overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що відповідачі не сплачують своєчасно плату за водопостачання та водовідведення, що призвело до виникнення заборгованості на 01.03.2010року в розмірі 821,95 гривні. В добровільному порядку відшкодувати заборгованість відмовляються. Просив суд стягнути з відповідачів солідарно заборгованість по оплаті послуг водопостачання та водовідведення в розмірі 821,95гривні та сплачений збір за інформаційно-технічне забезпечення в сумі 30 гривень. В судовому засіданні представник позивача [PERSON]С, яка діє на підставі довіреності від 25.07.2008 року, позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити та стягнути з відповідачів солідарно на користь позивача у відшкодування заборгованості послуги водопостачання та водовідведення в розмірі 821,95гривні та сплачений збір за інформаційно-технічне забезпечення в сумі 30 гривень, судові витрати покласти на відповідачів. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала повністю та проти його задоволення не заперечувала та пояснила, що [PERSON] у судове засідання з'явитися не може, тому що на даний час він знаходиться у місцях позбавлення волі, що підтверджується її письмовою заявою, залученою до справи. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Відповідачі є споживачами послуг з водопостачання та водовідведення та мешкають за адресою: [ADDRESS], що підтверджується копією особистого рахунку (а.с. 4). Відповідно до ст.20 ч.3 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний своєчасно оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно п.17 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води та водовідведення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630, послуги з водовідведення оплачуються споживачем з розрахунку обсягу витрат холодної та гарячої води згідно з нормативами споживання або показаннями засобів обліку. Як слід з виконаного позивачем розрахунку заборгованість відповідачів перед позивачем за надані послуги водопостачання та водовідведення за період з 01.09.2007 року по 01.03.2010 року складає 821,95 гривню (а.с.5-6). Згідно ст. .526 ЦК України зобов'язання повинно бути виконано належним чином - відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу. Таким чином, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та стягує з відповідачів солідарно на користь позивача заборгованість по оплаті послуг водопостачання та водовідведення в сумі 821,95 гривні. Прийшовши до висновку щодо задоволення позову, суд, враховуючи що позивач звільнений від сплати держмита при звернення до суду, відповідно до ст..88 ЦПК України, стягує з відповідачів на користь позивача солідарно понесені ним судові витрати у вигляді сплаченого збору за ІТО в сумі ЗО гривень та на користь держави судовий збір в сумі 51 гривні. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що відповідач не сплачує своєчасно плату за водопостачання та водовідведення, що призвело до виникнення заборгованості на 01.03.2010року в розмірі 898,05 гривень. В добровільному порядку відшкодувати заборгованість відмовляється. Просив суд стягнути з відповідача заборгованість по оплаті послуг водопостачання та водовідведення в розмірі 898,05гривень та сплачений збір за інформаційно-технічне забезпечення в сумі 30 гривень. В судовому засіданні представник позивача [PERSON]С, яка діє на підставі довіреності від 25.07.2008 року, позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити та стягнути з відповідачів солідарно на користь позивача у відшкодування заборгованості послуги водопостачання та водовідведення в розмірі 898,05гривень та сплачений збір за інформаційно-технічне забезпечення в сумі 30 гривень, судові витрати покласти на відповідачів. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав повністю та проти його задоволення не заперечував, що підтверджується його письмовою заявою, залученою до справи та надав суду копію квитанції часткової оплаті боргу у сумі 200 гривень. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обгрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідач [PERSON] є споживачами послуг з водопостачання та водовідведення та мешкає за адресою: [ADDRESS], що підтверджується копією особистого рахунку (а.с. 4). Відповідно до ст.20 ч.3 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний своєчасно оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно п.17 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води та водовідведення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630, послуги з водовідведення оплачуються споживачем з розрахунку обсягу витрат холодної та гарячої води згідно з нормативами споживання або показаннями засобів обліку. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання повинно бути виконано належним чином та відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу. Як слід з виконаного позивачем розрахунку заборгованість відповідача перед позивачем за надані послуги водопостачання та водовідведення за період з 01.07.2008 року по 01.03.2010 року складає 898,05 гривень (а.с.5), але відповідач надав суду копію квитанції на часткову оплату боргу у сумі 200 гривень. Таким чином, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та стягує з відповідача на користь позивача заборгованість по оплаті послуг водопостачання та водовідведення з урахування частки оплати боргу 698,05 гривень. Прийшовши до висновку щодо часткового задоволення позову, суд, враховуючи що позивач звільнений від сплати держмита при звернення до суду, відповідно до ст..88 ЦПК України, стягує з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати у вигляді сплаченого збору за ІТО в сумі 30 гривень та на користь держави судовий збір в сумі 51 гривні. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-09 00:00:00

25.11.2009 позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів у розмірі 1/3 частини доходу відповідача на утримання сина [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову зазначила, що відповідач ухиляється від добровільного надання матеріальної допомоги на утримання дитини. У судовому засіданні позивачка позов підтримала. Відповідач у судове засідання не зявився. Про час та місце розгляду справи повідомлявся, про причини неявки суду не повідомив. За згодою позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивачки та дослідивши докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З копій свідоцтв про шлюб та народження вбачається, що сторони від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. З копії довідки КП „Деснянське від 09.11.2009 вбачається, що дитина проживає з матірю і перебуває на її утриманні. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, що є підставою стягнення аліментів. Відповідач не надає допомоги на утримання дитини. За таких обставин суд вважає, що з відповідача слід стягнути аліменти у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу). Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-09 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість по аліментах за період з листопада 199 року по серпень 2006 року в сумі 2456,30 грн.; стягнути 34359,44 грн. пені за прострочення сплати аліментів; стягнути аліменти з вересня 2006 року на повнолітню дитини в розмірі 1000 грн. щомісяця і до досягнення дитиною 23 років; стягнути з відповідача 10000 грн. у відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування позову посилається на те, що з 1999 року відповідач не сплачує аліменти, дитина продовжує навчання і потребує матеріальної допомоги. Позивачка у судове засідання не зявилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутність. Позов підтримує. Відповідач судове засідання не зявився. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. З копій свідоцтв про народження та про розірвання шлюбу вбачається, що сторони від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини заробітку стягнуто рішенням Деснянського районного суду м.Чернігова від 02.11.1993. Згідно відповідних довідок відповідач не сплачує аліменти з листопада 1999 року. Відповідно до копії довідки Чернігівського державного технологічного університету імені [PERSON] № 97 від 20.01.2009 [PERSON] є студентом даного навчального закладу. Термін навчання з 01.09.2008 по 30.06.2012. У звязку з продовженням навчання дитина потребує матеріальної допомоги. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Відповідно до ч.1 ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Позов в частині стягнення аліментів на період навчання підлягає задоволенню. Позов в частині стягнення заборгованості по аліментах задоволенню не підлягає, оскільки обовязок їх сплати вже встановлений рішенням суду, і визначати його повторно немає необхідності та правових підстав. Неустойка за несплату аліментів підлягає стягненню на підставі ст.196 СК України. В частині неустойки суд погоджується з розрахунком позивачки. Відшкодування моральної шкоди в даним правовідносинах чинним законодавством України не передбачено, тому в цій частині позову слід відмовити.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-09 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовною заявою де просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем, який 15.08.2005 року був зареєстрований виконкомом Виблівської сільської ради Куликівського району Чернігівської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів в цей же день зроблено запис за №1, і від якого вони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. В обґрунтування своїх вимог позивачка повідомила, що хоча вони з відповідачем проживають разом, але шлюбних стосунків не підтримують і спільного господарства не ведуть. За таких обставин подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам дітей. Примирення вважає неможливим. Судові витрати просить покласти на себе, як ініціатора розлучення. Відповідач позов не визнав і заявив, що бажає зберегти сімю. Заслухавши сторони і дослідивши матеріали справи суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Згідно статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 56 Сімейного кодексу України передбачено, що примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка на особисту свободу. В судовому засіданні встановлено, що сторони хоча і проживають разом, але тривалий час шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, а тому, за таких обставин, подальше подружнє життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки та її дітей. Необхідності надання строку для примирення не вбачається. Відповідач визнав позов. Визнання ним позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Судові витрати необхідно покласти на позивачку, згідно її заяви. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявок^ в якій просить стягувати з [PERSON] на користь його доньки [PERSON], [INFO], на її утримання аліменти в розмірі Ул частини усіх його видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму до закінчення терміну навчання, тобто до 1 липня 2011 року. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що донька [PERSON] досягла повноліття, однак на даний момент являється студенткою вищого навчального закладу. Утримувати сама себе вона не в змозі, позивачка теж не в змозі покривати витрати на її навчання, а відповідач добровільної допомоги не надає, в звязку з чим позивачка змушена звернутися до суду. Відповідач позов позивачки визнав, погодився сплачувати аліменти. Суд, заслухавши доводи позивачки, оцінивши докази, що і у справі^ дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 199 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх повнолітніх дітей які продовжують навчання до закінчення ними навчання, однак відповідачем по справі дане зобовязання проігнороване. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить стягувати з [PERSON] на користь його доньки [PERSON], [INFO], на її утримання аліменти у твердій грошові сумі по 400 гривень кожного місяця до закінчення навчання. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що донька [PERSON] досягла повноліття, однак на даний момент являється студенткою вищого навчального закладу. Утримувати сама себе вона не в змозі, позивачка теж не в змозі покривати витрати на її навчання, а відповідач добровільної допомоги не надає, в звязку з чим позивачка змушена звернутися до суду. Відповідач позов позивачки визнав, погодився сплачувати аліменти. Суд, заслухавши доводи позивачки, оцінивши докази, що є у справі, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 199 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх повнолітніх дітей які продовжують навчання до закінчення ними навчання, однак відповідачем по справі дане зобовязання проігнороване. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-09 00:00:00

04.03.2010 позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів у розмірі 1/3 частини доходу відповідача на утримання сина [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову зазначила, що відповідач ухиляється від добровільного надання матеріальної допомоги на утримання дитини. У судовому засіданні позивачка позов підтримала. Відповідач у судове засідання не зявився. Про час та місце розгляду справи повідомлявся, про причини неявки суду не повідомив. За згодою позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивачки та дослідивши докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З копій свідоцтв про народження та розірвання шлюбу вбачається, що сторони від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. З копії довідки ОСББ „Бостон від 24.02.2010 вбачається, що дитина проживає з матірю і перебуває на її утриманні. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, що є підставою стягнення аліментів. Відповідач не надає допомоги на утримання дитини. За таких обставин суд вважає, що з відповідача слід стягнути аліменти у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу). Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-09 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою, обгрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що після смерті [PERSON], померлої 31 січня 2009 року, вона за заповітом прийняла спадщину і їй було видане свідоцтво про право на спадщину за заповітом на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS]. Але одержала вона не все майно після смерті спадкодавця. Згідно розпорядження голови Синельниківської райдержадміністрації від 12 січня 2009 року, затвердженого протоколу зборів від 29 грудня 2008 року [PERSON] включена до списку осіб, які були звільнені за скороченням штату, оформили пенсію та не працювали, що мають право на земельну частку (пай) із земель державного підприємства „Синельниківське Раєвської сільської ради і включена до списку додатку, які знаходяться у відділі Держкомзему, значиться під №113. Постановою нотаріуса від 27 жовтня 2009 року позивачці було відмовлено у видачі свідоцтво про право на спадщину у вигляді земельної ділянки у звязку з тим, що у померлої відсутні правовстановлюючі документи на зазначену земельну ділянку. Просить суд визнати за нею право власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON]. У судове засідання сторони не зявилися, але завчасно надали письмові заяви, якими просять суд розглянути справу без їх участі. Позивачка підтримує позовні вимоги, відповідач не заперечує проти їх задоволення. Таким чином, суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. В матеріалах справи є копія свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 27 жовтня 2009 року, з якої вбачається, що після смерті [PERSON] спадщину у вигляді вищезазначеної квартири прийняла [PERSON] Згідно довідки відділу Держкомзему у Синельниківському районі Дніпропетровської області від 12 червня 2009 року [PERSON] включена до списку додатку на отримання земельної ділянки і значиться під №113. З копії свідоцтва про смерть вбачається факт смерті [PERSON], померлої 31 січня 2009 року. У відповідності до ст..1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст..1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином, суд вважає наявність фактів, якими позивач обгрунтовує свої позовні вимоги, встановленою. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-09 00:00:00

18.05.2010 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, мотивуючи це тим, що сімейне життя не склалось, між сторонами подружні відносини не підтримуються, втрачені почуття поваги та взаєморозуміння, спільного господарства та бюджету не ведуть. Позивач в попередньому судовому засіданні позов підтримав. Відповідач позов визнав повністю, дав згоду на розірвання шлюбу. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову відповідачем судове рішення ухвалюється в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі - суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено у судовому засіданні, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 02.02.1996 року та вони є батьками неповнолітньої дочки - [PERSON], [INFO] (а.с.4-5). Відповідно до ст.24 ч.1 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушення до шлюбу не допускається. Сторони з 1999 року подружні відносини не підтримують та проживають окремо, поновлювати сімейні стосунки не бажають та відмовляються від надання їм строку для примирення, а ступінь відчуженості сторін є значним, а тому їх подальше спільне подружнє життя та збереження шлюбу є неможливим і це є підставою для розірвання шлюбу. Суд приймає до уваги також те, що розірвання шлюбу не порушує права, свободи та законні інтереси інших осіб і вважає можливим ухвалити рішення у справі при проведенні попереднього судового засідання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, яким просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість по оплаті за спожиту теплову енергію, яка станом на 01.02.2010 року становить 2069,16 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явилась, надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечувала. Відповідачі до суду не з'явились про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені, від них не надійшло повідомленнь про причини неявки. За вказаних обставин, суд за згодою представника позивача вважає за можливе розглянути справу заочно на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлені факти та відповідні їм правовідносини. Між сторонами склались фактичні договірні відносини, згідно яких позивач надав послуги з теплопостачання у квартиру [ADDRESS], де мешкають відповідачі, а останні в свою чергу мали здійснювати їх оплату. Проте відповідачі, фактично користуючись наданими позивачем послугами з теплопостачання, їх оплату здійснювали не своєчасно та не повністю, відповідно за період з жовтня 2008 року по січень 2010 року має борг в сумі 2069 грн. 16 коп., включно. Вказані обставини підтверджені витягом із розрахункового рахунку (а. с. 5). Вказані факти відповідають правовідносинам сторін, що регулюються цивільним законодавством та дають підстави для задоволення позову. Згідно ст. 509 ЦК України сторони зобов'язані вчасно та належним чином виконувати взяті на себе зобов'язання, а відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов'язань недопустима. У відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК Укратнщ з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути всі понесені ним судові витрати: 51 грн. сплаченого судового збору, ЗО грн. витрат з інформаційно - технічного забезпечення. На підставі ст. 68 ЖК України, ст. ст . 525, 526, 530 ЦК України та

Outcome: approved