Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-30 00:00:00

15 квітня 2010 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Ємільчинської РДА Житомирської області, в якому просила стягнути з відповідача на її користь недоплачену грошову допомогу в сумі 2279, 60 грн., передбачену ст. 37 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та заборгованість по доплаті до заробітної плати в сумі 12712,64 грн., передбачену ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 01.06.2009 року по 28.02.2010 року. Вимогу мотивує тим, що вона має статус потерпілої внаслідок Чорнобильської катастрофи, працює та постійно проживає на території, яка віднесена до зони гарантованого добровільного відселення внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, що надає їй право користуватися пільгами та компенсаціями, передбаченими Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Щомісячна грошова допомога та доплата до заробітної плати, відповідно до ст.ст. 37, 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», повинна проводитись в розмірі 40% від мінімальної заробітної плати та доплата до заробітної плати повинна проводитись в розмірі двох мінімальних заробітних плат відповідно, а не в розмірі 2,10 грн. та 10,50 грн. щомісячно, визначеному Постановою КМУ №836 від 26.07.1996 року «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». А тому позивачка вважає, що сума заборгованості невиплачених коштів становить 14992,24 грн. за період з 01.06.2009 року по 28.02.2010 року. У судовому засіданні представниця позивачки позов підтримала. Представник Управління праці та соціального захисту населення Ємільчинської РДА у судове засідання не з'явився, надіслав до суду заперечення, в якому вказав, що позов не визнає, та просив справу розглядати без його участі. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, проаналізувавши і оцінивши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне: Судом встановлено, що позивачка є громадянкою, яка постійно проживає в зоні гарантованого добровільного відселення, що підтверджується посвідченням серії Б №182582 та працює в Новоград-Волинському Центрі поштового зв'язку №4 Житомирської дирекції УДППЗ «Укрпошта» на посаді начальника відділення поштового зв'язку в с. Усолуси відповідно до трудової книжки АТ-І №58773396. Відповідно до ст. 37 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року громадянам, які проживають у зоні гарантованого добровільного відселення виплачується щомісячна грошова допомога у зв'язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства у розмірі 40% від мінімальної заробітної плати Відповідно до ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року, громадянам, які працюють у зоні гарантованого добровільного відселення проводиться доплата до заробітної плати у розмірі двох мінімальних заробітних плат. Відповідач нараховуючи позивачу допомогу у розмірах, визначених Постановою Кабінету Міністрів України №836 від 26.07.1996 року «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а не в кратному відношенні до мінімальної заробітної плати, діяв протиправно. Дія ст.ст. 37, 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» на 2009-2010 роки не зупинялась. Таким чином вимоги позивачки підлягають частковому задоволенню. Сторони звільнені від сплати судового збору. Оскільки згідно ст. 19 ч,2 Конституції України орган державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України, дії відповідача, які виразились в нарахуванні та виплаті позивачці допомоги в розмірах менших законодавчо встановлених, є неправомірними та порушують її права та законні інтереси. Розпорядником коштів і в спірний період часу і на даний час є управління праці та соціального захисту населення Ємільчинської РДА, тому стягнення заборгованості підлягає з нього. З врахуванням вищевказаного, ст.ст. 37, 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року,

Outcome: partial