Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-01 00:00:00

Позивач звернувся в суд з даним позовом, посилаючись на те, що 10.04.2008 року між відповідачем [PERSON] та ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк» було укладено кредитний договір № МL-005/078/2008 про надання кредиту для придбання нерухомого майна в сумі 108993,46 доларів США строком на 240 місяців, із сплатою 25,0% річних за користування кредитними коштами та щомісячним погашенням кредиту в розмірі 454,14 доларів США від суми отриманого кредиту не пізніше «10» числа кожного місяця, згідно графіку погашення. Позивач перерахував кредитні кошти в повній сумі на рахунок [PERSON], і тим самим повністю виконав свої зобовязання, згідно п.п.1.7 вищевказаного кредитного договору. Він же, з свого боку, не виконує умови п.п.1.5 кредитного договору, а саме не повертає позивачу своєчасно кредитних коштів і станом на 14.08.2009 року загальна сума заборгованості по кредиту складає 120166,22 доларів США, що в грошовому еквіваленті по курсу НБУ становить 931168,04грн. Крім того, за вказаним кредитним договором утворилась заборгованість по штрафних санкціях та пені в сумі 220632,15грн. У відповідності до вимог п.п.1.9 кредитного договору позивач належним чином попередив відповідача про наявність простроченої заборгованості та дострокове стягнення загальної заборгованості і пені за цим договором, однак відповідач належних висновків не зробив і в подальшому погашення кредиту у відповідності до платіжного графіку не проводить. За таких обставин позивач просив стягнути в судовому порядку з відповідача борг за кредитним договором в загальній сумі 1151800,10грн., а також понесені ним судові витрати в сумі 1820,00грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, письмово просив справу слухати у його відсутності і позов задовольнити. Відповідач також в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності і давши їм оцінку, суд приходить до висновку про необхідність задоволення даного позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON], підписавши з позивачем кредитний договір № МL-005/078/2008 від 10.04.2008 року, взяв на себе зобов'язання перед позивачем про повернення отриманого кредиту в сумі 108993,46 доларів США із сплатою 25,0% річних за користування кредитними коштами та щомісячним погашенням кредиту в розмірі 454,14 доларів США від суми отриманого кредиту, у строк до 10.04.2028 року, що стверджується копією цього письмового договору. Зазначені платежі позичальник зобов'язався вносити щомісячно, не пізніше ніж «10» числа кожного місяця, починаючи з наступного місяця після отримання кредиту. У відповідності до вимог ст.1050 ч.2 ЦК України та пункту 4.1 кредитного договору позивач, як кредитор, має право достроково стягувати заборгованість за кредитом, нараховані відсотки за користування кредитом та штрафні санкції, у випадку невиконання позичальником та його майновими поручителями умов кредитного договору та договорів поруки, що забезпечують погашення кредиту, письмово попередивши їх про це. За порушення строків повернення кредитної заборгованості та відсотків за користування кредитом п.п.4.1.1 кредитного договору передбачено нарахування позичальнику пені в розмірі 1,0% від суми простроченого платежу за кожний день прострочення. Форма і умови кредитного договору не суперечать вимогам параграфів 1, 2 Глави 71 Цивільного кодексу України, зокрема ст.1055 ЦК України. Відповідач [PERSON] в добровільному порядку не виконує умов кредитного договору, на письмові попередження не реагує. Позивач намагався врегулювати даний спір в позасудовому порядку, про що належним чином повідомляв відповідача про виконання прийнятих на себе зобов'язань, однак він належних висновків не зробив. За таких обставин даний позов є обґрунтований і підлягає до задоволення. Сума позову стверджується представленим суду розрахунком і ніким в судовому засіданні не оспорюється. У відповідності до ст.612 п.2 ЦК України боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки. Що стосується позовних вимог про стягнення судових витрат, то вони підлягають стягненню з відповідача у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved