overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-26 00:00:00

Позивач звернувся в суд із позовом до [PERSON] про стягнення боргу, мотивуючи свої вимоги тим, що\~відповідач позичив у нього 51000 гривень за договором позики, який зобовязався повернути до першого квітня дві тисячі десятого року, в добровільному порядку ухиляється від їх повернення , а тому просить задовольнити позов. Відповідач позов визнав повністю та не заперечує проти його задоволення. Згідно із ч. 4\~ст. 130 ЦПК України\~ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому\~ст. 174 цього Кодексу. Відповідно до ч. 4\~ст. 174 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи наведене, суд вважає, що вказану цивільну справу можливо розглянути при проведенні попереднього судового засідання та ухвалити рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову не суперечить закону і не порушує законних прав, свобод та інтересів сторін та інших осіб. На підставі ст.ст. 526, ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-26 00:00:00

Позивач звернувся в суд із позовом до [PERSON], [PERSON] та ТВБВ № 10025/038 м. Чернівці про визнання права власності на спадкове майно, мотивуючи свої вимоги тим, що 04.01.2009 року помер його брат [PERSON] Після його смерті залишилось спадкове майно: будинковолодіння та грошові вклади. Спадкоємцями цього спадкового майна по закону є позивач - та його батьки [PERSON] та [PERSON]\~відповідачі по справі, які відмовилися від своєї частки в цьому спадковому майні на користь позивача. Інших спадкоємців ні по закону, ні по заповіту немає. В управління спадковим майном позивач вступив своєчасно і зараз хоче оформити на себе право власності на це спадкове майно, а тому просить задовольнити позов. Позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] позов визнали повністю та не заперечують проти його задоволення. Представник відповідача ТВБВ № 10025/038 позов визнав та не заперечує проти його задоволення. Згідно із ч. 4\~ст. 130 ЦПК України\~ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому\~ст. 174 цього Кодексу. Відповідно до ч.4\~ст. 174 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи наведене, суд вважає, що вказану цивільну справу можливо розглянути при проведенні попереднього судового засідання та ухвалити рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову не суперечить закону і не порушує законних прав, свобод та інтересів сторін та інших осіб. На підставі ст.ст.\~15,\~16,\~328,\~386,\~392,\~1218,\~1220,\~1222,\~1228,\~1268,\~1270,\~1299 ЦК України\~та\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-26 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] сільської ради Решетилівського району Полтавської області про визначення додаткового строку тривалістю шість місяців для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини. Свою заяву мотивувала тим, що 28 травня 2009 року померла її мати [PERSON], після смерті якої залишилась спадщина у вигляді земельної частки ( пай), яка знаходиться на території [PERSON] сільської ради Решетилівського району Полтавської області. У передбачений законом шестимісячний термін вона не звернулась до Решетилівської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки після смерті матері неодноразово тривалий час перебувала на стаціонарному лікуванні у зв»язку з чим вважає, що пропустила строк прийняття спадщини з поважних причин. У судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала, просила його задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Решетилівського району Полтавської області в судове засідання не з»явився, однак подав до суду заяву в якій позов визнав повністю, та просив суд слухати дану справу без його участі. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України «У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову...» Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України: «За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.» Враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси Інших осіб, а тому суд приймає визнаю/я відповідачами позову, визнає причини пропущення [PERSON]П, строків прийняття спадщини поважними та вважає за необхідне повністю задовольнити позов.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-26 00:00:00

Заявниця звернулася до суду з заявою про встановлення факту проживання однією сімєю, посилаючись на те, що 18 січня 1986 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] та прийняла його прізвище. 11 листопада 1988 року у них народився син [PERSON], який 6 лютого 2005 року помер. Після смерті сина чоловік став зловживати спиртними напоями та влаштовувати в хаті сварки, так як вони жили в її будинку вона вигнала чоловіка та розлучилася з ним. Через деякий час вони помирилися та стали знову проживати як одна сім?я та вести спільне господарство, але шлюб більше не реєстрували. Після смерті сина здоров?я чоловіка дуже підірвалось і він 22 січня 2010 року помер і після його смерті залишилась спадщина у вигляді земельної частки (паю), розташованого на території Громівської сільської ради. Для оформлення спадщини їй як спадкоємцю четвертої черги, необхідно встановити, що вони проживали однією сімєю і тому вона змушена звернутись з даною заявою до суду. В судовому засіданні заявниця підтримала заяву і просила вимоги викладені в заяві задовольнити, посилаючись на те, що вони дійсно проживали з [PERSON] в її будинку, вели спільне господарство та побут. Представник зацікавленої особи в судове засідання не зявився, попередньо надавши довідку, згідно якої [PERSON], [INFO] та [PERSON],[INFO] перебували в законному шлюбі з 1986 року по 1997 рік, але після розлучення з 1997 року по день смерті [PERSON] продовжували проживати разом та заяву, згідно якої просив розглянути справу без його участі. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявниці, свідків, суд приходить до висновку про те, що заява підлягає до задоволення, як обґрунтована і документально підтверджена. Оскільки в судовому засіданні достовірно встановлено, що [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] проживали однією сімєю, мали спільний побут та господарство. На підставі п.5 ст. 234, п.5 ст. 256 ЦПК України, ст.3 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-26 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що з відповідачем уклали шлюб 18.03. 2004 року, який зареєстрували у відділі РАЦС Білопільського районного управління юстиції, актовий запис № 19. Від цього шлюбу мають доньку, [PERSON], [INFO], яка знаходиться на утриманні сторін. Сімейні стосунки не склалися через поведінку відповідача , який зловживає спиртними напоями ,З цього приводу постійно вчиняє вдома сварки. Наведені обставини, на думку позивачки , роблять недоцільним примирення між ними. Вона вважає, що сім»я розпалася остаточно. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги , відповідач визнав позовні вимоги повністю. Суд ,заслухавши пояснення сторін , дослідивши докази по справі, прийшов до наступного висновку. Як встановлено в судовому засіданні, сторони по справі уклали шлюб 18 березня 2004 року , який зареєстрували у відділі РАЦС Білопільського районного управління юстиції Сумської області, актовий запис № 19. Під час шлюбу позивачка народила доньку, [PERSON], [INFO]. Сторони не підтримують подружні стосунки з 10 січня 2010 року ,спільне господарство не ведуть, мешкають окремо. Отже, шлюб сторін фактично розпався. Подальше сумісне життя та збереження шлюбу є неможливим. Примирення не досягнуто. За таких обставин позивачка та відповідач вважають, що сімя розпалась остаточно. Оцінюючи зібрані по справі докази суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки сторони тривалий час не підтримують подружніх стосунків, примирення між ними не досягнуто ,як позивачка так і відповідач вважають, що подальше сумісне життя неможливе.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-26 00:00:00

З огляду на положення ст.209 ЦПК України, щодо допустимості відкладення виготовлення змісту рішення суду у повному обсязі суд, вважає за необхідне проголосити рішення у справі в обсязі його вступної та резолютивної частин. На підставі ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-26 00:00:00

із заявою про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами у суд звернулася [PERSON] до заінтересованої особи Білейківської сільської ради Козелецького району Чернігівської області. У судовому засіданні заявником [PERSON] підтримані вимоги про встановлення факту родинних відносин між нею і її батьками [PERSON] і [PERSON]. Представник заінтересованої особи подав заяву про розгляд справи у його відсутності та визнав вимоги цієї заяви. При судовому розгляді цивільної справи встановлено, що [PERSON] померла 30 жовтня 2006 року, а [PERSON] - 23 липня 2009 року у с. Білейки Козелецького району Чернігівської області. Встановлення факту родинних відносин між фізичними особами заявнику [PERSON] необхідне для прийняття спадщини. Свідки [PERSON] і [PERSON] стверджують, що померлі [PERSON] і [PERSON] є батьками [PERSON] Вислухавши пояснення заявника [PERSON], свідків [PERSON] і [PERSON], дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що заява [PERSON] до заінтересованої особи Білейківської сільської ради Козелецького району Чернігівської області про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами підлягає задоволенню. У судовому засіданні достовірно встановлено, що заявник [PERSON], [INFO], уродженка с. Бондарі Козелецького району Чернігівської області, є дочкою [PERSON], яка померла 30 жовтня 2006 року, і [PERSON], який помер 23 липня 2009 року, у с. Білейки Козелецького району Чернігівської області.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач в обґрунтування своїх вимог за позовом зазначила, що вона знаходиться з відповідачем у шлюбі, який був зареєстрований 21.02.1987 року відділом реєстрації актів цивільного стану Орджонікідзевського райвиконкому міста Харкова, актовий запис № 136. Причиною розпаду сімї стало те, що подружжя втратило порозуміння із-за різних поглядів на сімейне життя, в сім*ї стали виникати сварки, що призвело до відчуження. Все це стало причиною припинення шлюбних стосунків з 2009 року. У судовому засіданні позивач не з*явилась, надала до суду заяву про слухання справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився був повідомлений про час та місце слухання справи своєчасно та належним чином, заперечень за позовом не надав. Перевіривши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі, який був зареєстрований 21.02.1987 року відділом реєстрації актів цивільного стану Орджонікідзевського райвиконкому міста Харкова, актовий запис № 136. В судовому засіданні судом встановлено, що причиною розірвання шлюбу стало те, що подружжя втратило порозуміння із-за різних поглядів на сімейне життя, в сім*ї стали виникати сварки, що призвело до відчуження. Шлюбні стосунки припинено з 2009 року. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і зберігання шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Витрати, повязані з оплатою отримання свідоцтва про розірвання шлюбу в органах РАЦС за вимогою позивача суд покладає на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-26 00:00:00

31 березня 2010 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на своє утримання, мотивуючи свої вимоги тим, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від спільного проживання мають доньку [PERSON] [PERSON] народження та сина [PERSON] [PERSON] народження, які проживають з позивачкою. Зараз позивачка не працює, знаходиться у декретній відпустці а відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей та її утримання. Посилаючись на зазначені обставини, позивачка просила стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дружини у разі проживання з нею дитини до досягнення сином [PERSON] трирічного віку у розмірі не меншому ніж місячний прожитковий мінімум встановлений для працездатних осіб. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала. Зазначила, що вона оплачує усі комунальні послуги та борги, які утворились по квартирі. Аліментів на дітей не досить для нормального існування. Вона не в змозі працювати, оскільки знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною. Відповідач позовні вимоги не визнав. Зазначив що має постійне місце роботи та його заробіток складає у середньому 800-900 гривен на місяць. Він оплачує усі кредити, які були взяті разом з дружиною. За рішенням суду він виплачує аліменти на обох дітей у сумі 300гривен на кожну дитину, що складає більше половини заробітку, тому він не має фінансової можливості виплачувати аліменти на дружину. Заборгованості по аліментам на дітей не має. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд доходить до наступного. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] 16.10.1999р.н. та [PERSON] 20.06.2008р.н.. Діти проживають разом з матірю [PERSON]. Згідно рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 26.11.2009р. на [PERSON] покладено обовязок виплачування аліментів на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] у розмірі 300гривен на кожну дитину до досягнення ними повноліття. Згідно довідки з ЗАТ «Первомайський МКК» [PERSON] працює на даному підприємстві з 03.05.2010р. на посаді торговий представник та його заробітна плата за травень 2010р. склала 884грн.00коп.. Згідно наданим поясненням та матеріалам відповідач виплачує аліменти на обох дітей, заборгованості по виплатам не має. Згідно ст. 84 СК України право на утримання має дружина з якою проживає дитина, незалежно від того працює вона чи ні, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, оцінюючи надані суду докази, суд доходить до висновку, що вимоги позивачки не обґрунтовані та задоволенню не підлягають На підставі ст. 84 Сімейного кодексу України та

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-26 00:00:00

До суду з вказаним позовом звернувся позивач про стягнення з відповідача 41 750,77 грн. згідно кредитного договору №CL 37508 від 24.04.2008 року, на підставі якого відповідачу надано готівковий кредит сумі 4 100 долара США строком до 05.04.2013 року. Проте в порушення договору відповідач свої зобов'язання у частині повернення кредиту та сплати процентів не виконав, що призвело до виникнення заборгованості. Розмір якої станом на 05.01.2010 року складає 5228.65 доларів США, що на дату розрахунку а офіційним курсом НБУ (7,985 грн. За 1 дол США) становить 41750 грн.77 коп. В судове засідання представник позивача не зявився. Про день слухання справи повідомлений вчасно та належним чином, надіслав до суду лист з проханням розглянути справу в його відсутність. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, пояснив, що через складне матеріальне становище та не стабільність курсу долара не мав змоги сплачувати кредит по підвищеним відсоткам. Від повернення коштів не відмовляється. Суд вислухавши пояснення відповідача, вивчивши письмові матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню зі слідуючих підстав. Судом встановлено, що між сторонами 24.04.2008 року укладено кредитний договір №CL 37508. відповідно до якого відповідач зобов'язувався щомісячними платежами гасити заборгованість по кредиту, платити за його користування проценти в сумі, строки та на умовах, що передбачені вищевказаним оговором. Позивач свої зобов'язання за договором виконав, надавши відповідачеві кредит у сумі 4100 доларів CLJL1A, що підтверджується випискою з особового рахунку відповідача і не заперечується самим відповідачем. Проте в порушення п. 1.1 ст.1, гі.5.3 ст. 5. п.п.7.2.1 та п.п.7.2.3. п.7.2 ст. 7 договору відповідач свої зобов'язання у частині повернення кредиту та сплати процентів не виконав, що призвело до виникнення заборгованості. Розмір якої станом на 05.01.2010 року складає 5228.65 доларів США, що на дату розрахунку а офіційним курсом НБУ (7,985 грн. За 1 дол США) становить 41750 грн.77 коп. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є право відношення. в яких одна сторона боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію ( передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії. а кредитор має право вимагати від відповідача виконання його обов'язку. Згідно ст.ст.525.526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його мов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Суд, також враховує положення ст.61 ЦК України, де зазначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-26 00:00:00

Прокурор Путивльського району звернувся до суду з позовом і свої вимоги мотивує тим, що відповідач [PERSON] був притягнутий до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ст. 291 КК України і постановою Путивльського районного суду Сумської області від 13 лютого 2009 року кримінальну справу стосовно нього закрито у звязку з актом амністії на підставі п. ,а ст. 1 Закону України Про амністію а саме зате, що він, 17 жовтня 2008 року, близько 08 години, на власному мопеді Альфа, рухаючись по вул. Куйбишева в м. Путивль, в порушення Правил Дорожнього руху України не вибрав безпечної швидкості руху та не вжив достатніх заходів для зменшення швидкості руху аж до зупинки транспортного засобу, або безпечного для інших учасників руху обїзду, внаслідок чого вчинив наїзд на пішохіда [PERSON], яка отримала тяжкі тілесні ушкодження. Внаслідок таких дій відповідача [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні в Путивльській районній лікарні з 17.10.2008р. по 31.10.2008 року 14 ліжко днів і на її лікування лікувальним закладом було затрачено ПОЗ грн. 20 коп.., тому, відповідно до ст. 1206 ЦК України просить стягнути з [PERSON] на користь райфінвідділу, та як Путивльська ЦРБ фінансується з районного бюджету. Відповідач у судовому засіданні позов визнав повністю. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи,- вважає, що позов підлягає задоволенню зі слідуючих підстав. Відповідно до ч.І ст.1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобовязана відшкодувати витрати закладові охорони здоровя на лікування потерпілого від цього злочину. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] - відповідач у справі, був притягнутий до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ст. 291 КК України, постановою Путивльського районного суду Сумської області від 13 лютого 2009 року кримінальну справу стосовно нього закрито у звязку з актом амністії на підставі п ,а ст. 1 Закону України Про амністію ( а.с. 10). Як вбачається із довідки Путивльської Центральної районної лікарні №574 від 07.07.2010 року, [PERSON] знаходилася на стаціонарному лікуванні в травмотологічному відділенні з 17.10.2008 року по 31.10.2008 року 14 ліжко днів, на його стаціонарне лікування лікувальним закладом затрачено 1103 грн. 20 коп. (а.с.6) тому при таких обставинах і відповідно до чинного законодавства, витрати на лікування потерпілого від злочинних дій підлягають стягненню з відповідача до районного бюджету, з якого фінансується заклад охорони здоровя. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Ленінського районного суду з позовною заявою про продовження строку для прийняття спадщини. В заяві зазначено, що 15 квітня 2009 року помер батько позивача [PERSON], що підтверджується дублікатом свідоцтва про смерть, виданим Запорізьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області. Актовий запис № 3553.Заповіт спадкодавцем не складався. Спадкоємцем першої черги за законом є позивач. Факт родинних відносин між ним та спадкодавцем підтверджується свідоцтвом про народження серії У11-УР № 0787759, виданим Ленінським райбюро ЗАГС м. Запоріжжя. Після смерті батька позивача відкрилась спадщина у вигляді:- автомобіля ВАЗ 2107 випуску 1991 року, реєстраційний номер Ф9225ЗП. Факт належності автомобіля спадкодавцю підтверджується Технічним паспортом автомобіля серії ГЗ номер 014323, виданим відділом МРЕО ДАІУМВС Україйи в Запорізькій області, грошові заощадження на рахунку № 91551 47212 в Орджонікідзевському відділенні Ощадбанка № 7717 в сумі 1765,44 крб. з відсотками;-грошові заощадження на рахунку № 07500953 в Орджонікідзевському відділенні Ощадбанка № 7717\\089 в сумі 1903,12 грн. з відсотками; депозитний вклад в сумі 3000, 00 грн. з відсотками в ПриватБанку за Договором про депозитний вклад «Стандарт» № 8АМБШ5000009705617 від 26.10.2006 року. У визначений строк [PERSON] не подав заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини, оскільки вважав, що фактичне проживання з батьком за адресою його постійного місця проживання - [ADDRESS] є достатньою підставою вважати, що спадщина ним була прийнята. Разом з тим, як стало відомо, доказом спільного проживання зі спадкодавцем є реєстрація за місцем його проживання. Однак [PERSON] зареєстрований за адресою [INFO]. і дана обставина не може свідчити про спільне проживання. Крім того, він помилково вважав, що наявність у Ощадних книжок та фактичне володіння автомобілем також свідчать про факт прийняття спадщини. Позивач не є фахівцем у галузі права, тому його помилку можна вважати такою, що є суттєвою при визначенні причини пропуску строку прийняття спадщини. Тому позивач вважає, що строк для прийняття спадщини пропущений ним з поважних причин. Від прийняття спадщини протягом встановленого законом строку [PERSON] не відмовлявся Спадкове майно боргами не обтяжене, претензій з цього приводу ніхто не заявляв. Спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась. В судовому засіданні позивач позов підтримав та пояснив, що строк на прийняття спадщини після смерті його батька [PERSON] був пропущений з поважних причин. Представник нотаріальної контори м. Запоріжжя до суду не зявився, про день та час слухання був повідомлений заздалегідь, надав до суду лист з проханням слухати справу в їх відсутності. Суд, заслухавши пояснення позивача, розглянувши матеріали справи копію свідоцтв про смерть [PERSON]М, копію свідоцтва про народження [PERSON], довідку банку, ощадну книжку, технічний паспорт на автомобіль, Вивчивши матеріали та оцінивши докази по цивільній справі, приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та є такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved