Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-20 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання договору довічного утримання недійсним, посилаючись на те, що відповідач ухилився від виконання своїх обовязків передбачених договором. В судовому засіданні представник позивача уточнив позовні вимоги та пояснив, що відповідно до договору довічного утримання від 28.12.2009р. [PERSON] отримав від [PERSON] у власність 2/5 частини житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, частина якого розташована на земельній ділянці загальною площею 0,0500 га. кадастровий номер - 3211200000:03:002:0187, що знаходиться за адресою: м. Фастів, вул. Зарічна, 21. Взамін чого зобовязувався забезпечувати її утриманням та доглядом довічно. Матеріальне забезпечення з утримання, яке щомісячно мав надавати відповідач, оцінено сторонами у сумі 150 гри з індексацією у встановленому порядку. Утримання визначалося у вигляді надання [PERSON] в межах суми матеріального забезпечення ( продуктів харчування, одягу, медикаментів ) забезпечивши доставку до місця її проживання. Після укладення договору відповідач сумлінно виконував свої обовязки, однак з часом перестав приходити до позивачки та забезпечувати її харчуванням і доглядом та створив їй неможливі умови для проживання, у зв'язку з чим [PERSON], змушена була залишити будинок та переселитися до сина. Посилаючись на наведені обставини просив суд розірвати договір у звязку з невиконанням набувачем своїх обовязків. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, не заперечує проти розірвання договору довічного утримання. Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 28 грудня 2009 року сторони уклали договір довічного утримання, який посвідчений приватним нотаріусом Фастівського міського нотаріального округу Київської області [PERSON] За умовами договору відповідач отримав від позивачки у власність 2/5 частини житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, частина якого розташована на земельній ділянці загальною площею 0,0500 га. кадастровий номер - 3211200000:03:002:0187, що знаходиться за адресою: м. Фастів, вул. Зарічна, 21. Взамін чого зобовязувався забезпечувати її утриманням та доглядом довічно. Матеріальне забезпечення з утримання, яке щомісячно мав надавати відповідач, оцінено сторонами у сумі 150 грн з індексацією у встановленому порядку. Утримання визначалося у вигляді надання [PERSON] в межах суми матеріального забезпечення ( продуктів харчування, одягу, медикаментів ) забезпечивши доставку до місця її проживання. Однак в порушення умов договору відповідач ухилився від виконання своїх .»вЯзків, даний факт він сам в судовому засіданні підтвердив, посилаючись на прискіпливий та тяжкий характер позивачки і крім того причини невиконання такого зобовязання правового значення для справи не має. Згідно зі ст. 755 ЦК України, договір довічного утримання ( догляду ) може бути розірваний за рішенням суду: на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обовязків, незалежно від його вини. Суд вважає, що відповідно до ст. ст. 58, 60 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування і кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Оскільки наведене ніким не оскаржується, підтверджується зібраними по справі доказами, аналізуючи їх суд вважає ці докази достовірними, а позовні вимоги доведені е повному обсязі. У відповідності до ст.88 ЦПК України суд стягує на користь позивача витрати. повЯзані зі сплатою ним при пред'явленні позову - 8.50 грн. судового збору, та 37 грн. витрат на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи. Враховуючи викладене,

Outcome: approved