Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-12 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась з позовом до відповідачки [PERSON] про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, посилаючись на наступні обставини. Позивачка має у приватній власності земельну ділянку за адресою м. Київ, вул. Арефєва, 32, площею 0,10 га. Власником суміжної земельної ділянки є [PERSON] Влітку 2009 року [PERSON] розпочала капітальне будівництво будівлі на межі з земельною ділянкою позивачки. Згоди на будівництво на межі [PERSON] не давала, у звязку з цим неодноразово зверталась до відповідачки про перенесення будівлі з межі на відстань, що передбачена чинним законодавством, а саме - на відстань не менше одного метра. Тому позивачка просила усунути перешкоди в користуванні її земельною ділянкою шляхом зобовязання відповідачки перенести незавершену будівлю не менше ніж на один метр від її межі. В ході розгляду справи , 14.04.2010 року [PERSON] подала заяву про збільшення позовних вимог, вказуючи наступне. 12.03.2010 року вона замовила в ТОВ «Стафед» виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поновлення меж власної земельної ділянки . Згідно з наданою технічною документацією та пояснювальною запискою до неї, [PERSON] не тільки не відступила від межі, а й збудувала частину капітальної будівлі, заступивши за межу на 43 см. , на земельній ділянці позивачки, фактично привласнивши частину землі. Позивачка протягом тривалого часу займається підготовкою та плануванням майбутнього розміщення будівель на власній земельній ділянці, залучила кваліфікованих проектантів, витратила суттєві кошти та час. Будівництво відповідачкою капітальної споруди на межі суттєво вплине на розміщення дому та господарських споруд. Двоповерхова споруда, що була збудована відповідачкою, знаходиться саме на південній лінії кордону земельної ділянки позивачки, затінюючи третину землі. Крім того, відповідачкою порушено заборону на розташування гаражів на лінії огорожі з виїздом на проїзну частину. В результаті цієї події позивачка зазнала суттєвих моральних втрат, були істотно порушені її нормальні життєві звязки і тепер вона змушена прикладати додаткові зусилля для організації свого життя та професійної діяльності. Враховуючи, що такі наслідки визнаються моральною шкодою, відповідачка повинна відшкодувати її. Дії відповідачки зумовили необхідність неодноразово відвідувати юридичні консультації, затратити значну кількість часу на пошуки кваліфікованих спеціалістів з питань земельного права, що в свою чергу зумовило абсолютно нераціональне витрачання часу. Розмір компенсації заподіяної моральної шкоди позивачка визначила в сумі 10 000 грн., які просить стягнути з відповідачки на її користь. Також просить стягнути на її користь витрати в розмірі 3060 грн. за послуги ТОВ «Стафед» щодо виготовлення технічної документації про поновлення меж земельної ділянки. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] підтримали позовні вимоги та просили позов задовольнити в повному обсязі. Позивачка пояснила, що вона купила вказану земельну ділянку з метою будівництва будинку для своєї доньки та розміщення на ділянці саду, для чого необхідно, щоб сонячне світло безперешкодно потрапляло на земельну ділянку. Тому глуха стіна , довжиною 12 метрів, висотою 6 метрів на південній стороні ділянки зробить її непригодною для вирощування зелених насаджень. Відповідачка скористалася зайнятістю [PERSON] на роботі, розібрала самовільно паркан і побудувала вказану будівлю, захопивши частину землі, що на праві власності належить позивачці. Відповідачка [PERSON] та її представник [PERSON] позов не визнали та просили в його задоволенні відмовити у повному обсязі. Відповідачка пояснила, що при приватизації землі її ділянка була обміряна так, що на межі, суміжній з ділянкою [PERSON], утворився незначний виступ в бік ділянки відповідачки, чому вона не приділила уваги. Отримавши державний акт і побачивши, що межа АБ відображена в плані не вірно, [PERSON] була обурена, однак ніяких дій не вчиняла . Зважаючи на те, що цей клаптик землі ( близько одного квадратного метра) до приватизації належав їй, при будівництві господарської будівлі стіну було розміщено прямо, але відстань до межі було витримано 15-20 см. , стіна нового сараю розміщена в межах, що передбачались старим парканом . В технічному паспорті на домоволодіння зображено старий сарай, який був розміщений так само, як і новий. Вважає, що будь-якої шкоди вона позивачці не завдала, оскільки на її земельній ділянці відсутні будівлі та зелені насадження, крім старих дерев, ділянка заросла буряном та закидана сміттям. Представник відповідачки [PERSON] вказав, що позов не підлягає задоволенню, оскільки позивачкою не доведено порушення її прав з боку [PERSON] , що вона чинить перешкоди у користуванні належною позивачці земельною ділянкою. Надана технічна документація із землеустрою щодо поновлення меж земельної ділянки не містить висновку про порушення права [PERSON] Вислухавши сторони, їх представників, вивчивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до державного акту про право власності на земельну ділянку серії КВ № 133617, виданого 30.08.2005 року на підставі рішення Київської міської ради № 946/2356 від 23.12.2004 року [PERSON], вона є власником земельної ділянки, площею 0,10 га по вул. К.Арефєва, 32 у Дарницькому районі м. Києва, цільовим призначенням якої є будівництво і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд ( а.с. 4). Кадастровий номер земельної ділянки - 90:642:0050. Відповідно до державного акту про право приватної власності на землю серії І-КВ № 137441, виданого 11.06.2002 року на підставі рішення Київської міської ради № 91/1525 від 08.11.2001 року [PERSON], вона є власником земельної ділянки, площею 0,10 га по вул. К.Арефєва, 33 у Дарницькому районі м. Києва, цільове призначення якої - для обслуговування житлового будинку і господарських будівель ( а.с. 11). Кадастровий номер земельної ділянки - 90:642:023. Як вбачається з планів меж земельних ділянок, що наявні в державних актах, вищевказані земельні ділянки є суміжними. Спільною є межа, позначена на плані земельної ділянки по вул. Арефєва, 32 від літери «Д» до літери «Г» ; на плані земельної ділянки по вул. Арефєва, 33 ця межа позначена від літери «А» до літери «Б», загальною довжиною лінії 10,77 м. В судовому засіданні відповідачка [PERSON] визнала ту обставину, що квітні 2009 року нею був зруйнований старий сарай, позначений на плані присадибної ділянки, що наявний у технічному паспорті, літерою «Ж» та збудований новий двохповерховий , по всій довжині спільної з земельною ділянкою [PERSON] межі. З пояснень сторін вбачається , що вздовж спільної межі на земельній ділянці [PERSON] відсутні будь-які будівлі чи багаторічні плодові насадження , земля не обробляється для вирощування сільськогосподарських культур. На підставі заяви [PERSON] товариством з обмеженою відповідальністю «Стафед» в березні 2010 року були виконані польові та камеральні геодезичні роботи для розробки технічної документації із землеустрою щодо поновлення меж земельної ділянки [PERSON], що розташована по вул. К.Арефєва, 32 у Дарницькому районі м. Києва, за результатами яких була складена відповідна технічна документація ( а.с. 27-40). Як вбачається з пояснювальної записки до технічної документації із землеустрою щодо поновлення меж вказаної земельної ділянки ( кадастровий номер 90:642:0050) та акту визначення (поновлення) меж земельної ділянки в натурі від 15.03.2010 року , земельна ділянка, площею 0,10 га, право власності на яку посвідчено державним актом серії КВ № 133617 від 30.08.2005 року, має 13 кутів повороту, 12 з яких закріплені на місцевості межовими знаками, а один знаходиться всередині господарської споруди ( а.с. 31, 37 ). Як вбачається з абрису земельної ділянки № 90:642:0050 та опису меж , що міститься в зазначеній технічній документації, по всій довжині межі суміжних земельних ділянок ( на плані від Г до Д), проходить стіна будівлі , збудованої [PERSON] При цьому частина межі, довжиною 3,57 м. проходить по стіні будівлі від кута 10 до кута 11. Частина межі , довжиною лінії 7,2 м. від кута 11 до кута 13 , та кут повороту під № 12 - знаходиться всередині господарської будівлі, що належить [PERSON] Кут повороту під № 12 розташований всередині належної [PERSON] будівлі, вглиб на 43 см. Тобто , з вказаного абрису та опису меж можливо зробити висновок , що частина земельної ділянки, що належить [PERSON] , у вигляді гострого трикутника , зі сторонами довжиною 6,59 м. та 0,43 м. , з поворотними кутами на плані за №№ 11, 12, 13 , зайнята господарською будівлею, збудованою [PERSON] Згідно з ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Частинами 5 та 7 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник не може використовувати право власності на шкоду правам громадян. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобовязано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Отже, в судовому засіданні встановлено, що відповідачка [PERSON] , достовірно знаючи про межі своєї земельної ділянки по вул. Арефєва, 33, що відображені в державному акті про право власності на землю, збудувала двоповерхову господарську будівлю на межі з суміжною земельною ділянкою, що належить [PERSON], при цьому господарська будівля, збудована відповідачкою, частково розміщена на земельній ділянці, що належить позивачці, на площі близько одного квадратного метра . Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦК України, власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Судом встановлено, що [PERSON] не дозволяла будівництво господарської будівлі [PERSON] на частині власної земельної ділянки. Частиною 3 ст. 375 ЦК України встановлено, що право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил. Частиною 1 ст. 376 ЦК України визначено, що самочинним будівництвом є будівля, споруда, інше нерухоме майно, які, зокрема, збудовані або будуються без належного дозволу чи належно затвердженого проекту або з істотним порушенням будівельних норм і правил. В судовому засіданні відповідачкою надано технічні паспорти на домоволодіння по вул. Арефєва, 33 ( копія - а.с. 45-46) станом на 22.01.1999 року та на 03.02.2003 року, в яких відображено розміщення сараю під літерою «Ж», збудованого в установленому порядку. Однак відповідачка визнала , що в 2009 році вона зруйнувала цей сарай та замість нього збудувала нову двоповерхову господарську будівлю, яка на даний період часу в технічному паспорті не відображена. Відповідно до п. 3.25 Державних будівельних норм «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень. 360-92. », затверджених наказом Державного комітету України у справах містобудування і архітектури за № 44 від 17.04.1992 року , для догляду за будівлями і здійснення їх поточного ремонту відстань до межі сусідньої ділянки від найбільш виступної конструкції стіни треба приймати не менше 1,0 м. При цьому повинно бути забезпечене влаштування необхідних інженерно-технічних заходів, що запобігатимуть стіканню атмосферних опадів з покрівель та карнизів будівель на територію суміжних ділянок. Відповідно до п. 3.30 ДБН 360-92 , спорудження надвірних господарських будівель по лінії забудови вулиць і проїздів забороняється, їх треба зводити у глибині садиби з дотриманням санітарних і протипожежних вимог. Допускається розміщення гаража по лінії забудови за умови погодження з місцевими органами архітектури і містобудування. Отже, ні вказаним нормативним актом, ні іншими актами законодавства , не передбачено розташування стіни будівлі по межі суміжних земельних ділянок. На підставі технічної документації , виготовленої ТОВ «Стафед», судом встановлено, що вимоги п. 3.25., 3.30. ДБН 360-92 були порушені [PERSON] За змістом ч. 4 ст. 376 ЦК України, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво або за її рахунок, якщо власник земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці. Відповідно до ст. 103 ЗК України , власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо). Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов'язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням (неприпустимий вплив). Статтею 391 ЦК України передбачено право власника вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не повязані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється зокрема, шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що обраний позивачкою спосіб захисту порушеного права, а саме - зобовязання відповідачки усунути перешкоди [PERSON] у користуванні належною їй на праві власності земельною ділянкою шляхом перенесення - незавершеної господарської будівлі, розташованої на межі суміжних земельних ділянок, а частково - і на земельній ділянці [PERSON], на один метр від межі за власний рахунок [PERSON] - відповідає вимогам закону. Тому,

Outcome: partial