Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на те, що 25 грудня 2004 року уклав шлюб з [PERSON] (прізвище після шлюбу - [PERSON]), який зареєстрували в Кіровському відділі реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського міського управління юстиції, актовий запис № 986. Від шлюбу ми маємо сина - [PERSON], [INFO], який проживає разом з відповідачем. Одруження з відповідачем виявилося невдалим, за характерами ми виявились абсолютно протилежними людьми. Останні три роки ми не проживаємо разом, спільного господарства не ведемо, стосунки між собою не підтримуємо. Відповідач постійно проживає в Кіровограді, а я в с Обертасово. На сьогоднішній день життя склалося так, що в мене фактично з'явилась інша сім'я. За таких обставин, подальше спільне життя з відповідачем і збереження нашого шлюбу є неможливим і суперечить моїм інтересам, що відповідно до ч.2 ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу. Позивач в судовому засіданні повністю підтримав заявлені вимоги посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Строк на примирення просить не надавати, спору про поділ майна та проживання дітей не має. Відповідач у судовому засіданні позов не визнала та просила надати строк на примирення, посилаючись нате, що 7 липня 2010 року позивачем [PERSON] було подано позовну заяву про розірвання шлюбу, який був укладений між сторонами 25.12.2004 року. У зв'язку з подачею вказаного позову позов не визнає та вказує, що з викладеним в позовній заяві не згодна, так, за час шлюбу з позивачем завжди знаходили спільну мову та розуміння з усіх питань сімейного життя. Останні три роки дійсно проживали окремо, проте це було пов'язано з тим, що позивач [PERSON] почав займатись фермерським господарством в с Обертасово Компаніївського району, де і проводив більшість свого часу. При цьому, раз на тиждень (бувало і двічі) він постійно приїздив додому та залишався з відповідачкою та сином. Крім того, відповідач з сином теж періодично приїздили до позивача, де залишались на певний час. проте це було переважно в літній час. В основному позивач приїздив до них і вони постійно підтримували між собою стосунки. Проживати разом з позивачем за його місцем проживання постійно відповідач не могла, так як в м. Кіровограді в знаходиться робота, а також в М.Кіровограді син відвідує дитячий садок. З даного приводу з позивачем у спору не виникало. Про те, що позивач має намір розлучитися, дізналась в кінці квітня цього року з його слів і своє рішення він мотивував тим, що в нього виникли проблеми з його господарством, та в зв'язку з цим він розчарувався і в сімейному житті. Про те, що у позивача з'явилась нова сім'я, нічого відомо не було, лише останнім часом зустрічала позивача в присутності іншої жінки. Позивач до теперішнього часу раз на тиждень приїздить до нас додому, де проводить час з сином. Проте, кожного разу, коли позивач йде від нього, дитина переживає психологічний стрес, плаче за ним, в нього погіршується настрій та загальне самопочуття, а перед вихідними завжди з нетерпінням чекає біля вікна появи батька. Дитині важко зрозуміти та пояснити, чому позивач хоче піти з нашої сім'ї. Посилання позивача на п.2 ст.112 Сімейного кодексу України як на те, що подальше збереження нашого шлюбу суперечитиме його інтересам є необгрунтованим та не враховуючим інтереси дитини, так як в першу чергу розірвання шлюбу буде суперечити інтересам сина, що також передбачене в ч. 1 ст. 1 12 СК України. Крім того, вважає, що рішення про створення іншої сім'ї позивача є передчасним та надуманим, а бажання розлучитися викликане також труднощами в його трудовій діяльності. Тому, із заявленими позивачем вимогами про розірвання нашого шлюбу погодитись на даний час не може та прошу суд прийняти рішення відповідно до ст. 111 Сімейного кодексу України та вжити заходів щодо примирення нашого подружжя, так як це не буде суперечити моральним засадам суспільства. Відповідач в свою чергу категорично заперечив, щодо надання строку на примирення, так як все ірішено вже давно.. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб може бути розірвано, якщо буде тановлено, що подальше сумісне проживання сторін і збереження сім'ї неможливе. Дослідивши матеріали справи, суд, находить позов який підлягає задоволенню. Встановлено, що 25 грудня 2004 року Кіровським відділом реєстрації актів цивільного стану іровоградського міського управління юстиції між [PERSON] та [PERSON] юдмилою [PERSON]. актовий запис № 986 зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають сина -шевського [PERSON], [INFO]. Сторони шлюбно-сімейні відносини : підтримують, причиною розірвання шлюбу є психологічна несумісність, різні погляди на сімейні осунки, різні місця роботи та проживання. Затвердженням позивача він проживає з іншою жінкою. Відповідно до ст. 111 СК України та ст. 191 ч. 5 ЦПК України, суд може відкласти розгляд ірави і призначити подружжю строк для примирення, але враховуючи пояснення сторін та волю зивача, вбачається, що надання примирення жодного результату не дасть та призведе до затягування згляду справи. На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що шлюб сторін носить формальний рактер і підлягає розірванню. Витрати пов'язані з розірванням шлюбу покласти на позивача, відповідача від витрат суд ільняє так як на її утриманні перебуває дитина.

Outcome: approved