overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-08 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача [PERSON]. В позовній заяві вона зіслалася на те, що вона з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі з 01.03.2008 року по 12.03.2010 рік. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне проживання між ними припинено з 27 липня 2009 року. Відповідач [PERSON] ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги в добровільному порядку не надає, тому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі ј частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Просить позов задовольнити. Справу розглянуто згідно ч.2 ст.158 ЦПК України у відсутності позивачки, яка надіслала до суду заяву з проханням справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просить позов задовольнити. Справу розглянуто заочно відповідно до ст. 224 ЦПК України у відсутності відповідача, який не зявився в судове засідання не повідомивши причин неявки. Про час слухання справи в суді був повідомлений належним чином. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Із матеріалів справи видно, що з 01.03.2008 року [PERSON] перебувала у шлюбі з [PERSON], який розірвано 12.03.2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Покровського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 24. Згідно копії свідоцтва про народження І-КИ № 183386 від 21.07.2008 року виданого виконавчим комітетом Березівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області [PERSON] та [PERSON], мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. У відповідності до ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, таким чином з [PERSON] необхідно стягнути на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі ј частки заробітку (доходу) відповідача до досягнення сином повноліття, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути 51 грн. судового збору в прибуток держави та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн. на користь держави. Відповідно до ст.367 ЦПК України рішення суду підлягає обовязковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-08 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу,мотивуючи свої позовні вимоги тим,що з відповідачем уклали шлюб 25 листопада 2000 року,який зареєстровано у виконкомі Річківськоі сільради Білопільського району Сумськоі області, актовий запис № 09 Від подружнього життя мають двох доньок : [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося через поведінку відповідача,який зловживає спиртними напоями,вчиняє вдома сварки. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги,відповідач іх повністю визнав. Суд,заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі, прийшов до наступного висновку . Як встановлено в судовому засіданні сторони по справі уклали шлюб 25 листопада 2000року , який зареєстрований у виконкомі Річківськоі сільської ради Білопільського району Сумськоі області,актовий запис № 09. Від шлюбу сторони мають двох доньок: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. З квітня 2010 року сторони не підтримують подружні стосунки, спільне господарство не ведуть,мешкають окремо. Згідно постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 24.06.2010 року відносно відповідача відмовлено в порушенні кримінальної справи за ст.296 КК Украіни стосовно його хуліганських дій по відношенню до позивачки. Отже, іх шлюб фактично розпався. Подальше сумісне життя та збереження шлюбу є неможливим. Примирення не досягнуто. За таких обставин позивачка вважає, що іхня сімя розпалась остаточно. Оцінюючи зібрані по справі докази суд знаходить позов таким,що підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки сторони не бажають підтримувати подружні стосунки ,примирення між ними не досягнуто, позивач вважає, що подальше сумісне життя та збереження шлюбу неможливе та буде суперечити його інтересам .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-08 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, посилаючись на те, що з 10.09.1994 року вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], від якого сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], 18.05.1996 р. н., яка проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач не надає матеріальну допомогу, у зв'язку з чим позивач просить стягнути на її користь аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі по 800 грн. щомісячно, починаючи з дня подання цього позову до суду до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити та дала пояснення в його обґрунтування аналогічні викладеним у позовній заяві. Відповідач проти позову не заперечував. Вислухавши пояснення сторін, встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку про необхідність задоволення позову. Суд встановлено, що сторони з 10.09.1994 року вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], від якого сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], 18.05.1996 р. н., яка проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач не надає матеріальну допомогу, у зв'язку з чим позивач просить стягнути на її користь аліменти на утримання дитини. Відповідач інших аліментних зобов'язань не має. Ці обставини підтверджуються дослідженими в ході судового засідання доказами. На підставі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 183 ч. 1 Сімейного Кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно зі ст. 182 ч. 2 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі по 800 грн. щомісячно, починаючи з дня подання цього позову до суду до досягнення дитинок повноліття для дитини відповідного віку, підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-08 00:00:00

У травні 2010 року Житлово-комунального експлуатаційного управління (далі '- ЖКЕУ) звернулося до суду з позовом до вказаних відповідачів про стягнення заборгованості за комунальні послуги у вигляді централізованого постачання холодної води, водовідведення і послуг з утримання жилих будинків та прибудинкової території в сумі 3137 грн. 96 коп. за період з 02.10.2006 р. до 01.04.2010 р. В обгрунтування позову посилалося на те,, що відповідачі є споживачами послуг, які надає ЖКЕУ відповідно з тарифами, на підтвердження чого в ЖКЕУ [PERSON] була видана абонентська книжка о/р №1683/11 із зазначенням реквізитів постачальника комунальних послуг, умов постачання та оплати цих послуг. Від відповідачів будь-яких заяв про припинення надання їм комунальних послуг або відмову від цих послуг до позивача не надходило. При розгляді справи представник позивача уточнив позовні вимоги і просив стягнути з відповідачів солідарно на користь позивача 2837, 96 грн. у зв'язку з частковою сплатою ними боргу, просив судові витрати покласти на відповідачів. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] до судового засідання не з'явилися, були повідомлені про час та місце розгляду справи належним чином, причини неявки не повідомили, тому суд розглядає справу відповідно до вимог ст.ст. 224-226 ЦПК України. Вислухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як вбачається з довідки ЖКЕУ в квартирі [ADDRESS] в с.м.т. Есхар зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON], зазначена квартира не приватизована, будинок, де вона розташована, знаходиться на балансі позивача (а.с.4,5). На імя [PERSON] видана абонентська книжка о/р №1683/11 із зазначенням реквізитів постачальника комунальних послуг, умов постачання та оплати цих послуг. Від цих послуг відповідачі не відмовлялися, однак не здійснювали оплату за надані послуги, у зв'язку з чим утворилася заборгованість в сумі 3137 грн. 96 коп. за період з 02.10.2006 р. до 01.04.2010 р. З урахуванням вимог ст.ст. 256, 257, 261, 267 ЦК України та пояснень представника позивача про часткове погашення відповідачами цієї заборгованості, остаточний її розмір на 01.04.2010 р. складає 2837, 96 грн. Оскільки відповідачами порушені вимоги ст.ст. 67,68 ЖК У країни,вказана заборгованість підлягає стягненню з них у солідарному порядку згідно вимог ст.. 64 цього Кодексу на користь позивача. Відповідно до ст.88 ЦПК України судові витрати у вигляді судового збору в сумі 51 грн. підлягають стягненню з відповідачів в дохід держави в дольовому порядку по 27грн. з кожного, а витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді в сумі ЗО грн. - підлягають стягненню на користь позивача з відповідачів в сумі по 10 грн. з кожного.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-08 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом в якому просила зобовязати відповідача виплатити для неї 10 місячних окладів у звязку з виходом її на пенсію як державного службовця. В обґрунтування позову [PERSON] вказувала, що 22.02.2010 року її було звільнено з посади спеціаліста ІІ категорії сектору державного земельного кадастру відділу Держкомзему у Полонському районі на підставі пункту 2 частини 1 ст. 40 КЗпП України через невідповідність займаній посаді за станом здоров'я. На підставі ст. 21 Закону України «Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні» для неї призначено достроково пенсію як державному службовцю. Стаття 37 Закону України «Про державну службу» визначає, що державним службовцям у разі виходу на пенсію при наявності стажу державної служби не менше 10 років виплачується грошова допомога в розмірі 10 місячних посадових окладів. Однак відповідач не виплатив для неї грошової допомоги, що на її думку є незаконним. В судовому засіданні позивачка позов підтримала і просила його задовольнити. Представник відповідача позов не визнала, пояснила, що так як [PERSON] звільнено не у звязку з виходом її на пенсію, а через невідповідність займаній посаді за станом здоровя, тому вона не може мати права на отримання грошової допомоги визначеної ст. 37 Закону України «Про державну службу». Заслухавши пояснення сторін дослідивши письмові докази суд вважає позов підлягає задоволенню. Судом установлено, що позивачка працювала у відділі Держкомзему на посаді спеціаліста ІІ категорії сектору державного земельного кадастру, та 22.02.2010 року її звільнено з державної служби на підставі п.2 ч.1ст. 40 КЗпП України через невідповідність працівника займаній посаді за станом здоровя. Відповідно ст. 21 Закону України «Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні» особам передпенсійного віку, трудовий договір з якими було розірвано зокрема у звязку з виявленою невідповідністю працівника займаній посаді за станом здоров'я, гарантується право на достроковий вихід на пенсію за півтора року до встановленого законодавством строку, якщо вони мають необхідний загальний трудовий стаж, у тому числі на пільгових умовах. На день звільнення [PERSON] мала стаж державної служби 11 років, 10 місяців і 10 днів, тому для неї управління Пенсійного фонду України у Полонському районі 24.02.2010 року призначило пенсію як державному службовцю. Відповідач відмовив для позивачки здійснити виплату грошової допомоги в розмірі 10 місячних посадових окладів, у звязку з її виходом на пенсію, що на думку суду є незаконним. Стаття 37 Закону України «Про державну службу» визначає, що державним службовцям у разі виходу на пенсію при наявності стажу державної служби не менше 10 років виплачується грошова допомога в розмірі 10 місячних посадових окладів. На думку суду положення названої статті повинно застосовуватись також в разі дострокового виходу на пенсію державного службовця, за наявності у нього стажу державної служби не менше 10 років, тому позивачка має право на отримання зазначеної грошової допомоги.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-08 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі, в сумі 28177 грн.47 коп., яка була нарахована, але не виплачена. В обґрунтування своїх позовних вимог, покликається, на те, що він з 21.10.2008 року був прийнятий на посаду в.о. голови правління у ВАТ « НЗСМД». На даній посаді він працює по даний час, проте зарплата йому не виплачується у зв»язку із банкрутством підприємства. . В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, пояснив, що з 23.10.2008 року по 01.02.2010 року підприємство заборгувало йому 28177 грн. 47 коп. невиплаченої заробітної плати, а тому просить позов задоволити в повному обсязі. Зазначив ,що його було звільнено з займаної посади 01.02.2010 року . В провадженні суду знаходиться справа за його позовом про поновлення на роботі. Представник відповідача ВАТ « НЗСМД» , керуюча санацією- Левкович О.К. позов визнала частково, пояснила, що довідка № 5 від 05.02.2010 року про нараховану заборгованість не є дійсною, так, як підписана особами, які на той час не мали права підпису, крім цього завірена печаткою , яка знаходиться в сторонньої особи на незаконних підставах, з приводу чого є порушена кримінальна справа за ознаками ст.357 ч. 1 КК України. Однак не заперечила, що позивач дійсно працював на ВАТ « НЗСМД» і має заборгованість по заробітній платі в сумі 26 273,33 грн. Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов слід задоволити частково.. Судом встановлено, що позивач згідно наказу № 43 від 23.10.2008 року приступив до виконання обов»язків голови правління ВАТ « НЗСМД» і пропрацював до 01.02.2010 року . Згідно ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства проводиться в день його звільнення . Згідно довідки № 54 від 06.07.2010 року заборгованість [PERSON] по заробітній платі становить 26273,33 грн. Суд не бере до уваги довідку № 5 від 05.02.2010 року , оскільки така завірена печаткою, що знаходиться в гр.. [PERSON] Згідно листа від 09.03.2010 року № 7 /271 за фактом привласнення зазначеної печатки порушена кримінальна справа від 06.10.2009 року за ч.1 ст. 357 КК України. З вищенаведеного суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути на користь позивача 26273,33грн. заборгованості за нараховану , але не виплачену заробітну плату. . Враховуючи вищенаведене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-08 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що є власником, проживає та прописана у [INFO]. Крім неї за вказаною адресою зареєстрований відповідач [PERSON] Відповідач протягом тривалого часу фактично за вказаною адресою не проживає. В звязку з вказаними обставинами позивачка просила визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням належного їй на праві власності будинку. В судовому засіданні позивачка вимоги підтримала, пояснила що відповідач є її родичем і з 1999 року зареєстрований в будинку як член сімї власника. З 2006 року відповідач фактично в будинку не появлявся, його речі у будинку відсутні, вселитися останній не намагався, перешкод у цьому йому не чинили. Усі витрати по утриманню будинку та сплаті комунальних послуг покладаються на неї. Просила визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням будинку. Відповідач в судове засідання не зявився, про слухання справи був повідомлений в порядку п. 9 ст. 74 ЦПК України. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, заявою просив справу розглянути у його відсутність. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ч. 1-2 ст. 224 та ч. 1 ст. 225 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, свідка, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивачка є власником 69/100 частин домоволодіння №19 по вул. Доброхотова у м. Херсоні, що підтверджується Свідоцтвом про право особистої власності на домоволодіння №326 від 17.07.1998 року та Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 19.04.2001 року, посвідченого державним нотаріусом Третьої Херсонської державної нотаріальної контори [PERSON], реєстровий №1-639. Як вбачається з Домової книги на буд. 19 по вул. Доброхотова у м. Херсоні відповідач зареєстрований у ньому з 20.01.1999 року по теперішній час. З пояснень позивачки вбачається, що остання зареєструвала відповідача у житловому приміщенні спірного будинку, як члена сімї. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила що відповідач [PERSON] є її сином, близько 10 років тому від одружився та виїхав на постійне місце проживання до Чехії, підтвердила що з 2006 року відповідач за місцем реєстрації не проживає, його речі в будинку відсутні, вселитися останній не намагався, перешкод у цьому йому не чинили. Відповідно до ч. 3 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню на підставі ст. 405 ЦК України, оскільки відповідач [PERSON] був зареєстрований у житловому приміщенні спірного будинку, як член сімї власника і не проживає у вказаному приміщенні понад один рік без поважних причин. На підставі викладеного, ст. 405 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом в якому просить стягнути з [PERSON] аліментів на утримання двох дітей: доньки [PERSON], [INFO] та доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини заробітної плати щомісячно до досягнення ними повноліття. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що з відповідачем вона перебувала в шлюбі, який було розірвано 16 червня 2009 року. Від шлюбу вони мають двох доньок [PERSON] та [PERSON]. Відповідач матеріальної допомоги на утримання доньок не надає, не бере участі у витратах повязаних з утриманням та розвитком здібностей дітей. Позивач в судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити, та ухвалити заочне рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, або якщо зазначені ним вимоги визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Справа розглядається за відсутності відповідача у порядку заочного провадження. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в шлюбі, який було розірвано 16 червня 2009 року /а. с. 2/. Від шлюбу сторони мають малолітніх доньок [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]/а. с. 3, 4/. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Аналізуючи наведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню і з відповідача необхідно стягнути на користь позивача аліменти на утримання доньок [PERSON], [PERSON] в розмірі 1/3 частини усіх видів доходів щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення дітьми повноліття, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача державне мито на користь держави в розмірі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн. на користь УДК у Дніпровському районі м. Києва., від сплати якого при зверненні до суду, була звільнена позивач. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-08 00:00:00

Позивачка 16 червня 2010 року звернулася до суду з позовом, в якому просить ухвалити рішення про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку відповідача щомісячно до досягнення дитиною повноліття, в подальшому позивачем було уточнено позовні вимоги та остаточно портосила стягнути аліменти на утримання сина в розмірі 1А частини всіх видів заробітку відповідача щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В обгрунтування позовних вимог зазначала, що 09.03.2010 року між нею та відповідачем було розірвано шлюб, від якого вони мають неповнолітню дитин\' - сина [PERSON], [INFO] Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, в зв'язку з чим вона змушена звернутися до суду. Просить ухвалити рішення, яким стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 'А частини заробітної плати щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала, давши пояснення аналогічні тим, що викладені в позовній заяві. Просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти позову про стягнення аліментів не заперечив, вказав, що згідний сплачувати аліменти в розмірі, що вимагає позивачка. Заслухавши пояснення позивачки та відповідача, з'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, дослідивши зібрані по спрага докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Як вбачається із свідоцтва про народження [PERSON] народився 14 липня 2003 року. Батьками дитини є [PERSON] та [PERSON] - сторони по справі. Малолітній [PERSON] проживає разом з позивачкою, що підтверджується долученою до матеріалів справи довідкою ЛКП «Тополя - 406» від 10.06.2010 року № 1097 та знаходиться на її утриманні. Цю обставину ствердила в судовому засіданні позивачка по справі. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні було встановлено, що відповідач коштів на утримання дитини не надає. При визначенні розміру аліментів суд враховує розмір прожиткового мінімуму, встановленого Кабінетом Міністрів України на 2010 рік для дітей віком від 6 до 18? років, матеріальне становище сторін, відсутність на утриманні у відповідача інших неповнолітніх дітей, стан здоров'я дитини, стан здоров'я відповідача, та інші обставини, що мають істотне значення. Суд приймає визнання відповідачем позову, оскільки таке не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. В зв'язку з вищенаведеним суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення та з відповідача слід стягувати аліменти в користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] в розмірі О частини заробітної плати щомісячно до досягнення ним повноліття але не менше ніж ЗО % прожиткового мінімуму, встановленого ДЛЯ дитини ВІДПОВІДНОГО ВІК\', починаючи з 16 червня 2010 року і до досягнення дитиною повнолітня. Відповідно до ст. 367 ЦГІК України слід допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць.

Outcome: approved