overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-18 00:00:00

У січні 2010 року комунальне підприємство «Броваритеплоенергомережа» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу, в якому вказує, що позивач надає послуги з теплопостачання в кв.№126 буд. №6 по вул.Олімпійській в м.Бровари. На підставі рішення виконкому Броварської міської ради №373 від 12.08. [PERSON] виданий ордер № 64 від 18.08.2008 р. Згідно довідки про склад сім'ї сім»я квартиронаймача складається з трьох осіб. У зв'язку з тим, що послуги позивачем надаються в зазначене житлове приміщення, відповідач від них не відмовлялася, користувалася та продовжує ними користуватись, КП "Броваритеплоенергомережа" проводить відповідачу щомісячне нарахування за централізоване опалення та підігрів води. Відносини між сторонами регулюються "Правилами надання послуг централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630. Відповідно до п.18 зазначених Правил плата за послуги з теплопостачання повинна вноситись щомісячно, не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим. У зв'язку з тим, що відповідачем своєчасно не проводиться оплата за спожиті послуги, внаслідок чого виник борг за період з 01.01.2008 р. по 01.11.2009 р. в сумі 1668 грн. 17 коп. За спірний період по даній квартирі нараховано за послуги з теплопостачання 1799,40 грн., в т.ч. за централізоване опалення 1498,28 грн. та за підігрів води 301,12 кореговано на 11,96 грн. в сторону зменшення. Таким чином, станом на 01.11.2009 р. заборгованість за період, з яким позивач звернувся з позовом складає 1668,17 грн. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги і просив стягнути з відповідача заборгованість за використану теплову енергію сумі 1668 грн. 17 коп. за період з 01.01.2008 р. по 01.11.2009 р., а також стягнути на користь позивача витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином. Заслухавши представника позивача, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з копії ордеру №64 від 18.08.2008 року [PERSON] отримала ордер з сім'єю з трьох чоловік на квартиру [ADDRESS] на підставі рішення міськвиконкому від 12.08.2008 р. №373 (а.с. 5). Відповідно до довідки форми №3 КП Броварської міської ради «Служба замовника» №576 від 16.11.2009 р. у вищевказаній квартирі зареєстровано три особи: [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с.4). Борг відповідача за використану теплову енергію підтверджується розрахунком бо (а.с.6). Відповідно до ст.ст. 66, 67, 68 ЖК України відповідач порушує строки сплати послуг з теплопостачання, в зв'язку з чим виникла заборгованість, яка згідно розрахунку становить 1668 грн. 17 коп. за період з 01.01.2008 р. по 01.11.2009 р., а тому як квартиронаймач повинна нести витрати по оплаті вищезазначених послуг. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-18 00:00:00

У січні 2010 року комунальне підприємство «Броваритеплоенергомережа» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу, в якому вказуй, що позивач надає послуги теплопостачання в [ADDRESS]. Власником даної квартири є відповідач, що підтверджується довідкою КП БМР' "Броварське БТІ". Згідно довідки про склад сім'ї в квартирі на даний час зареєстрована та проживає одна особа - [PERSON] Послуги теплопостачання надаються відповідно до "Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення", затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630. Відповідно до п.18 зазначених Правил плата за послуги з теплопостачання повинна вноситись щомісячно, не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим. Відповідно до ст. 10 Закону України "Про приватизацію державного жигловового фонду" від 19.06.1992 р. власники зобов'язані утримувати квартиру за рахунок власних коштів. У зв'язку з тим, що відповідач від послуг не відмовлявся, постійно ними користується, КП "Броваритеплоенергомережа" проводить відповідачу щомісячно нарахування з теплопостачання згідно тарифів. У зв'язку з тим, що відповідачем своєчасно не проводиться оплата за спожиті послуги, виник борг за період з 01.01.2009 р. по 01.11.2009 р. в сумі 1062 грн. 03 коп. За спірний період по даній квартирі нараховано за послуги з теплопостачання 1038,33 грн., в т.ч. за централізоване опалення 736,38 грн., за підігрів води 301,95 грн. За спірний період кореговано на 23,70 грн. в сторону збільшення. Таким чином, станом на 01.11.2009 р. заборгованість за період, з яким позивач звернувся з позовом складає 1062,03 грн. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав і просив стягнути з відповідача заборгованість за використану теплову енергію в сумі 1062 грн. 03 коп. за період з 01.01.2009 р. по 01.11.2009 р., а також стягнути на користь позивача витрать на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Заслухавши представника позивача, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з копії довідки КП Броварської міської ради «Броварське БТІ» від 18.12.2009 р. власником квартири [ADDRESS] є [PERSON] (а.с. 4). Відповідно до довідки форми №3 КП Броварської міської ради "Служба замовника'' №1940 від 17.11.2009 р. у вищевказаній квартирі зареєстрована одна особа - [PERSON] (а-с.5). Борг відповідача за використану теплову енергію підтверджується розрахунком боргу (а.с.6). Відповідно до ст.ст. 66, 67, 68, 162 ЖК України відповідач порушує строки сплати послуг з теплопостачання, в зв'язку з чим виникла заборгованість, яка згідно розрахунку становить 1062 грн. 03 коп. за період з 01.01.2009 р. по 01.11.2009 р„ а тому як власник повинен нести витрати по оплаті вищезазначених послуг. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-18 00:00:00

Позивачка [PERSON] просить стягнути з відповідача аліменти на свою користь на утримання дитини [PERSON], [INFO] в розмірі 350 грн., але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця до його повноліття. Мотивуючи свої вимоги, позивачка вказує, що перебувала у шлюбі з [PERSON] від якого має одну дитину [PERSON], [INFO]. На теперішній час дитина знаходиться повністю на її утриманні. Відповідач участі в його утриманні не приймає і не надає ніякої матеріальної допомоги, в звязку з чим вона змушена звернутись із вказаним позовом до суду. Відповідач позов визнав. Виходячи з наведеного, суд вважає за можливе постановити рішення при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України, при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього Кодексу. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, від якого мають одну неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Згідно наданих суду довідок дитина знаходиться на утриманні матері. Відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає. Згідно ст.ст. 180, 181 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Стаття 184 СК України регламентує порядок визначення аліментів в твердій грошовій сумі, який розповсюджується на випадки, коли платник має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, при цьому суд може визначити за заявою платника або одержувача розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідач не працює, тому враховуючи всі обставини справи, майновий стан [PERSON], положення ст. 184 СК України, суд вважає за можливе стягувати з відповідача аліменти в розмірі 350 грн., але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця, до повноліття дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-18 00:00:00

Позивач [PERSON] просить суд визнати квартиру № 330 по вулиці Костромська,і в місті Рівне спільним майном подружжя, встановити, що [PERSON] та [PERSON] на праві приватної спільної часткової власності належить по 1/2 частки квартири [ADDRESS]. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] визнав повністю. * » Судом встановлено, що 23 травня 1994 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб. Від шлюбу вони мають двоє дітей. Під час шлюбу в 2000 році сторони придбали квартиру [ADDRESS]. Вся технічна документація оформлялася на [PERSON] 22 липня 2008 року шлюб між сторонами розірвано. Якщо майно придбане під час шлюбу, то реєстрація права власності лише на ім'я одного із подружжя не спростовує презумпції належності його до спільної сумісної власності подружжя. Оскільки, квартира [ADDRESS] була придбана під час шлюбу, то незалежно від того, що її власником зареєстровано [PERSON], вона є спільною сумісною власністю подружжя. Квартира [ADDRESS] є об'єктом спільної сумісної власності подружжя, відповідно до ст.60 СК України, як майно, набуте подружжям за час шлюбу. Відповідно до ч.2 ст.370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними. Отже частка кожного із співвласників становить по 1/2 кожного. На підставі ст.60,61 СК України, ч.2 ст.370 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-18 00:00:00

07.05.2010 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В позові зазначила, що вона з відповідачем по справі перебуває в зареєстрованому шлюбі з 12.11.2006 року. Від спільного шлюбу мають двох дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Останнім часом їх сімейні відносини погіршились і вони стали проживати окремо і з того часу відповідач не надає ніякої матеріальної допомоги на утримання дітей, а їй одній важко забезпечити їх всім необхідним та належним, тому змушена звернутись до суду з вказаним позовом і просить суд стягувати з [PERSON] аліменти в розмірі 1\\3 частини його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, пояснила, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, а їй одній важко забезпечувати їх усім необхідним. Просила позов задовільнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення . Відповідно до ст.130 ч.4 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд має право ухвалити у попередньому судовому засіданні судове рішення. Суд вважає, що позов підлягає до задоволення за таких підстав. Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України - батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, тому з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання його дитини. Згідно ст.182 ч.2 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Копія паспорта (а.с.3) та свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.6) свідчать, що сторони перебувають у шлюбі. Копія свідоцтв про народження (а.с.4-5) свідчить, що батьком [PERSON] та [PERSON] є [PERSON] Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає необхідним задовольнити позов і стягнути з відповідача на користь позивачки на утримання дітей аліменти в розмірі 1\\3 частини його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-18 00:00:00

26.04.2010 року позивач звернувся з позовом про дострокове розірвання кредитного договору та стягнення з відповідачки заборгованості у розмірі 15871,93 грн. за кредитним договором від 12.05.2008 року та судові витрати 158,72 грн. судового збору та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи судом, так як 12.05.2008 року між сторонами укладено кредитний договір № 014\\0085\\82\\0000923 відповідно до умов якого [PERSON] надано кредит в сумі 15150 грн. строком на 72 місяці з 12.05.2008 року до 12.05.2014 року із відсотковою ставкою 28 % річних з погашенням кредиту та процентів щомісячними платежами згідно з графіком погашення кредиту, але станом на 17.03.2010 року відповідач має заборгованість у сумі 12891,71 грн. непогашена сума кредиту, 1566,98 грн. прострочені платежі, 1413,24 грн. несплачена пеня за несвоєчасне повернення кредиту, а всього 15871,93 грн. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги і просив їх задовольнити. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала повністю і проти його задоволення не заперечувала. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, знаходить що копіями договору кредиту ( а.с. 2-5), довідкою про заборгованість ( а.с.6) підтверджено відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України позовні вимоги, а тому в силу ст. ст. 526, 589, 610, 625, 1050, 1054 ЦК України позов підлягає задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання правочину купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на житловий будинок № 3 по вулиці Пожарського з надвірними спорудами в м. Кодимі, Одеської області. В судовому засіданні, підтримуючи та обгрунтовуючи свої вимоги позивач посилався на те, що 1 лютого 2010 року між ним та відповідачами було укладено договір про купівлю-продаж житлового будинку №3 по вулиці Пожарського з надвірними спорудами в м. Кодимі. На підтвердження договору він передав відповідачам гроші в сумі 5000 доларів США. Відповідачі, отримавши гроші і написавши розписку про це, пообіцяли посвідчити договір купівлі-продажу в нотаріальній конторі на протязі одного місяця. Але, після цього почали ухилятися від явки до нотаріуса під різними приводами. Ця обставина і змусила його звернутися до суду, оскільки вважає, що всі істотні умови договору-купівлі продажу будинку ним виконані, а тому просить суд визнати договір купівлі продажу дійсним і визнати за ним право власності на житло. Представник позивача (за усною довіреністю) в судовому засіданні позовні вимоги підтримав і просив їх задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з»явилася, надавши заяву про визнання позову і розгляд справи без їх участі. Вислухавши пояснення позивача, та його представника, дослідивши заяву відповідачів, суд прийшов до висновку про задоволення позову в повному обсязі з наступних підстав. Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. З огляду на зазначені норми закону істотною умовою договору купівлі-продажу є сплата за майно (товар) певної грошової суми. В судовому засіданні з»ясовано те, що позивач передав відповідачам гроші за придбане житло, а відповідачі, в свої чергу передали позивачеві житло. Частиною другою статті 220 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Позивач повністю виконав умови угоди, а тому суд визнає правочин купівлі-продажу житлового будинку №3 по вулиці Пожарського в місті Кодимі, Одеської області з надвірними спорудами між [PERSON] і [PERSON] та [PERSON] - дійсним. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення суми вкладу,нарахованих по ньому відсотків, витрат на юридичну допомогу, посилаючись на те, що 30.08.2008 року між сторонами був укладений договір банківського вкладу №596767 в сумі 16\~000 грн. терміном на 12 місяців зі сплатою 17,2 % річних. По закінченню дії договору відповідач кошти не повернув, а тому позивач звернулась до суду з позовом про стягнення суму вкладу з нарахованими відсотками . У судове засідання позивач позов підтримала повністю. Представник відповідача в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про місце, день та час розгляду справи. Враховуючи клопотання позивача, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-18 00:00:00

У квітні 2010 року позивач територіальна громада в особі Козельщинської селищної ради звернулася до районного суду із зазначеним позовом посилаючись на те, що відповідач 29 травня 1984 року була прийнята на роботу до ДП «Козельщинський завод будівельних матеріалів», тимчасово була поселена та прописана до гуртожитку, який розташований в селищі Козельщина, Козельщинського району Полтавської області по вулиці Радянська будинок № 229. Далі, позивач в позові зазначив, що 18 серпня 2000 року за обміном паспорта відповідач заново перепрописалася до гуртожитку ДП «Козельщинський завод будівельних матеріалів». 19 грудня 2006 року відповідно до акту про передачу майна в комунальну власність та відповідно до рішення про приймання передачу майна від 29 листопада 2006 року недіючий гуртожиток був переданий в спільну власність Козельщинській територіальній громаді. Під час приймання зазначеного гуртожитку не було виявлено жодних ознак проживання відповідача. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала та прохала його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилася, але направила заяву згідно якої вбачається, що відповідач позов визнає, прохає проводити розгляд справи без її участі. Суд вислухавши пояснення представника позивача та вивчивши письмові докази по справі, встановив наступне. Судом встановлено, що відповідач зареєстрована в гуртожитку, який розташований в смт. Козельщина по вулиці Радянській № 229 з 18.08.2000 року. Відповідно до свідоцтва про право власності вбачається, що Козельщанська селищна рада є власником приміщення гуртожитку то вул. Радянській-229 в смт. Козельщина. Згідно до актів обстеження кімнати гуртожитку вбачається, що відповідач в гуртожитку не проживає і будь-якого майна і особистих речей в кімнаті не виявлено. Відповідно до ст. ст. 71, 72 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача за ним зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Отже, суд вважає, що вимога позивача підлягає до задоволення, оскільки відповідач більше шести місяців не проживає в гуртожитку, відповідач позовні вимоги позивача визнав, відповідач своєчасно не знявся з реєстрації в гуртожитку, який належить позивачу, чим порушив права позивача. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-18 00:00:00

05.04.201 Ороку позивач звернувся до суду з даним позовом, пояснюючи, що відповідачі зареєстровані та проживають у [INFO] і зобов*язані щомісячно вносити плату за послуги з теплопостачання. Відповідачі ухиляються від виконання цих зобов*язань і станом на 01.04.2010 рік виникла заборгованість у сумі 2499,3 грн. яку вони добровільно не сплачують, тому просить стягнути її на користь позивача примусово. У судовому засіданні представник позивача на позові наполягає. Відповідач [PERSON] позовом визнав. Відповідачка [PERSON] позов не визнала, т.як., вони однією родиною не проживають. Вона сплачує за теплопостачання за 'А частку квартири. Вважає, що заборгованість яка виникла, повинен заплатити [PERSON]. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно зі ст. 526 ЦК України, обов»язки повинні виконуватися належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 68 ЖК України, відповідач зобов*язаний вчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги, у противному випадку заборгованість може бути стягнута в примусовому порядку. Судом встановлено, що відповідачі зареєстровані та проживають у [INFO] і зобов*язані щомісячно вносити плату за спожиті послуги з теплопостачання. Відповідачі ухиляються від виконання цих обов*язків належним чином і станом на 01.04.2010 рік виникла заборгованість у розмірі 2499,3 грн., яку необхідно стягнути з відповідачів на користь позивача у повному обсязі та стягнути на користь позивача 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення та 51 грн. судового збору на користь держави. На підставі ст. 526 ЦК України, ст. 68 ЖК України, ст.88, ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-18 00:00:00

Позивач ВАТ «Енергопостачальна компанія «Дніпрообленерго» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON], в якому зазначає, що відповідно до укладеного з відповідачем договором на користування електроенергією №95166013 від 03.04.2007р. він зобов'язаний своєчасно щомісячно сплачувати на користь позивача в особі Верхньодніпровського РЕМ грошові кошти за спожиту електроенергію в розмірі середньомісячного споживання за діючими в розрахунковий період тарифами. Тарифи на електроенергію встановлені НКРЕ України та відображені в особистому рахунку, відкритому за місцем проживання відповідача - в буд. №13 по вул. Гірників вм. Вільногірську Дніпропетровської області. Відповідач свої зобов'язання не виконує, в результаті чого станом на 30.03.2010р. утворилась заборгованість в сумі 1622.31грн., що підтверджується особистим рахунком на ім'я відповідача та відсутністю документів про сплату боргу. Позивач просить стягнути з відповідача вказану суму боргу та судові витрати, які він поніс в зв'язку із звернення до суду з позовом. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, незважаючи на те, що про дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що є підтвердження в матеріалах справи (а.с.11). Про причини своєї неявки від нього ніяких повідомлень до суду не надходило. Представник позивача надав суду заяву, якою просить розглядати дану справу без його участі, також він повідомив, що на дату розгляду справи відповідач вже сплатив суму заборгованості, тому він просить стягнути з нього лише судові витрати в розмірі 81.00грн. У відповідності до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають до стягнення судові витрати, а саме : державне мито в розмірі 51.00грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30грн., всього - 81.00 грн. Оплату судових витрат при подачі позову позивачем підтверджено документально (а.с.1,2).

Outcome: approved