Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-25 00:00:00

14 травня 2010 року позивач [PERSON], [INFO], звернулась до суду з позовом до Управління Пенсійного Фонду України в Чорнобаївському районі , в якому просить стягнути підвищення до пенсії у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком відповідно до положень ст..6 Закону «Про соціальний захист дітей війни» у редакції від 18 листопада 2004 року за 2006-2009 роки . В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що вона 23 грудня 1936 року, їй призначено та вона отримує пенсію за віком. Відповідно до ст.1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» № 2195 від 18 листопада 2004 року є дитиною війни. У відповідності до ст.6 вказаного закону йому повинна виплачуватись щомісячна допомога з підвищенням на 30% мінімальної пенсії за віком. За період 2006-2007 років така допомога їй не нараховувалась та не виплачувалась, в 2008 році виплачувалась допомога в розмірі 10% мінімальної пенсії, всього 579,30 грн., в 2009 році - 597,60 грн. З цих підстав вважає дії відповідача неправомірними, просить суд стягнути з відповідача недоплачену щомісячну державну допомогу з врахуванням її підвищення на 30% мінімальної пенсії за віком за 2006-2009 роки в сумі 5132,10 грн.: (4302+4809+5793+6126) х 30% :100 - (579,30+597,60) = 5132,10 грн. Постановою від 19 березня 2010 року Чорнобаївський районний суд по адміністративній справі № 2-а-13 3/2010/2322 відмовив [PERSON] здійснити перерахунок за 2006-2008 роки і на даний час ця справа перебуває в Черкаському апеляційному суді на розгляді, тому згідно п.7 ст.207 ЦПК України - позов в частині стягнення щомісячної допомоги за період 2006-2008 роки - залишити без розгляду. Позивач зверталась з заявою до Управління Пенсійного Фонду України в Чорнобаївському районі з вимогою про нарахування та виплату допомоги як дитині війни, але їй було відмовлено, мотивуючи тим, що Пенсійному фонду коштів для збільшення виплат дітям війни Кабінетом міністрів України не виділялись. В судовому засіданні позивача не з»явилася, подала заяву, позовні вимоги підтримала повністю і просила задовольнити позов. Представник відповідача позов не визнала та просила суд відмовити в його задоволенні повністю. Виплата щомісячного підвищення дітям війни здійснювалась на підставі постанови уряду і підстав для її збільшення немає. Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши письмові докази, встановив такі обставини. Статтею 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни від 18 листопада 2004 року № 2195-ІУ встановлено, що з 01 січня 2006 року дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30% мінімальної пенсії за віком. Згідно з п.17 статті 77 Закону України «Про державний бюджет України на 2006 рік» дію статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» було зупинено на 2006 рік. Відповідно до Закону України від 19 січня 2006 року №33 67-IV «По внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік» до Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік» внесено зміни, згідно з якими виключено п.17 ст.77 цього Закону, а новою редакцією статті ПО Закону встановлено, що пільги дітям війни, передбачені статтею 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», запроваджуються у 2006 році поетапно, за результатами виконання бюджету у першому півріччі, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України за погодженням з Комітетом Верховної Ради з питань бюджету. Кабінетом Міністрів України протягом 2006 року рішення на виконання вимог статті 110 Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік» не приймались. Отже, пільги для дітей війни, передбачені статтею 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», у 2006 році запроваджені не були. Згідно з п.12 статті 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» дію статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» на 2007 рік було зупинено і встановлено, що підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, яка виплачується замість пенсії, відповідно до ст..6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» виплачується особам, які є інвалідами (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), у розмірі 50 відсотків розміру надбавки , встановленої для учасників війни. Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року №6- рп/2007 зупинення дії статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним). Пунктом 41 Розділу II Закону України Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України від 28 грудня 2007 року № 107-VI внесено зміни до Закону № 2195, відповідно до яких текст ст. 6 викладено в такій редакції: Дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія ЗУ Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту) до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Ветеранам війни, які мають право на отримання підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, відповідно до цього Закону та Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» дане підвищення провадиться за їх вибором згідно з одним із законом. Згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року №10- рп/2008 зміни, внесені підпунктом 2 пункту 41 розділу 11 Закону України від 28 грудня 2007 року №107-IV, щодо розмірів підвищення пенсії дітям війни визнано такими ,що не відповідають Конституції України (є неконституційними). Враховуючи положення Конституції України щодо дії нормативно-правових актів у часі, положення статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» у редакції 2004 року поновили свою дію у 2007 році - з 09 липня 2007 року, у 2008 році - з 22 травня 2008 року, отже право на здійснення перерахунку підвищення пенсії у розмірах, визначених Законом України «Про соціальний захист дітей війни», мають діти війни: за 2007 рік - з 09 липня до 31 грудня 2007 року; за 2008 рік - з 22 травня до 31 грудня 2008 року. Відповідно у 2007 році у період з 01 січня до 08 липня 2007 року та у 2008 році - з 01 січня до 21 травня 2008 року положення законів про Державний бюджет на ці роки були чинними та підлягали виконанню. Таким чином, позивач права на перерахунок підвищення пенсії за 2006 рік не має, а має таке право за 2007 рік - з 09 липня по 31 грудня 2007 року; за 2008 рік - з 22 травня по 31 грудня 2008 року. Відповідно до статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» дітям війни пенсії або щомісячне грошове довічне утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Статтею 71 Закону України «Про Державний бюджет на 2009 рік» Кабінету Міністрів України надано право у 2009 році встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами. Названа норма передбачає встановлення в абсолютних сумах розмірів лише тих виплат, вихідним критерієм розрахунку яких є розмір мінімальної заробітної плати. Відповідно її дія не поширюється на спірні відносини, оскільки розмір зазначених соціальних виплат згідно з Законом України «Про соціальний захист дітей війни» залежить від розміру пенсії за віком. Отже, нарахування та виплата у 2009 році дітям війни підвищення до пенсії або щомісячного грошового довічного утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, повинні здійснюватись відповідно до норм Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Посилання відповідача на ту обставину, що фінансове забезпечення державних І соціальних гарантій, передбачених законом, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету і що кошти до Пенсійного фонду України з державного бюджету не надходили, суд не бере до уваги з таких підстав. Ст. 7 Закону № 2195 передбачає, що фінансове забезпечення державних соціальних гарантій здійснюється за рахунок коштів державного бюджету України. Пенсійний фонд України діє на підставі Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою КМУ від 24 жовтня 2007 року № 1261 . Відповідно до пункту 15 Положення, Пенсійний фонд України здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку його територіальні управління. Пенсійний фонд України забезпечує ефективне використання коштів, що перебувають в його управлінні. Реалізація нормативних приписів і пенсійних програм здійснюється шляхом фінансування пенсійних виплат за рахунок чітко визначених прибутковою частиною бюджету Пенсійного фонду джерел відповідно до конкретних напрямів витратної частини бюджету Пенсійного фонду України. Бюджет Пенсійного фонду України щорічно затверджується Кабінетом Міністрів України. Пункт 9 Положення передбачає вичерпний перелік напрямів використання коштів Пенсійного фонду України, які використовуються винятково за призначенням і вилученню не підлягають. Тому відсутність коштів для забезпечення виплат зазначеного підвищення до пенсії та відсутність конкретного механізму фінансування витрат не є підставою для невиконання Пенсійним фондом України своїх зобов»язань, встановлених ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Викладені обставини свідчать про порушення пенсійних прав позивача, передбачених Конституцією України та Законом України «Про соціальний захист дітей війни» від 18 листопада 2004 року». Порушене право позивача підлягає захисту шляхом стягнення з відповідача І підвищення до пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком відповідно до положень ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни». На підставі викладеного та

Outcome: partial