Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу з позовом до Відкритого акціонерного товариства "АрселорМіттал [PERSON] Ріг", про стягнення моральної шкоди. В обгрунтуванні своїх позовних вимог позивач зсилається на те, що в період з 2001 р. він пропрацював підземним гірничим майстром, заступником начальника дільниці на ш. ім.. «Артем» Відкритого акціонерного товариства «АрселорМіттал [PERSON] Ріг» (далі ВАТ «АрселорМіттал [PERSON] Ріг» ). В 2007 році звільнений в зв'язку з виходом на пенсію. В зв'язку порушення законодавства зі сторони відповідача у нього сталися негативні зміни в стані здоров'я, він отримав профзахворювання. Рішенням ЛЕК (лікувальної експертної комісії) Українського науково-дослідного інституту промислової медицини йому було встановлено професійне захворювання за діагнозом: «хронічне обструктивне захворювання легень першої ст. (Пиловий бронхіт першої ст., емфізема легень). Комісією в складі представників: відповідача ВАТ «АрселорМіттал [PERSON] Ріг», санітарно-епідеміологічної станції Саксаганського району, Фонду соціального страхування від нещасних випадків та профзахворювань, клініки Українського НДІ промислової медицини, було проведено розслідування та складено Акт розслідування професійного захворювання № 29 від 10.07.2009 р. Згідно пункту 17 Акту... причиною професійного захворювання явилась робота в умовах підвищеного рівня запиленості та загазованості в концентрації, що перевищувала гранично допустиму. В пункті 19 Акту... зазначено, що винним в професійному захворюванні є: керівництво ВАТ «АрселорМіттал [PERSON] Ріг», яке порушило вимоги ст. 13 Закону України «Про охорону праці» та ст. 153 КЗпП України. За висновком МСЕК від 22.07.2009 р. йому первинно встановлено 20 % втрати професійної працездатності безстроково. Він вважає, що з вини підприємства він втратив своє здоров'я та працездатність і вважає, що саме відповідач повинен відшкодувати йому моральну шкоду, наявність якої полягає в наступному: його турбує постійно сухий кашель, звідси при звичайному фізичному навантаженні виникає задишка. Після ходьби потребує багато часу для відновлення своїх сил; часто виникає біль у грудній клітці. Від отриманого профзахворювання він неодноразово знаходився на стаціонарному та амбулаторному лікуванні в 2 -ї міської лікарні м. Кривого Рогу з приводу загострення хронічного бронхіту і на теперішній час періодично звертається за допомогою лікарів та проходить медикаментозне лікування. Він просить, поновити строк, встановлений для звернення з позовною заявою до суду. Причинену моральну шкоду він оцінює в сумі 173000 гривень та просить стягнути цю суму з відповідача ВАТ «АрселорМіттал [PERSON] Ріг». У судовому засіданні позивач [PERSON] не був присутній, про час та місце розгляду справи сповіщений належно, що підтверджено матеріалами справи. Про причини неявки суд не сповіщено. Представник позивача, який діє на підставі довіреності, в судовому засіданні зазначив щодо можливості розгляду справи за відсутністю його довірителя, оскільки останній, за станом свого здоров'я не має змоги бути присутнім у судовому засідання та надав йому, як представнику усі повноваження що передбачені законодавством України. Позивач вказав, що позов підтримує повністю, при цьому зіслалася на обставини вказані в позовній заяві та просить при винесені рішення врахувати, що з вини підприємства позивачу заподіяна шкода здоровю, він втратив 20 відсотків професійної працездатності безстроково, змушений звертатися за допомогою до лікарів, що підтверджується виписними епікризами. Зазначив, що професійне захворювання змінили рівень життєвої діяльності, позивачеві необхідно прикладати багато зусиль для організації свого життя та постійного підтримання працездатності. Також пояснив, що позивач знав про шкідливі умови праці, проте не знав і не повинен був знати про перевищення гранично - допустимих концентрацій шкідливих факторів, саме через допущення яких він захворів, в результаті чого переносить моральні та фізичні страждання. Він просить стягнути на користь [PERSON] в рахунок відшкодування моральної шкоди 173000 грн. Представник відповідача - Відкритого акціонерного товариства «АрселорМіттал [PERSON] Ріг» позов не визнав та заперечував проти його задоволення у повному обсязі, оскільки вважає його не обгрунтованим. Передбачене ст.. 237-1 КЗпП України відшкодування моральної шкоди відповідачем не застосовується до осіб, що підлягають обов'язковому соціальному страхуванню відповідно до Закону України „ Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності . Згідно ст. 9 Закону України «Про охорону праці» відповідальність за шкоду, заподіяну працівникові перекладено із роботодавця на страховика. Вони сплачують певну суму страхових внесків і не несуть матеріальних затрат у разі нещасного випадку, тому що ці відносини регулюються нормами соціального забезпечення - Законами України «Про страхування» та «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві і професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності». Відповідно до Порядку встановлення медико-соціальними експертними комісіями ступеня втрати професійної працездатності у відсотках працівникам, яким заподіяно ушкодження здоров'я , пов'язане з виконання трудових обов'язків , встановлення факту спричинення моральної шкоди покладено на медико-соціальні експертні комісії. Такого висновку позивач суду не представив. З матеріалів, доданих до позовної заяви не вбачається, що позивач зазнав стресу, депресії чи інших негативних виявів свого стану в результаті професійного захворювання. Представник зазначив, що ВАТ «АрселорМіттал [PERSON] Ріг» вважає, що позивачем не доведено факт заподіяння йому моральної шкоди, не надано доказів які підтверджують глибину фізичних та моральних страждань, погіршення його здібностей, не надано доказів про перенесення позивачем моральних страждань та переживань, позивач не обгрунтував розмір моральних страждань та переживань. Також представник вказав, що позивач свідомо обрав місце роботи з шкідливими умовами праці, він був ознайомлений про наявні на його робочому місці небезпечні та шкідливі виробничі умови праці. Через шкідливі умови праці позивач мав підвищену оплату праці, додаткові відпустки, скорочений робочий час та пільгову пенсію. Таким чином, ВАТ «АрселорМіттал [PERSON] Ріг» не повинен виплачувати позивачеві моральну шкоду. Вислухавши представників сторін, вивчивши письмові матеріали справи, суд вважає позов обгрунтованим і таким, що підлягає частковому задоволенню, за таких підстав. При обговоренні питання про спричинення позивачеві [PERSON] моральної шкоди, суд враховує конкретні обставини справи, з урахуванням характеру, обсягу, тривалості та наслідків заподіяних позивачеві моральних страждань, стан його здоров'я, втрату професійної працездатності, вину підприємства в заподіянні шкоди, матеріальну шкоду, істотних вимушених змін у його життєвих стосунках. Із трудової книжки позивача [PERSON] встановлено, що позивач з 01.05.2001 р. пропрацював підземним гірничим майстром, заступником начальника дільниці на ш. ім.. «Артем» Відкритого акціонерного товариства «АрселорМіттал [PERSON] Ріг». Від 18.05.2007 році звільнений в зв'язку з виходом на пенсію. ( а.с. 6-8). Рішенням ЛЕК (лікувальної експертної комісії) Українського науково-дослідного інституту промислової медицини йому було встановлено професійне захворювання за діагнозом: «хронічне обструктивне захворювання легень першої ст. (Пиловий бронхіт першої ст., емфізема легень). Комісією в складі представників: відповідача ВАТ «АрселорМіттал [PERSON] Ріг», санітарно-епідеміологічної станції Саксаганського району, Фонду соціального страхування від нещасних випадків та профзахворювань, клініки Українського НДІ промислової медицини, було проведено розслідування та складено Акт розслідування професійного захворювання № 29 від 10.07.2009 р. ( а.с. 9-10). Відповідно п. 17 Акту... причиною професійного захворювання явилась робота в умовах підвищеного рівня запиленості та загазованості в концентрації, що перевищувала гранично допустиму. В пункті 19 Акту... зазначено, що винним в професійному захворюванні є: керівництво ВАТ «АрселорМіттал [PERSON] Ріг» - порушення вимог ст.. 13 Закону України «Про охорону праці» та ст..153 КЗпП України. За висновком МСЕК від 22.07.2009 р. позивачеві первинно встановлено 20 % втрати професійної працездатності безстроково. Лікарями противопаказано: несприятливий мікроклімат, переохолодження. ( а.с. 11). Відповідно до наданих суду виписних епікризів, позивач з 2007 - 2010 р. р. неодноразово знаходився на стаціонарному та амбулаторному лікуванні в 2 ї міської лікарні м. Кривого Рогу з приводу загострення хронічного бронхіту, згідно виписок з історії хвороб, лікарями рекомендовано: спостереження у лікаря; медикаментозне лікування; санаторно - курортне лікування пуль монологічного профілю ( Південний берег Криму). ( а.с. 12-17). Позивачеві [PERSON] Фонду соціального страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання... від 13.08.2009 р. виплачено одноразову допомогу та провадяться щомісячні страхові виплати. ( а.с.18). Отже, в судовому засіданні встановлено, що при виконанні трудових обов'язків здоров'ю позивача була заподіяна шкода професійним захворюванням, винним в отриманні позивачем професійного захворювання є відповідач. В результаті позивач втратив працездатність в розмірі 20% безстроково, постійно проходить стаціонарно лікування, переносить фізичний біль та моральні переживання. При вказаних обставинах суд вважає, що наслідками профзахворювань порушено звичайний для нього спосіб життя, він вимушений витрачати додаткові сили для організації свого життя, а при таких обставинах переносить моральні страждання та переживання. Суд вважає, що в даному випадку відповідач повинен виплатити позивачеві моральну шкоду. Суд не може погодитися із запереченнями представника відповідача, що позивач був ознайомлений із шкідливими умовами праці, погодився з ними, через що відсутня вина підприємства у заподіянні шкоди, оскільки той факт, що роботодавець ознайомив свого працівника з умовами праці, в тому числі її шкідливими факторами, не позбавляє підприємства від законодавчо встановленого обов'язку забезпечити якісні та безпечні умови праці, а в даному випадку показники пилу як одного із шкідливих факторів, що став причиною профзахворювання позивача, перевищували гранично - допустимі концентрації, і причиною цього було саме недосконалість робочих місць, як визначено висновками комісії при розслідуванні профзахворювання, і які не оспорило підприємство-відповідач. Рішенням Конституційного Суду України №20-рп/2008 від 08.10.2008 р. встановлено, що обов'язок по відшкодуванню моральної шкоди покладається на підприємства, які заподіяли шкоду. Ст. 153 Кодексу законів про працю України встановлено, що «Забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган». Ст. 173 Кодексу законів про працю України закріплено за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяна каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням трудових обовязків. Ст. 237-1 Кодексу законів про працю України передбачає відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законніх прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв.язків і вимагають він нього додаткових зусиль для організації свого життя. Обговорюючи розмір відшкодування позивачеві моральної шкоди, суд виходить із суми, яку визначив позивач, тобто 173000 грн.. також, суд враховує, характер та об'єм його фізичних, душевних, психічних страждань від одержаних профзахворювань, тривалість лікування, втрату можливості його повної трудової та соціальної реабілітації, що призвело до значних тяжких змін його життєвих зв'язків, а саме 20% втрати професійної працездатності безстроково. Вказані зміни потребують від нього додаткових зусиль для організації свого життя. А також суд враховує вину підприємства у професійному захворюванні позивача. Зважаючи на вищевикладене, суд вважає, що компенсацію за заподіяні моральні страждання позивачеві [PERSON] слід призначити у розмірі 12000 грн., що буде відповідати тим стражданням і переживанням, які він зазнає. В задоволенні іншої частини позову позивачу слід відмовити. Враховуючи те, що позивач систематично звертається за допомогою лікарів, страждає від наслідків визваних отриманням професійних захворювань, суд вважає, причини пропуску строку звернення до суду поважними та приходить до висновку про необхідність їх поновлення. Згідно ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито» позивача у справі звільнено від державного мита.

Outcome: partial