Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-07 00:00:00

11.03.2010 року позивач [PERSON] звернувся з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення з боргової суми індексу інфляції та трьох відсотків річних. Позов обґрунтував тим, що рішенням Бахмацького районного суду Чернігівської області від 27.05.2005 року з відповідача на користь позивача стягнуто за договором позики 28906 гри. 98 коп. (двадцять вісім тисяч дев'ятсот шість гривень 98 копійок). 16.09.2009 року було відкрито виконавче провадження, але на даний час рішення не виконано, у зв'язку із чим з відповідача підлягає стягненню індекс інфляції та три відсотки річних за період з 01.06.2005 року по 01.01.2010 року в розмірі 22491 грн. 11 коп. (двадцять дві тисячі чотириста дев'яносто одна гривня 11 копійок). В судовому засіданні позивач позов підтримав та просив його задовольнити з мотивів викладених в позовній заяві. Відповідач позов не визнав та пояснив, що він є пенсіонером, має лише пенсію, з якої провадяться відрахування за рішенням суду, всю заборгованість з нього було стягнуто в 2005 році, при цьому було враховано кошти, які просить стягнути позивач, у зв'язку із чим позов задоволенню не підлягає. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 11.02.2004 року між позивачем та відповідачем було укладено договір позики на суму 5000 (п'ять тисяч) доларів США строком на один рік, про що була видана розписка. В зв'язку з невиконанням взятих зобов'язань, з відповідача на користь позивача рішенням Бахмацького районного суду Чернігівської області від 27.05.2005 року стягнуто борг в сумі 28906 грн. 98 коп. (двадцять вісім тисяч дев'ятсот шість гривень 98 копійок) (ах.). Постановою від 16.09.2005 року (а.с.8) було відкрито виконавче провадження по примусовому стягненню з відповідача суми заборгованості. 08 червня 2010 року головуючого при секретарі за участі позивача відповідача Відповідно до ч.І ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст.11 ЦК України, зокрема, з договорів та інших правочинів. Зобов'язання перестає діяти в разі його припинення з підстав, передбачених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК України). Вищевказані підстави зазначені в ст. ст. 599, 600, 601, 604-609 ЦК України, які не передбачають підставою припинення зобов'язання ухвалення судом рішення про задоволення вимог кредитора. За відсутності інших підстав припинення зобов'язання, передбачених договором або законом, зобов'язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином, як то передбачено ст. 599 ЦК України. Належним виконанням зобов'язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов'язки сторін зобов'язання. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконанім грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Ухвалення судом рішення про задоволення вимог кредитора, виконання якого не здійснено, не припиняє зобов'язальних правовідносин сторін договору і не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України. Наявність судового рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області від 27.05.2005 року про стягнення з відповідача боргу за договором позики, відкриття виконавчого провадження за цим судовим рішенням, за відсутності реального виконання боржником свого зобов'язання не свідчить про припинення договірних правовідносин сторін. Враховуючи зазначене, суд вважає, що наявні всі підстави задоволення позову та стягненню з відповідача сум, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України, як відповідальності за невиконання грошового зобов'язання. Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. З розрахунку суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції від простроченої суми, виконаного позивачем, вбачається, що розрахунок проведений із суми 28906 грн. 98 коп. (двадцять вісім тисяч дев'ятсот шість гривень 98 копійок) згідно судового рішення, проте дана сума складається з суми боргу 26345 грн.00 коп. (двадцять шість тисяч триста сорок п'ять гривень 00 копійок), 131 грн. 72. коп. (стотридцять одна гривня 72 копійки) відшкодування за прострочення виконання грошового зобов'язання, 2150 грн. 26 коп. (дві тисячі сто п'ятдесят гривень 26 копійок) в порядку відшкодування процентів за користування позикою та 280 грн. 00 коп. (двісті вісімдесят гривень 00 копійок) судових витрат(а.с.7, ), тому суд вважає, що розрахунок суми боргу слід проводити з 26345 грн.00 коп. (двадцять шість тисяч триста сорок п'ять гривень 00 копійок). Проти розрахунку позивача, як пояснив відповідач в судовому засіданні, не заперечував, не визнаючи при цьому позову. Згідно із довідкою Відділу державної виконавчої служби Бахмацького районного управління юстиції Чернігівської області від 16.02.2010 року б/н (а.с.10) заборгованість відповідача станом на 01.01.2008 року становила 27 421 грн. 66 коп. (двадцять сім тисяч чотириста двадцять одна гривня 66 копійок), станом на 01.01.2009 року 27033 грн. 74 коп. (двадцять сім тисяч тридцять три гривні 74 копійки), станом на 01.01.2010 року 26611 грн. 76 коп. (двадцять шість тисяч шістсот одинадцять гривень 76 копійок). При цьому, судом враховується, що при здійсненні розрахунку необхідно керуватись листом Верховного Суду України від 03.04.1997 року «Рекомендації відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ». У зв'язку із чим, з відповідача підлягає стягненню 16961 грн. 82 коп. (шістнадцять тисяч дев'ятсот шістдесят одна гривня 82 копійки) індексу інфляції та 3 486 грн. 93 коп. (три тисячі чотириста вісімдесят шість гривень 93 копійки) трьох відсотків річних, разом 20 448 грн. 75 коп. (двадцять тисяч чотириста сорок вісім гривень 75 копійок). Відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача судові витрати понесені позивачем і документально підтвердженні. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволені яких позивачеві відмовлено. У зв'язку із чим з відповідача підлягає стягненню 204 грн. 52 коп. (двісті чотири гривні 52 копійки) в повернення судового збору та 120 грн. 00 коп. (сто двадцять гривень 00 копійок) в повернення витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Outcome: partial