Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати неправомірною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в м.Бердянську Запорізької області щодо не нарахування їй щомісячної доплати до пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Просить зобов'язати відповідача здійснити їй нарахування та виплатити щомісячну доплату до пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, починаючи з 09 липня 2007 р оку. Просить зобов'язати відповідача надалі здійснювати їй нарахування та виплату щомісячної доплати до пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, починаючи з моменту винесення судом рішення. Зазначила, що 29.03.10 року звернулася до відповідача з заявою щодо перерахунку пенсії відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Листом від 01.04.10 року відповідач відмовив у здійсненні перерахунку. Вважає дії відповідача незаконними. В судове засідання позивач не зявилася. В позовній заяві зазначила прохання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач представника в судове засідання не направив. Повідомлений у справі розписка про отримання повістки-виклику. Суду надано заяву про розгляд справи за відсутності представника. Надано письмові заперечення. Аналізуючи надані докази, суд приходить до наступного. Як встановлено в судовому засіданні відповідно до ст.ст. 1, 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни, який набрав чинності 01.01.06 року, позивач має статус дитини війни. Дітям війни пенсія підвищується на 30 відсотків мінімального розміру пенсії за віком. Дія ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни була призупинена п. 12 ст. 71 і ст. 111 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік». Відповідно до п. 41 розділу ІІ Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» внесено зміни до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» на 2008 рік. Рішенням Конституційного Суду України № 6-рп від 09 липня 2007 року визнано такими, що не відповідають конституції (є неконституційними) положення п. 12 статті 71, ст. 111 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік». Конституційний Суд України в своєму рішенні від 09.07.2007 року дійшов висновку, що зупинення Законом України „Про Державний бюджет України на 2007 рік дії інших законів України щодо надання пільг, компенсацій і гарантій, внесення змін до інших законів України, встановлення іншого (додаткового) правового регулювання відносин, ніж передбачено законами України, не відповідає статтям 1, 3, частини другій статті 6, частини другій статті 8, частини другій статті 19, статтям 21, 22, пункту 1 частини другої статті 92, частинам першій, другій, третій, статті 95 Конституції України. Рішенням Конституційного суду України № 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року визнано неконституційним положення п.41 розділу ІІ Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України». Відповідно до ст. 152 Конституції України закони та інші правові акти, які за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про те, що після прийняття рішення № 6-рп від 09.07.07 року Конституційним Судом України, тобто з 09.07.2007 року, відповідач повинен був здійснити нарахування доплати до пенсії позивача та здійснити виплати у розмірах, передбачених Законом України „Про соціальний захист дітей війни. Правові підстави для нарахування та виплати пенсії у розмірах передбачених вказаним Законом в період до 09 липня 2007 року відсутні. Після прийняття рішення № 10-рп/2008 від 22.05.08 року Конституційним Судом України, тобто з 22.05.08 року, відповідач повинен був здійснити перерахунок доплати до пенсії позивача та здійснити виплати у розмірах, передбачених Законом України „Про соціальний захист дітей війни. Правові підстави для перерахування та виплати пенсії у розмірах передбачених вказаним Законом в період до 22 травня 2008 року відсутні. Законом України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» та Законом України «Про Державний бюджет України на 2010 рік» дію ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни не зупинено. Отже позивач має право на отримання доплати до пенсії за період з 01 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року та з 01 січня 2010 року по день винесення рішення, тобто 02 липня 2010 року, в розмірі, передбаченому Законом України «Про соціальний захист дітей війни». Судом встановлено, що розмір мінімальної пенсії за віком визначений тільки ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та мінімальна пенсія за віком дорівнює прожитковому мінімуму, встановленому для осіб, що втратили працездатність. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про прожитковий мінімум» від 15.07.99 року прожитковий мінімум застосовується для встановлення розмірів мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком. З огляду на викладене суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2009 року, з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року, з 01 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року та з 01 січня 2010 року по 02 липня 2010 року. Вирішуючи позовні вимоги щодо зобовязання відповідача надалі здійснювати нарахування та виплату щомісячної доплати до пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, починаючи з моменту винесення судом рішення, суд приходить до висновку, що вони не підлягають задоволенню, оскільки зазначені обставин ще не настали та спір з цього приводу між сторонами відсутній.

Outcome: partial