Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-27 00:00:00

16 березня 2010 року представник ПАТ "Українська охоронно - страхова компанія" звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення шкоди в порядку регресу. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що 28.11.2006 року між AT "Українська охоронно - страхова компанія" та [PERSON] був укладений договір страхування наземного транспорту № КИ.И1-04.41425 - автомобіля ЗАЗ 110307, державний номерний знак [NUMBER]. 08.03.2007 року в місті Києві по вулиці Старовокзальній трапилось ДТП за участі застрахованого автомобіля ЗАЗ 110307, державний номерний знак [NUMBER] та автомобіля Renault Megan, державний номерний знак [NUMBER] під керуванням відповідача, внаслідок якого застрахований автомобіль отримав пошкодження. Постановою Шевченківського районного суду міста Києва [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КпАП України. Згідно звіту № 711 було визначено розмір матеріального збитку, завданого застрахованому автомобілю ЗАЗ 110307, державний номерний знак [NUMBER] внаслідок ДТП в розмірі 1021,03 гривня. Вартість складання звіту № 711 з визначення вартості матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу склала 250 гривень і була сплачена позивачем відповідно до платіжного доручення № 4335 від 07 листопада 2007 року. Сума страхового відшкодування була визначена позивачем в розмірі 943,37 гривень та виплачена страхувальнику. Страховиком відповідача ВАТ "Страхова компанія "ПЗУ Україна" було сплачено страхове відшкодування в розмірі 433,37 гривень - платіжне доручення № 29805 від 21 грудня 2007 року. Посилаючись на ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993,1166,1187 ЦК України позивач просив стягнути з відповідача в порядку регресу 794,05 гривні. В судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги свого довірителя. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомляв. Тому суд вважає, за можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та постановити заочне рішення, проти чого не заперечує представник позивача, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено, що 28.11.2006 року між AT "Українська охоронно - страхова компанія" та [PERSON] був укладений договір страхування наземного транспорту № КИ.И1-04.41425 автомобіля ЗАЗ 110307, державний номерний знак [NUMBER]. 08.03.2007 року в місті Києві по вулиці Старовокзальній трапилось ДТП за участі застрахованого автомобіля ЗАЗ 110307, державний номерний знак [NUMBER] та автомобіля Renault Megan, державний номерний знак [NUMBER] під керуванням відповідача, внаслідок якого застрахований автомобіль отримав пошкодження.(а.с.9) Постановою Шевченківського районного суду міста Києва [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КпАП України, (а.с.8 Згідно звіту № 711 було визначено розмір матеріального збитку, завданого застрахованому автомобілю ЗАЗ 110307, державний номерний знак [NUMBER] внаслідок ДТП в розмірі 1021,03 гривня, (а.с.10-11 Вартість складання звіту № 711 з визначення вартості матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу склала 250 гривень і була сплачена позивачем відповідно до платіжного доручення № 4335 від 07 листопада 2007 року, (а.с.17) Сума страхового відшкодування була визначена позивачем в розмірі 943,37 гривень та виплачена страхувальнику, (а.с.16 Страховиком відповідача ВАТ "Страхова компанія "ПЗУ Україна" було сплачено страхове відшкодування в розмірі 433,37 гривень - платіжне доручення № 29805 від 21 грудня 2007 року, (а.с.17) Відповідно до вимог ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до вимог ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до вимог 4.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки,відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до вимог ч.І ст. 1193 ЦК України Особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. На підставі ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати, понесені позивачем пропорційно до розміру задоволених вимог. Враховуючи викладене,

Outcome: approved