Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свій позов обґрунтовує тим, що 19.09.2008 року між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір № 251443-сгеб, відповідно якого позивач надав відповідачу кредит в розмірі 6 000 доларів США, а відповідач зобовязався повернути вказані кошти в строк та на умовах, передбачених договором. З метою забезпечення виконання зобовязань за вказаним кредитним договором, 19.09.2008 року між позивачем та [PERSON] укладено договір поруки, відповідно якого поручитель [PERSON] відповідає за виконання [PERSON] зобовязань за кредитним договором в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. Проте в порушення вказаного договору відповідач [PERSON] свої зобовязання в частині повернення кредиту та сплати процентів не виконував, що зумовило виникнення заборгованості, розмір якої станом на 11.08.2009 року склав 4 781, 62 доларів США. У звязку з цим, позивач звернувся до суду та просить стягнути солідарно з відповідачів вказану заборгованість за кредитним договором, судовий збір та витрати на інформаційно- технічне забезпечення розгляду справи в суді. Представник позивача в судове засідання не зявився, до суду надав заяву, в якій просить проводити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, пояснив, що договір поруки від 19.09.2008 року його дружина [PERSON] не підписувала, а її підпис на вказаному договорі підробив сам [PERSON], що підтверджується вироком Носівського районного суду Чернігівської області від 13 травня 2010 року відповідно якого [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину по ст. 358 ч.І КК України. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялась належними чином, причина неявки суду невідома. Суд, вислухавши пояснення відповідача, повно і всебічно зясувавши обставини в справі, обєктивно дослідивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, знаходить позов таким, що підлягає задоволенню частково з наступних підстав. В ході розгляду справи судом встановлено, що 19.09.2008 року між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір № 251443-сгед, відповідно якого позивач надав кредит відповідачу [PERSON] в сумі 6 000 доларів США шляхом перерахування кредитних коштів на картковий рахунок № 4405885221559344 з кінцевим терміном погашення 18.12.2009 року, а відповідач зобовязався повернути кредит в повному обсязі в терміни та в розмірах, встановлених графіком погашення (додаток № 1 до кредитного договору). Згідно п.3.1. кредитного договору за користування кредитом позичальник сплачує проценти в розмірі 24 % річних. Згідно п.5.10 цього ж договору у випадку порушення позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань за цим кредитним договором більше ніж на 20 днів, в звязку з чим банк вимушений звернутись до суду, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 250 грн. + 5% від суми позову. У відповідності до договору поруки укладеного 19.09.2008 року між ПАТ «ПриватБанк» та [PERSON], поручитель, тобто [PERSON] відповідає перед кредитором за виконання обовязків за кредитним договором в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. Але відповідно вироку Носівського районного суду Чернігівської області від 13 травня 2010 року по обвинуваченню [PERSON], спеціаліста Носівського відділення ЧРУ ПАТ КБ «Приватбанк», за ст. 367 ч.І КК України та [PERSON] за ст. 358 ч.І КК України, судом встановлено, що [PERSON] за попередньою домовленістю з [PERSON] виніс зразок договору поруки з приміщення банку нібито для підпису [PERSON], підробив документи, а саме підпис [PERSON] на договорі поруки, від 19.09.2008 року укладеного нібито від імені [PERSON] з ПАТ КБ «ПриватБанк», як наслідок [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину по ст. 358 ч.І КК України і призначено покарання 600 грн. 00 коп. В ході розгляду справи судом встановлено, що внаслідок неналежного виконання відповідачем [PERSON] взятих на себе зобовязань за вищевказаним кредитним договором станом на 11.08.2009 року утворилась заборгованість відповідача перед позивачем в сумі 4 781, 62 доларів США, з яких: 4 059, 75 доларів США - заборгованість по сумі кредиту, 464, 37 доларів США -нараховані проценти, 17,63 доларів США - несплачені проценти на поточну заборгованість, 446,74 - несплачені проценти на прострочену заборгованість, 31,29 доларів США - штраф фіксована частина, 226,21 доларів США- штраф - процентна складова. Відповідно офіційного курсу гривні до долару США станом на 03.09.2009 року, загальна заборгованість за кредитним договором в сумі 4 781, 62 доларів США в перерахунку становить 38 181 грн. 24 коп. Відповідно до ч.І ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами ( з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики що залишилась та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. Також ч.І.ст 530 ЦК України зазначає, що якщо в зобовязанні встановлений строк ( термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк( термін). Згідно ст.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Стаття 610 ЦК України порушенням зобовязання визначає його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання ( неналежне виконання). Таким чином, враховуючи неналежне виконання відповідачем [PERSON] своїх зобовязань за кредитним договором № 251443-сге<1 від 19 вересня 2008 року, суд вважає, що позов ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] є обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Що стосується позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON], як поручителя відповідно договору поруки від 19.09.2008 року, суд прийшов до висновку, що в їх задоволенні необхідно відмовити, та як судом достовірно встановлено, що відповідач [PERSON] не підписувала вказаний договір, тому підстави для задоволення вимоги щодо стягнення з < [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 251443-сгесІ від 19 вересня 2008 року, укладеного між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] - відсутні. Згідно ст. 88 ч.І ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею судові витрати.

Outcome: partial