Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-08 00:00:00

В серпні 2009 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила визнати частково недійсним договір купівлі-продажу квартири № 2, будинку № 35 вул. Орловській в м. Дніпропетровську, укладений між [PERSON] та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського округу Дніпропетровської області [PERSON], реєстровий № 855, перевести на неї права та обовязки покупця за договором купівлі-продажу квартири № 2, будинку № 35 вул. Орловській в м. Дніпропетровську, скасувати право власності на зазначену квартиру за [PERSON] В обґрунтування позову позивачка вказала на те, що вона продала свою квартиру [ADDRESS], для того, щоб дати в борг гроші своїй дочці в сумі 65\~000 грн., еквівалентом 13\~000 доларів США для придбання квартири, оскільки їй з [PERSON] не було де жити. Вона дочці дала борг на вказану суму, про що була складена розписка, для придбання квартири, з умовою, що право власності на квартиру буде оформлене за дочкою. На купівлю квартири відповідачам не вистачила трьох тисяч доларів США і [PERSON] оформив кредит в „УкрСиббанк кредит, але не на 3\~000 доларів США, а на 16\~000 доларів США, як вказав [PERSON] зазначені кошти йому необхідні були для придбання побутової техніки та автомобіля. 14.01.2009 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. [PERSON] отримані гроші не повернула, а [PERSON] відмовився переоформлювати на неї, [PERSON], придбану за її кошти квартиру [ADDRESS]. Таким чином позивачка вимушена звернутися до суду за захистом своїх порушених прав. В судовому засіданні представник позивачки підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити, посилаючись на підстави викладені в позовній заяві. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала та не заперечувала проти їх задоволення, посилаючись на те, що її мати [PERSON] дійсно дала їй в борг кошти в сумі 13\~000 доларів США, про що вона склала розписку, для придбання квартири № 2, будинку № 35 вул. Орловській в м. Дніпропетровську, гроші вона позивачці не повернула. [PERSON] дала гроші в борг з умовою, що право власності на квартиру буде оформлене на неї, [PERSON] [PERSON] взяв кредит в розмірі 16\~000 доларів США для придбання автомобілю та побутової техніки, вона дала на це згоду. Представник відповідачки [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні підтримав пояснення позивачки, позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив відмовити в їх задоволенні, посилаючись на те, що ніякий грошей від позивачки він не просив та не отримував, квартиру купив за кредитні кошти, що зазначається в договорі купівлі-продажу квартири. Для оформлення документів на квартиру він брав гроші у батьків та сестри. [PERSON] знала, що право власності на квартиру № 2, будинку № 35 вул. Орловській в м. Дніпропетровську буде оформлюватися на нього. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив відмовити в їх задоволенні, посилаючись на те, що [PERSON] придбав квартиру за кредитні кошти, які до теперішнього часу сплачує самостійно, коштами, які надходять від його сестри переказами. Складена розписка [PERSON] та [PERSON] носить фіктивний характер. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. В попередньому засіданні вказала на те, що позовні вимоги не визнає та просить відмовити в їх задоволенні, посилаючись на те, що за квартиру № 2, будинку № 35 вул. Орловській в м. Дніпропетровську гроші в сумі 16\~000 доларів США їй надавав банк, оскільки [PERSON] уклав з ними кредитний договір. Звідки [PERSON] та [PERSON] брали кошти на завдаток за квартиру вона не знає. Вислухавши сторони, свідків та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України - підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. У судовому засіданні було встановлено, що 13.01.2006 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданого 14.01.2006 року Ленінським відділом РАЦС ДМУЮ Дніпропетровської області (а.с. 7). Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 14.01.2009 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а.с. 17). 07.04.2006 року між [PERSON] та [PERSON] було укладеного договір купівлі-продажу, згідно якого [PERSON] придбав квартиру [ADDRESS] за 80\~800 грн., що становить еквівалент 16\~000 доларів США. В судовому засіданні відповідачка [PERSON] вказала на те, що вона давала згоду на те, щоб [PERSON] взяв кредит на суму 16\~000 доларів США. Згідно росписок (а.с. 8, 9) 24.03.2006 року відповідачка [PERSON] отримала у борг від [PERSON] грошові кошти у розмірі 65\~000 грн., а позивачка [PERSON] позичила [PERSON] грошові кошти у розмірі 65\~000 грн. з кінцевою датою повернення 24.03.2009 року. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі та на підтвердження укладення договору та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України - обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Сторонами даного договіру позики є позивачка [PERSON] та відповідачка [PERSON] Твердження позивачки на той факт, що доказом покупки за її кошти спірної квартири є зазначення у розписках, що дані кошти передані для придбання квартири за адресою: [ADDRESS] та показання свідків [PERSON] та [PERSON], які зазначили, що позивачка дала в борг [PERSON] гроші в сумі 13\~000 доларів США для придбання квартири є хибними. Оскільки розписки які надані у справі лише підтверджують передачу коштів у борг саме відповідачці [PERSON] Відповідач [PERSON] взагалі не є стороною даного договору позики, не отримував грошових коштів у позивачки для покупки квартири, та не брав на себе зобовязань щодо повернення грошових коштів. А свідки [PERSON] та [PERSON] не були присутніми при укладенні договору купівлі-продажу квартири та проведені розрахунку за цю квартиру. Інших доказів стосовно оплати вартості квартири за адресою: [ADDRESS] позивачка [PERSON] не надала. Згідно п. 2.1 Договору купівлі-продажу квартири від 07.04.2006 року Покупець сплатив Продавцю 80\~800 грн. до підписання цього договору за рахунок кредитних коштів одержаних в АКІБ „Укрсиббанк. 07.04.2006 року між АКІБ „УкрСиббанк та [PERSON] було укладено кредитний договір № 239-1-509-В6, відповідно до якого [PERSON] було надано кредитні кошти в сумі 16\~000 доларів США, цільове призначення: оплата вартості нерухомого майна (а.с. 72-74). [PERSON] самостійно сплачує кредит, що підтверджується квитанціями (а.с. 26-60). Крім того посилання позивачки на факт придбання спірної квартири за її кошти також спростовуються поясненнями відповідачки [PERSON], яка вказала на те, що в нотаріальній конторі гроші за придбану квартиру вона отримувала від представника АКІБ „Укрсиббанк та показаннями в судовому засіданні свідків [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які вказали на те, що [PERSON] придбав квартиру за кредитні кошти, які він отримав з банку, документи на квартиру оформлював за гроші, які йому надавали батьки та пересилала сестра переказами з Італії. Таким чином, суд приходить до висновку, що не має підстав для визнання частково недійсним договору купівлі-продажу квартири № 2, будинку № 35 вул. Орловській в м. Дніпропетровську, укладеного між [PERSON] та [PERSON], переведення на [PERSON] прав та обовязків покупця за договором купівлі-продажу квартири № 2, будинку № 35 вул. Орловській в м. Дніпропетровську та скасування права власності на зазначену квартиру за [PERSON] На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed