Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-17 00:00:00

В листопаді 2008 року позивач звернувся в суд з позовом, в якому просив стягнути з відповідача відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 3 811,78 грн., моральну шкоду в розмірі 500 грн. та судові витрати. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що на підставі договору добровільного страхування наземних транспортних засобів від 14 лютого 2008 року, укладеного між Миколаївською філією ВАТ «Українська страхова компанія «Дженералі Гарант» та [PERSON] , було застраховано автомобіль «Фольксваген Поло», власником якого є [PERSON] 18 квітня 2008 року по пр. Жовтневий, №139 в м. Миколаєві сталася дорожньо - транспортна пригода, учасниками якої стали вищевказаний автомобіль, під керуванням [PERSON] та автомобіль «Шевролет Авео» д/н [NUMBER] , під керуванням [PERSON] 28 травня 2008 року Корабельним районним судом м. Миколаєва була винесена постанова про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за спричинення вищевказаної дорожньо - транспортної пригоди, внаслідок якої автомобіль [PERSON] було пошкоджено на суму 8 205,51 грн. На підставі вищевказаного договору добровільного страхування наземних транспортних засобів від 14 лютого 2008 року, Миколаївською філією ВАТ «Українська страхова компанія «Дженералі Гарант» позивачу було частково сплачено матеріальну шкоду в розмірі 4 743,73 грн. Крім того, вказуючи на те, що внаслідок ДТП позивач та члени його сім`ї змушені були користуватися громадським транспортом, що спричиняло незручності та постійні хвилювання з приводу запізнення на роботу; подальше страхування автомобіля буде значно меншим ніж попереднє, так як внаслідок ДТП автомобіль втратив свою вартість, позивач просив стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 500 грн. Ухвалою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 18 лютого 2009 року до участі в справі було залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Миколаївська філія ВАТ «Українська страхова компанія «Дженералі Гарант». В зв`язку з тим, що відповідач не бажає добровільно відшкодувати другу частину матеріальної шкоди, позивач просив в судовому засіданні стягнути цю суму в примусовому порядку. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, не представив доказів проти задоволення позову, тому суд на підставі ч.4 ст.169, ст. 224 ЦПК України, за згодою позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Третя особа - Миколаївська філія ВАТ «Українська страхова компанія «Дженералі Гарант» не направила свого представника для участі у справі, про час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, не представила доказів проти задоволення позову. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 18 квітня 2008 року по пр. Жовтневий, 139 в м. Миколаєві сталася дорожньо- транспортна пригода, внаслідок якої було пошкоджено автомобіль «Фольксваген Поло», власником якого є [PERSON] 28 травня 2008 року Корабельним районним судом м. Миколаєва була винесена постанова про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст.124 КУпроАП, тобто пересік подвійну суцільну смугу, не вибрав безпечний боковий інтервал та допустив бокове контактування з рухаючимся у зустрічному напрямку по смузі руху автомобілем «Фольксваген Поло», під керуванням [PERSON] (а.с.7). Згідно з висновком спеціаліста експертного автотоварознавчого дослідження від 23 травня 2008 року, вартість завданої позивачу матеріальної шкоди становить 8 205,51 грн. (а.с.26-41), частина якої (4 743,73 грн.) була відшкодована Миколаївською філією ВАТ «Українська страхова компанія «Дженералі Гарант», на підставі договору добровільного страхування наземних транспортних засобів від 14 лютого 2008 року. Таким чином, не відшкодована [PERSON] сума матеріальної шкоди становить 3811,78 грн., з якої: франшиза (частина шкоди, яка не повертається страховою компанією) -510,00 грн., втрата товарної вартості - 2 951 грн., витрати пов`язані з проведенням автотоваарознавчого дослідження - 350 грн. Відповідно до ч.І ст.1166 Цивільного Кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Крім того, відповідно до п.1 ч.І ст. 1188 ЦК України шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується винною особою. Відповідно до ч.І ст.1167 Цивільного Кодексу України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. В зв`язку з вищевикладеним, суд вважає, що неправомірними діями відповідача позивачу та членам його сім`ї була спричинена моральна шкода, яка виразилась у постійних хвилюваннях та життєвих незручностях, тому позов в частині стягнення моральної шкоди підлягає задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України суд вважає можливим покласти на відповідача також обов`язок про відшкодування держмита в розмірі 51,00 грн. та витрати а інформаційно-технічне забезпечення в розмірі 30,00 грн., які були сплачені позивачем при подачі позовної заяви.

Outcome: approved