Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-07 00:00:00

Позивач - відкрите акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі Рівненського обласного управління (надалі - банк) звернувся до суду з позовом про солідарне стягнення з [PERSON], [PERSON], [PERSON] 16057,59 грн. заборгованості за кредитним договором, в тому числі заборгованості по кредиту в сумі 13305,70 грн., заборгованості по сплаті відсотків за користування ним в сумі 2104,48 грн., пені за порушення умов договору в сумі 504,87 грн., а також судових витрат. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідно до укладеного між позивачем та [PERSON] кредитного договору від 26.12.07 р., відповідач отримав кредит в сумі 20000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом по процентній ставці 23 % річних терміном погашення до 25.12.10 р. Однак позичальник [PERSON] не виконав умов договору та допустив прострочену заборгованість, у зв'язку з чим банк, посилаючись на умови п.3.2.2 кредитного договору, просить стягнути всю суму позики, включаючи платежі, термін сплати яких не наступив. Оскільки поручителями за зобов'язаннями [PERSON] по кредитному договору виступили [PERSON] та [PERSON], заявлено вимогу про солідарне стягнення з відповідачів суми боргу. Під час розгляду справи позовні вимоги було збільшено до стягнення солідарно з відповідачів 16978,43 грн. заборгованості за кредитним договором. В подальшому в судове засідання представник позивача не з'явився, подавши заяву про повне підтримання позовних вимог з урахуванням їх зміни та розгляд справи у його відсутності. Враховуючи, що відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явились, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомили, про розгляд справи у їх відсутності не клопотали, заперечень проти позову не подали, судом ухвалено провести заочний розгляд справи на підставі доказів, наявних у справі. Суд, дослідивши та оцінивши у сукупності докази у справі, приходить до висновку, що позов слід задовольнити повністю. Підставами для такого висновку суду є наступне. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст.1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 26.12.07 р. між позивачем та [PERSON] укладено кредитний договір № 366/07, згідно якого відповідач [PERSON] отримав кредит в сумі 20000,00 грн. терміном на 3 роки зі сплатою 23 % річних. За умовами договору та у відповідності до графіку погашення заборгованості, [PERSON] зобов'язувався перераховувати банку до 25 числа щомісяця кошти на погашення тіла кредиту та процентів за користування ним рівними частинами в сумі 774,20 грн. (пп. 1.1, 1.2, 1.6 кредитного договору). У забезпечення виконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором, між позивачем та [PERSON], [PERSON] 26.12.07 р. укладено договори поруки відповідно № 366/07/1 та № 366/07/2, згідно умов яких відповідачі [PERSON], [PERSON] на добровільних засадах взяли на себе зобов'язання перед банком відповідати за зобов'язаннями [PERSON], що виникають з умов кредитного договору, і у випадку невиконання ним зобов'язань нести солідарну відповідальність перед банком разом з позичальником (пп.3.1 договорів поруки). Частиною 2 статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до п.3.2.2 кредитного договору, при виникненні простроченої заборгованості банк має право вимагати дострокового повернення кредитних ресурсів у повному обсязі зі сплатою всіх сум, належних до сплати. З розрахунку, наданого позивачем, вбачається, що [PERSON] допустив порушення строків внесення ануїтентних платежів. З наявної в матеріалах справи копії листа банку від 04.08.09 р. та квитанції про його отримання відповідачем 25.08.09 р., вбачається, що банк повідомляв [PERSON] про настання строку дострокового повернення кредитних коштів. Отже, суд прийшов до висновку про доведеність позивачем підстав для стягнення заборгованості за кредитом в цілому, в тому числі і кредитних ресурсів, термін сплати яких на момент розгляду справи не наступив. Заборгованість [PERSON] по поверненню кредиту за кредитним договором згідно з розрахунком складає 18821,04 грн., в тому числі заборгованість по кредиту - 13305,70 грн., заборгованість по сплаті відсотків за користування ним - 3940,64 грн., пеня за порушення умов договору- 1574,70 грн. Відповідно до ст.554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Таким чином, суд вбачає підстави для стягнення заборгованості за кредитним договором солідарно з відповідачів. Судові витрати слід покласти на відповідачів. Враховуючи викладене,

Outcome: approved