overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], який був зареєстрований 10 вересня 2005 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Золочівського районного управління юстиції Львівської області, актовий запис №170. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач покликається на те, що від шлюбу з відповідачем дітей немає. Останні роки подружнього життя відповідач влаштовувала постійні скандали, в сімейні відносини вмішувався її брат. Тому позивач зрозумів, що місця йому в цій сім»ї немає. Крім цього, останнім часом виникали труднощі з роботою, а порозуміння зі сторони [PERSON] не було, вона ніколи не підтримувала в складних ситуаціях. З березня 2009 року сторони проживають окремо, не підтримують жодних відносин. Просить шлюб розірвати. У судовому засіданні позивач позов підтримав повністю і дав аналогічні пояснення зазначені в позовній заяві. Додатково пояснив, що на даний час має намір створити нову сім»ю, тому настоює на розірванні шлюбу, вважає примирення не можливим. Просила позов задоволити. Відповідач в судовому засіданні позов визнала повністю та пояснила, що від шлюбу дітей немає, спільне життя з відповідачем не склалося, сім»я розпалася остаточно. З березня 2009 року сторони проживають окремо, не підтримують подружні відносини та не ведуть спільне господарство. Зазначила, що примирення неможливе, просила шлюб розірвати. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення позивача та відповідача, зясувавши фактичні взаємини подружжя, причини розлучення, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки між сторонами наступив розлад, який носить стійкий характер, вони більше року проживають окремо, не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства, спільних дітей не мають, бажання зберегти шлюб у сторін відсутнє. У відповідності до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення для справи. Оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам як позивача, так і відповідача, сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, шлюб існує формально, тому його слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], який був зареєстрований 20.07.1996 року (актовий запис № 949) у відділі реєстрації актів громадянського стану Личаківського міськвиконкому. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач надав пояснення про те, що від шлюбу з відповідачем народились двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO], та дочка [PERSON], [INFO] Сімейне життя не склалося, виникали постійні непорозуміння та сварки, сторони періодично проживали окремо, робили спроби до примирення, однак це не дало позитивних результатів. З жовтня 2009 року позивач проживає окремо, з того часу сторони не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільне господарство, втратили почуття любові один до одного. На даний час дружина їздить за кордон на роботу, а діти тим часом проживають в бабці. Настоює на розірванні шлюбу, вважає, що так буде краще і для дітей. Просить позов задоволити. Відповідач в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, про що свідчить розписка про одержання судової повістки, причину неявки суду не повідомила. Зі згоди позивача та на підставі наявних у справі доказів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, зясувавши фактичні взаємини подружжя, причини розлучення, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки між сторонами наступив розлад, який носить стійкий характер, близько року вони проживають окремо, не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства, бажання зберегти сімю у сторін відсутнє. У відповідності до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення для справи. Оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам як позивача так і відповідача, а також їх дітям, оскільки сторони втратили почуття любові один до одного, шлюб існує формально, тому його слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-23 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду , пов"язаного з потребою в обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час , суд вважає за необхідне оголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-23 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов"язаного з потребою у обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-23 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов"язаного з потребою у обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом 01.03.2010 року, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за опалення та гарячу воду в сумі 5556,09 грн, мотивуючи тим, що відповідач тривалий час своїх обовязків не виконує, добровільно заборгованість не погашає, також просила поновити строк позовної давності, оскільки відповідач частково виконує обовязки по сплаті за надані послуги, що свідчить про визнання ним свого боргу. В судовому засіданні представник позивача за дорученням [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила задовольнити їх у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився , причину неявки суду не повідомив , про дату та час слухання справи повідомлен своєчасно та належним чином Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, вважає що позсе обгрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідач є піднаймачем житлового приміщення, згідно ст. 64 ЖК України повнолітні члеги ом' наймача житлового приміщення несуть солідарну відповідальність з наймачем по зобовязан-ям _*о випливають з договору найма. Згідно зі ст.525 ЦК України однобічна відмова від виконання зобовязань не допускається. З вимог ст. 64 ЖК України випливає, що розмір оплати за користування житлом встановлюется Кабінетом Міністрів України, ст. 68 ЖК України вказує, що наймач повинен своєчасно вносити квартирну платню та комунальні платежі. Згідно п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, затверджених постановою КМУ № 630 від 21.07.2005 року, постачання холодної та гарячої води, плата за житлово-комунальні послуги вноситься власниками квартир, наймачами та орендарями щомісяця, не пізніше 20 числа, що настає за розрахунковим. Згідно наданих позивачем розрахунків заборгованість відповідача за період з 01.08.2004 року по 31.01.2010 року складає 5556,09 грн. З вказаного розрахунку вбачається, що за період з 01.08.2004 року по 01.03.2007 року позивачем пропущений срок позовної давності, встановлений ст. 257 ЦК України. Згідно ч.З ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Оскільки відповідач у судове засідання не з'явився , про застосування позовної давності не заявляв , позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Крім того, відповідно до ст..88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30,00 грн . Відповідно до ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі ст.ст. 10, 11, 88, 209, 212, 214 - 215, 224-226 ЦПК України , ст.ст. 64, 68 ЖК України, ст.16, 257, 267, 525 ЦК України- СУД

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-23 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов'язаного обсягом оцінки доказів сторін, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частину. На підставі ст.ст.546, 547, 549, 1054, 1055 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-23 00:00:00

Враховуючи складність викладення повного тексту мотивувальної частини рішення та необхідності значного часу для її виготовлення, суд вважає за можливе постановити по справі рішення з оголошенням вступної та резолютивної частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом 24.02.2010 року, в якому просить стягнути з відповідачів заборгованість за опалення та гарячу воду в сумі 6841,79 грн, мотивуючи тим, що відповідачі тривалий час своїх обов'язків не виконують, добровільно заборгованість не погашають. В судовому засіданні представник позивача за дорученням [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила задовольнити їх у повному обсязі. Відповідачі у судове засідання не з'явились , причину неявки суду не повідомили , про дату та час слухання справи повідомлені своєчасно та належним чином. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідач є піднаймачем житлового приміщення, згідно ст. 64 ЖК України повнолітні члени сімї наймача житлового приміщення несуть солідарну відповідальність з наймачем по зобовязанням, що випливають з договору найма. Згідно зі ст.525 ЦК України однобічна відмова від виконання зобовязань не допускається. З вимог ст. 64 ЖК України випливає, що розмір оплати за користування житлом встановлюєтся Кабінетом Міністрів України, ст. 68 ЖК України вказує, що наймач повинен своєчасно вносити квартирну платню та комунальні платежі. Згідно п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, затверджених постановою КМУ № 630 від 21.07.2005 року, постачання холодної та гарячої води, плата за житлово-комунальні послуги вноситься власниками квартир, наймачами та орендарями щомісяця, не пізніше 20 числа, що настає за розрахунковим. Згідно наданих позивачем розрахунків заборгованість відповідачів за період з 01.01.2007 року по 31.12.2009 року складає 6841,79 грн, яка підлягає стягненню. Крім того, відповідно до ст..88 ЦПК України з відповідачів на користь держави слід стягнути витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30,00 грн.. Відповідно до ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі ст.ст. 10, 11, 88, 209, 212, 214 - 215, 224-226 ЦПК України , ст.ст. 64, 68 ЖК України, ст.16, 257, 267, 525 ЦК України- СУД

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-23 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідачів про визнання права власності на самочинне будівництво. В позовній заяві позивачка вказує, що вона є власником житлового будинку № 20 по вул. Молодіжній у м. Мелітополі. На земельній ділянці, що обслуговує даний будинок, позивачка самочинно добудувала літню кухню, збільшивши її до розмірів 6,45 х 4,30 м, вартістю 5 800 грн. Позивачка вказує, що в позасудовому порядку оформити право власності на вказане самочинне будівництво не має можливості, тому вона просить суд визнати за нею право власності на вказану самочинно збудовану споруду. В судове засідання сторони не з?явились. В матеріалах справи є заява від позивачки, у якій вона просить суд слухати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Від представника відповідача КП «ММБТІ» до суду надійшло клопотання з проханням слухати справу у його відсутність, просить винести рішення на розсуд суду. Від представника відповідача [PERSON] Мелітопольської міськради до суду надійшло клопотання з проханням слухати справу у його відсутність, позовні вимоги позивачки визнає. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обгрунтований і підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачка є власником житлового будинку № 20 по вул. Молодіжній у м. Мелітополі Запорізької області. \\а.с. 8, 9\\ На земельній ділянці, що обслуговує вказаний житловий будинок, позивачкою самочинно збільшено у розмірах літню кухню Б-1до 6,45 х 4,30 м, вартість збільшеної частини 5800 грн. \\а.с. 14\\ Згідно висновку від 01 березня 2010 року КП «Проектно-виробниче архітектурно-планувальне бюро» вказана самочинно збудована будівля знаходиться в задовільному стані і є можливість оформлення права власності вказаної самочинно збудованої будівля згідно з планом забудови земельної ділянки. \\а.с. 15\\ Відповідно до ч. 3 ст. 376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнано за особою, яка здійснила це будівництво на земельній ділянці, яка не була відведена для цієї мети, при умові надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під вже збудоване нерухоме майно. На підставі ч.5 ст. 376 ЦК України суд, на вимогу користувача земельної ділянки, може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке збудоване самочинно, якщо це не порушує права інших осіб. Тому суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги позивачки у повному обсязі. Позовні вимоги позивачки підтверджуються копією паспорту, копією свідоцтва про право на спадщину за законом, копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, копією технічного паспорту, копією акту, копією технічного висновку та іншими доказами. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-23 00:00:00

Позивач просить розірвати шлюб між [PERSON] Анатолійовичем та [PERSON], який був зареєстрований 01.11.2003 року в Карлівському відділі РАЦС Полтавської області, актовий запис за №104. У позовній заяві позивач посилається на те, що з відповідачем вони знаходяться в шлюбі зареєстрованому 01.11.2003 року в Карлівському відділі РАЦС Полтавської області, актовий запис за №104. Позивач вважає, що подружні стосунки втрачені на завжди, примирення між ними не можливе. З відповідачем мають спільних дітей: Карину [INFO], Олександра [INFO], які проживають з відповідачем Позивач в судовому засідання підтримав позовні вимоги. Відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Суд, заслухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обгрунтованний і підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечать інтересам позивача, то суд на підставі ст. 112 СК України вважає за можливе розірвати шлюб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-23 00:00:00

В травні 2010 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей в якому вказувала, що з 24 січня 1992 року по 06 квітня 2010 року вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають спільних неповнолітніх дітей: доньок Олександру, [INFO], Олену, [INFO] та Валерію, [INFO], сина Андрія, [INFO], які проживають з позивачкою та знаходяться на її утриманні. [PERSON] є працездатною особою, проте матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Тому, враховуючи те, що відповідач має змогу та зобовязаний надавати матеріальну допомогу на утримання дітей, позивачка просила суд стягувати з [PERSON] кошти (аліменти) в розмірі 1/2 частини його доходу (заробітку) щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 25 травня 2010 року і до їх повноліття. В попередньому судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, пояснивши, що має задовільний стан здоровя, працює та отримує щомісячний прибуток у вигляді заробітної плати, інших осіб на утриманні не має. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, суд прийшов до висновку про необхідність застосування наслідків визнання позову відповідачем, передбачених ст. 174 ЦПК України, оскільки таке визнання не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Зокрема, судом встановлено, що з 24 січня 1992 року по 06 квітня 2010 рокупозивачка перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем (а.с.10). Від шлюбу сторони мають спільних неповнолітніх дітей: доньок Олександру, [INFO], Олену, [INFO] та Валерію, [INFO], сина Андрія, [INFO], які проживають з позивачкою та знаходяться на її утриманні (а.с. 4-7, 8). Тому, виходячи з вимог ст.ст.180 - 183 СК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання його малолітніх дітей у визнаному ним розмірі, а саме - 1/2 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 81, ч.ч.1, 3 ст. 88 ЦПК України, п.п. 5 ст. 4 Декрету КМ України «Про державне мито» від 21 січня 1993 року № 7-93 з відповідача також підлягають стягненню 120 грн. витрат з інформаційно технічного забезпечення розгляду справи на користь державного бюджету Вознесенського району та 51 грн. державного мита на користь місцевого бюджету Білоусівської сільської ради.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом 25.02.2010 року, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за опалення та гарячу воду в сумі 4200,49 грн, мотивуючи тим, що відповідач тривалий час своїх обовязків не виконує, добровільно заборгованість не погашає, також просила поновити строк позовної давності, оскільки відповідач частково виконує обовязки по сплаті за надані послуги, що свідчить про визнання ним свого боргу. В судовому засіданні представник позивача за дорученням [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила задовольнити їх у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився , причину неявки суду не повідомив , про дату та час слухання справи повідомлен своєчасно та належним чином. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідач є піднаймачем житлового приміщення, згідно ст. 64 ЖК України повнолітні члени сімї наймача житлового приміщення несуть солідарну відповідальність з наймачем по зобовязанням, що випливають з договору найма. Згідно зі ст.525 ЦК України однобічна відмова від виконання зобовязань не допускається. З вимог ст. 64 ЖК України випливає, що розмір оплати за користування житлом встановлюєтся Кабінетом Міністрів України, ст. 68 ЖК України вказує, що наймач повинен своєчасно вносити квартирну платню та комунальні платежі. Згідно п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, затверджених постановою КМУ № 630 від 21.07.2005 року, постачання холодної та гарячої води, плата за житлово-комунальні послуги вноситься власниками квартир, наймачами та орендарями щомісяця, не пізніше 20 числа, що настає за розрахунковим. Згідно наданих позивачем розрахунків заборгованість відповідача за період з 01.02.2006 року по 31.01.2010 року складає 4200,49 грн. З вказаного розрахунку вбачається, що за період з 01.02.2006 року по 25.02.2007 року позивачем пропущений срок позовної давності, встановлений ст. 257 ЦК України. Згідно ч.З ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Оскільки відповідач у судове засідання не з'явився , про застосування позовної давності не заявляв , позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Крім того, відповідно до ст.,88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30,00 грн.. Відповідно до ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі ст.ст. 10, 11, 88, 209, 212, 214 - 215, 224-226 ЦПК України , ст.ст. 64, 68 ЖК України, ст.16, 257, 267, 525 ЦК України- СУД

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що із [PERSON] він перебуває в зареєстрованому шлюбі з 26 липня 2008 року. Для обох шлюб перший. Від даного шлюбу вони дітей не мають. Сімейне життя з відповідачем не склалося в звязку з різними поглядами на життя та розбіжностями в характерах та інтересах. Після весілля вони прожили всього півтора місяця. Тобто, шлюбні відносини між ними фактично припинені з середини вересня 2008 року. З того часу і до сьогодні він з відповідачем відносин не підтримує. Сімя розпалась остаточно та подальше спільне проживання з відповідачем неможливе. Крім того, з травня 2009 року він проживаю однією сімєю з іншою жінкою, з якою має бажання офіційно оформити відносини, оскільки 20.03.2010 року в них народилася донька. А тому, інтереси його власного життя вимагають негайного розірвання шлюбу з відповідачем. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав свій позов і наполягав на його задоволенні, просив шлюб розірвати, витрати при отриманні свідоцтва в органах РАЦС покласти на нього. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала, проти розірвання шлюбу не заперечувала, після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище, набуте в шлюбі, [PERSON]. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що даний позов підлягає до задоволення, виходячи з тих підстав, що шлюб має лише формальний характер, а в таких умовах збереження шлюбно-сімейних відносин між зазначеними сторонами є неможливим. Суд, задовольняючи позов, враховує прохання позивача покласти на нього судові витрати, покладає на останнього витрати при отриманні свідоцтва про розірвання шлюбу в розмірі 17 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved