Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-01 00:00:00

07.06.2010 року [PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому просить визнати незаконними дії управління Пенсійного фонду України в Балаклійському районі Харківської області щодо не нарахування та не виплати підвищення до пенсії як дитині з 01.01.2008 року по 01.06.2010 року в належному розмірі; зобов'язати відповідача здійснити перерахунок пенсії з підвищенням її на 30 % мінімальної пенсії за віком з 01.01.2008 року та провести відповідні виплати; а також стягнути із відповідача судові витрати. В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що вона є пенсіонером, має статус «дитина війни», у зв'язку з чим відповідно до ст. 6 закону України «Про соціальний захист дітей війни» вона має право на доплату до пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком. Незважаючи на викладені вимоги діючого законодавства відповідач здійснював виплату підвищення до пенсії в меншому розмірі. В судове засідання позивачка не зявилася, надала заяву, в якій підтримала позовні вимоги, просила розглянути справу без її участі. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав заяву, в якій просить розглянути справу без його участі. В своїй письмових запереченнях відповідач просить суд відмовити задоволенні позову, посилаючись на те, що управління Пенсійного фонду України у Балаклійському районі діяло згідно діючого законодавства, не порушуючи норм пенсійного права, а отже вимоги позивачки є безпідставними. Відповідач вказує на те, що органи Пенсійного фонду мають використовувати кошти тільки на виплати, вичерпний перелік яких визначений діючим законодавством, до яких виплати підвищення пенсії відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» не відносяться. Відповідач вважає свої дії правомірними також через невизначеність на законодавчому рівні за рахунок яких коштів повинні здійснюватися ці виплати та який розмір мінімальної пенсії за віком необхідно застосовувати при обчисленні таких доплат. При цьому зазначає про необгрунтованість доводів позову щодо застосування до спірних правовідносин сг.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», оскільки розмір мінімальної пенсії за віком, встановлений абзацом 1 частини 1 цієї статті застосовується виключно для визначення розмірів пенсії, призначених за цим Законом. Враховуючи наявність відповідних заяв від позивачки та представника відповідача суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст.1 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" дитиною війни г особа, яка є громадянином України та якій на час закінчення Другої світової війни (2 вере.ш^ 1945 року) було менше 18 років. Судом встановлено, що [PERSON] народилася 08 серпня 1938 року /а.с з Позивачка має статус «дитини війни» і перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фо- р України в Балаклійському районі Харківської області, отримує пенсію за віком /пенсі посвідчення № 131818 від 22.11.1993 року/а.с.8/. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» дітям ві пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Виходячи з того, що позивачка є дитиною війни, суд вважає, що на неї повні розповсюджуються всі пільги та соціальні гарантії, передбачені Законом України соціальний захист дітей війни», в тому числі й право на підвищення пенсії на 30% мінімал пенсії за віком, як передбачено статтею 6 зазначеного Закону. Розмір мінімальної пенсії за віком, визначений ст.28 Закону України « загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року. Згідно цієї нор мінімальна пенсія за віком дорівнює прожитковому мінімуму, встановленого для осіб, втратили працездатність. Із заперечень відповідача встановлено, що з 01.01.2008 року позивачці встанови підвищення до пенсії як особі, яка має статус «дитина війни» в сумі 47 грн. щомісячні 01.04.2008року - 48,10 грн. щомісячно, з 22.05.2008 року - 48,10 грн. щомісячно, з 01.07.2 року - 48.20 грн. щомісячно, з 01.10.2008 року - 49.80 грн. щомісячно. З 01.01.2009 позивачка отримує підвищення до пенсії в розмірі 49,80 грн. щомісячно. Всього за період 2 2009 років позивачці виплачено підвищення до пенсії в розмірі 1425,90 грн. При цьому, з 01.01.2008 року по 22.05.2008 року відповідач здійснював нарахування підставі п.41 розділу 2 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 року, а з 22.05.2008 рою. на підставі Постанови КМУ «Деякі питання соціального захисту окремих категорій грома. №530 від 28.05.2008 року. Згідно ст.7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», фінансове забезпечек державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок ко Державного бюджету України. Відповідно до п.41 розділу 2 Закону України ,.Про Державний бюджет на 2008 рік та пго внесення змін до деяких законодавчих актів України текст статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" викладено в наступній редакції.: «Дітям війни (крім тих. яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії соціального захисту") до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення > розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Ветеранам війни, які мают: - - тримання підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання пегжазн с ї допомоги, що виплачується замість пенсії, відповідно до цього Закону ' - > ¦ >т-:нн ..ІІрс статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту дане підвищені і ~ водиться за їх вибором згідно з одним із законів». Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року за №10-рп\\2008 року, справі за конституційними поданнями Верховного Суду України щодо відповідності Коосіиіушї України (констнтуційності) окремих положень ст.65 розділу 1, пунктів 61, 62. 63, 66 розділу 2, пункту 3 розділу 3 Закону України ..Про Державний бюджет України на 2008 рік та про мяянн змін до деяких законодавчих актів України і 101 народних депутатів Україна щодо відповідності Конституції України (констнтуційності) положень ст. 67 розділу 1. п.п. 1 . 6-22. 24-100 розділу 2 Закону України _Про Державний бюджет України на 2008 рік та пг* внесення змін до деяких законодавчих актів України (справа щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет України), визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) положення п.п.41 розділу 2 Закону України „Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України. Рішення Конституційного Суду України у цій справі має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначеного закону, що визнані неконституційними. Рішення Конституційного Суду України є обов'язковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене. Виходячи із системного аналізу зазначених норм законодавства, рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 року та приписів ч.2 ст.152 Конституції України, суд дійшов висновку, що до 22.05.2008 року, тобто до ухвалення зазначеного рішення Конституційним Судом України, відповідач, здійснюючи позивачці підвищення до пенсії, передбачене ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни в редакції від 01.01.2008 року, з урахуванням п.п.41 розділу 2 Закону України „Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України, діяв на підставі та у відповідності з діючою нормою зазначених законів, а тому позовні вимоги щодо стягнення підвищення до пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком з 01.01.2008 року по 21.05.2008 року задоволенню не підлягають. Проте з 22.05.2008 року відповідач повинен був нараховувати та сплачувати позивачці підвищення до пенсії, передбачене ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни в редакції, яка діяла до 01.01.2008 року, оскільки з моменту ухвалення Конституційним Судом України рішення щодо неконституційності пп..41 розділу 2 Закону України „Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України, ця норма втратила чинність та не підлягала застосуванню. Оскільки в 2009 році ніяких змін до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» не вносилось, позивачка в 2009 році мала право на отримання підвищення до пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком. Стосовно позовних вимог про зобовязання здійснити перерахунок пенсії за 2010 рік, то суд зазначає наступне. Статтею 52 Закону України «Про Державний бюджет України на 2010 рік» встановлений прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, в таких розмірах: з 01 січня 2010 року - 695 гривень, з 01 квітня 2010 року - 706 гривень. Таким чином, позивачу розмір щомісячної доплати до пенсії згідно Закону України «Про соціальний захист дітей війни» повинен розраховуватися, виходячи із наведених розмірів прожиткового мінімуму. Судом встановлено, що нарахування та виплата позивачу підвищення до пенсії як дитині війни здійснювалось відповідачем в розмірі нижчому, ніж передбачено діючим законодавством. Суд не приймає до уваги доводи відповідача про відсутність бюджетного фінансування в обсязі, передбаченому Законом України «Про соціальний захист дітей війни» для здійснення соціальних виплат, оскільки відповідно до вимог ст. З Конституції України права і свободи та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, головним обов'язком якої є утвердження і забезпечення прав і свобод людини. Постановляючи рішення у даній справі, суд виходить з того, що конституційні принципи, на яких базується здійснення прав та свобод людини і громадянина України, включаючи і право на пенсійне забезпечення, передбачене Конституцією України та іншими Законами України, не може бути скасоване, звужене. Правовою гарантією забезпечення державою даного права є виконання прийнятих на себе зобовязань. Відповідно до статті 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Згідно ч. 1 та ч. 9 ст. 8 ЦПК України суд вирішує справи відповідно до Конституції України, законів України та міжнародних договорів, згода на обов»язковість яких надана Верховною Радою України. Забороняється відмова в розгляді справи з мотивів відсутнос~, неповноти, нечіткості, суперечливості законодавства, що регулює спірні відносини. Таким чином, доводи відповідача, в частині неврегульованості на законодавчом\ - порядку здійснення доплат особам, які мають статус дітей війни не може бути підставою д е не здійснення або відмови в задоволенні позову. Щодо доводів стосовно відсутності підстав для застосування до спірних правовідь: ст. 28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування від 09.07 І року № 1058-ІУ, суд зазначає наступне. Сторонами по справі не заперечується, що позивачка відповідно до ст. 6 Закону Укр „Про соціальний захист дітей війни має право на отримання доплати до пенсії у розмірі : мінімальної пенсії за віком. За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лий:; правилами, передбаченими ст. 28 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пен^ страхування, іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір встановлював інший розмір, немає. З огляду на викладене, суд вважає необгрунтованими доводи відповідача ш застосування положення ч.З ст. 28 зазначеного Закону, з якої випливає, що мінімальний рк пенсії за віком, встановлений абзацом 1 частини 1 цієї статті, застосовується виключно визначення розмірів пенсії, призначених згідно з цим Законом, оскільки наявність такої н гч та відсутність іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмо?> реалізації позивачем конституційної гарантії, встановленої ст. 46 Конституції України та г: на отримання доплати до пенсії, передбаченої ст. 6 Закону України „Про соціальний за дітей війни. Суд вважає за можливе застосувати саме частину 1 ст. 28 Закону України загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», оскільки в даному випадку мінімат я розмір пенсії за віком використовується не для визначення розміру будь-якої пенсії, а лий е коефіцієнт для визначення розміру щомісячної доплати до пенсії, передбаченої Закі України «Про соціальний захист дітей війни», оскільки цей закон передбачає в якості крит. визначення розміру щомісячної доплати до пенсії, що на думку суду, не суперечить вим частини 3 статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхувач і >. Крім того, суд вважає безпідставними посилання відповідача на відсутність коштів и забезпечення виплат зазначеної доплати до пенсії. Як зазначено у Рішенні Конституційного Суду України від 11 жовтня 2005 року .V ргі/2005 (справа про рівень пенсії і щомісячного довічного грошового утримання) зміст пг_; свобод людини - це умови і засоби, які визначають матеріальні та духовні можливості людіі необхідні для задоволення потреб її існування і розвитку. Обсяг прав людини - цс кіль?: показники відповідних можливостей, які характеризують його множинність, велич:- інтенсивність і ступінь прояву та виражені у певних одиницях виміру. Звуження змісту прав і свобод означає зменшення ознак, змістовних характери.' можливостей людини, які відображаються відповідними правами та свободами, тобто як характеристик права. Звуження обсягу прав і свобод - це зменшення кола суб'єктів, ро \\ території, часу, розміру або кількості благ чи будь-яких інших кількісно вимірюь^- показників використання прав і свобод, тобто їх кількісної характеристики. Враховуючи те, що позивачка є дитиною війни, вона наділена державою пе:- - правовим статусом, який включає в себе й право на додаткові елементи соціального зах_~з| зокрема право на отримання надбавки до пенсії. Наділивши дітей війни зазначеною соціальною гарантією, держава таким чином взя. себе публічне зобов'язання забезпечити належний матеріальний рівень осіб, які є дітьми вій ж. Тобто, між позивачкою і державою встановлено певний правовий зв'язок у визна .- сфері життєдіяльності, який характеризується наявністю зобов'язання держави забезпс соціальний захист дітей війни. Статтею 22 Конституції України визначено, що конституційні права і свободи арантуються. Гіри прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Таким чином, держава взяла на себе зобов'язання забезпечити реалізацію громадянами ;воїх конституційних прав. Виходячи з принципу верховенства права, закріпленого ст. 8 Конституції України, іринципу пріоритетності законів над урядовими нормативними актами, у зв'язку з чим Закони України мають вищу юридичну силу, суд вважає, що при вирішенні даного спору, підлягає застосуванню саме ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», в редакції, яка діє після прийняття рішень Конституційним Судом України, з урахуванням вимог ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», яка визначає мінімальну пенсію за віком на рівні прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, а не вищезазначена постанова Кабінету Міністрів України, на підставі якої позивачці здійснювалось нарахування та виплата підвищення до пенсії як дитині війни. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про незаконність дій Управління пенсійного фонду України у Балаклійському районі у Харківській області щодо нарахування і виплати позивачці підвищення до пенсії як дитині війни у розмірі нижчому, ніж це передбачено діючим законодавством. Відповідно до ст. 4 Закону України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України. Згідно з ч.2 ст. 1 ЦК України до майнових відносин, заснованих на адміністративному чи іншому владному підпорядкуванні однієї сторони другій стороні, цивільне законодавство не застосовується, якщо інше не встановлено законом. Враховуючи наявність спеціальних законодавчих актів, які підлягають застосуванню у справах із соціальних правовідносин, що носять публічно-правовий характер, для захисту прав [PERSON] суд вважає за необхідне прийняти рішення про зобов'язання відповідача здійснити позивачу перерахунок та виплату підвищення до пенсії як дитині війни за період з 22 травня 2008 року по 01 червня 2010 року. Посилання відповідача на ст.257 ЦК України суд не приймає до уваги, оскільки позовні вимоги заявлені в межах строку позовної давності. Розподіл судових витрат суд здійснює згідно вимог ст.88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial