Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, яким просить визнати дії останнього стосовно зайняття належної позивачу земельної ділянки для обслуговування жилого будинку № 13 по пров. Підвітряному в м. Харкові, загальною площею 36,06 кв.м., неправомірними, зобов'язати відповідача повернути у володіння позивача вилучену без згоди останнього належну земельну ділянку для обслуговування жилого будинку, а також зобов'язати відповідача відновити паркан, що розмежував земельні ділянки, який був демонтований. В подальшому позивач, уточнив вимоги позову і остаточно просить зобов'язати [PERSON] усунути перешкоди в користування позивачем земельною ділянкою для обслуговування жилого будинку № 13 по пров. Підвітряному в м. Харкові, що належить [PERSON] на праві власності, визнати дії відповідача стосовно зайняття ним належної позивачу земельної ділянки розміром 36,06кв.м. для обслуговування вказаного жилого будинку, неправомірними, зобов'язавши [PERSON] повернути у володіння земельну ділянку площею 36,06 кв.м. для обслуговування вказаного жилого будинку і відновити паркан, що розмежує земельні ділянки і демонтувати встановлений відповідачем паркан. В обґрунтування своїх вимог позивач і його представник зазначили, що [PERSON] є власником будинку № 13 по пров. Підвітряному в м. Харкові і на праві власності на підставі рішення Харківської міської ради від 27.02.2008р. має земельну ділянку для обслуговування жилого будинку загальною площею 483,06 кв.м. 01.07.2007р. [PERSON], який мешкає в будинку № 13-«а» по пров. Підвітряному в м. Харкові, самочинно, без згоди позивача демонтував паркан, що розмежував земельні ділянки для обслуговування будинків №№ 13 та 13-«а» по вказаній адреси, збудувавши новий паркан, чим вилучив із володіння позивача частину земельної ділянки розміром 36,06кв.м. На вимоги позивача мирним шляхом відновити належну [PERSON] частину земельної ділянки, відповідач не реагує. Просять вимоги позову задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача, що діє на підставі довіреності, щодо позовних вимог заперечував у повному обсязі, вважаючи, що [PERSON] діє правомірно, оскільки володіючи із 2006р. домоволодінням № 13-«а» по пров. Підвітряному в м. Харкові, з ним ніхто не погоджувався щодо меж земельних ділянок, державний акт виданий позивачу на право власності на земельну ділянку, вваж є незаконним. Домоволодіння відповідачу залишилось після смерті батька, який раніше із колишньої сусідкою [PERSON] поділили земельну ділянку, яка обслуговувала будинку, встановивши паркан. Дійсно, відповідачем встановлений новий паркан, що розмежує земельні ділянки із сусідом [PERSON], оскільки раніше встановлений колишніми власниками був непридатним. Просить у позову відмовити. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, будучи повідомленим судом про день та час розгляджу справи належним чином. Суд, вислухавши доводи позивача, його представника, заперечення представника відповідача, дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Так, судом встановлено, що житловий будинок № 13 по пров. Підвітряному в м. Харкові на праві власності належить [PERSON], а будинок № 13-«а» по пров. Підвітряному в м. Харкові належить на праві власності [PERSON], що підтверджується відомостями КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації (а.с.65,75,78), при цьому, земельна ділянка для обслуговування будинку відповідача на праві власності за останнім не зареєстрована. Згідно Державного акту на право власності, серії ЯД № 065470 від 22.07.2008р. на земельну ділянку [PERSON] на підставі рішення 19 сесії скликання Харківської міської ради від 27.02.2008р. за № 38/08 є власником земельної ділянки площею 0,0483га., що розташована в м. Харкові по пров. Підвітряному, 13 (а.с. 7). Відповідно до ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених ЗК України. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Рішення Харківської міської ради від 27.02.2008р. не скасовано, тобто позивач набув право власності на земельну ділянку. Самозахоплення земельної ділянки позивача площею 36,06 кв.м. підтверджено актом Московської районної в м. Харкові ради, вуличного комітету № 15 «Про самозахоплення землі, що належить на праві власності» за № 23 від 01.08.2008р., яким встановлено факт того, що власник будинку № 13-«а», дійсно захопив самочинно частину ділянки № 13, захоплення землі складає 36,06 кв.м. і виконаний у липні 2007р. Такі дії власника будинку № 13-«а» позбавили можливості [PERSON] користуватися і володіти 36,06 кв.м. своєю землею. Також встановлено, що захоплення землі супроводжувалось встановленням паркану по лінії захоплення власником будинку № 13-«а».(а.с. 5). Отже, судом встановлено, що саме відповідачем, який не заперечує щодо самостійного встановлення нового паркану, порушені права [PERSON] в користуванні частиною земельної ділянки, що належить останньому на праві власності і підтверджено відповідними документами. Відповідно до ст. 212 ЗК України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду. Частина 2 ст. 90 ЗК Украйни визначає, що порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом.

Outcome: approved