Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-07 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом, який його представник підтримав в судовому засіданні, мотивуючи свої вимоги тим, що згідно кредитної угоди №2169 від 04.05.2007 р. відповідач отримав кредит в сумі 77077 грн. терміном до 03.05.2008 року, з фіксованою процентною ставкою 16,6 % річних, на умовах сплати кредиту частками щомісяця. Оскільки в обумовлені угодою строки кредит не повернуто, позивач просить стягнути на свою користь заборгованість за договором. В судовому засіданні відповідач та його представник з позовом не погодилися, вказавши, що позивач втратив свій примірник договору, кредитна угода №2169 від 04.05.2007 р. була укладена на дещо інших умовах, ніж це вказує позивач в заяві до суду. Зокрема, сторони не передбачили нарахування відсотків та підвищених відсотків за користування кредитними коштами. Окрім того, сторони не визначили в договорі строк виконання боржником зобов»язання в частині повернення тіла кредиту. Таким чином, обов»язок боржника виникає лише після спливу 7-денного строку від дня пред»явлення вимоги кредитора. Про такі вимоги відповідачу нічого не було відомо аж до лютого 2010 року. Відповідач вважав свої зобов»язанне погашеними зарахуванням зустрічних вимог, оскільки кредитна спілка « Громадська каса» має перед ним невиконані зобов»язання по депозиту та по заробітній платі, обсяг заборгованості позивача значно перевищує суму кредиту. Просять відмовити у задоволенні позову за необґрунтованістю. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що заявлені вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного :як було встановлено під час розгляду справи, згідно кредитної угоди №2169 від 04.05.2007 р. відповідач отримав кредит в сумі 77077 грн. (а.с. 23, 40-43 ). Як вбачається із показань учасників процесу, в т.ч. і показань представника позивача, кредитна спілка « Громадська каса » втратила свій примірник договору, тому посилання позивача на те, що кредит видавався терміном до 03.05.2008 року, а також з фіксованою процентною ставкою 16,6 % річних, на умовах сплати кредиту частками щомісяця не відповідають фактичним обставинам справи. Конкретні умови кредитного договору не можуть бути підтверджені копією рішення про надання кредиту, витягом із журналу реєстрації кредитних договорів (а.с. 19-21 ), а також показаннями свідків - працівників кредитної спілки, оскільки договір укладався у письмовій формі, відповідач свій примірник договору зберіг, всі його сторінки мають підписи голови правління кредитної спілки. Дана угода сторонами ніколи не оспорювалася та у порядку, передбаченому ЦК України, недійсною не визнавалася. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається. Згідно з ч. 2 ст. 530 ЦК, якщо строк (термін) виконання боржником обовязку не встановлений або визначений моментом предявлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обовязок у семиденний строк від дня предявлення вимоги, якщо обовязок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Судом встановлено, що кредитна угода №2169 від 04.05.2007 р. не містить чіткого строку виконання боржником зобов»язання. Таким чином, суд погоджується з доводами відповідача в тій частині, що його обов»язок по поверненню суми кредиту мав виникнути після спливу 7-денного строку від дня пред»явлення вимоги кредитора. У відповідності зі ст.ст. 10-11 та 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Всупереч вищенаведеним приписам законодавства, позивач не надав жодних доказів у підтвердження висування ним вимог відповідачу про повернення боргу до звернення до суду з даним позовом. Відтак відповідач мав обгрунтовані підстави вважати, що його зобовязання не настали, можуть і будуть погашені зарахуванням зустрічних вимог. Відповідач, зокрема надав суду угоду про вклад фізичної особи та розрахунок, з яких вбачається, відповідач визначає борг позивача - кредитної спілки « Громадська каса » в розмірі 11 2500 грн., що значно перевищує суму кредиту ( а.с. 39, 44-46 ). Окрім того, між сторонами існує і спір навколо невиплаченої відповідачу заробітної плати, останній визначає борг кредитної спілки в сумі близько 50000 грн. Статтею 15 ЦК передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Таким чином, як вбачається із матеріалів справи, на час звернення позивача до суду, його право на повернення суми кредиту порушено не було, позов було подано до суду в жовтні 2009 року, а щонайменше до лютого 2010 року відповідач взагалі не про вимогу кредитної спілки щодо повернення суми кредиту, направлена відповідачу кореспонденція поверталася до суду ( а.с. 29 ). Інших доказів на підтвердження своїх вимог позивач не надав, тому в задоволенні позовних вимог кредитної спілки « громадська каса » належить відмовити за необґрунтованістю.

Outcome: dismissed