Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-16 00:00:00

22.04.2010 року [PERSON] звернулась до суду із позовом, в якому просить суд зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Балаклійському районі Харківської області здійснити перерахунок пенсії з підвищенням її на 30 % мінімальної пенсії за віком за період з 01.01.2006 року по 31.12.2009 року та провести відповідні виплати. В обгрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що вона є пенсіонером за віком, має статус «дитина війни», у звязку з чим відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» вона має право на доплату до пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком. Незважаючи на викладені вимоги діючого законодавства відповідач здійснював виплату підвищення до пенсії в меншому розмірі, ніж передбачено законодавством. В судове засідання позивачка не зявилася, надала заяву, в якій підтримала позовні вимоги, просила розглянути справу без її участі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій просить розглянути справу без його участі. В своїй письмових запереченнях відповідач просить суд відмовити задоволенні позову, посилаючись на те, що управління Пенсійного фонду України у Балаклійському районі діяло згідно діючого законодавства, не порушуючи норм пенсійного права, а отже вимоги позивачки є безпідставними. Відповідач вказує на те, що органи Пенсійного фонду мають використовувати кошти тільки на виплати, вичерпний перелік яких визначений діючим законодавством, до яких виплати підвишення пенсії відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» не відносяться. Відповідач вважає свої дії правомірними також через невизначеність на законодавчому рівні за рахунок яких коштів повинні здійснюватися ці виплати та який розмір мінімальної пенсії за віком необхідно застосовувати при обчисленні таких доплат. При цьому зазначає про необгрунтованість доводів позову щодо застосування до спірних правовідносин ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», оскільки розмір мінімальної пенсії за віком, встановлений абзацом 1 частини 1 цієї статті застосовується виключно для визначення розмірів пенсії, призначених за цим Законом. Враховуючи наявність відповідних заяв від позивачки та представника відповідача суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст.1 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" дитиною війни є особа, яка є громадянином України та якій на час закінчення Другої світової війни (2 вересня 1945 року) було менше 18 років. Судом встановлено, що [PERSON] народилась 02 червня 1937 року /а.с.5/. Позивачка має статус «дитини війни» і перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Балаклійському районі Харківської області, отримує пенс віком /пенсійне посвідчення б/н від 07.05.1992 року /а.с.6/. Враховуючи зазначений статус позивачка відповідно до ст.6 Закону України соціальний захист дітей війни» має право на отримання державної соціальної підтриї саме підвищення до пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком. Розмір мінімальної пенсії за віком, визначений ст.28 Закону України загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року. Згідно цієї і мінімальна пенсія за віком дорівнює прожитковому мінімуму, встановленого для осі втратили працездатність. Із заперечень відповідача встановлено, що позивачці в 2006 - 2007 рокг здійснювались зазначені виплати, з посиланням на відсутність коштів та на невизначе розрахункової величини /мінімальної пенсії за віком/ для розрахунків підвищень до і категорії громадян, які мають статус дітей війни. З 01.01.2008 року позивачці встановлено підвищення до пенсії як особі, яка має с «дитина війни» в сумі 47 грн. щомісячно, з 01.04.2008 року - 48,10 грн. щомісяч 22.05.2008року - 48,10 грн. щомісячно, з 01.07.2008 року - 48,20 грн. щомісяч 01.10.2008року-49,80 грн. щомісячно. З 01.01.2009 року позивачка отримує підвищення до пенсії в розмірі 49,80 щомісячно. Всього за період 2008-2009 років позивачу виплачено підвищення до пер розмірі 1176,90 грн. При цьому, з 01.01.2008 року по 22.05.2008 року відповідач здійснював нарахувані підставі п.41 розділу 2 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік ті внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 року, а з 22.05.2008 па підставі Постанови КМУ «Деякі питання соціального захисту окремих катеї громадян» №530 від 28.05.2008 року. Згідно ст.7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», фінан забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюєтьі рахунок коштів Державного бюджету України. Законом України «Про Державний бюджет на 2006 рік» від 20.12.2005 року дію ста зазначеного Закону на 2006 рік зупинено. Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюдже 2006 рік» від 19.01.2006 року, який набрав чинності 15.03.2006 року, до статті 110 Заі України «Про Державний бюджет на 2006 рік» було внесено зміни, якими встановлено пільги дітям війни, передбачені статтею 6 Закону України «Про соціальний захист д війни» у 2006 році запроваджуються поетапно, за результатами виконання бюджет першому півріччі, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України за погодженні Комітетом Верховної Ради України з питань бюджету. Проте, у 2006 році пільги, встановлені статтею 6 Закону України «Про соціаль захист дітей війни», запроваджені не були. Закони України «Про Державний бюджет на 2006 рік» від 20.12.2005 року та «] внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет на 2006 рік» від 19.01.2006 р неконституційними не визнані та діяли протягом 2006 року. Таким чином, відповідно до вищезазначених Законів, у відповідача не було піде нараховувати та сплачувати позивачці доплату до пенсії, передбачену статтею 6 Зак України «Про соціальний захист дітей війни», оскільки до 15.03.2006 року дію зазнане норми було зупинено, а потім передбачені нею виплати не запроваджені. Крім того, надаючи перевагу Законам України «Про Державний бюджет на 2006 р від 20.12.2005 року та «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет 2006 рік» від 19.01.2006 року, суд виходить з того, що закони є актами єдиного орі; законодавчої влади - Верховної Ради України. Конституція України не встанови пріоритету в застосуванні того чи іншого закону, в тому числі залежно від предм правового регулювання. Немає такого закону України, який би регулював питаї подолання колізії норм законів, що мають однакову юридичну силу. Конституційний Суд України у п. З мотивувальної частини рішення від 03.10.1997 р* № 4-зп (справа про набуття чинності Конституцією) зазначив: «Конкретна сфера суспільь з не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими інакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли \\ у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування ього. Загальновизнаним є те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не ;но самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у іе». їдячи із системного аналізу наведених норм законодавства, суд не знаходить ля задоволення вимог позивачки, які стосуються виплат доплати до пенсії за 2006 )відач по справі протягом 2006 року діяв у відповідності з діючим законодавством підстав здійснювати позивачці щомісячні доплати до пенсії. стосується позовних вимог з приводу здійснення перерахунку та виплати ня до пенсії за 2007 рік, то суд приходить до висновку, що зазначені вимоги гь частковому задоволенню, виходячи з наступного. ювідно до п.12 ст.71 Закону України «Про Державний бюджет на 2007 рік», дію Закону України «Про соціальний захист дітей війни», з урахуванням ст.111 цього уло зупинено. ;нням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року за №6-рп/2007, у справі ням 46 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України щійності) положень статей 29, 36, ч.2 ст.56, ч.2 ст.62, ч.І ст.66, п.п. 7, 9, 12, 13, 14. ', 39, 41, 43, 44, 45, 46 ст.71, ст.ст.98, 101, 103, 111 Закону України «Про Державний ^країни на 2007 рік» (справа про соціальні гарантії громадян), визнано таким, що не є Конституції України (є неконституційним) положення п.12 ст.71 Закону України ржавний бюджет на 2007 рік», яким зупинено дію ст.6 Закону України «Про т захист дітей війни», з урахуванням ст. 111 цього Закону. ення Конституційного Суду України у цій справі має преюдиціальне значення для альної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які внаслідок дії положень статей зазначеного закону, що визнані неконституційними. Конституційного Суду України є обовязковим до виконання на території України, им і не може бути оскаржене. іовідно до ч.2 ст.152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі ия, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення ційним Судом рішення про їх неконституційність. одячи з приписів ч.2 ст.152 Конституції України та дати ухвалення рішення ¦ ційним Судом України відповідач повинен був нараховувати та сплачувати іі підвищення до пенсії, передбачене ст.6 Закону України «Про соціальний захист ни» з 09.07.2007 року. ховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги, які стосуються підвищення до пенсії за період з 01.01.2007 року по 08.07.2007 року не грунтуються і не підлягають задоволенню. Натомість, вимоги позивачки, які стосуються виплати лня до пенсії за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року є обгрунтованими та до підлягають задоволенню. ісовно позовних вимог щодо зобов'язання відповідача здійснити перерахунок та підвищення до пенсії за 2008 рік, суд вважає ці вимоги такими, що підлягають му задоволенню, виходячи з наступного. повідно до п.41 розділу 2 Закону України „Про Державний бюджет на 2008 рік та :ення змін до деяких законодавчих актів України текст статті 6 Закону України ііальний захист дітей війни" викладено в наступній редакції.: «Дітям війни (крім яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх ого захисту") до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи ої соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується ння у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Ветеранам війни, які раво на отримання підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового ня чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, відповідно до кону та Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту двищення провадиться за їх вибором згідно з одним із законів». Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року за №10-рп\\2008 ро справі за конституційними поданнями Верховного Суду України щодо відповіді Конституції України (конституційності) окремих положень ст.65 розділу 1, пунктів 6 63, 66 розділу 2, пункту 3 розділу 3 Закону України „Про Державний бюджет Україї 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України і 101 нарс депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положеі 67 розділу 1, п.п. 1-4. 6-22, 24-100 розділу 2 Закону України „Про Державний бк: України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України (сі щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет України), визнано таким, б відповідає Конституції України (є неконституційним) положення п.п.41 розділу 2 Зг України „Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодг актів України. Рішення Конституційного Суду України у цій справі має преюдиціальне значенні судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами виникли внаслідок дії положень статей зазначеного закону, що визнані неконституційні Рішення Конституційного Суду України є обов'язковим до виконання на території [PERSON] остаточним і не може бути оскаржене. Виходячи із системного аналізу зазначених норм законодавства, ріш Конституційного Суду України від 22.05.2008 року та приписів ч.2 ст. 152 Консти України, суд дійшов висновку, що до 22.05.2008 року, тобто до ухвалення зазначе рішення Конституційним Судом України, відповідач, здійснюючи позивачці підвищені пенсії, передбачене ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни в редакці 01.01.2008року, з урахуванням п.п.41 розділу 2 Закону України „Про Державний бю, на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України, діяв на нідста у відповідності з діючою нормою зазначених законів, а тому позовні вимоги щодо стяги підвищення до пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком з 01.01.2008 рок; 21.05.2008року задоволенню не підлягають. 1 Іроте з 22.05.2008 року відповідач повинен був нараховувати та сплачувати позик підвищення до пенсії, передбачене ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей віі в редакції, яка діяла до 01.01.2008 року, оскільки з моменту ухвалення Конституцій Судом України рішення щодо неконституційності пп..41 розділу 2 Закону України Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів [PERSON] ця норма втратила чинність та не підлягала застосуванню. Оскільки в 2009 році ніяких змін до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист , війни» не вносилось, позивачка в 2009 році мала право на отримання підвищення до пер розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком. Таким чином, нарахування та виплата позивачці підвищення до пенсії як дитині е здійснювалось відповідачем в розмірі нижчому, ніж передбачено діючим законодавствої^ Суд не приймає до уваги доводи відповідача про відсутність бюджетного фінансує в обсязі, передбаченому Законом України «Про соціальний захист дітей війни» здійснення соціальних виплат, оскільки відповідно до вимог ст. З Конституції України п і свободи та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, голої обов'язком якої є утвердження і забезпечення прав і свобод людини. 1 Іостановляючи рішення у даній справі, суд виходить з того, що конституї принципи, на яких базується здійснення прав та свобод людини і громадянина [PERSON]; включаючи і право на пенсійне забезпечення, передбачене Конституцією України та інп Законами України, не може бути скасоване, звужене. Правовою гарантією забезпеч» державою даного права є виконання прийнятих на себе зобовязань. Виходячи з принципу верховенства права, закріпленого ст. 8 Конституції [PERSON]< принципу пріоритетності законів над урядовими нормативними актами, у зв'язку з Закони України мають вищу юридичну силу, суд вважає, що при вирішенні даного сп підлягає застосуванню саме ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни редакції, яка діє після прийняття рішень Конституційним Судом України, з урахуван вимог ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», визначає мінімальну пенсію за віком на рівні прожиткового мінімуму для осіб, які втраї працездатність, а не вищезазначена постанова Кабінету Міністрів України, на підставі якої позивачці здійснювалось нарахування та виплата підвищення до пенсії як дитині війни. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про незаконність дій Управління пенсійного фонду України у Балаклійському районі у Харківській області щодо нарахування і виплати позивачці підвищення до пенсії як дитині війни у розмірі нижчому, ніж це передбачено діючим законодавством. Відповідно до ст. 4 Закону України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України. Згідно з ч.2 ст. 1 ЦК України до майнових відносин, заснованих на адміністративному чи іншому владному підпорядкуванні однієї сторони другій стороні, цивільне законодавство не застосовується, якщо інше не встановлено законом. Враховуючи наявність спеціальних законодавчих актів, які підлягають застосуванню у справах із соціальних правовідносин, що носять публічно-правовий характер, для захисту прав [PERSON] суд вважає за необхідне прийняти рішення про зобов'язання відповідача здійснити позивачу перерахунок та виплату підвищення до пенсії як дитині війни за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2009 року. Посилання відповідача на ст.257 ЦК України суд не приймає до уваги, оскільки позовні вимоги заявлені в межах строку позовної давності.

Outcome: partial