Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-13 00:00:00

5 травня 2010 року [PERSON] звернулася до суду із вищевказаним позовом, в якому просила стягнути з Управління праці та соціального захисту населення Решетилівської районної державної адміністрації Полтавської області на її користь невиплачену допомогу на оздоровлення за 2009р. відповідно до частини 4 статті 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат, виходячи з розміру заробітної плати, встановленої на момент виплати, з урахуванням виплачених сум, зазначивши, що їй виплачено лише 90-00 грн, у лютому місяці 2009 року. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка посилалась на те, що вона являється потерпілою від Чорнобильської катастрофи 1-ї категорії, що підтверджується посвідченням серії А №138069, виданим Полтавською обласною державною адміністрацію, а також інвалідом III групи, що підтверджується довідкою МСЕК. Відповідно ч.4 ст.48 Закону України« Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та віднесеним до категорії І -\-інвалідам III групи повинна була виплачуватися допомога на оздоровлення у розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат, визначеної законодавством. Всупереч положення Закону відповідач виплатив їй у лютому місяці 2009 року 90 -00 гривень. В судове засідання позивачка не заявилася, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності та вказавши в ній, що свій позов підтримує в повному обсязі та просила визнати бездіяльність Управління праці та соціального захисту населення Решетилівської районної державної адміністрації щорічної грошової допомоги на оздоровлення відповідно до частини 4 статті 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за 2009 рік протиправною та зо6ов»язати здійснити перерахунок та виплату щорічну допомогу на оздоровлення за 2009 рік в розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат. Представник відповідача [PERSON] надала заперечення на-позов, в якому просить суд у розглядати справу без їх участі та в задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 12 липня 2005 року №562 « Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» гр. [PERSON] було виплачено в лютому 2009 року одноразову щорічну допомогу на оздоровлення в розмірі 90-00 грн. Зазначила, що в 2009 році рішень Конституційного Суду України не було, отже управління праці та соціального захисту населення діяло в межах законів та законодавчих актів, які діяли на той час. Виплата вказаної допомоги здійснюється відповідно до ст. 48 закону України « Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», постанови Кабінету Міністрів України № 836 від 26.07.1996 року « Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», постанови Кабінету Міністрів України від 12 липня 2005 року № 562 « Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Інших розмірів призначення та виплати допомоги на оздоровлення чини законодавством не передбачено. Відповідно до ст. 63 Закону України« Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» фінансування витрат пов»язаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок Державного бюджету, а відповідно до п.2 ст.22 Бюджетного Кодексу України головними розпорядниками бюджетних коштів можуть бути виключно Міністерства, отже управління праці та соціального захисту населення діяло в межах законодавчих актів, які діяли на даний час. Суд, дослідивши матеріали справи приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є потерпіла від Чорнобильської катастрофи 1-ї категорії, що стверджується посвідченням серії А № 138069, виданим Полтавською обласною державною адміністрацією 15 лютого 2008 року (а.с. 4), а також інвалідом ІІІ групи, що підтверджується довідкою медико-соціальної(експертної) комісії серії 7-66 ТЕ № 025769 від 29 січня 2008 року (а.с 3). Відповідно до ст.3 Конституції України, людина, її життя і здоров»я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов»язком держави. Згідно із ст.16 Конституції України, забезпечення екологічної безпеки підтримання екологічної рівноваги на території України, подолання наслідків Чорнобильської катастрофи катастрофи планетарного масштабу, збереження генофонду Українського народу є обов»язком держави. Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов»язані діяти лише на підставі, в м повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. На підставі частини 4 статті 48 Закону У країни «Про статус і соціальний громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та віднесеним категорії І - інвалідам ІІІ групи виплачується допомога на оздоровлення у розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат, визначеної законодавством. Згідно ч.7 ст.48 вищенаведеного Закону встановлено, що розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати. ' Слід зазначити, що встановлений ще в 1996 році постановою КМУ № 836 розмір щорічної допомоги на оздоровлення протягом тривалих років не змінювався і відповідає розміру, встановленому іншими законами України. Оскільки ні Верховна Рада України, ні Кабінет Міністрів України і в наступному будь-яких рішень із цих питань не приймали, то виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними нормативними актами при вирішенні даного спору, застосуванню підлягає саме стаття 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та законодавство щодо розмірів мінімальних заробітних плат на 2001-2009 роки, а не Постанова Кабінету Міністрів України «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 26.07.1996р. № 836». За таких обставин та з урахуванням вимог статті 48 Закону України « Про соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», управління праці та соціального захисту населення Решетилівської районної державної адміністрації Полтавської області повинно виплатити позивачці щорічну допомогу на оздоровлення за зазначений період, виходячи із суми мінімальної заробітної плати на момент виплати.

Outcome: approved