Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-26 00:00:00

У квітні 2010 року позивач звернувся з позовом до суду, в якому просить зобовязати Управління пенсійного фонду України у м. Хмельницькому здійснити виплату підвищення до пенсії в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком за 2007-2009 роки. Позовні вимоги позивач мотивував тим, що на підставі Закону України „Про соціальний захист дітей війни №2195-IV від 18.11.2004 року він є дитиною війни, та має право на доплату до пенсії у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком щомісяця, яка відповідачем в порушення вимог Закону України „Про соціальний захист дітей війни не виплачувалася. Позивач просить справу розглядати у його відсутність в звязку з похилим віком та поганим станом здоровя та задоволити позов. Представник відповідача подала письмові заперечення на позовну заяву та вважає позовні вимоги безпідставними і необґрунтованими, посилаючись на те, що виплата підвищення до пенсії позивачеві була проведена відповідно до Закону України „Про соціальний захист дітей війни у розмірах, передбачених законом в розмірі 10% підвищення до пенсії відповідно до наданих довідок. Заслухавши заперечення представника відповідача, перевіривши матеріали справи доказами, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом достовірно встановлено, що [PERSON] є дитиною війни. На підставі Закону України „Про соціальний захист дітей війни №2195-IV від 18.11.2004 року має право на доплату до пенсії у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком щомісяця, яка відповідачем не виплачувалася за 2007 -2009 роки. Зазначена норма Закону діє з 01.01.2006 року згідно з п.1 прикінцевих положень Закону України „Про соціальний захист дітей війни №2195-IV. Відповідно до ст.7 Закону України „Про соціальний захист дітей війни фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України і доплату до пенсії повинно здійснювати Управління пенсійного фонду України у м. Хмельницькому, яке є відповідачем по справі. Відповідно до п. 12 ст. 7 Закону України " Про Державний бюджет України на 2007 рік "від 19.12.2006 року, № 489-4. дія ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» зупинена на 2007 рік, з урахуванням ст. 111 цього ж Закону. Згідно ст. 111 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік " у 2007 році підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, яка виплачується замість пенсії, відповідно до статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" виплачується особам, які є інвалідами (крім тих, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), у розмірі 50 відсотків від розміру надбавки, встановленої для учасників війни. Суд вважає за необхідне зобов'язати відповідача здійснити підвищення пенсії позивачеві за 2007 рік, починаючи з 9 липня 2007 року, так як згідно ч. З резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 09.07.2007 року № 6-рп положення статей Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення, тому положення ст. 111 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік», втрачають чинність з 09.07.2007 року. Крім цього, суд вважає за необхідне зобовязати відповідача здійснити підвищення пенсії позивачу за 2008 рік, починаючи з 22 травня 2008 року, так як згідно рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 року №10-рп положення статей Закону України „Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України, які визнанні неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення, тому положення п.41 розділу ІІ Закону України „Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України, втрачають чинність з 22.05.2008 року. Виходячи з наведеного вимоги позивача щодо стягнення недоплаченої разової грошової допомоги за 2007-2008 роки підлягають задоволенню з моменту прийняття рішень Конституційним Судом України і не розповсюджується на правовідносини, які існували з 01.01.2007 року по 09.07.2007 року та з 01.01.2008 року по 22.05.2008 року. Що стосується позовних вимог щодо стягнення недоплаченої разової грошової допомоги за 2009 рік, то в цій частині позов підлягає до задоволення, оскільки відповідно ст.23 Бюджетного кодексу України передбачено, що управління Пенсійного фонду може здійснювати з бюджету будь-які бюджетні зобов'язання та платежі лише за наявності відповідного бюджетного призначення, які встановлюються Законом України про Державний бюджет чи рішенням про місцевий бюджет. Відповідно до ст.7 Закону України „Про соціальний захист дітей війни фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України і доплату до пенсії повинно здійснювати Управління пенсійного фонду України у місті Хмельницькому, яке є відповідачем по справі. Слід відмовити позивачеві у стягненні суми підвищення у розмірі 4207,17 грн., оскільки згідно пп.6 п.2.2 Положення про Управління пенсійного фонду України в районах, містах і районах в містах, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 30.04.2002 року №8-2, Управління відповідно до покладених на нього завдань призначає (здійснює перерахунок) і виплачує пенсії, щомісячне грошове утримання суддям у відставці, допомогу на поховання та інші виплати відповідно до чинного законодавства. З даної норми вбачається, що нарахування і виплата пенсійних виплат належить до компетенції органів Пенсійного фонду України, суд не повноважний визначати розміри таких виплат, а може лише зобовязати Управління провести їх нарахування та виплату. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі наведеного та

Outcome: approved