Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-29 00:00:00

11.06.2010 року [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, в якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями в с. Рогозів, вул. Головурівська-27, Бориспільського району Київської області в порядку спадкування за заповітом після смерті його батька [PERSON], померлого 08.11.2009 року, актовий запис № 63 від 09.11.2009 року виконкому Рогозівської сільської ради Бориспільського району Київської області. Свої вимоги позивач обґрунтовує наступним. 08.11.2009 року помер його батько [PERSON], після його смерті відкрилась спадщина на житловий будинок з усіма господарськими будівлями по вул. Головурівська-27 в с. Рогозів Бориспільського району Київської області. 20 липня 1993 року на випадок своєї смерті його батько склав заповіт, згідно якого все своє майно заповів позивачу та його сестрі [PERSON] Позивач належним чином прийняв спадщину, а відповідач [PERSON] відмовилась від спадщини. Оскільки батько позивача за життя не оформив свідоцтво про право на спадщину, тобто правовстановлюючого документу на ім»я померлого не має позивач вимушений звернутись до суду з даним позовом за захистом своїх спадкових прав. У судове засідання позивач не з»явився, надав заяву з проханням слухати справу в його відсутність на позові наполягає. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з»явилась, надала заяву з проханням слухати справу без її участі, позовні вимоги визнала. Дослідивши матеріали справи, надані сторонами заяви, враховуючи повне визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі. В судовому засіданні встановлено, що 8 листопада 2009 року помер батько позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження позивача Серії ЯР № 688792 виданим Рогозівською сільською радою (а.с.7), та свідоцтвом про смерть серії І-ОК № 165454, виданим виконкомом Рогозівської сільської ради Бориспільського району Київської області /а.с. 5/. За життя спадкодавець [PERSON], розпорядився своїм майном, все своє майно заповів [PERSON] та [PERSON] в рівних долях, що підтверджується заповітом від 20 липня 1993 року, зареєстрованого в реєстрі № 74 (а.с. 6). Після смерті спадкодавця [PERSON] відкрилась спадщина на садибний (індивідуальний) житловий будинок № 27 по вул. Головурівська в с. Рогозів Бориспільського району Київської області, що підтверджується довідкою Рогозівської сільської ради Бориспільського району Київської області № 2590 від 23 грудня 2009 року, виданої про те, що згідно по господарської книги особистого рахунку № 267 дійсно житловий будинок за адресою с. Рогозів Бориспільського району Київської області по вул. Головурівська, 27 належить померлому [PERSON] (а.с.9) та виданим КП Бюро технічної інвентаризації технічним паспортом на даний житловий будинок /а.с. 15-18/. Позивач [PERSON] прийняв спадщину після смерті свого батька, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі Серії ОУ № 881614 (а.с.19). Відповідно до вимог ст. 380 Цивільного кодексу України житловим будинком є будівля капітального типу, споруджена з дотриманням вимог, встановлених законом, іншими нормативно-правовими актами, і призначена для постійного у ній проживання. Згідно з вимогами ч.1, 2 ст. 376 Цивільного кодексу України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважається самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна не набуває права власності на нього. Проте, згідно з вимогами ч. 3, 5 вказаної статті право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно, або на вимогу власника (користувача) земельної ділянки, якщо це не порушує права інших осіб. Згідно ст. ст. 1216, 1218 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. На підставі наведеного, суд дійшов до висновку, що позивач [PERSON] прийняв спадщину, що залишилась після смерті його батька та набув права власності в порядку спадкування на вказане нерухоме майно з моменту відкриття спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: approved