Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-23 00:00:00

26.05.2010року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] пенсійного фонду України в Балаклійському районі Харківської області, в якій просив: визнати протиправною діяльність УПФ в Балаклійському районі Харківської області щодо не нарахування та не виплати пенсії виключно із законодавчо встановлених розмірів мінімальної пенсії за віком; зобовязати відповідача зробити перерахунок та виплату пенсії то інвалідності як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії відповідно до ст.ст.50, 54, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської <атастрофи» з 01 січня 2004 року по 31 грудня 2005 року та починаючи з 01 вересня 2009 року, виходячи із розрахунку 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 75% *мінімальної пенсії за віком, а також проводити відповідні виплати; зобовязати відповідача встановити підвищення до пенсії як інваліду армії, прирівняному до інваліда війни II "рупи відповідно до ч.4 ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в зозмірі 350% мінімальної пенсії за віком, починаючи з 01 січня 2004 року та проводити відповідні виплати; В обгрунтування своїх позовних вимог вказав, що він є інвалідом 11 групи, особою, яка постраждала внаслідок захворювання, отриманого при при виконанні обовязків військової служби під час ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, віднесеною до 1 категорії. Відповідно до ст.ст. 50, 54, 67 Закону України «Про ;татус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильскої катастрофи» він з 01 січня 2004 эоку має право на отримання державної пенсії в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії в розмірі "75% мінімальної пенсії за віком. Також, як інвалід війни, починаючи з 01 січня 2004 року, він, як інвалід II групи, має право на отримання підвищення до пенсії в розмірі 350% мінімальної пенсії за віком відповідно до ч.4 ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». У звязку з тим, що пенсія не виплачувалась йому у належному розмірі, у квітні 2010 року він звернувся до [PERSON] Пенсійного фонду України у Балаклійському районі Харківської області із заявою про здійснення йому терерахунку пенсії, в чому йому було відмовлено. Таким чином відповідачем було порушено його права, арантовані Конституцією та законами України. Відповідач надав заперечення на позов, в яких просить суд в задоволенні позову відмовити. В обгрунтування своїх доводів зазначив, що позивач дійсно перебуває на обліку в УПФ та отримує пенсію по нвалідності II групи внаслідок захворювання, отриманого при ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Відповідач вважає, що порушень при призначенні позивачу пенсії з боку УПФ немає. Розмір пенсії, яку отримує позивач, відповідає чинному законодавству. Пенсія позивачу була призначена відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України «Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету» від 03.01.2002 року №1, виходячи із розміру 19,91 грн. Виходячи з цього мінімальний розмір пенсії по II групі інвалідності до 01.09.2004 року становив 19,91x8. Згідно постанови Кабінету Міністрів України №894 від 13.07.2004 року «Про підвищення розмірів пенсій, призначених відповідно до ч.4 ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 01.09.2004 року мінімальний розмір пенсії позивачу було збільшено на і 2%: 19,91x8x1,12. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №1293 від 27.12.2005 року «Про підвищення розмірів пенсій, призначених відповідно до ч.4 ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 01.01.2006 року позивачу було збільшено розмір пенсії у 8,5 рази як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1986 році: 19,91x8x1,12x3,5. Зазначеною постановою встановлено мінімальний розмір пенсії для інвалідів II групи-500 гривень. Починаючи з 01.01.2008 року призначення та виплата позивачу основної та додаткової пенсії здійснювалось з урахуванням змін, внесених до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України». За новою редакцією ч.З та ч.4 ст.54 вищезазначеного Закону розмір пенсії для інвалідів, щодо яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими для учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році по II групі інвалідності - 200% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Мовою редакцією ст.50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали , внаслідок Чорнобильської катастрофи» встановлено, що особам, віднесеним до І категорії призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, зокрема, інвалідам II групи у розмірі 20% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Після прийняття рішення Конституційним Судом України щодо неконституційності змін, внесе- щ Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастг ; | з 22.05.2008 року призначення та виплата позивачу пенсій здійснювались згідно Постанови Кабінету М: ; я України №530 від 28.05.2008 року «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян,-. -сша передбачено, що розмір пенсії по II групі інвалідності становить 965 гривень і розмір додаткової пенсі 1 ЧІ прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. З 01.07.2008 року позивачу, як особі, яка отримує пенсію відповідно до Закону України Про ста- ; Я соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», було призначено допла- пенсії відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 16.07.2008 року №654 «Про підвищення пенс: ¦ забезпечення громадян». Розмір пенсії позивача становив - 1090 гривень. Щодо вимог про здійснення підвищення до пенсії як інваліду війни II групи в розмірі 350% мініма «м пенсії за віком, то позивач отримував зазначене підвищення відповідно до ч,4 ст.13 Закону України «Про ст. и ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» за період з 01.01.2004 року по 31.12.2005 року до внесення зу - а закону Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціаль- г* захисту» від 05.10.2005 року, якою передбачався інший розмір зазначеного підвищення. Таким чином, розмір пенсії, яку отримує позивач, відповідає чинному законодавству. Відповів -м погоджується із позивачем стосовно застосування для розрахунку пенсії по інвалідності та додаткової пе- , величини мінімальної пенсії за віком, оскільки в силу ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове держа-ші пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії, встановлений абзацом 1 частини 1 цієї статті застосвус-- я виключно для розмірів пенсій, призначених згідно із Законом України «Про загальнообовязкове державне пенс пд страхування». Також звертав увагу, що треба врахувати порушення позивачем трирічного строку позовної давності звернення з позовом та відсутність правових підстав для нарахування та виплати пенсії в розмірах, вищих. -ла встановлено діючим законодавством. Для розгляду позову сторони в судове засідання не прибули, хоча належним чином були повідомлені ^ дату, час та місце судового розгляду, однак надали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Суд вирішив можливим розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів. Суд, всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з'ясувавши обстав, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши матеріали справи, оцінивш; докази в сукупності, визнає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені обставини і визначені відповідні до них правовідносини. [PERSON] є інвалідом II групи з 01.04.2002 року і має право на пільги, встановлені законодавстві: г України для ветеранів війни-інвалідів війни, що підтверджується посвідченням серії II № 558968 та довідка' і МСЕК серії МСЕ- № 061508 та серії 2-18 МАД № 031540 (а.с.8), та є особою, яка постраждала внаслідок аварії - Чорнобильскій АЕС І категорії, що підтверджується посвідченням серії А № 040291 та вкладкою до посвідчення 067774 (а.с.7). Позивач отримує пенсію по інвалідності та додаткову пенсію, за шкоду заподіяну здоровю, на підставі Закону У краї «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796-Х1І в:_ 28.02.1991 року. 27.04.2010року позивач звернувся до [PERSON] Пенсійного фонду України в Балаклійському район Харківської області з заявою про перерахунок розміру пенсії згідно ст.ст.50, 54, 67 Закону №796-ХІІ (а.с/ отримав відповідь від 1 1.05.2010 року, що у відповідача відсутні правові підстави для перерахунку пенсії (а.с.! - П). З матеріалів справи вбачається, що розрахунок пенсії позивачу [PERSON] Пенсійного Фонду Балаклійському районі Харківської області провело виходячи з розміру 19 гривень 91 копійка, встановленого чинною на той час постановою Кабінету Міністрів України від 03.01.2002 року №1 «Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету» /далі - Постанова КМУ від 03.01.2002 року № 1/. Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоровя, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисг потерпілого населення визначені та закріплені в Законі №796-ХІІ. Статтею 49 вищевказаного Закону передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3. 4 встановлюється у вигляді: державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, яка призначаєтьсі після виникнення права на державну пенсію. Відповідно до ч.4 ст.54 Закону №796-ХІІ (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), як.: визначено підстави та умови призначення державних пенсій особам, віднесеним до категорії 1, та у звязку втратою годувальника, в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів II групи, щодо яких установлено звязок . Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими 8 мінімальних пенсій за віком. Відповідно до ст.50 Закону №796-ХІІ особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, зокрема, інвалідам II групи, дітям-інвалідам. а також хворим внас ¦; Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу - у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком. Як вбачаєтьс- І :татті 53 того ж Закону, виплата додаткової пенсії здійснюється повністю незалежно від заробітку, пенсії чи ншого доходу. Таким чином, вихідним критерієм для обчислення основної та додаткової пенсії, особам, щодо яких встановлено звязок Чорнобильською катастрофою, визначено мнімальну пенсію за віком. Порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, визначається Кабінетом Міністрів України. Також ст.54 вищезазначеного Закону передбачено, що обчислення і призначення вказаного виду пенсії провадиться відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» (після внесення змін Законом України від 7.11.2005 № 3108-1V - відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»). Відповідно до ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. Згідно ч.З ст.67 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в редакції від 05.10.2006 року встановлено, що у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до ст.54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мініміму. Відповідно до ч.І ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених Законом. Згідно вимог ч.З ст.46 конституції України пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом. Правові засади формування та застосування державних соціальних стандартів і нормативів, спрямованих на реалізацію закріплених Конституцією України та законами України державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, визначаються Законом України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні арантії», за змістом абзацу 3 статті 1 якого державні соціальні гарантії - встановлені законами мінімальні розміри оплати праці, доходів громадян, пенсійного забезпечення, соціальної допомоги, розміри інших видів соціальних зиплат, встановлені законами та іншими нормативно-правовими актами, які забезпечують рівень життя не нижчий зід прожиткового мінімуму. Відповідно до вимог Закону України «Про прожитковий мінімум» прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Прожитковий мінімум застосовується для встановлення мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком, визначення розмірів :оціальної допомоги, допомоги сім'ям з дітьми, допомоги по безробіттю, а також стипендій та інших соціальних зиплат виходячи з вимог Конституції України та законів України. Прожитковий мінімум встановлюється Кабінетом Міністрів України і щороку затверджується Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України на зідповідний рік. Відповідно до ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», який набрав чинності з 01.01.2004 року, мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Визначений статтею 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком, для визначення якого застосовується прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, визначений Законом України «Про Державний бюджет /країни» на відповідний рік, є певним стандартом, в порівнянні з яким визначаються розміри інших видів :оціальних виплат та допомоги. Тобто мінімальний розмір пенсії за віком, для визначення якого застосовується прожитковий мінімум для з'сіб, які втратили працездатність, є відправною величиною, від якої проводиться розрахунок пенсій, зазначених в :т.ст.50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Відповідно до ст.1 Закону України «Про затвердження прожиткового мінімуму на 2004 рік» від 11.05.2004 року, який набрав чинності 27.05.2004 року, на 2004 рік затверджено прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, - 284,69 грн. Згідно зі ст.63 Закону України «Про державний бюджет України на 2005 рік» від 23.12.2004 року, на 2005 рік затверджено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для осіб, які втратили працездатність в розмірі 332 гривні. Статтею 54 Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» на 2009 рік затверджено прожитковий мінімум на одну особу для тих, що відносяться до основних соціальних і демографічних груп населення в розмірах, що діяли у грудні 2008 року, тобто - 498 гривень. Законом України «Про встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати» від 20.10.2009 року з 01 листопада 2009 року встановлено прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність в розмірі -»573 гривні. Таким чином, позивачу нижній розмір державної та додаткової пенсії повинен розраховуватися, виходячи із наведених розмірів прожиткового мінімуму. Щодо задоволення позовних вимог про зобовязання зробити перерахунок пенсії по інвалід- та додаткової пенсії за 2010 рік, то суд зазначає наступне. Статтею 52 Закону України «Про Державний бксиг^ України на 2010 рік» встановлений прожитковий мінімум мінімум для осіб, які втратили працездатність, в роз сі 01 січня 2010 року - 695 гривень, з 01 квітня 2010 року - 706 гривень. Таким чином, позивачу розмір держави: і- додаткової пенсії повинен розраховуватися, виходячи із наведених розмірів прожиткового мінімуму. Як вбачається із письмових заперечень УПФ в Балаклійському районі, відповідач при нарахуванні та вн-\\=з позивачу державної та додаткової пенсії керувався постановами Кабінету Міністрів України №1 від 03.01.2002 рок\\ ¦ ~]рн підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійсню- ._*¦ за рахунок коштів державного бюджету», №894 від 13.07.2004 року «Про підвищення розмірів пенсій, признане* відповідно до ч.4 ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внас.~ к Чорнобильскої катастрофи», №1293 від 27.12.2005 року «Про збільшення розмірів пенсій деяким категоріям громаад - ¦: постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», №530 від 28.05.2008 року «Деякі питання соціального за\\, окремих категорій громадян», та №654 від 16.07.2008 року «Про підвищення пенсійного забезпечення громадян». Згідно з положеннями ч.4 ст.8 Цивільно-процесуального кодексу України у разі невідповідності норматив- - правового акта Конституції України (254к/96-ВР) закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковій якого надана Верховною радою України, або іншому правовому акту, суд застосовує правовий акт, який має ви_и юридичну силу. Виходячи із загальних засад пріоритету законів над підзаконними актами при нарахуванні та випл;~ позивачу пенсії відповідач повинен був керуватися ст. 50, 54, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» і нормами відповідного Закону України пг« визначення мінімальної пенсії за віком на момент виплати, а не Постановами Кабінету Міністрів України. ;- істотно звужують обсяг прав позивача, встановлених законом. Суд визнає безпідставним посилання відповідача на ч.5 ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захі громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», якою передбачено, що порядок обчислен-р пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання внаслідок Чорнобильської катастроф.и визначаються Кабінетом Міністрів України. Надання законодавцем такого права Кабінету Міністрів України ~е означає, що останній може допустити звуження змісту та обсягу прав позивача, встановлених цим законом т» іншими законами, якими встановлений розмір мінімальної пенсії за віком. Тому саме вищенаведені встановлені Законом прожиткові мінімуми для осіб, які втратили працездатність, щ беруться для визначення мінімального розміру пенсії за віком, повинен брати відповідач при нарахуванні та виплат позивачу з 01.01.2004 року пенсії по інвалідності та додаткової пенсії. Таким чином, відповідачем було порушено законне право позивача на отримання державної пенсії та додаткове пенсії, за шкоду, заподіяну здоровю, в належному розмірі. За таких обставин суд вважає, що вимоги позивача відповідають Закону України №796-ХІІ, і він має право на призначення пенсії в розмірі не нижчому 8 мінімальних пенсій за віком та на додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю, як інваліду 111 групи в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком з 01.01.2004 року по 31.12.2005 року та 01.09.2009 року. Що стосується періоду, за який необхідно здійснити перерахунок пенсії позивачу, то суд приходить до наступного. Виходячи з системного аналізу ст.ст.50, 54 Закону України « Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст.257 Цивільного кодексу України, суд вважає, що на вимоги позивача щодо здійснення перерахунку основної та додаткової пенсії строки позовної давності не поширюються та трирічний строк звернення до суду не застосовується. Крім того, відповідно до ч.2 ст.87 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ч.2 ст.46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» на нараховані суми пенсії, що не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачується за минулий час без обмеження будь-яким строком. Суд встановив, що предметом оскарження є неправомірність дій УПФУ щодо нездійснення нарахування до доплати до пенсії та її виплаті не в повному обсязі, тобто ці позовні вимоги нерозривно повязані між собою. Таким чином, вимоги позивача повинні розглядатися без обмеження строку, за який вони заявлені. Тому суд відхиляє заяву відповідача про наявність підстав для відмови в задоволенні позову через пропущення позивачем строку звернення до суду з позовом. Суд приходить до висновку, що позивач має право на перерахунок пенсії за період з 01 січня 2004 року по З грудня 2005 року, з 01 вересня 2009 року по день винесення рішення по справі. Наявність такого права у позивача є визначальною для вирішення вказаного спору, крім того, це право гарантується Конституцією України. 4.2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачен: Конституцією та законами України. Суд не може погодитися з розрахунком, проведеним відповідачем щодо обчислення пенсії позивача та \\ посиланнями відповідача на ст.ст.50, 54 Закону України « Про статус і соціальний захист громадян, як\\ постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», згідно з якою порядок обчислення пенсії по інвалідності, ще І настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської атастрофи, визначається Кабінетом Міністрів України, як і не може погодитися з тим, що застосування до -пірних правовідносин ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» суперечить лмогам частини 3 цієї статті, згідно з якою мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом 1 частини 1 їєї ж статті застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим законом. За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, ередбаченими ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», іншого ормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає. З огляду на викладене, суд вважає необгрунтованими доводи відповідача щодо застосування положення ч.З :т.28 зазначеного Закону, з якої випливає, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом 1 частини 1 ціїї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсії, призначених згідно з цим Законом, оскільки наявність такої норми та відсутність іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії, встановленої ст.46 Конституції України та права на отримання пенсії, передбаченої ст.ст.50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Суд вважає за можливе застосувати саме ч.І ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», оскільки в даному випадку мінімальний розмір пенсії за віком використовується не для зизначення розміру будь-якої пенсії, а лише як коефіцієнт для визначення розміру пенсії, передбаченої Законом 'України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», оскільки цей закон передбачає в якості критерію визначення розміру пенсії, що на думку суду, не суперечить зимогам частини 3 статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Таким чином застосуванню підлягає Закон України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», як нормативно-правовий акт, який має вищу юридичну силу ніж Постанови Кабінету Міністрів України №894 та №1293. Враховуючи те, що відповідачем не надано суду доказів щодо вчинення будь-яких дій для забезпечення виконання покладеного на нього обов'язку щодо нарахування та виплати позивачу пенсії в належному розмірі, суд вважає за необхідне визнати протиправною бездіяльність [PERSON] Пенсійного фонду України в Балаклійському районі по не виконанню з 01 січня 2004 року по 31 грудня 2005 року та з 01 вересня 2009 року по день винесення рішення приписів ст.ст.50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яка призвела до порушення прав позивача на своєчасне нарахування та отримання ¦пенсії по інвалідності та додаткової пенсії. Стосовно позовних вимог щодо зобовязання відповідача здійснити перерахунок позивачу підвищення до пенсії як інваліду армії, прирівняного до інваліда війни, суд приходить до висновку, що зазначені вимоги підлягають частковому задоволенню за таких підстав. Частиною 4 статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», в редакції, що була чинною до 01.01.2006 року, передбачено, що інвалідам війни пенсії підвищуються у таких розмірах: інвалідам І групи - у розмірі 400% мінімальної пенсії за віком, II групи - 350% мінімальної пенсії за віком, III групи - 200% мінімальної пенсії за віком. Відповідно до ст.І Закону України «Про затвердження прожиткового мінімуму на 2004 рік» від 11.05.2004 року, який набрав чинності 27.05.2004 року, на 2004 рік затверджено прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, - 284,69 грн. Згідно зі ст.63 Закону України «Про державний бюджет України на 2005 рік» від 23.12.2004 року, на 2005 рік затверджено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для осіб, які втратили працездатність в розмірі 332 гривні. Із письмових заперечень відповідача вбачається, що позивач отримував підвищення до пенсії з 01.01.2004 року по 31.12.2005 року в розмірі 58,17 грн., виходячи із розміру пенсії 16,62 грн.:' 16,62x350%, тобто розрахунок підвищення до пенсії позивачу УПФ в Балаклійському районі провело виходячи з розміру, встановленого чинною на той час Постанова КМУ від 03.01.2002 року № 1. Проте суд не може погодитись з таким розрахунком. Розмір отриманого підвищення до пенсії в 2004-2005 роках не відповідає законодавству, оскільки вихідним критерієм розрахунку державної та додаткової пенсії виступає мінімальна пенсія за віком, розмір якої згідно зі ст.28 Закону №1058-ІУ встановлюється в розмірі, визначеному законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, оскільки вказаний мінімальний розмір є певним стандартом, в порівнянні з яким визначаються розміри інших видів виплат та допомог. А прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, визначається Законом України «Про Державний бюджет України» на відповідний рік, а не Постановою КМУ, на яку посилається відповідач. Тому позовні вимоги, що стосується зобовязання відповідача здійснити перерахунок позивачу підвищення до пенсії як інваліду армії, прирівняного до інваліда війни, за 2004-2005 роки, виходячи із законодачво встановлених розмірів, підлягають задоволенню. Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 05.10.2005 року, який набрав чинності з 01.01.2006 року ч.4 ст.13 Закону викладено в новій редакції: «інвалідам війни пенсії або щомісячне грошове утримання, чи державна соціальна допомога, що випалчується замість пенсії, підвищується інвалідам І групи - у розмірі 50% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, інвалідам II групи - у розмірі 40% прожиткового мінімуму для осіб, які б::-тш працездатність, інвалідам III групи - у розмірі 30% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездат- . Згідно заперечень відповідача, з 01.01.2006 року позивач отримує підвищення до пенсії у роз\\::г - "І прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність у законодавчо встановлених розмірах, то.мч тт вимоги задоволенню не підлягають. Що стосується вимоги позивача до УПФ в Балаклійському районі стосовно перерахунку та виплати пе-.Г па інвалідності та додаткової пенсії в наступні роки, то вони не підлягають задоволенню, оскільки є передчасним*. і суд позбавлений можливості приймати рішення на майбутнє. На підставі викладеного,

Outcome: partial