overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-26 00:00:00

У липні 2010 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, уточнивши позовні вимоги просив ухвалити рішення, яким визнати причини пропуску строку позовної давності поважними; визнати неправомірною бездіяльність управління Пенсійного фонду України в м.Павлоград Дніпропетровської області щодо нездійснення перерахунку та виплати позивачу підвищення пенсії згідно ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за періоди 2007 року, 2008 року, 2009 року, пять місяців 2010 року; зобовязати відповідача здійснити перерахунок та виплатити йому надбавку до пенсії відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за періоди 2007 року, 2008 року, 2009 року, пять місяців 2010 року; стягнути судові витрати по справі. В обґрунтування позову позивач зазначив, що у відповідності до ст.1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18.11.2004 року, він є дитиною війни. Відповідно до ст.6 вказаного Закону з 01.01.2006 року йому повинна виплачуватися щомісячна соціальна державна допомога в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. Розмір допомоги у відповідності до ст.6 Закону України складає 30% мінімальної пенсії за віком та згідно ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Позивач вважає дії відповідача такими, що не відповідають вимогам ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», порушують його конституційні права на гарантовані державою матеріальну підтримку дітям війни. Відповідач

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-26 00:00:00

У липні 2010 року позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила шлюб з відповідачем, зареєстрований 02 серпня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Павлограду Павлоградського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №401 - розірвати. В обґрунтування позову вона вказала на те, що від шлюбу у них дітей немає. Спільне життя з відповідачем не склалося. Фактичні шлюбні відносини припинені. Причиною розпаду сім'ї є несумісність характерів, різні погляди на життя і побут. Сторони втратили почуття любові та поваги. Позивач вважає, що сім'я розпалася остаточно і відновлена бути не може. У судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, посилаючись на підстави, зазначені в позовній заяві. Судові витрати просила покласти на відповідача. У судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав, та не заперечував проти задоволення позову, та розірвання шлюбу. Вислухавши позивача, відповідача, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що сторони 02 серпня 2008 року уклали шлюб. Від шлюбу у них дітей немає. Сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують та загальне господарство не ведуть, шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б інтересам сторін. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-26 00:00:00

\\ У липні 2010 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, уточнивши позовні вимоги просила ухвалити рішення, яким визнати причини пропуску строку позовної давності поважними; визнати неправомірною бездіяльність управління Пенсійного фонду України в м.Павлоград Дніпропетровської області щодо нездійснення перерахунку та виплати позивачу підвищення пенсії згідно ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за періоди 2007 року, 2008 року, 2009 року, пять місяців 2010 року; зобовязати відповідача здійснити перерахунок та виплатити їй надбавку до пенсії відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за періоди 2007 року, 2008 року, 2009 року, пять місяців 2010 року; стягнути судові витрати по справі. В обґрунтування позову позивач зазначила, що у відповідності до ст.1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18.11.2004 року, вона є дитиною війни. Відповідно до ст.6 вказаного Закону з 01.01.2006 року їй повинна виплачуватися щомісячна соціальна державна допомога в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. Розмір допомоги у відповідності до ст.6 Закону України дкладає 30% мінімальної пенсії за віком та згідно ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Позивач вважає дії відповідача такими, що не відповідають вимогам ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», порушують її конституційні права на гарантовані державою матеріальну підтримку дітям війни. Відповідач

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-26 00:00:00

У липні 2010 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просила ухвалити рішення, яким зобовязати відповідача здійснити перерахунок- та виплатити їй надбавку до пенсії відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року, з 01 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року. В обґрунтування заявленого позову позивач зазначила, що у відповідності до ст.1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18.11.2004 року, вона є дитиною війни. Відповідно до ст.6 вказаного Закону з 01.01.2006 року їй повинна виплачуватися щомісячна соціальна державна допомога в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. Розмір допомоги у відповідності до ст.6 Закону України складає 30% мінімальної пенсії за віком та згідно ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Позивач вважає дії відповідача такими, що не відповідають вимогам ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», порушують її конституційні права на гарантовані державою матеріальну підтримку дітям війни. Відповідач

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-26 00:00:00

У липні 2010 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив ухвалити рішення, яким зобовязати відповідача здійснити перерахунок 'та виплатити йому надбавку до пенсії відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року, з 01 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року. В обґрунтування заявленого позову позивач зазначив, що у відповідності до ст.1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18.11.2004 року, він є дитиною війни. Відповідно до ст.6 вказаного Закону з 01.01.2006 року йому повинна виплачуватися щомісячна соціальна державна допомога в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. Розмір допомоги у відповідності до ст.6 Закону України складає 30% мінімальної пенсії за віком та згідно ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Позивач вважає дії відповідача такими, що не відповідають вимогам ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», порушують його конституційні права на гарантовані державою матеріальну підтримку дітям війни. Відповідач

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-26 00:00:00

У липні 2010 року позивачка звернулась з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 27 березня 2010 року вони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану по місті Павлограду Павлоградського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, за актовим записом № 87. Від даного шлюбу вони не мають дітей. Шлюбні відносини припинені у квітні 2010 року, в звязку з тим, що з першого дня їх шлюбного життя відповідач став бити та ображати позивачку. Вони втратили один до одного почуття любові та поваги, спільне господарство не ведеться, сімя розпалась остаточно, примирення неможливе. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги. Відповідач позов не визнав, але не заперечував, що з відповідачкою вони не проживають разом з квітня'2010 року і він не має намір створювати сім,ю з словянською дівчиною в силу своїх національних переконань. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню на підставі ст. ст. 104, 105, 109, 112 СК України. У судовому засіданні встановлено, що сімя розпалась остаточно у квітні 2010 року, через сім днів з дня реєстрації шлюбу, у звязку з відсутність взаємопорозуміння, сторони втратили один до одного почуття любові та поваги. Збереження сімї буде суттєво суперечити інтересам сторін. За таких обставин у суду є всі підстави для повного задоволення позову. Сплату судових витрат по справі слід покласти на відповідача. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-26 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якій позивач просив стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором у розмірі - 40893,75 гривень, а також судові витрати по справі. В обґрунтування заявленого позову позивач зазначив, що 02 липня 2008 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір №СL47739 згідно якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі - 35000 гривень. Відповідач своїх зобов`язань не виконав, сума боргу становить - 40893,75 гривень. Добровільно відповідач погасити заборгованість не бажає. В судовому засіданні представник позивача підтримав позов, в своїх поясненнях спираючись на доводи викладені у позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи суду не подавав. Суд на підставі ст.225 ЦПК України, ухвалив розглядати справу заочно. Вислухавши доводи представника позивача, дослідивши наявні докази по справі, судом встановлені наступні обставини: 02 липня 2008 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № СL47739, відповідно до змісту якого позивач надав відповідачу кредит в розмірі - 35000 гривень зі сплатою 36% річних (а.с. 7-11). Позивач виконав свої зобов`язання належним чином, однак відповідач своїх зобов`язань не виконав, утворивши заборгованість по кредиту у загальному розмірі - 40893,75 гривень ( а.с 16). Добровільно відповідач погасити заборгованість не бажає. Частиною 1 ст. 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона ( боржник ) зобов`язана вчинити на користь другої сторони ( кредитора ) певну дію ( сплатити гроші ), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ст.526 ЦК України - зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги позивача доведені письмовими доказами, обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному розмірі. Статтею 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Розмір судових витрат становить - 528,93 гривні (а.с. 1,2, 3 ).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-26 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання незаконними дій відповідача та зобов`язання здійснити перерахунок розміру пенсії по інвалідності, доплати як особі, що проживає на території зони добровільного відселення у зв`язку з обмеженням споживання продуктів місцевого виробництва та виплатити її. Позивачка просить визнати дії відповідача незаконними, зобов`язати перерахувати їй пенсію відповідно до ст..ст.39, 50,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи « за період з 14.05. \~ \~ \~ \~2007\~рік та\~стягнути різницю\~між перерахованою та виплаченими сумами. У зв`язку зі складністю справи,\~відповідно до\~ч.3 ст. 209 ЦПК України, вважаю доцільним винести коротке рішення та надати сторонам право ознайомитися з мотивованим рішенням 01 серпня 2010 року.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-26 00:00:00

Позивачка наполягала на стягненні з відповідача аліментів на її користь на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , до досягнення нею повноліття в розмірі Ѕ частини всіх видів його доходів щомісячно, мотивуючи тим, що відповідач по справі в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. Змінивши позовні вимоги просила суд стягнути з відповідача аліменти в розмірі ј частини всіх видів його заробітку. Відповідач змінені позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував проти сплати аліментів. Вислухавши сторони, дослідивши представлені докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Встановлено, що відповідач по справі в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги позивачці на утримання доньки. Враховує при цьому суд і положення ст.ст. 180, 182 СК України, які передбачають обов`язок батьків утримувати свою дитину до їх повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-27 00:00:00

позивачка [PERSON] просить визнати за нею як спадкоємцем за законом першої черги, яка прийняла спадщину після смерті чоловіка [PERSON], права та обовязки забудовника на обєкт будівництва - житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходяться за №12 по вулиці Молодіжній в місті Малині. Зазначила, що нотаріальною конторою за її заявою заведена спадкова справа до майна чоловіка, але отримати свідоцтво про право на спадщину за -законом на житловий будинок, розпочатий будівництвом у 1974 році та фактично закінчений у 1984 році, вона не може через те, що будинок не зданий в експлуатацію, тобто відсутні на нього правовстановлюючі документи. Земельна ділянка під його будівництво була виділена рішенням загальних зборів колгоспників колгоспу «Шлях до комунізму» від 25 травня 1974 року. У судовому засіданні позивачка підтримала позов. Представники відповідача визнали позов, просять задовольнити його. У відповідності до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Пунктом 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від ЗО травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обовязки як забудовника входять до складу спадщини. Позивачка у визначений законом строк прийняла спадщину. Визнання позову представниками відповідача не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, представники відповідача наділені таким правом, тому суд задовольняє позов без дослідження інших доказів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-27 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом, в якому зазначає, що 18.02.2009 року помер її чоловік - [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно. Спадкоємцями за законом першої черги є позивач та відповідачі: мати померлого та його дочка. Спору між ними відносно спадщини немає. Спадщину прийняла позивач і отримала в 15-й київськії нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку, що знаходиться на території Зарубинецької сільської ради. Земельна ділянка була успадкована чоловіком після смерті його батька - [PERSON], померлого 29.03.2006 року. Однак чоловік позивача помер, не встигнувши оформити свої спадкові права на інше майно батька, а саме: жилий будинок № 22 по вул. Садовій в с. Зарубинці. Андрушівського району. Належність вказаного будинку [PERSON] підтверджується довідкою Зарубинецької сільської ради. Оскільки правовстановлюючий документ на будинок відсутній, то позивач не може реалізувати своє право на отримання спадщини через нотаріальну контору. Тому позивач просить визнати за нею право власності на спадковий будинок № 22 по вул. Садовій в с.Зарубинці. В судовому засіданні позивач позов підтримала, обгрунтувавши вищенаведеними обставинами та просила його задовольнити. Відповідачі в судовому засіданні позов визнали повністю та не заперечували проти його задоволення. Судом встановлено, що 23.06.2006 року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 4). Після його смерті відкрилася спадщина на жилий будинок № 22 по вул. Садовій в с. Зарубинці. Вказаний будинок рахувався за ним як за власником, згідно погосподарської книги №2 2006-2010 роки особовий рахунок №155, що підтверджується довідкою Зарубинецької сільської ради, (а.с. 13). Згідно спадкової справи заведеної після смерті [PERSON] спадщину прийняв його син [PERSON] та отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку (а.с.39-51). Однак [PERSON] не встиг оформити свої спадкові права на будинок № 22 по вул. Садовій в с.Зарубинці, оскільки 18.02.2009 року помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.5). Його спадкоємцями за законом першої черги є позивач та відповідачі, що підтверджується копіями свідоцтв про народження та одруження (а.с.6-9). Відповідачі спадщину не прийняли та на неї не претендують. Позивач прийняла спадщину після смерті чоловіка шляхом подачі заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори, що підтверджується витягом із спадкової справи та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку (а.с. 21-38). Тому позивач, як спадкоємець за законом, яка прийняла спадщину, має право на майно спадкодавця. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню. За клопотанням позивача суд не стягує судові витрати з відповідачів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-27 00:00:00

09.04.2010 року позивач звернувся до суду з даним позовом, пояснюючи, що відповідачка зареєстрована та проживає у [INFO] і зобов*язана щомісячно вносити плату за послуги з теплопостачання. Відповідачка ухиляється від виконання цих зобов*язань і станом з 01.03.2009 року по 01.03.2010 року виникла заборгованість у сумі 2535, 45 грн. яку вона добровільно не сплачує, тому просив стягнути її на користь позивача примусово. У судовому засіданні представник позивача на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідачка у судове засідання не з*явились без поважних причин, належним чином була повідомлена про час та місце слухання справи, що підтверджується розпискою про отримання судової повістки, заперечень проти позову не надала, причини неявки суду не повідомила. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно зі ст. 526 ЦК України, обов»язки повинні виконуватися належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 68 ЖК України, відповідач зобов*язаний вчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги, у противному випадку заборгованість може бути стягнута в примусовому порядку. Судом встановлено, що відповідачка зареєстрована та проживає у [INFO] і зобов*язана щомісячно вносити плату за спожиті послуги з теплопостачання. Відповідачка ухиляється від виконання цих обов*язків належним чином і станом з 01.03.2009 року по 01.03.2010 року виникла заборгованість у розмірі 2535, 45 грн., яку необхідно стягнути з відповідачки на користь позивача у повному обсязі та стягнути на користь держави 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення та 51 грн. судового збору на користь держави. На підставі ст. 526 ЦК України, ст. 68 ЖК України, ст.88, ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-27 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, вказавши в заяві, що 10 січня 2010 року в смт. Глибока Чернівецької області року помер її чоловік - [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина за законом, згідно якого вона є спадкоємцем першої черги. Серед іншого майна до складу спадщини входить житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами по вулиці Лісній, №1а в смт. Глибока Чернівецької області. Згідно свідоцтва про право власності на житловий будинок власником цього нерухомого майна зазначений [PERSON] Розбіжність у написанні прізвища померлого чоловіка у свідоцтві про право власності на житловий будинок та у свідоцтві про смерть позбавляє її можливості розпоряджатися спадковим майном. Зважаючи на викладене, просить суд встановити факт належності [PERSON], котрий помер 10 січня 2010 року в смт. Глибока Чернівецької області, свідоцтва про право власності на житловий будинок від 19 квітня 1982 року, зареєстрованого за реєстровим номером 1393 в реєстровій книзі №10, сторінка 74, яке видане на ім'я [PERSON]. В судовому засіданні заявниця [PERSON] вимоги заяви підтримала в повному обсязі, в своїх поясненнях підтвердила обставини, які викладені в заяві та просила суд заяву задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні не заперечував проти встановлення факту належності померлому батькові [PERSON] свідоцтва про право власності на житловий будинок від 19 квітня 1982 року. Суд, вислухавши пояснення заявниці, заінтересованої по справі особи та дослідивши письмові матеріали справи, дійшов до висновку, що заява [PERSON] є обґрунтована і підлягає задоволенню. Так, як вбачається із копії свідоцтва про смерть серії 1-МИ№073263, [PERSON] помер 10 січня 2010 року в смт. Глибока Чернівецької області. Відповідно до пенсійного посвідчення серії ААБ№356975 та паспорта громадянина України для виїзду за кордон серії АК210016 прізвище померлого у вказаних документах значиться як «Стрелець». Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії І-МИ№253370 зявниця та [PERSON] уклали шлюб 7 квітня 1994 року. Згідно свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 19 квітня 1982 року, зареєстрованого за реєстровим номером 1393 в реєстровій книзі №10, сторінка 74, власником житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами по вулиці Лісній. №1а в смт. Глибока Чернівецької області у вказаному документі зазначений [PERSON]. Довдікою виконавчого комітету- Глибоцької селищної ради Чернівецької області №2513 від 19 липня 2010 року підтверджується неможливість внесення змін до свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 19 квітня 1982 року в прізвищі власника. З довдіки виконавчого комітету Глибоцької селищної ради Чернівецької області №2514 від 19 липня 2010 року вбачається, що [PERSON] і [PERSON] є однією і тією ж особою. Таким чином, в судовому засіданні наявними доказами в їх сукупності, доведено, що вимоги заявниці знайшли своє підтвердження при розгляді справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved