Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить встановити факт прийняття ним спадщини фактичними діями після смерті своєї баби [PERSON], яка померла 07.12.2001 року. Крім того просить визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане державним нотаріусом Бориспільської міської державної нотаріальної контори на ім.»я відповідача [PERSON] та визнати за ним право власності на ? частину жилого будинку з відповідними надвірними будівлями і спорудами за адресою вул..Рильського 2 в с.Лозівка м. Бориспіль, Київської області. З позовної заяви та пояснень позивача слідує, що 02.04.2000 року помер батько позивача, [PERSON]. 07.12.2001 року померла баба позивача [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку з відповідними надвірними будівлями і спорудами за адресою вул. Рильського 2 в с. Лозівка, м. Бориспіль, Київської області. Оскільки на момент смерті своєї баби позивач був неповнолітнім то до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини не звертався, а у відповідності до ст..549 Цивільного кодексу України в редакції 1963 року фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, шляхом користування майном баби та доглядом за спадковим будинком. Тому вважає, що в силу ст..ст.548, 549 Цивільного кодексу України у встановлений законом шестимісячний строк прийняв спадщину фактичними діями, шляхом вступу у володіння спадковим майном у вигляді предметів домашньої обстановки. Таким чином позивач вважає, що оскільки його батько [PERSON] помер до відкриття спадщини то до позивача переходить право на спадкування за законом тієї частки, яку б успадкував батько, якби був живий на момент смерті [PERSON] Просить задовольнити позов в повному обсязі. В судовому засіданні відповідач та його представник проти позову заперечили і пояснили, що 14 листопада 2007 року позивач вже звертався до Бориспільського міськрайонного суду з аналогічним позовом. Рішенням Бориспільського міськрайонного суду його позов було задоволено в повному обсязі, але рішенням апеляційного суду Київської області від 20 листопада 2008 року рішення Бориспільського міськрайонного суду було скасовано і ухвалено нове рішення, яким в задоволенні позову [PERSON] було відмовлено. Тому просять в позові відмовити. Суд, заслухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що позов слід задовольнити. Відповідно до положень ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства вирішив справу згідно з законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з»ясованих обставин на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлено, що [PERSON] померла 7 грудня 2001 року, тому на дані правовідносини, у відповідності до Прикінцевих і перехідних положень Цивільного кодексу України 2003 року повинні розповсюджуватись положення Цивільного кодексу України 1963 року. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку з відповідними надвірними будівлями і спорудами під №2 по вул.. Рильського в с.Лозівка в м.Борисполі, Київської області. Спадкоємцями першої черги за законом були [PERSON] відповідач по справі та позивач, який у відповідності до ст..529 ЦК України входив в коло спадкоємців за законом першої черги, оскільки не було в живих його батька [PERSON], який би прийняв спадщину після смерті [PERSON], але помер до відкриття спадщини. 14 листопада 2007 року позивач дійсно звертався до Бориспільського міськрайонного суду з позовом в якому вказав, що не міг подати заяву про прийняття спадщини, оскільки був неповнолітнім. Рішенням Бориспільського міськрайонного суду його позов було задоволено в повному обсязі, але рішенням апеляційного суду Київської області від 20 листопада 2008 року рішення Бориспільського міськрайонного суду було скасовано і ухвалено нове рішення, яким в задоволенні позову [PERSON] було відмовлено. На даний час позивач звернувся з позовом в якому просить визнати фактичне прийняття ним спадщини, а тому дані позови в розумінні ст.549 Цивільного кодексу України не є аналогічними. У відповідності до ст.549 Цивільного кодексу України 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. [PERSON] своєчасно звернулась до Бориспільської міської державної нотаріальної контори із заявою, у зв»язку з чим 30 жовтня 2002 року отримала свідоцтво про право на спадщину за законом. Судом встановлено, що [PERSON] з дня смерті [PERSON] із заявою до Бориспільської міської державної нотаріальної контори не звертався. Будучи допитаними в судовому засіданні в якості свідків зі сторони позивача, громадяни [PERSON], [PERSON] [PERSON], [PERSON], [PERSON] , показали суду, що [PERSON] фактично прийняв спадщину шляхом збирання врожаю на присадибній ділянці покійної, підтримував домоволодіння у належному стані, проводив ремонтні роботи. Суд критично ставиться до показів свідків, оскільки пройшов значний проміжок часу і неможливо встановити достеменно, що [PERSON] вступив в управління домоволодінням спадкодавця, а тому не бере дані покази до уваги, як доказ. Між тим, задовольняючи позов суд виходить з того, що [PERSON] фактично вступив у володіння спадковим майном, а саме з наданих суду позивачем [PERSON] фотографій особистих речей спадкодавця [PERSON] він став володіти кухонним посудом, господарським інвентарем, сувенірами та предметами домашньої обстановки. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні підтвердила той факт, що речі зображені на фото дійсно належали спадкодавцю і пропали з будинку відразу після його смерті. Разом з даними предметами пропали алюмінієві ложки. Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного суду України №4 від 24.06.1983 року, чинної на момент відкриття спадщини, якщо заінтересованою особою протягом шестимісячного строку для прийняття спадщини не було подано заяви про її прийняття, але дана особа вступила в управління або володіння спадковим майном то суд з цих підстав вирішує питання про визнання права на спадкове майно, а не продовження пропущеного строку. Таким чином, суд задовольняючи позов [PERSON] в частині фактичного прийняття спадщини, задовольняє позов у визнанні недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом та визнає за ним право власності на ? частину домоволодіння під №2 по вул. Рильського в с.Лозівка в м. Борисполі, Київської області, які є похідними від основної позовної вимоги. У зв»язку з тим, що позов [PERSON] задоволено судом в повному обсязі то судовий збір і судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved