Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-11 00:00:00

Позивачка просить розірвати її шлюб з відповідачем, зареєстрований 04.07.2008 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Бердичівського МРУЮ Житомирської області, та стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 200 гривень, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття, а також стягнути з відповідача на її утримання 200 гривень, щомісячно, до досягнення дитиною 3 років. Свої позовні вимоги позивачка мотивує тим, що в них різні характери, різні погляди на життя, що призводить до сварок. Чоловік проводив свій час на власний розсуд. Налагодити сімейні відносини вона вважає неможливо, а тому вирішила шлюб розірвати. Відповідач не надає коштів на утримання сина, ні на її утримання. Миритися з відповідачем вона не бажає, тому вважає, що їх шлюб необхідно розірвати та хоче отримувати аліменти на утримання дитини та своє утримання за рішенням суду. У відкритому судовому засіданні позивачка позовні вимоги збільшила і просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 300 гривень, а в іншому позовні вимоги залишила без змін. У відкритому судовому засіданні відповідач позов визнав частково, згодний з розірванням шлюбу і стягненням аліментів на утримання дитини, але вважає, що не може сплачувати на утримання дружини, оскільки не працює, перебуває на обліку в центрі зайнятості, і отримує допомогу по безробіттю в розмір 162 грн.. Вислухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, а саме: свідоцтво про одруження (а.с.4), довідку про склад сім»ї позивачки ( а.с.8), довідку про доходи позивачки (а.с.6) та врахувавши обставини справи, суд вважає позов підставним, підлягаючим задоволенню, оскільки сторони тривалий час разом не проживають, не ведуть спільного господарства, не підтримують подружніх відносин, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Вищенаведені обставини, на думку суду, свідчать про неможливість збереження шлюбу. [PERSON] є батьком дитини сторін - сина [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с.7), і зобов"язаний утримувати його до досягнення ним повноліття, тому суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини в у частці від заробітку( доходу), а не в твердій грошовій сумі, оскільки позивачкою не надано суду доказів наявності підстав, передбачених ст.184 Сімейного Кодексу України, для стягнення з відповідача аліментів в твердій грошовій сумі. Що стосується стягнення коштів з відповідача на утримання позивачки до досягнення дитиною трирічного віку то суд вважає, що дана позовна вимога не підлягає задоволенню. У відповідності до ст.75 Сімейного Кодексу України, право на утримання (аліменти ) має той з подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Як вбачається з довідки Бердичевського ЦЗ [PERSON] перебуває на обліку як безробітний з 18.03.2001року і його дохід ставновить за період з 18.03.2010 року по 31 березня 2001 року становить 162 грн.65 коп., а тому суд вважає, що відповідач не може надавати матеріальну допомогу на утримання дружини. Неповнолітнього сина Давіда суд вважає, що необхідно залишити проживати з позивачкою. Витрати, пов'язані з отриманням свідоцтва про розірвання шлюбу, суд вважає за необхідне покласти на відповідача.

Outcome: partial