Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-03 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з позовом про стягнення грошових коштів з відповідача мотивуючи його тим, що 08 липня 2008 року між ними був укладений договір № 210 відповідно до умов якого вона, як продавець, забов»язувалась передати належний їй товар, а відповідача, як покупець, зобов»язувавася оплатити вказаний товар. Всі умови договору сторонами були погоджені та частково виконані відповідачем. Відповідно до акту прийому-передачі відповідач отримав товар в повному обсязі. Претензій до нього не мав та здійснив часткову оплату товару: 08.07.2008 року в сумі 1 900 грн. та 08.08.2008 року в сумі 1 354 грн. і 08.09.2008 року остаточну суму розрахунку в розмірі 1 353 грн. не вніс. Позивачка неодноразово зверталась до відповідача про повернення залишку вартості товару, але відповіді не отримала, тому вимушена звернутись в суд з позовом . Просить суд стягнути з відповідача вказані кошти та судові витрати по справі. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та просила його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з»явився, про час та місце слухання справи повідомлявся, причини неявки суду не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи не подавав, а тому суд прийняв рішення про заочний розгляд справи, про що позивачка в судовому засідання не заперечувала. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 08 липня 2008 року між відповідачем [PERSON] та фізичною особою підприємцем [PERSON] був укладений договір № 210. відповідно до розділу 1 даного договору продавець зобов»язувався передати належний йому товар, а покупець прийняти та оплатити товар, найменування якого, вартість, ціна та інші дані, вказані в замовленні, який є невід»ємною частиною даного договору, по цінам, в строки та на умовах, визначені договором. Пункт 2.1 договору передбачає, що товар відпускається по цінам, визначеним сторонами в замовленні до договору від 08.07.2008 року № 210 та накладній на відпуск товару, які є невід»ємними частинами договору. Пунктом 2.2 встановлена ціна договору 4 607 грн. Фактом узгодження ціни на товар є підписання сторонами замовлення до договору. Відповідно до п.4.1 договору покупець здійснює оплату товару на умовах часткової попередньої оплати в розмірі 40% від вартості товару в сумі 1900 грн. та відстрочки платежу за залишок товару в сумі 60% в сумі 2 707 грн. з моменту отримання товару з отриманням товару включно. Згідно акту приймання-передачі товару відповідач отримав товар в повному обсязі. Претензій до нього не має. Як вбачається з додатку до договору № 210 відповідач здійснив часткову оплату по договору, а саме: 08.07.2008 року сплатив 1 900 грн., 08.08.2008 року 1 354 грн. Відповідно до ч.1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямовано на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов»язків. Статтею 712 ЦК України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов»язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання у підприємницькій діяльності або інших цілях, не пов»язаних з особистим, сімейним або іншим подібним використанням, а покупець зобов»язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов»язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов»язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, сплатити гроші), а кредитом має право вимагати від боржника виконання його обов»язку, статтею 526 вищеназваного Кодексу передбачено, що зобов»язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.2 ст. 530 ЦК України визначено, що якщо строк (термін) виконання боржником обов»язку не встановлений або визначений моментом пред»явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов»язок у семиденний строк від дня пред»явлення вимоги, якщо обов»язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. 14 вересня 2009 року позивачкою на адресу відповідача була направлена вимога № 1 щодо погашення залишку вартості товару по договору № 210 від 08.087.2008 року, але відповіді нею не отримано. Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов»язання є його невиконання або виконання з порушенням умов. Визначених змістом зобов»язання (неналежне виконання). Враховуючи викладене та виходячи з положень цивільного законодавства, суд дійшов висновку, що даний позов є доведеним і обгрунтованим, базується на чинному законодавстві, а тому підлягає задоволенню. Стягненню з відповідача підлягають і понесені позивачем судові витрати по справі. На підставі викладеного та

Outcome: approved