Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу, посилаючись на те, що він надав відповідачу товар у вигляді карток на поповнення рахунків телефонного оператора «Life» на суму 200\~000 грн. На підтвердження боргових зобовязань [PERSON] надав позивачу розписку, відповідно до якої зобовязався провести оплату за товар протягом п`яти календарних днів. Але до теперішнього часу з вини відповідача позивачу борг не повернуто. На момент подання позовної заяви сума боргу з урахуванням індексу інфляції за місяцями складає 320\~539 грн. 22 коп., 3% річних від суми боргу за 974 дні складає - 16\~010 грн. 96 коп. Таким чином, загальна сума боргу відповідача складає - 336\~550 грн. 18 коп. Посилаючись на зазначені обставини просить суд стягнути з відповідача на свою користь суму боргу за договором позики у розмірі 336\~550 грн. 18 коп. та судові витрати. В судовому засіданні представник позивача на позовних вимогах наполягає і просить суд їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив, заперечень не надав. За клопотанням представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, розглянувши матеріали справи та дослідивши надані позивачем письмові докази, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] укладений договір позики грошових коштів у сумі 200\~000 грн., за яким позивач надав, а відповідач прийняв зазначену суму і яку він повинен був повернути позивачу у строк до 30.10.2006 р., що підтверджується дослідженою у судовому засіданні оригіналом розписки. У зазначеній строк в договорі позики грошей відповідач суму боргу не повернув. Згідно зі статтями 1046, 1047 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. У зв'язку з невиконанням відповідачем зобов'язання щодо виплати позивачу суми боргу у розмірі 200\~000 грн., відповідно до ст. 625 ЦК України у позивача виникло право вимоги стягнення суми боргу з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних за час прострочення виконання грошового зобов'язання. Враховуючи, що [PERSON] зазначена сума так і не була сплачена [PERSON], за таких підстав суд, перевіривши правильність розрахунків, приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення суми боргу з урахуванням індексу інфляції у розмірі 320\~539 грн. 22 коп., 3 % річних з простроченої суми боргу у розмірі 16 010 грн. 96 коп. підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved