Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою, якою просить встановити факт, що [PERSON], який помер 26 червня 2007 року сумісно проживав однією сім'єю з [PERSON] не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини, а також визнати право власності за [PERSON] на автомобіль марки ІЖ. модель 21251, 1987 року випуску, державний номер [NUMBER], кузов №ХТК2125 ЮНО 100304 в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого 26 червня 2007 року та [PERSON], померлої 24 липня 2007 року. Свою позовну заяву позивачка обґрунтовує тим, що вона тривалий час сумісно проживала однією сім'єю з [PERSON] та [PERSON], які доводилися їй вітчимом та матір'ю відповідно. [PERSON] на праві приватної власності належав транспортний засіб ІЖ-21251, 1987 року випуску, державний номер [NUMBER]. 26 червня 2007 року [PERSON] помер. Позивачка є спадкоємцем четвертої черги за законом, оскільки проживала однією сім'єю з її вітчимом [PERSON] більше п'яти років, а інших спадкоємців за законом чи заповітом у нього не було. Позивачка у судовому засіданні підтримала позовні вимоги з підстав викладених у позовній заяві та просила суд їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення. Суд, заслухавши пояснення позивачки та відповідача, свідка [PERSON], дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов є обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що позивачка [PERSON] (дошлюбне прізвище Грабарь) [PERSON] доводиться донькою померлої [PERSON] (дошлюбне прізвище Грабарь) [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження від 02 листопада 1955 року, актовий запис №277, виданим Вовчанським районним відділом РАЦС Харківської області (а.с.16). 27 вересня 1964 року мати позивачки [PERSON] (дошлюбне прізвище Грабарь) [PERSON] уклала шлюб з [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про одруження від 27 вересня 1964 року, актовий запис №2679, виданим міським відділом РАЦС м. Одеси (а.с.16). Після одруження мати позивачки змінила прізвище з «Грабарь» на «Александрову». 30 січня 1976 року позивачка [PERSON] (дошлюбне прізвище Грабарь) [PERSON] уклала шлюб з [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу від [INFO], актовий запис №137, виданим палацом урочистих подій м. Одеси (а.с.17). Після одруження позивачка змінила прізвище «Грабарь» на «Салібекову». Відповідач по справі [PERSON] доводиться позивачці [PERSON] сином, що підтверджується свідоцтвом про народження від 22 лютого 1977 року, актовий запис №451, виданим Київським відділом РАЦС м. Одеси (а.с. 17). 26 червня 2007 року вітчим позивачки [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 26 червня 2007 року, актовий запис №5587, виданим першим відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси (а.с. 14). 24 липня 2007 року померла мати позивачки [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть від 24 липня 2007 року, актовий запис №6459, виданим першим відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси (а.с.15). При житті вітчим [PERSON] залишив на ім'я позивачки заповіт, яким заповідав 2/3 частини квартири [ADDRESS], мати також залишила заповіт на ім'я позивачки, яким заповідала 1/3 частину квартири [ADDRESS]. Позивачка отримала в Третій Одеській державній нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті вітчима та матері в цілому на вищевказану квартиру (а.с.8-13). Відповідно до ч.2 ст. 256 ЦПК України у судовому засіданні можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. З 1998 року позивачка зареєструвалася в квартирі №106 будинку №1 но вул. Ак. Корольова в м. Одесі, де проживала разом з вітчимом [PERSON] та матір'ю [PERSON] однією сім'єю. Дана обставина підтверджується штампом у паспорті в графі «місце проживання», де зазначена адреса: [ADDRESS], а також довідкою-випискою з домової книги, де зазначено, що [PERSON] постійно проживає у зазначеній квартирі з 1998 року Відповідач [PERSON] підтвердив, що його мати тривалий час проживала разом з вітчимом [PERSON] та матір'ю [PERSON], відносини між ними були гарні, вони вели спільне господарство та фактично були однією сім"єю. Відповідно ч.4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що знає позивачку [PERSON], а також знала її вітчима і мати, підтвердила факт того, що [PERSON] тривалий час проживала разом з вітчимом [PERSON] та матір'ю [PERSON] однією сім'єю, піклувалася про них, здійснювала постійну допомогу та догляд. Встановлення факту проживання однією сім'єю потрібно позивачці для визнання права власності в порядку спадкування за законом на транспортний засіб 1Ж-21251, 1987 року випуску, державний номер [NUMBER]. Таким чином, суд вважає позовні вимоги позивачки щодо встановлення факту проживання однією сім'єю з [PERSON], який помер 26 червня 2007 року не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини є обгрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Вітчиму позивачки [PERSON] на праві приватної власності належав транспортний засіб марки ІЖ, модель 21251, 1987 року випуску, державний номер [NUMBER], кузов №ХТК212510Н0100304, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу від 23 жовтня 2002 року (а.с.5). Оскільки даний транспортний засіб був придбаний [PERSON] під час знаходження у шлюбі з [PERSON], тому суд вважає, що він є спільною сумісною власністю подружжя. 13 березня 2007 року [PERSON] видав довіреність [PERSON] на право розпорядження, експлуатування та обслуговування вищевказаним транспортним засобом марки ІЖ. (а.с.6). Оскільки син позивачки - [PERSON] керував транспортним засобом по довіреності, позивачка вважала, що немає необхідності в оформленні свідоцтва про право на спадщину за законом на вказаний транспортний засіб, тому до нотаріальної контори з приводу спадщини на автомобіль не зверталась, хоча спадщину фактично прийняла. На даний час у відповідачки виникла потреба в оформленні права власності на вказаний транспортний засіб з метою подальшого його відчуження, тому вона була змушена звернутися до суду з вимогами про визнання право власності за нею на автомобіль марки ІЖ, модель 21251, 1987 року випуску, державний номер [NUMBER], кузов №ХТК212510Н0100304 в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого 26 червня 2007 року та [PERSON], померлої 24 липня 2007 року. Відповідно до листа Третьої Одеської державної нотаріальної контори від 21 травня 2010 року за №2405/0214 з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] зверталася тільки позивачка [PERSON], інших спадкоємців немає./а.с.28/ Судом були досліджені всі обставини справи та з огляду на те, що позивачка є спадкоємцем першої черги після смерті своєю матері [PERSON] та спадкоємцем четвертої черги після смерті вітчима [PERSON], суд вважає вимоги позивачки щодо визнання права власності на вказаний транспортний засіб є доведеними та обґрунтованими.

Outcome: approved