overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-09 00:00:00

Сторони зареєстрували шлюб 10.08.2002р. В сімї у шлюбі народилась одна дитина [PERSON], 18.06.2004р.н. Позивач просить розірвати шлюб, покликаючись на те, що сімя фактично розпалася, оскільки протягом тривалого часу вони не підтримують подружні відносини, разом не проживають, не ведуть спільного господарства. Під час подружнього життя вони зрозуміли, що мають різні погляди на життя, втратили взаємний інтерес один до одного. Відповідач не утримував сімю, не виконував сімейних обовязків, не цікавився інтересами сімї, нецензурно висловлювався в адресу своєї дружини в присутності дитини, зраджував подружній вірності. Позивач переконана, що подальше збереження шлюбу не можливе і суперечитиме їхнім інтересам, їхній шлюб носить формальний характер, тому просить позов задоволити. В судовому засіданні позивач позов підтримала, дала аналогічні пояснення вищенаведеним. Просить суд постановити рішення про розірвання шлюбу. Відповідач в судове засідання не зявився, причин неявки не повідомив та не спростував обгрунтування позивача про причини розпаду сімї, не представив заперечення на позов. Тому суд вважає, що відповідно до ст.224 ЦПК України слід розглянути справу у відсутності відповідача, постановивши заочне рішення. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши та перевіривши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов слід задоволити з наступних підстав. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сімейне життя у сторін не склалося. Сторони протягом тривалого часу не проживають разом, не підтримують подружніх відносин, спільного господарства не ведуть, а тому враховуючи наведені обставини, суд вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе, воно буде суперечити інтересам сторін, тому шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-09 00:00:00

Сторони зареєстрували шлюб 29.04.2006р. Позивач просить розірвати шлюб, покликаючись на те, що сімя фактично розпалася, оскільки протягом двох років вони не підтримують подружні відносини, разом не проживають, не ведуть спільного господарства. До одруження позивач була знайома із відповідачем досить короткий термін. Розбіжність характерів привела до виникнення у сімї непорозумінь, що негативно вплинуло на їхні відносини. Позивач переконана, що подальше збереження шлюбу не можливе і суперечитиме їхнім інтересам, їхній шлюб носить формальний характер, тому просить позов задоволити. В судовому засіданні позивач позов підтримала, дала аналогічні пояснення вищенаведеним, доповнила, що дітей у них не має. Просить суд постановити рішення про розірвання шлюбу. Відповідач в судове засідання не зявився, причин неявки не повідомив та не спростував обгрунтування позивача про причини розпаду сім»ї , не представив заперечення на позов. Тому суд вважає, що відповідно до ст.224 ЦПК України слід розглянути справу у відсутності відповідача, постановивши заочне рішення. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши та перевіривши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов слід задоволити з наступних підстав. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сімейне життя у сторін не склалося. Сторони протягом двох років не проживають разом, не підтримують подружніх відносин, спільного господарства не ведуть, а тому враховуючи наведені обставини, суд вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе, воно буде суперечити інтересам сторін, тому шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-09 00:00:00

Позивач звернулася із позовом до відповідача про розірвання шлюбу зареєстрованого відділом ЗАГС виконавчого комітету Львівської міської ради 24.11.1990р., актовий запис №4386. У шлюбі у них народилася дитина [PERSON], 12.05.1992р.н. Позивач просить розірвати шлюб, покликаючись на те, що спільне життя із відповідачем не склалося, оскільки внаслідок різних поглядів на життя та різні характери, втрату почуттів один до одного, понад 6 років проживають разом та не підтримують подружні відносини, не ведуть спільне господарство. Протягом цього часу не розривали шлюб виключно, щоб не травмувати неповнолітню дитину. На даний час дочка [PERSON] досягла повноліття і являється студенткою ВУЗу, примирення між ними не можливе, а тому вважає, що не має підстав для подальшого збереження їхнього шлюбу. Просить позов задоволити. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав, дав пояснення аналогічні вище наведеним. Відповідач в судове засідання не зявилася, причин неявки не повідомила, подала до суду нотаріально посвідчену заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнала повністю, а тому суд вважає, що справу слід розглядати у її відсутності. Заслухавши пояснення позивача, його представника, дослідивши та перевіривши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов слід задоволити з наступних підстав. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони протягом 6 років не підтримують подружніх відносин, спільного господарства не ведуть, примирення між ними не можливе, на даний час у сторін неповнолітніх дітей не має. Відповідач подала до суду нотаріально посвідчену заяву від 03.02.2010р. (а.с.12), якою дає згоду на розірвання шлюбу та розгляд справи у її відсутності. Отже суд вважає, що на даний час їх сімя остаточно розпалася, подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе, буде суперечити інтересам сторін, примирення між ними не можливе, а тому шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-09 00:00:00

Позивач звернулася із позовом до відповідача про розірвання шлюбу зареєстрованого міським відділом реєстрації актів громадянського стану Львівського обласного управління юстиції 16.03.2002р., актовий запис №538. У шлюбі у них народився син [PERSON], 30.03.2003р.н. Позивач просить розірвати шлюб, покликаючись на те, їхнє спільне життя з відповідачем не склалося. Після одруження вони проживали разом у неї, однак через різні інтереси та погляди на життя, зверхнє ставлення відповідача до неї, між ними постійно виникали конфлікти і 8 років тому вона переїхала проживати окремо від відповідача. Після цього, вони неодноразово намагалися примиритися, однак це нічого не дало. Більше 8-и місяців вони не підтримують подружні відносини, спільне господарство не ведуть. На даний час вона зрозуміла, що їхня сімя остаточно розпалася, подальше збереження сімї суперечитиме їх інтересам, та інтересам дитини, а тому просить позов задоволити. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, дала пояснення аналогічні вище наведеним. Відповідач в судовому засіданні позові вимоги визнав, пояснив, що дійсно він зареєстрував шлюб із позивачкою 16.03.2002р. Після одруження вони проживали у нього, однак через різні погляди на життя та побут між ними виникали сварки, що призвело до погіршення відносин, і 8 років тому позивач переїхала проживати до своїх батьків. Після цього, вони декілька разів намагалися проживати разом та примиритися, однак це нічого не дало. Біля 8-и місяців не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, примирення між ними не можливе, а тому не заперечує проти задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та перевіривши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов слід задоволити з наступних підстав. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що внаслідок глибокого конфлікту протягом 8-и років сторони разом не проживають, вживали заходи щодо примирення, однак сімю зберегти не вдалося, більше восьми місяців не підтримують подружніх відносин, спільного господарства не ведуть. В судовому засіданні обоє сторін визнали, що внаслідок тривалого конфлікту та нерозуміння один одного їхня сімя остаточно розпалася, подальше спільне проживання та підтримання подружніх відносин не можливе, дали свою згоду на розірвання шлюбу. Отже суд вважає, що шлюб між сторонами розпався, на даний час існує формально, примирення між ними не можливе, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, оскільки воно буде суперечити інтересам сторін, та дитини, а тому шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-09 00:00:00

Відповідач [PERSON] судове засідання не з'явилася, про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, повідомлення про причини неявки до суду від неї не надійшло. Представник позивача в судовому засіданні вимоги ВАТ "Рівнеазот" підтримала, просить позов задовольнити, стягнувши також з відповідачки судові витрати по справі. З'ясувавши обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав. Як вбачається з наданих представником позивача письмових доказів: довідок №1 від 18.02.2010 р. про стан заборгованості [PERSON] перед ВАТ "Рівнеазот" за житлово-комунальні послуги, розрахунків інфляційних нарахувань та 3% річних за період з 10.12.2008 р. по 09.03.2010 р., відповідач, як наймач кімнати №208 в гуртожитку будинку №42 на вул.Макарова в м.Рівне, що знаходиться на балансі позивача, є споживачем житлово-комунальних послуг, котрі надаються їй ВАТ "Рівнеазот". Заборгованість відповідача перед позивачем за вказані послуги станом на 09.03.2010 р. становить 4292 грн. 48 коп., з якого індекс інфляції за весь час прострочення (з 10.12.2008 р. по 09.03.2010 р.) представником позивача обчислений у 265 грн. 84 коп., а три проценти річних від простроченої суми - 80 грн. 68 коп. Оскільки [PERSON] порушила право ВАТ "Рівнеазот" на своєчасну оплату вартості наданих їй підприємством житлово-комунальних послуг, це право підлягає захисту шляхом стягнення з відповідачки вищевказаної суми заборгованості, а саме - 4292 грн. 48 коп. + 265 грн. 84 коп. + 80 грн. 68 коп. = 4639 грн. Також позивач документально підтвердив понесені ним судові витрати у виді судового збору в розмірі 51 грн. й витрат в розмірі ЗО грн. на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи (а. сі, 2), тому вказані витрати (всього - 81 грн.) підлягають до стягнення на його користь з відповідачки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через зловживання відповідачем алкоголем, його небажання допомагати вдома та агресивної поведінки після прийняття спиртних напоїв, в наслідок чого з червня 2009 року проживають окремо, спільне господарство не ведеться. В попереднє судове засідання сторони не зявились, надали суду заяви про розгляд справи без їх участі, згідно з якими позивачка на позові наполягає, відповідач позов визнав. Дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд вважає, що достатні підстави для задоволення позовних вимог. В судовому засіданні встановлено, що подружжя зареєстрували шлюб 11 липня 2008 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області, про що зроблений актовий запис №210 /а.с.-5/, від шлюбу мають малолітню доньку Анастасію, [INFO] /а.с.-б/. Сторони тривалий час подружніх стосунків не підтримують, і згідно з поданими заявами примирення вважають неможливим. Внаслідок зазначених обставин сім'я подружжя фактично розпалась, а шлюб існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що відповідач не сплачує гроші за надані їй послуги з теплопостачання та має заборгованість за період з 01.04.2007 року станом на 01.04.2010року в сумі 7415 гривень 65 копійок. В судове засідання позивач не зявився, просив справу слухати без участі свого представника. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву, в якій просить справу слухати у його відсутність, позов визнає. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач [PERSON], який зареєстрований та проживає в [INFO] б. 9, кв. 9, не сплачує вартість за надані йому позивачем послуги з теплопостачання, в зв»язку з чим має заборгованість станом на 01.04.2010 року в розмірі 7415 гривень 65 копійок. Строк позовної давності позивачем не порушений. Строк позовної давності позивачем не порушений, оскільки відповідно до ст. 264 Цивільного Кодексу України від 16 січня 2003 року, перебіг строку позовної давності переривається також вчиненням зобовязаною особою дій, що свідчать про визнання боргу. Після переривання перебіг строку позовної давності починається спочатку; час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Судовий збір в сумі 51 гривня підлягає стягненню з відповідача на користь держави, а сплачені позивачем витрати на інформаційно - технічне забезпечення судового розгляду - на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-09 00:00:00

У лютому 2010 року [PERSON] (позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (відповідач) про розірвання шлюбу. У своїй позовній заяві та у судовому засіданні позивач посилається на те, що шлюб з відповідачем було зареєстровано 28.08.1999 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Ленінської районної ради м. Дніпропетровська, актовий запис № 580; від шлюбу мають малолітніх дітей: [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], які проживають з відповідачем; сімейне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на життя; з листопада 2009 року припинили спільне господарство та проживають окремо; спору про розподіл майна не існує. Позивач вважає, що родина розпалася остаточно і не може бути відновлена. Просив шлюб розірвати. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10.03.2010 року було надано термін для примирення. Примирення між сторонами не досягнуто. Відповідач у судове засідання зявилася, позовні вимоги визнала, просила шлюб розірвати. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню по наступним підставам. Судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі з 28.08.1999 року. Від шлюбу мають малолітніх дітей: [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO]. Сторони з листопада 2009 року не ведуть сумісне господарство, не підтримують шлюбні відносини, проживають окремо. Їх сімя розпалася з причини несумісності характерів, через різні погляди на життя, що в результаті послужило підставою до того, що між сторонами були втрачені почуття любові та поваги, що і призвело у підсумку до остаточного розпаду сімї. Майновий спір відсутній. Вказані обставини підтверджуються поясненнями сторін у судовому засіданні та в позовній заяві. Відповідно ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Дотримуючись ст. 112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини й інших обставин життя чоловіка і жінки. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. При постановлені рішення, суд враховує те, що сторони наполягали на розірванні шлюбу, сімейно-шлюбні відносини припинені, а тому приходе до висновку про те, що сімя сторін розпалася остаточно та примирення бути не може. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-09 00:00:00

ТОВ фірма ТехНова звернулась з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення 5806 грн. 05 коп. заборгованості за послуги з теплопостачання. Свої вимоги позивач мотивує тим, що відповідачі являються користувачами послуг теплопостачання, оплату за які здійснюють не в повному обсязі, через що за період з 01.09.2007 року по 01.03.2010 року утворилась заборгованість в розмірі 5806 грн. 05 коп. В ході судового розгляду представник позивача надала заяву про уточнення позовних вимог, просила стягнути з відповідачів заборгованість в сумі 3953 грн. 62 коп. за період з 01.09.2007 року по 01.03.2010 року та судові витрати. У судовому засіданні представник позивача уточнені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідачі в судове засідання не зявились, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суду не відомо, з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звертались. Представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідачів у порядку заочного провадження з дотриманням вимог, встановлених законом. Крім пояснень представника позивача, судом досліджені інші представлені докази: розрахунок заборгованості, особовий рахунок, затверджені тарифи на послуги. Судом встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] являються мешканцями квартири [ADDRESS] і користувачами послуг, що надає ТОВ фірма ТехНова, оплати за які здійснювали не в повному обсязі за період з 01.09.2007 року по 01.03.2010 року, внаслідок чого виникла заборгованість в сумі 3593 грн. 62 коп. Суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки відповідачі порушили вимоги ст.ст. 67, 68 ЖК України щодо необхідності і своєчасності оплати за надані комунальні послуги. Позивачем понесені та документально підтверджені судові витрати (а.с. 1), які відповідно до ст. 88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача в дольовому порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-09 00:00:00

ТОВ фірма ТехНова звернулась з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення 3590 грн. 17 коп. заборгованості за послуги з теплопостачання. Свої вимоги позивач мотивує тим, що відповідачі являються користувачами послуг теплопостачання, оплату за які здійснюють не в повному обсязі, через що за період з 01.07.2007 року по 01.03.2010 року утворилась заборгованість в розмірі 3590 грн. 17 коп. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідачі в судове засідання не зявились, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суду не відомо, з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звертались. Представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідачів у порядку заочного провадження з дотриманням вимог, встановлених законом. Крім пояснень представника позивача, судом досліджені інші представлені докази: розрахунок заборгованості, особовий рахунок, затверджені тарифи на послуги. Судом встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] являються мешканцями квартири [ADDRESS] і користувачами послуг, що надає ТОВ фірма ТехНова, оплати за які здійснювали не в повному обсязі за період з 01.07.2007 року по 01.03.2010 року, внаслідок чого виникла заборгованість в сумі 3590 грн. 17 коп. Суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки відповідачі порушили вимоги ст.ст. 67, 68 ЖК України щодо необхідності і своєчасності оплати за надані комунальні послуги. Позивачем понесені та документально підтверджені судові витрати (а.с. 1), які відповідно до ст. 88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача в дольовому порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-09 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] і [PERSON] про визнання такими, що втратили право на користування 5/7 частин в складі квартири 2 житлового будинку 31 по вулиці Елеваторна в місті Чернігові. Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що він на підставі свідоцтва про право власності є власником 5/7 частин в складі квартири 2 житлового будинку 31 по вулиці Елеваторна в місті Чернігові, в якій крім нього зареєстровані його донька [PERSON] і його онук [PERSON], які є відповідачем по справі. Зазначає, що в серпні 2006 року [PERSON] зібрала всі свої речі і з того часу не проживає в спірному будинку, [PERSON] не проживає в будинку з вересня 2007 року, про що свідчать акти Вуличного комітету № 26 від 15.03.2010 року. Вказує, що [PERSON] має на праві власності жилий будинок з надвірними та побудованими будівлями в с. Деснянка Чернігівського р-ну. Чернігівської обл. Вважає, що оскільки відповідачі (понад однин рік) відсутні без поважних причин в спірному будинку, то вони мають бути визнані такими, що втратили право на користування житловим приміщенням на підставі ст. 405 ЦК України. В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги зменшив, просив [PERSON] і [PERSON] визнати такими, що втратили право на користування 5/7 частин в складі квартири 2 житлового будинку 31 по вулиці Елеваторна в місті Чернігові на решті позовних вимог не наполягав. При викладенні пояснень посилався на обставини зазначені в позовній заяві. До викладених в позовній заяві пояснень доповнив, що з [PERSON] з серпня 2006 року, а [PERSON] з вересня 2007 року жодного разу в квартирі не з"явлися. Відповідачі [PERSON] і [PERSON] до суду не з'явилися, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, про що свідчать їх підписи у зворотніх поштових повідомленнях, з клопотаннями про відкладення розгляду справи не зверталися. На підставі ст.ст. 169 ч.4, 224 ЦПК України суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній даних і доказів, постановивши заочне рішення. Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи: свідоцтво про право власності (а.с.5), витяг з технічного паспорту (а.с.6-7), акти Вуличного комітету № 26 від 15.03.2010 року (а.с.8,9), договір дарування будинку (а.с.10). витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.П), суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. При цьому суд виходить з наступного: Судом встановлено, що [PERSON] і [PERSON] зареєстровані в 5/7 частин в складі квартири 2 житлового будинку 31 по вулиці Елеваторна в місті Чернігові(а.с.б), власником якої являється [PERSON] (а.с.5). У вказаній квартирі не проживають: [PERSON] з серпня 2006 року, а [PERSON] з вересня 2007 року - відсутні більше одного року (а.с.8,9), їх речі там відсутні, що підтверджується всіма дослідженими судом доказами, поважність причин відсутності відповідачів у вказаному житлі в судовому засіданні встановлено не було, а отже відповідно до ст.405 ч.2 ЦК України вони втратили право на користування цим житловим приміщенням. На підставі наведеного,

Outcome: approved