Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-24 00:00:00

Відкрите акціонерне товариство комерційний банк "Надра" в особі Філії ВАТ КБ "Надра" Луцького регіонального управління /далі по тексту Луцьке РУ/ звернулось в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов обґрунтовано тим, що відповідно до укладеного договору № 1352/5-В від 28 грудня 2006 року відповідач [PERSON] отримала в Луцькому РУ кредит в сумі 14732,00 доларів США під 13,99 % річних з кінцевим терміном повернення 28 грудня 2011 року. Згідно умов цього ж договору, відповідач [PERSON] зобов'язувалась повернути кредит шляхом внесення чергового мінімального платежу, визначеному у п. 3.3.2. цього договору щомісячно до 10 числа поточного місяця. Проте відповідачем постійно порушуються умови повернення кредитних коштів та відсотків за користування кредитом, ніяких дій щодо погашення виниклої заборгованості вона не вживає, на листи претензії не реагує. В порушення умов кредитного договору відповідач [PERSON] ухиляється від сплати щомісячного платежу та відсотків по ньому, у зв'язку з чим, станом на 01 жовтня 2009 року, перед ВАТ КБ "Надра" за нею виникла заборгованість на загальну суму 13804,89 доларів США, що еквівалентно 110577,17 грн., із них: 82781,35 грн. прострочена заборгованість по кредиту, 11756,60 грн. - нараховані та несплачені відсотки за користування кредитом, 16039,22 грн. заборгованість пені по тілу. Крім цього, 28 грудня 2006 року було укладено договір поруки з [PERSON], відповідно до умов якого Поручитель і Позичальник відповідають перед банком як солідарні боржники. Враховуючи викладене, ВАТ КБ "Надра" просить стягнути солідарно з відповідачів на користь філії ВАТ КБ "Надра" Луцьке РУ заборгованість по кредиту в сумі 110577,17 грн. та судові витрати по справі. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги ВАТ КБ "Надра" підтримав повністю, просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала повністю та суду пояснила, що при оформленні кредитного договору працівники банку ввели її в оману, порадивши оформити кредит в іноземній валюті, оскільки такий кредит був більш вигідний. Вказує на те, що кредит в іноземній валюті їй не був потрібний, оскільки кредитними коштами вона мала намір розрахуватись за придбаний автомобіль, вартість якого була визначена в національній валюті гривні. При підписанні кредитного договору та інших документів, що його стосувались, зокрема заяви на видачу готівки, не звертала уваги на всі деталі, оскільки довіряла працівникам банку та через бажання отримати кредит не усвідомлювала значення цих деталей. Умови кредитного договору виконувала в повному обсязі близько двох років, а з листопада 2008 року, після зміни курсу гривні до долара, не виконує своїх зобов'язань через погіршення матеріального стану. Просить в позові відмовити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав повністю з тих же підстав та суду пояснив, що на даний час не має постійного місця заробітку, а тому не має змоги виплачувати заборгованість по кредиту. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідачів та дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Згідно вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Статтею 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор прийняти особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу У відповідності зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. З кредитного договору № 1352/5-В від 28 грудня 2006 року вбачається, що ВАТ КБ "Надра" в особі начальника відділення № 5 філії ВАТ КБ "Надра" Луцьке РУ [PERSON] та [PERSON], уклали договір про надання кредитних коштів в сумі в сумі 14732,00 доларів США під 13,99% річних з кінцевим терміном повернення 28 грудня 2011 року. Як вбачається з заяви на видачу готівки № 2 від 28 грудня 2006 року, [PERSON] отримала від Луцького РУ вказану суму коштів. Згідно п. 3.3.3 кредитного договору відповідач зобов'язувався повернути кредит шляхом внесення чергового мінімального платежу, визначеного у п. 3.3.2 цього договору, щомісячно до 10 числа поточного місяця. Згідно п. 5.1. вказаного договору, у разі прострочення позичальником строку сплати мінімально необхідного платежу по погашенню кредиту, визначеного в п. 3.3.3 цього договору, а також у випадку прострочення строку виконання зобов'язань позичальника щодо повернення кредиту, сплати всіх нарахованих відсотків та можливих штрафних санкцій у строк, визначений п. 4.3.5 цього договору, позичальник сплачує банку пеню у розмірі 1% від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення. Відповідно до п. 4.2.4 кредитного договору, банк має право вимагати від позичальника дострокового виконання зобов'язань щодо повернення кредиту, сплати нарахованих відсотків та інших платежів, передбачених цим договором, можливих штрафних санкцій, якщо позичальник не вніс черговий платіж у термін, визначений п. 3.3.3 цього договору. Як вбачається з розрахунку суми боргу, станом на 01 жовтня 2009 року, заборгованість відповідача [PERSON] перед позивачем становить 13804,89 доларів США, що еквівалентно 110577,17 грн., із них: 82781,35 грн. прострочена заборгованість по кредиту, 11756,60 грн. - нараховані та несплачені відсотки за користування кредитом, 16039,22 грн. заборгованість пені по тілу. Розрахунок суми боргу проведений відповідно до умов договору та заперечень не викликає. На даний час відповідачем [PERSON] борг по кредитному договору не сплачений, а тому суд визнає зобов'язання по цьому договору не виконаними. Як вбачається з договору поруки від 28 грудня 2006 року, укладеного між ВАТ КБ "Надра" в особі начальника відділення № 5 філії ВАТ КБ "Надра" Луцьке РУ [PERSON] та [PERSON], останній є Поручителем, який поручається перед кредитором за належне виконання [PERSON] взятих на себе зобов'язань, що витікають з кредитного договору. Згідно п. 1.2 цього договору, Поручитель відповідає перед Кредитором у повному обсязі, а Позичальник і Поручитель відповідають перед Кредитором як солідарні боржники. Згідно ст. 553 ЦК України, поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову відповідальність поручителя. Відповідачі в судовому засіданні визнали ту обставину, що тривалий час виконували умови кредитного договору та договору поруки, ці умови їх влаштовували, однак в зв'язку з погіршенням матеріального стану припинили належне виконання своїх зобов'язань. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідачі [PERSON], як Позичальник, та [PERSON], як Поручитель, своїх зобов'язань по кредитному договору від 28 грудня 2006 року належним чином не виконали. Причини невиконання таких зобов'язань правового значення для справи не мають. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи належать витрати на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Як вбачається з платіжних доручень № 2 від 25 листопада 2009 року, № 15, № 4 від 28 жовтня 2009 року, позивачем сплачено до відповідних бюджетів м. Ковеля 256,93 грн. судового збору та 90,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Враховуючи викладене, суд, в силу вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стягує з відповідачів на користь позивача понесені і документально підтверджені останнім судові витрати в рівних долях з кожного. Решта судових витрат, які сплачені позивачем до відповідних бюджетів м. Ківерці, підлягають стягненню з відповідачів в дохід держави. Таким чином суд повно, всесторонньо та об'єктивно дослідивши наявні в матеріалах справи докази, приходить до висновку, що з відповідачів слід стягнути на користь ВАТ КБ "Надра" в особі філії ВАТ КБ "Надра" Луцьке РУ заборгованість за кредитним договором в сумі 110577,17 грн. в солідарному порядку та судові витрати по справі в сумі 346,93 грн. (судовий збір та витрати з інформаційно технічного забезпечення розгляду справи) в рівних долях з кожного. Крім цього, з відповідачів слід стягнути в дохід держави судовий збір в розмірі 848, 84 грн. та витрати з інформаційно технічного забезпечення розгляду справи в розмірі 30,00 грн. в рівних долях з кожного.

Outcome: approved