overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-14 00:00:00

У лютому 2010 року ПОКВПТГ Полтаватеплоенерго звернулось в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання посилаючись на те, що відповідач проживає за адресою: [INFO] та користується послугами підприємства по забезпеченню тепловою енергією у вигляді опалення та підігріву води, але не розраховується за вказані послуги, в звязку з чим утворилась заборгованість за період з 01.04.2006 року по 01.02.2010 року в сумі 3022 грн. 07 коп. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просила стягнути на їхню користь з відповідача 3022 грн. 07 коп. заборгованості за послуги теплопостачання. Крім того на користь позивача просила стягнути понесені ними судові витрати в розмірі 30 грн. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином. Зі згоди представника позивача, а також приймаючи до уваги наявні у справі докази, суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач постійно проживає за адресою [INFO] та користується послугами з теплопостачання, які надаються їм ОКВПТГ „Полтаватеплоенерго відповідно до „Правил надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ № 630 від 21.07.2005 року. Відповідно до п. 18 „Правил... споживачі зобовязані оплачувати за спожиті послуги не пізніше 20 числа наступного за розрахунковим місяця. В звязку з тим, що відповідач не виконує взяті на себе зобовязання в повному обсязі та не оплачує послуги з теплопостачання, за ніш створилась заборгованість, яка станом на 01.02.2010р. становить 3022 грн. 07 коп. Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно статті 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Оскільки відповідач покладені законодавством зобовязання щодо оплати послуг з теплопостачання належним чином не виконує, позовні вимоги ПОКВПТГ „Полтаватеплоенерго є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Також у відповідності з ч. 1 ст. 88 ЦПК України на користь позивача з відповідача підлягають стягненню судові витрати в сумі ЗО грн. ,а також судовий збір на користь держави в розмірі 51 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-14 00:00:00

У лютому 2010 року ПОКВПТГ Полтаватеплоенерго звернулось в суд з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання посилаючись на те, що відповідачі проживають за адресою: м. Полтава, пров.Хорольський, 16, кв. 109 та користуються послугами підприємства по забезпеченню тепловою енергією у вигляді опалення та підігріву води, але не розраховуються за вказані послуги, у звязку з чим утворилась заборгованість за період з 01.08.2008 року по 01.02.2010 року в сумі 3735 грн. 72 коп. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просила стягнути на їхню користь з відповідачів 3735 грн. 72 коп. заборгованості за послуги теплопостачання. Крім того на користь позивача просила стягнути понесені ними судові витрати в розмірі 30 грн. Відповідачі в судове засідання не зявились, про час і місце судового засідання повідомлялись належним чином, про причини неявки суду не повідомили, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не подавали. Зі згоди представника позивача, а також приймаючи до уваги наявні у справі докази, суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідачі проживають за адресою м. Полтава, пров.Хорольський, 16 кв.-109 та користуються послугами з теплопостачання, які надаються їм ОКВПТГ „Полтаватеплоенерго відповідно до „Правил надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ № 630 від 21.07.2005 року. Відповідно до п. 18 „Правил... споживачі зобовязані оплачувати за спожиті послуги не пізніше 20 числа наступного за розрахунковим місяця. В звязку з тим, що відповідачі не виконують взяті на себе зобовязання в повному обсязі та не оплачують послуги з теплопостачання, за ними утворилась заборгованість, станом на 01.02.2010 року становить 3735 грн. 72 коп. Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно статті 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК У країни, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Оскільки відповідачі покладені законодавством зобовязання щодо оплати послуг з теплопостачання належним чином не виконують, позовні вимоги ПОКВПТГ „Полтаватеплоенерго є обгрунтованими і підлягають задоволенню. Також у відповідності з ч. 1 ст. 88 ЦПК України на користь позивача з відповідачів підлягають стягненню судові витрати в сумі 30 грн. ,а також судовий збір на користь держави в розмірі 51 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій вказала, що в данний час має намір оформити отримання пенсії по віку. Однак зробити цього не може, так як в її трудовій книжці, яка підтверджує стаж роботи, невірно вказано її по батькові -Профирівна замість Прохорівна. Оскільки підприємства, яке видало цю трудову книжку, на данний час не існує, то [PERSON] просила встановити факт належності їй правовстановлюючого документу - трудової книжки. В суді представник заявниці її прохання підтримав. Представник заінтересованої особи проти задоволення заяви не заперечував про що подав відповідну заяву. Суд, вислухавши пояснення представника заявниці, свідка, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню. З паспорта серії ВН №325302, виданого 22.02.2006р.Ружинським РВ УМВС України в Житомирській області, та свідоцтва про народження серії ІІ-ТП №329750, виданого 28 жовтня 1981 р. Верхівнянською сільською радою Ружинського району Житомирської області, вбачається, що заявниця є [PERSON], [INFO], уродженкою [INFO]. З оригіналу трудової книжки, наданої заявницею, вбачається, що вказана книжка є трудовою книжкою колгоспника за №409, видана 19.01.1974 року колгоспом "50 річчя Жовтня" Верхівнянської сільської ради Ружинського району Житомирської області на ім"я [PERSON], [INFO]. . У вказаній трудовій книжці з 1974 по 2000р. містяться записи про роботу в колгоспі, з 2000р. по 2004 р. -про роботу в СВК"Верхівнянський", а з 2004р. по 2010р. - у Верхівнянському відділку ПСП ім.Цюрупи. Свідок [PERSON], який'працює сільським головою Верхівнянської сільської ради Ружинського району Житомирської області, в суді підтвердив, що [PERSON] з 1974 по 2010 рр. пропрацювала в місцевому господарстві: спочатку це був колгосп, післдя його реорганізації -сільськогосподарський виробничий кооператив, а на даний час приватне сільськогосподарське підприємство. Вказане підтверджується також і Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 879740, виданим 26.07.2005р. Ружинською районною державною адміністрацією Житомирської області, з якого вбачається, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 3.0506 га, розташованої на території Верїхівнянської сільської ради Ружинського району і призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, тобто вона набула право на земельну частку(пай) в місцевому.колгоспі. На підставі викладеного, суд приходить до впевненості, що в трудовій книжці, наданій заявницею, допущено помилку в написанні її по батькові і тому задовільняє її заяву, враховуючи при цьому, що встановлення данного факту має для неї юридичне значення, так як дозволяє [PERSON] реалізувати своє право на пенсійне забезпечення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-14 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду, в якому просив прийняти рішення про розірвання шлюбу з відповідачем. В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав, просив суд позов задоволити. Відповідач позовні вимоги визнала. Беручи до уваги, що визнання позову відповідачем не порушує прав, свобод, інтересів інших осіб, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю, без зясування та дослідження інших обставин по справі. Відповідно до ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, Інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-14 00:00:00

Державне підприємство Міністерства оборони України «Укрвійськбуд» звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про виселення з кімнати [ADDRESS] без надання іншого жилого приміщення, посилаючись на те, що відповідачка [PERSON] втратила зв'язок з підприємством позивача, на балансі якого знаходиться відомчий гуртожиток по [ADDRESS], і в даний час разом з членами своєї сім'ї: відповідачем [PERSON] та неповнолітнім сином [PERSON], продовжують незаконно займати житлову площу, яка була надана їм у зв'язку з роботою відповідачки на підприємстві. Відповідачка [PERSON] (прізвище до вступу в шлюб якої було - [PERSON]) працювала у філії ФДП МОУ «Укрвійськбуд» - «135 Домобудівельний комбінат» з червня 1993 року по квітень 2002 року та була звільнена за власним бажанням; оскільки відповідачі відмовилися добровільно звільнити займане приміщення, позивач змушений був звернутися до суду з даним позовом. В судовому засіданні представник позивача Пєвцова О. П. позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити - виселити [PERSON], [PERSON] та неповнолітнього [PERSON] з кімнати [ADDRESS], без надання іншого жилого приміщення, на підставі положень ст. ст. 109, 127, 132 ЖК України. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, хоча про дату та час розгляду були повідомлені належним чином, про поважність причин неявки суд не повідомили та не просили розглядати справу у їх відсутність, а тому при зазначених обставинах суд вважає вирішити справу у відсутність відповідачів на підставі наявних у ній даних та доказів з постановлениям заочного рішення. Суд, вислухавши пояснення представника позивача в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] (відповідачка) працювала на підприємстві «135 Завод залізобетонних виробів» з 04.06.1993 року по 22.04.2002 року та була звільнена з роботи на підставі ст. 38 КЗпП України (за власним бажанням) (а. с. 6, 7). У зв'язку з роботою на підприємстві, відповідно до ст. ст. 127, 128 ЖК України на час роботи відповідачці [PERSON] було надано житло - кімнату [ADDRESS], де вона зареєстрована і проживає разом з членами своєї сім'ї: відповідачем [PERSON] та неповнолітнім сином [PERSON] Згідно з наданими позивачем обліковими документами, будинок по [ADDRESS] знаходиться на балансі позивача як гуртожиток. Згідно з ч. 2 ст. 132 ЖК України інших працівників підприємств, установ, організацій, які поселилися в гуртожитку у зв'язку з роботою, може бути виселено без надання іншого жилого приміщення в разі звільнення за власним бажанням без поважних причин, за порушення трудової дисципліни або вчинення злочину. Згідно з ч. 1 ст. 109 ЖК України виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Аналізуючи надані позивачем докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-14 00:00:00

У червні 2009 року ПОКВПТГ Полтаватеплоенерго звернулось в суд з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання посилаючись на те, що відповідачі проживають за адресою: [INFO] та користуються послугами підприємства по забезпеченню тепловою енергією у вигляді опалення та підігріву води, але не розраховуються за вказані послуги, у звязку з чим утворилась заборгованість за період з 01.12.2001 року по 01.05.2009 року в сумі 1019 грн. 95 кой. В судовому засіданні представник позивача змінив позовні вимоги, у звязку з проведенням планової перевірки лічильника гарячої води, просила стягнути на їхню користь з відповідачів 1143 грн. 68 коп. заборгованості за послуги теплопостачання за період з 01.12.2001р. по 01.02.2010р.. Крім того на користь позивача просила стягнути понесені ними судові витрати в розмірі ЗО грн. Відповідачі в судове засідання не зявились, про час і місце судового засідання повідомлялись належним чином, про причини неявки суду не повідомили, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не подавали. Суд, враховуючи принцип диспозитивності сторін та наявність в справі достатніх матеріалів, враховуючи думку сторін, вважає за можливе розглянути справу без участі відповідачів. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідачі проживають за адресою [INFO] та користуються послугами з теплопостачання, які надаються їм ОКВПТГ „Полтаватеплоенерго відповідно до „Правил надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ № 630 від 21.07.2005 року. Відповідно до п. 18 „Правил... споживачі зобовязані оплачувати за спожиті послуги не пізніше 20 числа наступного за розрахунковим місяця. В звязку з тим, що відповідачі не виконують взяті на себе зобовязання в повному обсязі та не оплачують послуги з теплопостачання, за ними утворилась заборгованість, станом на 01.02.2010 року становить 1143 грн. 68 коп. Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно статті 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Оскільки відповідачі покладені законодавством зобовязання щодо оплати послуг з теплопостачання належним чином не виконують, позовні вимоги ПОКВПТГ „Полтаватеплоенерго є обгрунтованими і підлягають задоволенню. Також у відповідності з ч. 1 ст. 88 ЦПК України на користь позивача з відповідачів підлягають стягненню судові витрати в сумі 30 грн. ,а також судовий збір на користь держави в розмірі 51 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-14 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом, в якому вказує, що перебуває у шлюбі з відповідачем. Вони мають дітей: дочку [PERSON] - повнолітню та сина [PERSON], [INFO] Відповідач добровільно надавати кошти відмовляється. Син проживає з нею і перебуває на її утриманні. Вона працює вчителькою в Пилявській школі, отримує 2100 грн. заробітної плати, дочка навчається в коледжі. Відповідач працює в Тиврівському цеху Вінницького управління газового господарства «Вінницягаз», інших утриманців у нього немає. Просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини всіх видів його доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду до повноліття дитини. Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць просить допустити до негайного виконання. В судовому засідання позивачка позовні вимоги підтримала, просить їх задоволити з підстав, викладених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав, пояснив, що працює Тиврівському цеху Вінницького управління газового господарства «Вінницягаз», інших утриманців не має. Суд, вислухавши осіб, що беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем, позов задоволити, так як це не суперечить закону та інтересам інших осіб, виходячи з наступного. Сторони перебувають у шлюбі, мають дітей: дочку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвами про їх народження. Діти проживають з позивачкою та знаходиться на її утриманні, що стверджується довідкою виконкому Пилявської сільської ради № 259 від 22.04.2010р. та актом обстеження матеріально-побутових умов проживання. Позивачка працює вчителькою в Пилявській школі, отримує 2120 грн. заробітної плати, що стверджується довідкою відділу освіти №01-13/141 від 17.04.2010 р. Дочка [PERSON] навчається в Вінницькому обласному комунальному гуманітарно-педагогічному коледжі, що стверджується довідкою даного закладу № 37/10 від 20.01.2010 р. Відповідно до ст.180 СК України відповідач також зобов'язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.1 ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 р. батько і мати мають рівні обов'язки щодо своїх дітей. Відповідно до ч. 2 ст.182 Сімейного Кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] (дошлюбне Лукаш) М.К. про розірвання шлюбу, зареєстрованого 14.01.1971 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 22, мотивуючи тим, що з 19 січня 2004 року вони не проживають разом та спільне господарство не ведуть з тих підстав, що в період шлюбу між ними постійно виникали сварки та скандали з різних питань сімейного життя, під час однієї із сварок відповідачка нанесла йому тілесні пошкодження. Зазначає, що у теперішній час він фактично має іншу сімю, вважає примирення неможливим. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі та наполягав на їх задоволенні. Відповідачка [PERSON] обставини позову не визнала, пояснила, що тілесні пошкодження позивачу вона не наносила. Позовні вимоги визнала, не заперечує проти задоволення позову. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вислухавши сторін, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі з 14.01.1971 року, шлюб у обох перший, від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Сторони з 19 січня 2004 року не проживають разом та спільне господарство не ведуть з тих підстав, що в період шлюбу між ними постійно виникали сварки та скандали з різних питань сімейного життя. Позивач у теперішній час фактично має іншу сімю. Спору щодо розподілу спільного майна немає. Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Оскільки сторони однією сімєю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, а також відповідачка позов визнала, наслідки визнання позову відповідачці розяснено відповідно до вимог ч.2 ст.174 ЦПК України, суд вважає за можливе шлюб розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-14 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом про визнання права власності на самочинне будівництво. Посилавсяя на те, що йому на підставі свідоцтва про право на спадщину належить квартира [ADDRESS]. Зазначене майно має самовільні споруди, що позначені у технічному паспорті: «а8» сіни 1 пл. 10.6 кв.м., «а 10» душова III пл..3.0 кв.м., «аі 1» тамбур IV пл.,3.1 кв.м. Зараз виникла необхідність розпорядитися власністю, але не може цього зробити, просить визнати за ним право власності на самочинне будівництво. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав, пославшись на обставини викладені у позовній заяві, просить позов задовольнити. Представник відповідача - виконавчого комітету Київської у м. Полтаві ради у судове засідання не зявився, але надав заяву про розгляд справи у відсутності представника. Представник відповідача - ПП БТІ «Інвентарізатор» не зявився, хоча був повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Представник відповідача - інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Полтавській області у судове засідання не зявився, але надав заяву про розгляд справи без його участі. Враховуючи наявність у справі достатніх матеріалів, суд, вважає за можливе розглянути справу без участі представників відповідача. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом [PERSON] належить квартира [ADDRESS]. Зазначена квартира зареєстрована в ПП БТІ «Інвентарізатор» 16.07.2009р. за № 26544238. Відповідно до технічного паспорта у квартирі [ADDRESS] значаться самовільні споруди: «а8» сіни 1 пл. 10.6 кв.м., «аі0» душова III пл..3.0 кв.м., «аі 1» тамбур IV пл.,3.1 кв.м. Відповідно до ч.5 ст.376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Відповідно до висновку експертного будівельно-технічного дослідження № 237-09 за адресою [ADDRESS] фізичний стан самовільних споруд - задовільний. Відповідають вимогам ДБН в частині обємно-конструктивного рішення. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved