Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-08 00:00:00

У листопаді 2009 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України у Баглійському районі м. Дніпродзержинська про визнання протиправними дій щодо відмови йому у здійсненні перерахунку державної та додаткової пенсій, зобов*язання здійснити перерахунок державної та додаткової пенсій, стягнення заборгованості по виплаті державної та додаткової пенсій. В обгрунтування пред*явлених позовних вимог вказав, що він має статус громадянина, який постраждав від наслідків Чорнобильської катастрофи 1-ї категорії. Йому встановлена 3-я група інвалідності та призначена державна пенсія по інвалідності як особі, віднесеної до 1-ї категорії внаслідок Чорнобильської катастрофи та йому також призначена додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров*ю особам, віднесеним до 1-ї категорії. Вказані пенсії відповідачем йому повинні бути призначені відповідно до ст.,ст. 50 та п.4 ст.54, 67 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Відповідачем пенсія йому була нарахована з розміру 19 гривень 91 копійки. Розрахунок пенсій відповідач йому здійснив з розміру, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2005 року № 1293 п.2 Про збільшення розмірів пенсії деяким категоріям громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Однак відповідач при нарахуванні державної та додаткової пенсій повинен був користуватися ст.54 та ст.50 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи., що в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв*язок з Чорнобильською катастрофою не можуть бути нижчими: по 3-й групі інвалідності - 06 мінімальних пенсій за віком. При цьому, відповідно до Закону України ст.28 ч.1 Про загальнообов*язкове державне пенсійне страхування мінімальний розмір пенсії за віком за наявності страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Посилання відповідача при обчисленні йому пенсій на постанову Кабінету Міністрів України №1 від 03 січня 2002 року Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету суперечить чинному законодавству. Просить визнати дії відповідача протиправними, зобов*язати відповідача провести перерахунок його державної пенсії починаючи з 01 січня 2006 року та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров*ю, починаючи з 01 січня 2006 року відповідно до ст.,ст. 54 та п.4ст.50,67 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, виходячи із прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати, встановленими Законами України. Представник відповідача пред*явленого позову не визнала та пояснила, що відповідно до постанови № 1 Кабінету Міністрів України від 03 січня 2002 року Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету розрахунок державної та додаткової пенсій, призначених відповідно до Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, проводиться з розміру 19 гривень 91 копійки. Постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2005 року № 1293 Про збільшення розмірів пенсій деяким категоріям громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи не передбачено розрахунку чорнобильських пенсій від прожиткового мінімуму. Відповідно до ст.28 ч.1 Закону України від 09 липня 2003 року Про загальнообов*язкове державне пенсійне страхування мінімальний розмір пенсії за віком при наявності необхідного трудового стажу, встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Мінімальний розмір пенсії, встановлений ст.28 вказаного Закону, не застосовується при визначенні пенсії громадянам, яким пенсії встановлено відповідно до Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. У задоволенні позову просить відмовити. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позовні підлягають задоволенню. Так, у судовому засіданні було встановлено, що позивач має статус громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи 1-ї категорії, що стверджується посвідченням № 096687 від 23 червня 2000 року. У судовому засіданні було встановлено, що позивачу з 01 липня 2009 року до 01 липня 2012 встановлена 3-я група інвалідності та призначена додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров*ю, особам віднесеним до категорії 1. Позивач у жовтні 2009 року звернувся до відповідача з проханням провести перерахунок призначених йому державної та додаткової пенсій на підставі ст.,ст. 50 та п.4ст.54,67 спеціального Закону, як учаснику ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи 1 категорії, інваліду 3-ї групи, у розмірі 6 мінімальних пенсій за віком, а також перерахунку додаткової пенсії в розмірі 50% мінімальної пенсії за віком. Відповідачем у задоволенні прохання позивача було відмовлено. Разом з тим, у судовому засіданні було встановлено, що позивачу як державна пенсія, так і додаткова були обчислені відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №1 від 03 січня 2002 року „про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахнок державного бюджету та п.2 постанови Кабінету Міністрів України № 1293 від 27 грудня 2005 року Про збільшення розмірів пенсії деяким категоріям громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Разом з тим, ст. 50 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи передбачає, що особам, віднесеним до 1-ї категорії, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров*ю інвалідам 3-ї групи --- 50% мінімальної пенсії за віком та її виплата відповідно до ст.53 вказаного Закону здійснюється незалежно від заробітку, пенсії чи іншого доходу. Статтею 54 вказаного Закону визначені підстави та умови призначення державних пенсій особам, які віднесені до 1-ї категорії та у зв*язку із втратою годувальника. Положення вказаної статті поширюються на позивача, як особи, віднесеної до першої категорії. Відповідно до ст.54 п.4 вказаного Закону в усіх випадках розмір пенсій інвалідам, щодо яких встановлено зв*язок з Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчим: для інвалідів 3-ї групи 6 мінімальнимх пенсій за віком. При цьому, суд не приймає до уваги посилання відповідача на ч.5 ст.54 вказаного Закону, якою визначено, що порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання і пенсії у зв*язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України внаслідок чого відповідач керувався розміром 19 гривень 91 копійка, що визначені постановою Кабінету Міністрів України Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок державного бюджету від 03 січня 2002 року, суд до уваги не приймає. При обчисленні позивачу державної пенсії як особі, віднесеної до 1-ї категорії внаслідок Чорнобильської катастрофи, відповідачу необхідно було при розрахунку державної пенсії, передбаченої ст.,ст.54п.4,67 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, застосовувати розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановлений у Законі України Про Державний бюджет України на відповідний вік відповідно до якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком. При таких обставинах суд, оцінюючи всі докази зібрані по справі у їх сукупності, вважає, що дії відповідача щодо виплати позивачу державної та додаткової пенсій у розмірах менших, ніж передбачено чинним законодавством, є неправомірними тому, що суперечать ст., ст.54п.4 та ст. 50 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Задовольняючи позов, суд вважає, що судові витрати по справі необхідно поклати на рахунок держави.

Outcome: approved