Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що між ним та відповідачем 12.01.2006 року було укладено договір про дольову (пайову) участь у Будівництві житлового будинку № 7с/01-2006. Відповідно до зазначеного договору він зобов'язався за рахунок власних коштів забезпечити фінансування будівництва однокімнатної квартири № 186, що розташована у 10-ти поверховому житловому будинку, по провулку Сеноманський, 16, в м. Києві, а відповідач зобов'язався забезпечити здійснення будівництва квартири. Після спорудження об»єкта нерухомості, введення будинку в експлуатацію та підписання акту прийому-передачі, він набуває у приватну власність спірну квартиру. Відповідно до п. 1.7 договору вартість квартири складає 184\~144,80 грн. Оплата за будівництво виконана ним в повному обсязі. Відповідно до акту державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об»єкта будинок по провулку Сеноманський, 16, в якому знаходиться його квартира, було здано в експлуатацію 31.12.2008 року. 10 вересня 2009 року відповідач передав, а він прийняв квартиру № 186, загальна площа квартири 41,1 кв. м. З метою оформлення права власності на спірну квартиру він звернувся до КП «Житло-сервіс», але йому було повідомлено, відповідачем по зазначеній адресі документи не подавалися. В судовому засіданні позивач підтримав всі обставини, викладені в позовній заяві, та заявлені позовні вимоги, просив їх задовольнити. Пояснив, що кошти за квартиру були сплачені повністю. Про наявність договору між відповідачем та третьою особою йому ніхто не повідомляв. В судовому засіданні представник відповідача визнала позов в повному обсязі, не заперечувала проти його задоволення, пояснила, що кошти за будівництво квартири позивачем були повністю сплачені. Будинок, в якому знаходиться спірна квартира, введено в експлуатацію. Представник третьої особи в судовому засіданні позов не визнала, просила відмовити в задоволенні позовних вимог позивача, зауважила, що між ними та відповідачем є договір та існує спір, що розглядається в господарському суді, і до розгляду їх спору, вважала неможливим розглядати дану справу. Вони та відповідач є інвесторами по 50% вказаного будинку. Не заперечувала, що позивач виконав умови договору, вніс 100% оплати за спірну квартиру. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. В суді встановлено, що 12.01.2006 року між позивачем та відповідачем було укладено договір № 7с/01-2006 про дольову (пайову) участь у будівництві житлового будинку, відповідно до якого предметом договору є однокімнатна квартира будівельний номер 34 на сьомому поверсі, шістнадцятиповерхового житлового будинку № 16, по провулку Сеноманський, в м. Києві, загальною площею 47,46 м. кв., житловою 22 м. кв. Згідно з даним договором, позивач зобов`язався за рахунок власних коштів забезпечити фінансування будівництва, а відповідач за допомогою своїх професійних знань, навичок, ділових зв`язків та репутації, матеріальних ресурсів зобов`язався забезпечити здійснення будівництва об`єкта. Вартість об»єкта на день укладення договору складає 184\~144,80 грн., плановий термін закінчення будівництва будинку ІІ квартал 2007 року, плановий термін введення будинку в експлуатацію ІІІ квартал 2007 року. Після спорудження об»єкта нерухомості та введення будинку в експлуатацію, позивач набуває у приватну власність зазначену вище квартиру. З довідки про повну оплату від 10.09.2009 року, виданої відповідачем, встановлено, що ТОВ «БК «Київ-Градобуд» отримав від [PERSON] 20.03.2006 року повну суму 184\~144,80 грн., згідно договору № 7с/01-2006 про дольову (пайову) участь у будівництві житлового будинку, за однокімнатну квартиру № 186, загальною площею 41,1 кв. м. в житловому будинку, за адресою: м. Київ, пров. Сеноманський, 16. 10.09.2009 року між позивачем та відповідачем, в особі директора [PERSON], було складено акт прийому-передачі квартири, відповідно до якого, відповідач передав, а [PERSON] прийняв спірну квартиру. З акту державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об»єкта від 30 грудня 2008 року рішенням державної приймальної комісії житловий будинок по провулку Сеноманському, 16 в м. Києві, блок-секція 5 прийнято в експлуатацію. З договору № 10/2004 від 16.12.2004 року, встановлено, що третя особа ЗАТ «Фанери та плити» замовник-інвестор, доручив відповідачу генпідрядник-інвестор, своїми силами виконати будівельно-монтажні роботи по будівництву житлового будинку по провулку Сеноманському, 16, в м. Києві та вчасно його здати. Відповідно до п.п. 3.5 та 3.6 даного договору, на будівництво жилого будинку (інвестиції) вносяться з розрахунку замовником-інвестором 50 %, генпідрядником-інвестором 50 % від вартості робіт. Після здачі будинку в експлуатацію, сторони отримують у власність житлову площу на суму внесених інвестицій. В переліку квартир ЗАТ «Фанплит» в п`ятій секції житлового будинку по пров. Сеноманському, 16 згідно даних БТІ [ADDRESS] відсутня. Дана квартира є в переліку квартир ТОВ «БК «Київ-Градобуд». Згідно з планом [ADDRESS], яка розташована на сьомому поверсі, літера А, має одну кімнату, кількість приміщень 5, загальна площа без урахування балкона становить 38,9 кв.м., житлова 16,5 кв.м., підсобна 22,4 кв.м., балкон 2,2 кв.м. Відповідно до ухвали Апеляційного суду м. Києва від 12.05.2010 року, по скарзі ЗАТ «Фанери та плити» на рішення Дніпровського районного суд м. Києва по аналогічній справі, де було визнано право власності на інвестиційне будівництво, апеляційна скарга була відхилена, рішення Дніпровського районного суду м. Києва залишено без змін, на підставі того, що договір про дольову (пайову) участь у будівництві житлового будинку № 19с/09-2006 від 18.09.2006 року був виконаний позивачем в повному обсязі, і постановлене судом першої інстанції рішення про визнання права власності не порушує права апелянта ЗАТ «Фанплити». Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст. 331 право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі споруди, тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Судом встановлено, що 12.01.2006 року між позивачем та відповідачем було укладено договір про дольову (пайову) участь у будівництві житлового будинку. Відповідно до п. 1.2 цього договору метою спільної діяльності сторін договору є отримання [PERSON] права власності на квартиру [ADDRESS] та отримання ТОВ «БК «Київ-Градобуд» винагороди за ведення справ сторін за договором. Встановлено, підтверджено документами та не заперечувалося сторонами по справі, що позивач умови договору виконав, оплата була здійснена в повному обсязі, будівництво завершено, будинок введено в експлуатацію. Відповідно до п. 2.7 договору після здачі об»єкта в експлуатацію відповідач передає позивачу в рахунок внесених ним коштів об`єкт. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved