Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-28 00:00:00

27.05.2009 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Обгрунтовуючи свої вимоги позивач зазначила, що їй на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 27.04.2010 року приватним нотаріусом Вознесенського міського нотаріального округу, належить 62/100 часток домоволодіння №33 по вул.Жовтневої революції в м.Вознесенську. До складу вказаного домоволодіння входить житловий будинок А-1, в якому проживає позивач, та житловий будинок Б-1, в якому проживає [PERSON] зі своєю родиною. З жовтня 1997 року в частині житлового будинку А-1 зареєструвалися та почали проживати онук позивача [PERSON] та його дружина [PERSON] Проте з 2002 року вони переїхали в інший будинок №19 по вул.Клари Цеткін в м.Вознесенську, де постійно проживають разом з [PERSON] Посилаючись на те, що на сьогоднішній день позивач має намір розпорядитися належною їй частиною домоволодіння, але не має змоги, оскільки відповідачі досі зареєстровані проживаючими в ньому, позивач просила позов задовольнити. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги повністю. Представник позивача в судовому засіданні поовні вимоги підтримала повністю. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнали повністю, суду пояснили, що дійсно з 2002 року проживають за іншою адресою. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. З матеріалів справи вбачається, що позивачу на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 27.04.2010 року приватним нотаріусом Вознесенського міського нотаріального округу, належить 62/100 часток домоволодіння №33 по вул.Жовтневої революції в м.Вознесенську. Згідно будинкової книги у вказаному житловому будинку зареєстровані позивач [PERSON] та відповідачі [PERSON], [PERSON], останні були зареєстрована 07.10.1997 року. В судовому засіданні було встановлено, що відповідачі [PERSON], [PERSON] в житловому будинку А-1 домоволодіння №33 по вул.Жовтневої революції в м.Вознесенську не проживають з 2002 року, що підтверджується довідкою вуличного комітету від 21 травня 2010 року та поясненнями самих відповідачів. Відповідно до статей 71 і 72 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається житлове приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сімї були відсутні з поважних причин понад шість місяців цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі сіТору - судом. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно зі ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Таким чином наданими позивачем суду доказами, доведений факт відсутності відповідачів [PERSON], [PERSON] в домоволодінні №33 по вул.Жовтневої революції в м.Вознесенську понад встановлені ст.71 ЖК України строки. Як роз'яснено в п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України „Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України від 12.04.1985 р. № 2 у справах про визнання наймача або члена його сімї таким, що втратив право користування жилим приміщення, необхідно зясувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. У разі їх поважності суд може продовжити пропущений строк. Оскільки суду не надані докази поважності причини відсутності відповідачів понад встановлені строки, крім того відповідачі не заперечують факт свого проживання за іншою адресою, то суд вважає що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з урахуванням положень ч.8 ст.8 ЦПК України та ст.ст. 71, 72 ЖК України .

Outcome: approved