Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-04 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із вказаним позовом ,посилаючись на те, що з 1956 року вона разом із сімєю проживає за адресою: [INFO], кв.26,28, будинок належав до відомства річкового порту однак відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» позбавлена права на приватизацію квартири, оскільки будинок декілька разів змінював власника. Просить визнати право власності на вказані квартири загальною площею 48 кв.м. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] уточнив позовні вимоги, посилається на те, що відповідач не має технічного паспорту та зареєстрованого у встановленому законом порядку права власності на жиле приміщення. Представник позивача посилається на те, що позивач добросовісно володів спірними квартирами більше 10 років, вселявся на підставі ордеру, несе витрати на комунальні послуги. Просить визнати право власності на [PERSON] право власності з набувальною давністю на квартири №№26,28 у будинку №20 по вул.. Петренко у м. Херсоні та право спільної сумісної власності на приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, опорне, механічне, електричне, сантехнічне обладнання та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку №20 по вул.. Петренко у м. Херсоні. Представник позивача в судовому засіданні пояснив, що за рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 1997 року їх сімю, в тому числі з малолітніми дітьми, мали виселити з даного гуртожитку до іншого гуртожитку без належних умов для проживання. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що з 1994 року в спірному будинку немає опалення, будь-яких вимог, жодної цілої шибки, будинок знаходиться в аварійному стані, проживати там неможливо, позивач розмістив в кімнатах свої речі з метою зробити вигляд проживання, чинять перешкоди у користуванні будинком та проведенні ремонту. Представник відповідача пояснила, що [PERSON] мала звільнити займане житло за рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 23.01.1997 року. Окрім того, посилання позивача на неможливість реалізації права на приватизацію займаного житла безпідставні, оскільки вказаний будинок втратив статус житлового будинку та згідно Закону України «Про приватизацію житлового фонду» не підлягають приватизації квартири (будинки), які перебувають в аварійному стані (в яких неможливо забезпечити безпечне проживання людей). Просить відмовити у задоволенні позову. Окрім того, представник відповідача повідомила суду, що в провадженні суду знаходиться цивільна справа за позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні спірним приміщенням. Судом притягнуто до участі у справі в якості 3-іх осіб орган опіки та піклування суворовської в м. Херсоні ради. Представник 3-ої особи [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що з матеріалів справи не вбачається порушення прав неповнолітніх дітей, при розгляді справи покладається на розсуд суду. Судом встановлено такі юридичні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлене, що спірний будинок з 1994 року знаходиться в аварійному стані, за рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 23.01.1997 року , залишеному в силі ухвалою с удової колегії в цивільних справах Херсонського обласного суду від 12.03.1997 року та ухвалою колегії в цивільних справах Верховного Суду України від 05.11.1997 року [PERSON] та члени її сімї були виселені із спірного будинку №20 по вул.. Петренко в м. Херсоні. Згідно рішення арбітражного суду Херсонської області від 18-26 серпня 1997 року визнано право власності техно-торгового підприємства «Маяк-Сервіс» м. Херсона на будинок №20 по вул.. Петренко в м. Херсоні. Згідно реєстраційного посвідчення від 28.01.1998 року, виданого Херсонським БТІ, на підставі договору купівлі-продажу від 29.08.1997 року, акта прийома-передачі від 29.08.1997 року будинок №20 по вул.. Петренко в м. Херсоні зареєстровано за ТОВ «Маяк ЛТД». Враховуючи викладене, а також вимоги Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», суд вважає, позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з підстав, зазначених у позові.

Outcome: dismissed