADDRESS]. Судом встановлено, що відповідачі є членами житлового кооперативу «Лосєво-34» Відповідно до ст.. 149 ЖК України, права і обовязки члена житлово-будівельного кооперативу, а також членів його сімї, умови користування і підстави припинення користування жилими приміщеннями визначаються статутом кооперативу. Відповідно до п.п. 5.2.4, 5.2.7 Статуту ЖК «Лосєво-34», затвердженого рішенням загальних зборів членів кооперативу (протокол № 4 від 03.06.2005 року, реєстрація проведена виконавчим комітетом Харківської міської ради 29.12.2005 року за № 14800050001022073) обовязками члену кооперативу є сплата визначених статутом кооперативу внесків у розмірі, встановленому загальними зборами з урахуванням реальних витрат, сплата внесків на утримання, експлуатацію та капітальний ремонт будинку, який належить кооперативу та прибудинкової території. Згідно п. 1.7 Статуту Управління будинками № 43 по обслуговуванню будинків житлово-будівельних кооперативів Фрунзенського району м. Харкова, затвердженого рішенням Ради Голів Кооперативів (протокол № 26а від 11.07.2008 року, реєстрація проведена виконавчим комітетом Харківської міської ради 09.09.2008 року за № 14801050001041389), житловий кооператив «Лосєво-34» є членом Управління. Згідно п. 2.2 Статуту УБ № 43, Управління забезпечує сплату внесків власниками квартир, житлових та нежитлових приміщень на утримання будинку, його інженерного обладнання, підїздів, інших місць загального користування будинку та прибудинкової території. Згідно ч. 4 ст. 145 ЖК України, повнолітні члени сімї кооперативу зобовязані брати участь в оплаті витрат по експлуатації і ремонту будинку та квартири. У ході судового розгляду справи встановлено, що відповідачі не здійснюють оплату експлуатаційних витрат за утримання житлового будинку та прибудинкової території протягом тривалого часу, у звязку з чим за ними утворилася заборгованість, яка станом за період часу з січня 2003 року по 01.02.2010 року складає 2508,49 гривень. Задовольняючи частково позовні вимоги суд застосовує позовну давність за заявою відповідачів. Відповідно до ч. 3,4 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Як вбачається з матеріалів справи, позовна заява була подана позивачем 23.02.2010 року. Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю в три роки. Даний спір не відноситься до окремих видів вимог до яких законом може встановлюватися спеціальна позовна давність відповідно до ст.. 258 ЦК України. Таким чином, на день розгляду справи строк позовної давності вимоги про стягнення заборгованості за послуги водопостачання за період часу з 23.02.2003 року по 22.02.2007 року сплинув і сума заборгованості, яка належить до стягнення з відповідачів, що утворилася за період часу з 01.03.2007 року по 01.02.2010 року, урахуванням здійснених платежів, складає 853,96 гривень Доводи позивача про те, що перебіг позовної давності має бути обчислюватись з часу закінчення дії договору про реструктуризацію заборгованості, а саме з серпня 2007 року, оскільки до цього часу позивач не знав та не міг знати про порушення відповідачами умов зазначеного договору суд не приймає до уваги, виходячи з наступного. Згідно ч. 1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Як вбачається з розрахунків позивача, станом на серпень 2003 року заборгованість, що утворилася за відповідачами складала 974 гривні, у звязку з чим між сторонами було укладено договір про реструктуризацію боргу на 48 місяців, тобто до серпня 2007 року. Згідно розрахунків заборгованості встановлено, що відповідачами у період часу з січня 2003 року по січень 2007 року, під час дії договору, жодного разу не сплачувались щомісячні поточні платежі по експлуатаційним витратам на утримання житлового будинку та прибудинкової території. Оскільки зазначені платежі нараховуються та сплачуються щомісяця, вже у вересні 2003 року, при встановлені несплати відповідачами чергового щомісячного платежу, визначеного договором реструктуризації, позивач мав дізнатися про порушення відповідачами умов договору. Судом не встановлено підстав для зупинення перебігу позовної давності, передбачених ст.. 263 ЦК України. Позивачем при предявленні позову до суду були сплачені витрати на інформаційно-технічне забезпечення у сумі 30,00 гривень, а також судовий збір у сумі 51,00 гривень, що підтверджується платіжними дорученнями № 161, № 165 від 14.08.2009 року. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до положень ст.. 88 ЦПК України, а саме з відповідачів в частковому порядку на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1% від суми задоволених вимог, але не менше 51 гривені у дохід держави, а також витрати з інформаційно-технічного забезпечення на користь позивача. На підставі викладеного і

Outcome: approved