overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-21 00:00:00

01.06.2010 року з позовною заявою до суду звернулась [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу в якій пояснила, що з відповідачем [PERSON] вона перебуває в шлюбних відносинах з 30 листопада 1996 року. Шлюб зареєстрований відділом РАЦС Розівського РУЮ Запорізької області, актовий запис 31. Від шлюбу мають дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. З 25 травня 2010 року шлюбні відносини між подружжям припинилися та на цей час вони з відповідачем мешкають окремо. Одруження з відповідачем виявилось не вдалим тому, що чоловік зловживає спиртними напоями, ніде не працює, має важкий характер. За хуліганські дії неодноразово притягався до адміністративної відповідальності. Вважає, що за таких обставин подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам. Тому просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] 07.06.2010 року судом було відкрите провадження та справу призначено до попереднього розгляду. До попереднього судового засідання позивачка [PERSON] письмово заявила клопотання про підтримання нею позову та розгляд справи без її участі. Повідомлений належним чином про час та місце попереднього розгляду справи відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився та також надіслав до суду письмове клопотання про визнання позову та про розгляд справи за його відсутності. Вивчивши матеріали справи, клопотання сторін, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову та ухвалення судового рішення з наступних підстав: як видно з позовної заяви в сімї склались ненормальні відносини. З 25.05.2010 року між подружжям припинились шлюбні відносини, чоловік зловживає спиртними напоями, ніде не працює, неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, вихованням дітей не займався. При таких обставинах позивачка вважає подальше сімейне життя не можливим. Діти проживають разом з нею. Відповідач проживає окремо. В підтвердження вказаного позивачкою свідчить і той факт, що відповідач згоден з розірванням шлюбу і навіть не виявив бажання зявитися в судове засідання. Як видно зі свідоцтва про шлюб серії І-ЖС №076101 воно було видане 26.05.2010 року та підтверджує, що між позивачкою по справі [PERSON] та відповідачем [PERSON] 30 листопада 1996 року зареєстровано шлюб відділом РАЦС Розівського РУЮ Запорізької області, актовий запис 31 (арк. справи 6); Згідно довідки про склад сімї [PERSON] проживає з двома дітьми. Довідка видана 26.05.2010 року Розівським селищним головою (акр. справи 7). Згідно зі ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У звязку з цим суд вважає, що причини, які спонукали позивачку звернутися до суду є обґрунтованими, а визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину, в якій указала, що вона має неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач. Дочка проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач проживає окремо, матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Відповідач являється працездатним, працює і має можливість надавати матеріальну допомогу, на його утриманні, крім дочки [PERSON], нікого не має. Позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини його доходу помісячно, починаючи з дня подання заяви до повноліття дитини. У судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала позовну вимогу і просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі ? частини його доходу на утримання дочки [PERSON]. Відповідач [PERSON] з позовом дружини згодний. Він пояснив, що є працездатним, працює, на своєму утриманні крім [PERSON] нікого не має. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позовна вимога [PERSON] підлягає задоволенню. Суд встановив, що позивачка та відповідач є батьками неповнолітньої дочки [PERSON],[INFO]. Неповнолітня дитина проживає з позивачем. Згідно зі ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач [PERSON] не надав суду доказів того, що він регулярно і в достатньому розмірі надає матеріальну допомогу дочці у добровільному порядку. У звязку з чим згідно зі ст. 181 ч.3 Сімейного кодексу України, аліменти підлягають стягненню у примусовому порядку. Стягуючи аліменти та визначаючи їх розмір, суд враховує стан здоровя дитини, те, що відповідач являється працездатним, працює, у нього не має на утриманні, крім дочки [PERSON], інших дітей, непрацездатних батьків, яким він зобовязаний надавати матеріальну допомогу. В звязку з наведеним, суд вважає можливим стягнути аліменти з [PERSON] на користь позивачки у розмірі 1/4 частки його доходу. Згідно зі ст.79, 81, 88 ЦПК України з відповідача належить стягнути судовий збір у сумі 51грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 120грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-21 00:00:00

Як вбачається з повної заяви, позивач здійснює відпуск теплової енергії для опалення та гарячого водопостачання житлового приміщення відповідача. Стверджує, що відповідач, як власник квартири зобов'язаний вносити плату за комунальні послуги. Внаслідок порушення відповідачем своїх зобов'язань станом на 1 лютого 2010 року утворилась заборгованість за використану відповідачем теплову енергію в розмірі 8017,67 гривень, які просить стягнути з відповідача на користь (КП РМР) «Теплотранссервіс». Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю. Відповідачі в судове засідання не з'явились, хоча про день та час слухання справи були повідомлені належним чином. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розглядів справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю. Судом встановлено, що розрахунок боргу за надані послуги позивач здійснює, починаючи з січня 2006 року. Із пояснень представника позивача та довідки КП «Рівненського міського бюро технічної інвентаризації» від 21 квітня 2010 року № 985 вбачається, що відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] з 2 серпня 2005 року. Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України " Про житлово-комунальні послуги " відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Вказаний закон набрав чинності 30 липня 2004 року. Відповідно до пункту 8 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ України № 630 від 21 липня 2005 року, послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформляється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. Пункт 5 ч. 3 ст. 20 Закону України " Про житлово-комунальні послуги " передбачає обовязок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Як слідує із положень п. 1 ч. 3 ст. 20 Закону України " Про житлово-комунальні послуги " та ч. 1 ст. 24 Закону України " Про теплопостачання " відповідач не виконав свого обов'язку по укладенню договору на надання житлово-комунальних послуг, як і не скористався своїм правом на вибір одного або декількох джерел теплової енергії чи теплопостачальних організацій та не звертався до позивача з проханням про припинення надання йому опалення та гарячого водопостачання. Будучи належним чином повідомленою про день та час розгляду справи в суді, відповідач не звернулась до суду з клопотанням відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України про застосування строку позовної давності, а тому суд не вбачає підстав для застосування ч. 4 ст. 267 ЦК України. На підставі викладеного, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову повністю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав і просить їх задовольнити. Не заперечує проти постановлення заочного рішення. На обґрунтування позиції зазначає, що між сторонами постійно виникають сварки, різні погляди на життя, часто, в процесі сварок, відповідач застосовував фізичну силу до позивача, у зв'язку з цим подальше подружнє життя є неможливим. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки в суд не сповістив. Суд, за згодою з позивачем, ухвалив розглянути справу без участі відповідача на підставі наявних матеріалів справи, постановивши заочне рішення. Встановлено, що сторони уклали шлюб 22.08.2009 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] [PERSON] [PERSON] [INFO]. Подружні стосунки припинено у звязку з відсутністю взаєморозуміння між подружжям, на ґрунті чого постійно виникають сварки, відповідачем застосовується відносно позивача фізичне насильство, сторони не вчиняють дій по поновленню подружніх стосунків. Відповідно до ч. 2 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу не може бути пред'явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки злочину, щодо другого з подружжя або дитини. На даний час [PERSON] [PERSON] ще не виповнився один рік, однак, враховуючи протиправну поведінку відповідача, суд вважає можливим, в інтересах позивача та малолітньої дитини, шлюбу розірвати. За таких обставин, суд вважає, що подальше збереження сімї стало неможливим, а тому шлюб має бути розірвано. На підставі ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-21 00:00:00

Позивачка просить розірвати шлюб з відповідачем, в якому вони перебувають з 1998 року та мають малолітнього сина. В судове засідання [PERSON] не з`явилася, подала суду письмову заяву,в якій просила розгляд справи проводити у її відсутності. В попередньому судовому засіданні пояснила, що з відповідачем по справі разом не проживають з жовтня 2009 року та просила шлюб між ними розірвати. Відповідач позов визнав, підтвердив наявність обставин, на які вказує позивачка та просив шлюб між ними розірвати так як в наданий судом строк примирення не відбулось. Заслухавши відповідача, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову. Встановлено, що сім'я сторін повністю розпалась, подальше їхнє спільне життя як подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожної сторони та їхньої дитини, тому відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд знаходить підстави для розірвання між сторонами шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-21 00:00:00

В травні 2010 року позивач звернулась з позовом до суду в якому просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 всіх видів його доходів щомісячно, до досягнення дитиною повноліття та аліменти на своє утримання у розмірі 500 грн. до досягнення дитиною трирічного віку. Свої позовні вимоги мотивувала тим, що з відповідачем по справі вона перебувала у шлюбі. Від даного шлюбу народився син [PERSON], [INFO]. Факт батьківства [PERSON] підтверджується свідоцтвами про народження від 27.11.2008 року. Відповідач не виконує свій батьківський обовязок по вихованню дитини, матеріальної допомоги на її утримання не надає, а тому син знаходиться на утриманні матері. Крім того, у звязку з поганим матеріальним становищем позивач не має можливості самостійно в повній мірі матеріально забезпечувати дитину. Позивач в судове засідання не зявився, хоча про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином та у встановленому законом порядку, причини неявки суд не повідомив. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та просив задоволити їх в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково та не заперечує проти стягнення з нього аліменти на утримання дитини у розмірі ? % всіх видів його доходів щомісяця та на утримання дружини розмірі 200 грн. щомісяця. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження, позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, від якого є син [PERSON], [INFO]. Факт батьківства [PERSON] підтверджується свідоцтвами про народження від 27.11.2008 року. Відповідач не виконує свій батьківський обовязок по вихованню дитини, матеріальної допомоги на її утримання не надає, а тому син знаходиться на утриманні матері. Крім того, у зв'язку з поганим матеріальним становищем позивач не має можливості самостійно в повній мірі матеріально забезпечу вати дитину. Заявлені позивачкою вимоги щодо стягнення аліментів з відповідача суд знайшов законними, оскільки вони підтверджуються як поясненнями сторін, копією свідоцтва про розірвання шлюбу від 06.05.2010 року, копією свідоцтва про народження від 27.11.2008 року, так і іншими матеріалами справи. Разом з тим, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, при цьому суд враховує матеріальний стан відповідача і вважає за можливе визначити розмір аліментів на утримання дитини [PERSON], [INFO], у розмірі ? всіх видів його доходів щомісяця та аліменти на утримання позивача у розмірі 500 грн.. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-21 00:00:00

Сторони зареєстрували шлюб 29 лютого 1992 року в відділі ЗАГСу Чернігівського міськвиконкому , актовий запис № 359 . Від сумісного життя неповнолітніх дітей немає. Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що спільне життя з відповідачем не склалося : шлюбні відносини припинені з 9 листопада 2008 року , спільне господарство не ведеться , відповідач зловживає спиртними напоями , не спілкується з донькою. За таких обставин , подальше збереження сім»ї вважає неможливим. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, при цьому посилалася на обставини , зазначені в позовній заяві , наполягала на розірванні шлюбу. Відповідач в судовому засіданні позов визнав , проти розірвання шлюбу не заперечував . Вислухавши сторін , вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов обгрунтований і підлягає задоволеннню, оскільки достатньо підстав вважати, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Факт розпаду сім'ї і неможливість її збереження підтверджено поясненнями сторін , сумніватись в достовірності яких, суд не має підстав. На основі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-21 00:00:00

В квітні 2010 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача, з яким зареєструвала шлюб 28 вересня 1996 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Кіровської районної Ради народних депутатів міста Дніпропетровська, актовий запис № 359 і просила стягнути з нього аліменти на утримання їх неповнолітнього сина [PERSON] [INFO], у розмірі 1/4 частини від його доходу до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову позивачка зазначила, що з березня 2009 року вони з відповідачем проживають окремо. Відповідач залишив родину і пішов до іншої жінки. Дитина проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу надає нерегулярно. У судовому засіданні позивачка позивні вимоги підтримала у повному обсязі, просила позов задовольнити, та пояснила, що відповідач здорова, працьовита людина і він може і зобовязаний утримувати дитину до досягнення її повноліття. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував. Зазначав, що не надає допомогу в повному обсязі з тих причин, що між ним та позивачкою виник спір з побутових причин. Також позивачка налаштувала дитину проти нього. Але він згоден сплачувати аліменти в розмірі 30 % від прожиткового мінімуму на дитину. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 180 СК України - батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. У судовому засіданні встановлено, що відповідач доводиться батьком [PERSON] [INFO], який знаходиться на утриманні позивачки, добровільно допомогу на її утримання відповідач надає епізодично в незначному розмірі. Відповідач тимчасово не працює, він є працездатною, здоровою людиною, інших дітей не має, також немає й інших непрацездатних осіб на його утриманні. За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню, з відповідача слід стягнути аліменти в судовому порядку у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави повинно бути стягнено судовий збір по справі у розмірі 51 грн., оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду, а також на підставі ст. 81 ЦПК України з відповідача повинні бути стягнуті витрати на інформаційно-технічне забезпечення по справі у розмірі 120 грн., оскільки позивачка звільнена від сплати витрат на інформаційно-технічне забезпечення по справі при зверненні до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-21 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу до [PERSON], посилаючись на те, що вони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 27.10.2001 р., від даного шлюбу мають сина - Олексія, [INFO], сторони разом не проживають, шлюбні стосунки не підтримують, шлюб з відповідачем існує формально і збереження його не можливе. В попереднє судове засідання сторони не зявились, надали суду заяви про розгляд справи без їх участі, згідно з якими позивачка на позові наполягає, відповідач позов визнав. Виходячи з наведеного, на підставі ст. 130, 174 ЦПК суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 27.10.2001 р. від даного шлюбу мають сина - Олексія, [INFO], сторони разом не проживають, шлюбні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, шлюб існує формально, збереження його не можливе і суперечить інтересам подружжя, наміру зберегти сімю в сторін не має, а тому шлюб необхідно розірвати. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-21 00:00:00

02.06.2010 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом. В своїй заяві позивач зазначила, що вони з відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі з 27.10.2001 р. В шлюбі народився син - Олексій [INFO] На даний час сторони не проживають як сімя, при цьому відповідач не надає кошти на утримання дитини. Оскільки син знаходиться на повному утриманні позивача, тому вона просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/4 частки від свого заробітку (доходу) щомісячно. Сторони в судове засідання не зявилися, проте до початку розгляду справи подали до суду заяви, в яких: позивач на позові наполягає, відповідач позов визнає, справу просять слухати у їх відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі перебувають в зареєстрованому шлюбі з 27.10.2001 р„ від даного шлюбу народився син - Олексій [INFO] Ці обставини підтверджуються копіями свідоцтв про укладення шлюбу та народження дитини. На даний час дитина знаходиться на утриманні позивача, а відповідач добровільно матеріальної допомоги дитині не надає. У відповідності зі ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що є членом автогаражного кооперативу «Мрія», розташованого за адресою: м. Харків, вул. Тимурівців, 29, та користувачем гаражу №202 загальною площею 16,0 кв. м. у цьому кооперативі. У звязку з тим, що позивач вніс пайові внески за зазначений гараж, просить визнати за ним право власності на нього. В судовому засіданні позивач не зявився, надав до суду заяву в якій просить суд розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, надав відзив на позовну заяву. Представник третьої особи проти позову не заперечував. Дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що позивач є членом автогаражного кооперативу «Мрія», розташованого за адресою: м. Харків, вул. Тимурівців, 29, та користується гаражем №202 загальною площею 16,0 кв. м. у цьому кооперативі, за який позивач виплатив пайові внески. Згідно висновку ТОВ «Харківреконструкція» збудований гараж відповідає встановленим нормам та може використовуватися за призначенням. Рішенням 26 Сесії Харківської міської ради 5-го скликання від 23.10.2008 р. дозволено збереження побудованого гаражу. Згідно договору оренди землі від 17.03.2010 р., укладеного між Харківською міською радою та АГК «Мрія», земельна ділянка, де розташований спірний гараж, надана в оренду. Ці обставини підтверджуються довідками автогаражного кооперативу «Мрія» про виплату позивачем паю та користування ним гаражем, висновком ТОВ «Харківреконструкція» про технічний стан гаража, технічним паспортом на гараж, рішеннями Харківської міської ради від 23.10.2008 року та 24.06.2009 року про надання автогаражному кооперативу «Мрія» дозволу на збереження самочинно побудованих гаражів та надання земельної ділянки для їх обслуговування, висновками управління Держкомзему, санітарно-епідеміологічної служби та управління містобудування та архітектури, копією договору оренди. Виходячи з положень ч.1 ст. 15 ЗУ «Про власність», який діяв на час виникнення спірних правовідносин, ст.ст. 331, 376 ЦК України, вимоги позивача підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-21 00:00:00

[PERSON] та [PERSON]П перебувають зареєстрованому шлюбі, в період якого, а саме 29.03.2002 року позивачка народила сина [PERSON], батьком якого являється [PERSON] Дитина знаходяться на утриманні матері. 8.06.2010 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 25% (1/4 частини) всіх видів його доходу, посилаючись на те, що син знаходиться на її утриманні, а відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча відповідно до вимог ст.180 СК України він зобовязаний таку допомогу надавати і за станом свого здоровя та матеріальним становищем взмозі її надавати. В судовому засіданні позивачка наполягає на задоволенні позовних вимог. Відповідач позов визнав повністю, пояснивши, що працює і взмозі сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини заробітку. Визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб.

Outcome: approved