overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-13 00:00:00

У квітні 2010 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього дочки. Свої вимоги мотивувала тим, що перебуває з відповідачем у шлюбних відносинах з 20.11.2008 року. На даний подружні відносини припинені, проживають окремо один від одного. Від спільного проживання мають дитину : [PERSON], [INFO], яка знаходиться на утриманні позивачки та потребує матеріальної допомоги. У звязку з тим, що [PERSON] добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, позивач просила суд стягувати з відповідача на її користь на утримання дитини аліменти у розмірі 500 грн. від усіх видів заробітку щомісяця, до повноліття дитини. В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримала. Відповідач позовні вимоги визнав частково у розмірі 200 грн.00 коп., в звязку з тим, що в нього на даний момент не має заробітку, знаходиться на утриманні батьків. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд доходить до наступного. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20.11.2008 року, від спільного проживання мають дитину [PERSON], [INFO] (а/з № 4059 від 10.12.2009 року), яка мешкає з матірю - [PERSON], яка потребує матеріальної допомоги в звязку з тим, що відповідач не надає останню. Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до положень ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити аліменти у твердій грошовій сумі. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню в розмірі 300 грн. Розмір аліментів визначено судом з врахуванням матеріального становища сторін і не суперечить інтересам неповнолітніх дітей. Згідно ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати : судовий сбір у розмірі 51 грн., та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи у розмірі 30, 00 грн. На підставі ст.ст.180-183 СК України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-13 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову позивачка посилається на те, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24 листопада 2005 року, який зареєстрований Хворостянівською сільською радою Старобільського району Луганської області за актовим записом № 4. Від шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, не зійшлися характерами, що призвело до розладу і фактичного припинення сімейних відносин з 1 січня 2009 року. Майнового спору немає, шлюб розриває вперше. У судовому засіданні позивачка [PERSON] свої позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов про розірвання шлюбу визнав повністю. Представник відповідача [PERSON] позов [PERSON] про розірвання шлюбу з [PERSON] визнала повністю. Дослідивши матеріали справи, вислухавши сторони, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 24 листопада 2005 року, який зареєстрований Хворостянівською сільською радою Старобільського району Луганської області за актовим записом № 4, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 5). Від шлюбу мають неповнолітню дитину, син [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Сторони обоє категорично наполягають на розірванні шлюбу, вважаючи збереження сімї неможливим, на примирення не згодні, спору про майно не заявляють. При таких обставинах суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін і це має істотне значення, а тому суд на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України вважає за необхідним постановити рішення про розірвання шлюбу. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, суд стягує держмито з відповідача. На підставі ст.ст.105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини сина [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову позивачка посилається на те, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі, який зареєстровано 24 листопада 2005 року Хворостянівською сільською радою Старобільського району Луганської області за актовим записом № 4. Від шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON] [INFO], який перебуває на її утриманні. Матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надає. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини визнав у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини визнала повністю. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: У відповідності зі ст. 180 Сімейного кодексу України, - батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. У свідоцтві про народження дитини відповідач записаний його батьком (а.с. 6). Розмір стягнення аліментів суд визначає виходячи з вимог ст. ст. 182-183 Сімейного кодексу України, а також з того, що у відповідності зі ст. 70 Закону України "Про виконавче провадження" забороняється утримання з зарплати і доходів громадян при стягненні аліментів більш 50%. При визначенні розміру аліментів суд також враховує, що у відповідності зі ст. 51 Конституції України кожний з подружжя має рівні права й обов'язки, а також батьки зобов'язані утримувати дітей до повноліття. Суд у відповідності зі ст. 88 ЦПК України стягує з відповідача держмито в доход держави. Відповідач не додав суду відомостей, котрі дають право суду звільнити його від сплати держмита. Рішення в частині стягнення аліментів у межах платежу за 1 місяць підлягає негайному виконанню на підставі п. 1 ст. 367 ЦПК України. На підставі ст. ст. 180, 182-183 Сімейного кодексу України, ст. 70 Закону України "Про виконавче провадження",

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-13 00:00:00

16 березня 2010 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій зазначає, що шлюб між ними був укладений в 2002 році, мають неповнолітнього сина. Подружнє життя не склалось внаслідок того, що не змогли знайти спільного порозуміння і тому припинили шлюбні стосунки з жовтня 2009 року, чоловік проживає у фактичних шлюбних стосунках з іншою жінкою. В суді позивач підтримує позов, доводи позову підтвердила. Відповідач, повідомлений про час та місце розгляду справи, в суд не прибув, причини неявки не повідомив. Суд вважає можливим розглянути справу без участі відповідача з ухваленням по справі заочного рішення. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Згідно з ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. В судовому засіданні встановлено, що через непорозуміння сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, позивач не бажає примиритися. Ці обставини встановлені з пояснень позивача та письмових доказів свідоцтва про шлюб та про народження сина. З огляду на зазначені правові положення та встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними, відповідають чинному законодавству. Подальше сумісне проживання сторін у шлюбі є неможливим і буде суперечити їх інтересам. Тому суд вважає, що цей шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-13 00:00:00

У квітні 2010 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини до настання доньки трьохрічного віку, мотивуючи свої вимоги тим, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від спільного проживання мають доньку, [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою. Посилаючись на зазначені обставини, позивачка просила стягувати з відповідача на її користь аліменти у твердій грошовій сумі 400 грн. щомісячно, до досягнення доньки трьох років. Позивачка у судовому засіданні, позовні вимоги підтримала. Відповідач позовні вимоги не визнав, в звязку з тим, що в нього на даний момент не має заробітку, знаходиться на утриманні батьків. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд доходить до наступного. [PERSON], [PERSON], перебувають в зареєстрованому шлюбі з 2008 року. На теперішній час [PERSON] доглядає за малолітньою дитиною, у звязку з чим потребує матеріальної допомоги. Згідно ч.1, ч 2. ст.75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного, право на утримання (аліментів) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови що другий із подружжя може надати матеріальну допомогу. Відповідно до положень ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити аліменти у твердій грошовій сумі. Таким чином, оцінюючи надані суду докази, суд доходить до висновку, що вимоги позивачки обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню. На підставі ст. 75,77,79,80,81 Сімейного кодексу України та ст.ст. 10, 14, 60, 62, 88, 212, 214, 226 ЦПК України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-13 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на наступні обставини. Вона з 23.10.1999 року знаходиться в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого вони мають двох малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], 04.10.2001 року нраоджения. Спільне проживання з відповідачем не склалось, шлюбні відносини припинені з 29.08.2009 року з причини різних поглядів на сімейне життя, відсутності взаєморозуміння, частих сварок з різних побутових причин. Вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Примирення між ними неможливе. Майнового спору немає. Спільне господарство не ведеться. Просить шлюб розірвати. Діти залишаться проживати з нею. Позивач у попередньому судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Суду пояснила, що вони не ведуть спільне господарство, проживають за різними адресами. Примирення між ними неможливе, кожен з них фактично має іншу сімю, вона чекає дитину від іншого чоловіка. Просила шлюб розірвати, витрати, повязані з розірванням шлюбу, покласти на відповідача. Відповідач у попередньому судовому засіданні позов визнав, суду пояснив, що сімя дійсно розпалася, примирення неможливе, він фактично має іншу сім'ю, позивач чекає дитину від іншого чоловіка. Виходячи з наведеного , суд вважає , що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання . Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову . Заслухавши позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст. 110, 112 СК України підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони 23.10.1999 року зареєстрували шлюб, від якого мають двох малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON]. 04.10.2001 року нраоджения (ах.5.6). Шлюбно-сімейні відносини припинені з 29.08.2009 року з причини різних поглядів на сімейне життя, відсутності взаєморозуміння, частих сварок з різних побутових причин. Вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Спільне господарство не ведеться. Примирення між ними не можливе, сторони фактично мають інші сім'ї, позивач чекає Дитину від іншого чоловіка. Між сторонами досягнуто домовленість про проживання дітей разом з позивачкою. Майновий спір відсутній. За таких обставин зберегти сімю неможливо, тому суд вважає, що шлюб необхідно розірвати. Витрати, пов'язані з розірванням шлюбу, покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-13 00:00:00

Позивач звернувся в суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, зазначаючи, що з відповідачем знаходиться у шлюбі з 16 червня 2006 року. Від спільного подружнього життя у сторін по справі є неповнолітня дитина [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні позивач, позовні вимоги підтримала, просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки в розмірі 700 грн., щомісячно, але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенню ст. 224 ЦК України. Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, заслухавши пояснення, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] перебуває у шлюбі з [PERSON], з 16 червня 2006 року. Від спільного подружнього життя у сторін по справі є неповнолітня дитина [PERSON], [INFO]. Відповідач самоусунувся від утримання дитини, що ставить позивача у важке матеріальне становище, ухиляється від утримання неповнолітньої дитини, від виконання своїх батьківських обовязків. При визначенні розміру аліментів на утримання дитини суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини: [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі, в розмірі 350 (триста пятдесят) грн., щомісячно, але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, що буде відповідати інтересам дитини, а також засадам розумності та справедливості. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до вимог ст. 181 СК України способи виконання батьками обовязку утримувати дитину, визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини/аліменти/ присуджуються у частці від доходу її матері, батька, або у твердій грошовій сумі. На підставі ст.ст.104, 105,109,180СКУкраїни,71,72 ЖК України

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду в інтересах [PERSON] з позовною заявою до відповідачів про визнання права власності на спадкове майно, мотивуючи свої вимоги тим, що 07 листопада 2009 року помер її чоловік а [PERSON], [INFO] батько - [PERSON], після смерті якого залишилося спадкове майно, а саме, житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований в с. Ставчани по вул. О.Кобилянської, 47, Кіцманського району Чернівецької області та грошовий вклад, внесений в ТВБВ № 10025/085 с. Ставчани Кіцманського району Чернівецької області на рахунок № [NUMBER]. Вказує на те, що після смерті останнього [PERSON] являється спадкоємицею за законом, крім неї спадкоємцями за законом є вона та відповідачка по справі [PERSON] - мати померлого, які не претендують на спадкове майно. Зазначає, що вона своєчасно в інтересах малолітньої [PERSON] вступила в управління спадковим майном, однак в нотаріальній конторі не може в її інтересах отримати свідоцтво на спадщину, так як в господарстві самочинно без відповідного дозволу та розробленого проекту побудовано житловий будинок загальною площею 81,30 кв.м. та житловою 61,30 кв.м. літ. Л-І, Пг/Л-І, Вх/Пг/Л-І та сарай літ. М.. На даний час вона бажає узаконити в інтересах малолітньої дані самочинні споруди, які зведені на земельній ділянці, що закріплена за господарством, не порушують інтереси інших осіб, не псують архітектурну забудову села, сільська рада не заперечує проти їх узаконення, будівлі зведені без порушень вимог протипожежної безпеки та санітарних норм, тому просила позов задовольнити. Відповідачі в судовому засіданні позов визнали. Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ст. 130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволенню позову. Враховуючи наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів про визнання права власності на спадкове майно, мотивуючи свої вимоги тим, що 12 грудня 1999 року померла його бабуся [PERSON]. Після її смерті залишилося спадкове майно, яке складається з права на земельну частку (пай) згідно сертифікатів на право на земельну частку (пай) серії ЧВ № 0066141. Вказує на те, що спадкоємцями по закону після смерті [PERSON], є відповідачі по справі, які не претендують на спадкове майно, і відмовляються від прийняття на його користь. Посилається на те, що він постійно проживав і проживає в спадковому господарстві, обробляє земельну ділянку, тому просив позов задовольнити. Позивач в судовому засіданні підтримав свої позовні вимоги в повному обємі. Відповідачі в судовому засіданні позов визнали. Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ст. 130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволенню позову. Враховуючи наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-13 00:00:00

До Рівненського міського суду надійшла позовна заява від комунального теплопостачаючого підприємства «Комуненергія до [PERSON] про стягнення заборгованості за використану теплову енергію, в розмірі 5559 грн. 78 коп. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі і просить суд, стягнути з відповідача по справі заборгованість за використану теплову енергію в сумі 5559 грн. 78 коп. та судові витрати по справі. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце судового розгляду був повідомлений належним чином. Заперечень проти позову не подав. Повідомлення про причини неявки від відповідача не надійшло. Суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних доказів, з постановлянням заочного рішення відповідно до ст.ст.224-228 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, оцінивши надані докази у сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що [PERSON] проживає за адресою [INFO], є споживачем послуг тепло та гарячого постачання, які надає КТП „ Комуенергія, відповідно до умов договору № 012944. Станом на 01.03.2010р. заборгованість позивача за використану теплову енергію становить 5559 грн. 78 коп. Відповідно до ст.67 ЖК України плата за комунальні послуги /водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги/ береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до ст.68 ЖК України наймач зобовязаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. На підставі ст. 526 ЦК України заборгованість у сумі 5559 грн. 78 коп. підлягає стягненню в примусовому порядку. Згідно ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення було звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача у дохід держави. Судом не встановлено підстав для звільнення відповідача від сплати державного мита, а тому з нього належить стягнути судовий збір в розмірі 51 грн. на користь держави та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн. на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-13 00:00:00

До Рівненського міського суду надійшла позовна заява від комунального теплопостачаючого підприємства «Комуненергія" до [PERSON] про стягнення заборгованості за використану теплову енергію, в розмірі 5648 грн. 67 коп. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в .повному обсязі і просить суд, стягнути з відповідача по справі' заборгованість за використану теплову енергію в сумі 5648 грн. 67 коп. та судові витрати по справі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду бува повідомлений належним чином, Заперечень проти позову не подав.Повідомлення про причини неявки від відповідача не надійшло. Суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних доказів, з постановлянням заочного рішення відповідно до ст.ст.224-228 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, оцінивши надані докази у сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що [PERSON] проживає за адресою [INFO], є споживачем послуг тепло та гарячого постачання, які надає КТП „ Комуенергія", відповідно до умов договору № 017224. Станом на 01.03.2010р. заборгованість позивача за використану теплову енергію становить 5648 грн. 67 коп. Відповідно до ст.67 ЖК України плата за комунальні послуги /водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги/ береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до ст.68 ЖК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до ст. 52 6 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. На підставі ст. 526 ЦК України заборгованість у сумі 5648 грн. 67 коп. підлягає стягненню в примусовому порядку. Згідно ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення було звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача у дохід держави. Судом не встановлено підстав для звільнення відповідача від сплати державного мита, а тому з нього належить стягнути судовий збір в розмірі 51 грн. на користь держави та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі ЗО грн. на користь позивача.

Outcome: approved