Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-26 00:00:00

В травні 2009 р. Миколаївська міська рада звернулась до суду з позовом до [PERSON] про знесення самочинної забудови. Свої вимоги позивач мотивує тим, що на території Ленінського району м. Миколаєва відповідачкою за адресою: Херсонське шосе,1 корп.3, кв.22, ведеться будівництво прибудови до квартири № 22 з порушенням Правил благоустрою та санітарного утримання територій, забезпечення чистоти і порядку в м. Миколаєві, без відповідних дозвільних документів та відведення земельної ділянки під будівництво. Посилаючись на викладене, на підставі ст.. 376 ЦК України, просив суд зобовязати [PERSON] усунути перешкоди в користуванні міською земельною ділянкою шляхом знесення самовільно побудованої прибудови до житлового будинку № 1, корп. 3 по Херсонському шосе у м. Миколаєві та повернення земельної ділянки у попередній стан. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Відповідачка в судовому засіданні 1 лютого 2010 року позов не визнала, пояснюючи, що земельна ділянка, на якій збудовано прибудову, була виділена у 1959 року для будівництва будинку, в якому розміщена квартира. В судові засідання, призначені на 29 квітня і 27 травня 2010 року відповідачка не зявилась, про час і місце розглду справи повідомлялася судом належним чином. Відомостей про причини своєї неявки в судове засідання суду не надала. Заслухавши пояснення представника позивача, враховуючи пояснення відповідачки, вивчивши і оцінивши в сукупності матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із таких підстав. [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 1 грудня 2008 року на праві приватної власності належить квартира № 22 по Херсонському шосе,1 корп.3 у м. Миколаєві. Згідно акту перевірки від 19 грудня 2008 року Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Миколаївській області [PERSON] самочинно побудована будівля 4,5х10,2 кв.м.. Постановою Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Миколаївській області від 23 грудня 2008 року [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності на накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. 18 березня 2009 року адміністрацією Ленінського району залишено припис про заборону будівництва прибудови до виконання робочого проекту та отримання дозволу на будівництво. Відповідно до ч.1 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Згідно ч.4 ст.376 ЦК України, якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок. Відповідно до ст..214 ЦК України та виходячи зі змісту ч.4 ст. 376 УК України суд повинен встановити: чи не порушує самочинна будова прав інших осіб; чи відповідає вона державним нормам та будівельним правилам, які давали б підстави для прийняття її до експлуатації в порядку, установленому законодавством; чи відведена земельна ділянка, на якій споруджено добудову. Враховуючи ті обставини, що прибудова зведена відповідачкою на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, оскільки остання не надала суду доказів про те, що їй для будівництва виділялась у власність чи у користування земельна ділянка, відповідачка ні на час спорудженя самочинного будівництва, ні на час розгляду справи в суді не мала належним чином оформленого дозволу й затвердженого прооекту для здійснення прибудови, суд приходить до висновку, що збудована відповідачкою прибудова є самочинним будівництвом, а відтак відповідно до ч.4 ст.376 ЦК України підлягає знесенню відповідачкою за її рахунок. Відповідно зі ст.88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню сплачені при подачі позову інформаційно-технічні витрати у розмірі 30 грн. та судовий збір у розмірі 8,50 грн. на користь держави.

Outcome: approved