Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-31 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з названим позовом, посилаючись на те, що 24.04.2008 року, [PERSON], керуючи належним йому автомобілем "Тойота РАВ 4", реєстраційний номер [NUMBER], рухаючись обїзною дорогою "Київ - Чернігів" в напрямку м. Чернігів, на 28 км вказаної автодороги у м. Бровари Київської області наблизився до нерегульованого пішохідного переходу, де здійснив наїзд на пішохода [PERSON], внаслідок чого їй були заподіяні тілесні ушкодження середньої тяжкості. 30 квітня 2008 року було порушено кримінальну справу по обвинуваченню [PERSON] за ознаками злочину, передбаченого ч.І ст. 286 КК України. 09 грудня 2009 року постановою Броварського міськрайонного суду [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності в звязку з амністією. [PERSON] була госпіталізована до військового госпіталю, де перебувала на стаціонарному лікуванні з 25 квітня до 26 травня 2008 року. На протязі усього періоду зі сторони відповідача не було вчинено ніяких дій направлених на виплату шкоди. 11 вересня 2009 року за клопотанням представника потерпілої постановою слідчого булу призначено судово-психологічну експертизу, з метою визначення моральної шкоди та визначення її грошового еквіваленту. В ході проведення психологічної експертизи було встановлено, що наслідки ДТП для [PERSON] є психотравмуючими, обумовили негативні зміни фізичної, психоемоційної та соціальної сфер існування особистості, перешкоджали можливості активної та повноцінної життєдіяльності, викликали появу негативних психологічних переживань. Висновком судово-психологічної експертизи № 178 від 22 вересня 2009 року встановлено, що внаслідок отриманих тілесних ушкоджень в ситуації дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 24.04.2008 р., потерпілій [PERSON] були спричинені психологічні (моральні) страждання. Також, у висновку зазначено, що кількісний еквівалент завданої моральної шкоди може становити 108 мімальних заробітних плат, розмір яких приймається рівним розміру мінімальної заробітної плати в Україні на час винесення судового рішення. Згідно зі статтею 55 розділу VI Закону України від 26.12.2008 р. № 835-УІ "Про Державний бюджет України на 2009 рік" встановлено з 1 грудня 2009 року розмір мінімальної заробітної плати 669 гривень на місяць. Враховуючи вищенаведене, розмір моральної шкоди, завданої [PERSON], становить 72 252 гривні (669 х 108 МЗП = 72\~252 грн). Позивачка просить стягнути на її користь моральну шкоду в сумі 72\~252 гривні та 20\~000 гривень за надання правової допомоги. У судовому засіданні позивачка та її представник підтримали позовні вимоги. Відповідач та його представник позов не визнали, вважаючи завищеними розмір моральної шкоди та витрати за надання правової допомоги. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної та кримінальної справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з слідуючих підстав. Судом встановлено, що 24.04.2008 року, [PERSON], керуючи належним йому автомобілем "Тойота РАВ 4", реєстраційний номер [NUMBER], на 28 км автодороги Київ-Чернігів, не виконав вимог п.п. 12.1, 12.3, 18.1 ПДР України внаслідок чого здійснив наїзд на пішохода [PERSON] Згідно висновку судово-медичної експертизи № 76 від 03.07.2008 року, [PERSON] отримала тілесні ушкодження у вигляді компресійного перелому тіла 1-2 поперекових хребців, які відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості. 30 квітня 2008 року було порушено кримінальну справу відносно [PERSON] за ознаками злочину, передбаченого ч.І ст. 286 КК України. Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 09 грудня 2009 року [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності на підставі ст. 1 п. «в» Закону України «Про амністію» від 12.12.2008 року, а провадження в справі закрито. Таким чином, винність відповідача встановлена постановою суду, а тому відповідно до вимог ст.ст. 1167, 1187 ЦК України він повинен відшкодувати заподіяну шкоду. Позивачка просить стягнути моральну шкоду в сумі 72\~252 гривні, посилаючись на висновок судово-психологічної експертизи від 22.09.2009 року. Суд погоджується з висновком зазначеної експертизи в частині спричинення позивачці психологічних (моральних) страждань внаслідок отриманих при ДТП тілесних ушкоджень. Суд вважає, що позивачці заподіяна моральна шкода, яка полягає у фізичному болю та стражданнях, яких вона зазнала у звязку з ушкодженням здоровя при ДТП. Однак, на думку суду, розмір грошового відшкодування моральної шкоди зазначений у висновку експертизи, повинен становити меншу суму. Враховуючи характер правопорушення, обсяг, глибину та тривалість душевних страждань позивачки, суд визначає розмір грошового відшкодування моральної шкоди в 15000 гривень, і вважає, що зазначений розмір відповідатиме ступеню страждань позивачки, яких вона зазнала внаслідок ушкодження здоров'я. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи, до яких в числі інших належать і витрати на правову допомогу. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 84 ЦПК України, витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Постановою Кабінету міністрів України № 590 від 27.04.2006 року «Про граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави» встановлено, що витрати, пов'язані із правовою допомогою стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, обчислюються із розрахунку 40% розміру мінімальної заробітної плати за годину роботи. Обчислюючи розмір компенсації витрат на правову допомогу, суд враховує фактичну кількість годин, затрачених адвокатом на досудовому слідстві та при розгляді кримінальної справи у суді та фактичну кількість годин, необхідних на підготовку позовної заяви і час участі адвоката у судових засіданнях при розгляді цієї справи. Виходячи з акту про надання правової допомоги, суд вважає, що адвокатом на досудовому слідстві з червня по вересень 2008 року фактично витрачено 4 години. Враховуючи, що розмір мінімальної заробітної плати в цей період становив 525 грн., а 40% - 210 грн., то підлягають відшкодуванню витрати на правову допомогу в сумі 840 грн. (210 х 4 = 840). 18.05.2009 року адвокат приймав участь у відтворенні місця події, фактично витрачено 1 годину, розмір мінімальної заробітної плати на цей час становив 625 грн., 40% - 250 грн., які і підлягають відшкодуванню за надання правової допомоги. 02.09.2009 року адвокат ознайомлювався з матеріалами справи, фактично витрачено 1 годину, розмір мінімальної заробітної плати на цей час становив 630 грн., а 40% - 252 грн., які і підлягають відшкодуванню. У грудні 2009 року адвокат приймав участь у судових засіданнях по кримінальній справі, всього 1,5 години. Розмір мінімальної заробітної плати на цей час становив 669 грн., а 40% - 267,6 грн. Таким чином відшкодуванню підлягає 401,4 грн. (267 х 1,5 = 401,4). Суд вважає, що на підготовку документів для подачі позовної заяви адвокатом витрачено 2 години. Розмір мінімальної заробітної плати на день підготовки та подачі позову становив 669 грн., 40% - 267,6 грн. Таким чином відшкожуванню пілягає 535,2 грн. (267,6 х 2 = 535,6). У судових засіданнях при розгляді даної справи адвокат приймав участь 2 години. Розмір мінімальної заробітної плати з 01.04.2010 року становить 884 грн., а 40% - 353,6 грн. Таким чином відшкодуванню підлягає 707,2 грн. Всього підлягає відшкодуванню за надання правової допомоги 2985,8 грн. Враховуючи, що в судовому засіданні відповідач не заперечував відшкодувати за надання правової допомоги 3000 грн., то суд і стягує зазначену суму з відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: partial