Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-20 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON], Приватного сільськогосподарського підприємства „Мрія про визнання недійсним укладеного між відповідачами договору від 23 травня 2002 року купівлі-продажу складу по вул. Варшавській в м. Сарни в 50 метрах на схід від будівлі адміністративного приміщення ПСП „Мрія по вул. Варшавській, 8. В обґрунтування позову посилалась на те, що 11 лютого 2002 року згідно накладної № 40 від 11 лютого 2002 року придбала у ПСП „Мрія частину спірного нерухомого майна. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] позов підтримала, пояснивши, що укладеним спірним договором порушені права позивачки як власниці частини приміщення. ПСП „Мрія на момент укладення договору не було власником частини майна, яке було реалізоване, а тому не мало права його продавати відповідачу [PERSON] Оскільки договір суперечить вимогам ст. 225 ЦК Української РСР 1963 року, просила його визнати недійсним. Строк давності позивачкою не порушений, оскільки про порушення своїх прав вона довідалась у 2009 році. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] позову не визнали, зазначивши про відсутність у [PERSON] прав на майно [PERSON] та відсутність у неї повноважень та підстав оспорювати укладений договір. Позивачкою пропущений строк давності звернення до суду з позовом. Представник відповідача - Приватного сільськогосподарського підприємства „Мрія в судове засідання не зявився, про відкладення розгляду справи не заявив. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторони, яка не зявилась. Заслухавши пояснення представників сторін, відповідача [PERSON], свідка [PERSON], дослідивши документи і матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги не обґрунтовані, а тому не підлягають задоволенню. 16 серпня 2002 року рішенням Сарненського районного суду за [PERSON] визнане право власності на спірне приміщення по вул. Варшавській в м. Сарни в 50 метрах на схід від будівлі адміністративного приміщення ПСП „Мрія по вул. Варшавській, 8, ухвалою цього ж суду від 27 вересня 2005 року виправлена допущена в ньому описка щодо площі цього приміщення. Ухвалою судді Апеляційного суду Рівненської області від 30 червня 2009 року, якою відмовлено у прийнятті апеляційної скарги [PERSON] на рішення Сарненського суду від 16 серпня 2002 року, встановлено, що [PERSON] зареєстрував право власності на спірне приміщення 17 жовтня 2005 року. [PERSON] не наведено жодних належних доказів, які б свідчили про порушення її прав власника чи користувача спірного приміщення, не встановлено обставин, що при винесенні оскаржуваного рішення суд вирішив питання про права та обовязки [PERSON] Враховуючи те, що у відповідності до вимог ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь особи, щодо яких встановлені ці обставини, обставини належності [PERSON] нерухомого майна, яке зареєстроване за [PERSON], не підлягають дослідженню та доказуванню. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних, або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У відповідності до вимог ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Статтею 215 ЦК України передбачена можливість заінтересованої особи заперечувати дійсність правочину в т. ч. з підстав недодержання вимог закону в момент його вчинення. Оскільки [PERSON] заявлена вимога про визнання недійсним укладеного договору, однак права, свободи та інтереси позивачки цим договором не порушені, у задоволенні її позову слід відмовити як у заявленому без достатніх підстав. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed