Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Новопсковського районного суду з позовом, у якому просить суд визнати за нею право в порядку спадкування за заповітом на майно, яке залишилося після смерті чоловіка - [PERSON], померлого 31.05.2009 року, а саме: на земельну ділянку, площею 1088 метрів квадратних, вартістю 19210,61 грн., яка розташована на території Новопсковської селищної ради по вул. Богдана Хмельницького, 41-6, смт. Новопсков, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛГ № 041257 виданого 04.11.2003 року Новопсковською селищною радою на імя - [PERSON], обґрунтовуючи вимоги тим, що 31.05.2009 року помер її чоловік [PERSON], після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із житлового будинку, розташованого за адресою смт. Новопсков, вул. Богдана Хмельницького, 41-6 Новопсковський район Луганська область та земельної ділянки, площею 1088 метрів квадратних, вартістю 19210,61 грн., яка розташована на території Новопссковської селищної ради по вул. Богдана Хмельницького, 41-6, смт. Новопсков . Позивач в судове засідання не зявилась, в позовній заяві просить справу розглянути без її участі. Представник відповідача та третьої особи в судове засідання не зявилися, надали заяви про розгляд справи без їх участі, з вимогами позивача згодні. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що 31.05.2009 року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-ЕД № 211291, виданого 04.06.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Новопсковського районного управління юстиції Луганської області. За життя, 21.11.2008 р. [PERSON] склав заповіт згідно якого все своє майно, що буде належати йому на день смерті, заповідав своїй дружині, позивачці по справі - [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку, розташованого за адресою: смт. Новопсков, вул. Богдана Хмельницького, 41-6 Новопсковський район Луганська область та земельної ділянки, площею 1088 метрів квадратних, вартістю 19210,61 грн., яка розташована на території Новопсковської селищної ради по вул. Богдана Хмельницького, 41-6, смт. Новопсков. Згідно ст. 1261 ЦК України позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті чоловіка, а також є спадкоємцем за заповітом. Судом встановлено, що спадщину після смерті чоловіка позивач фактично прийняла, так як на момент смерті проживала разом з ним, а також отримала у Новопсковській державній нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за заповітом на будинок що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом серії ВММ № 207462 від 03.02.2010 року. Але у вчиненні нотаріальних дій - видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, нотаріусом їй відмовлено, так як за життя чоловік позивача не провів державної реєстрації земельної ділянки, яка раніше належала його першій дружині [PERSON], померлій у 2007 р., та не отримав державний акт на землю. Згідно ч.З ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. У чинність ст.ст. 1216-1218, 1235 ЦК України, до позивача, як до спадкоємця за заповітом переходить право власності на спадщину, до складу якої відноситься вищезазначена земельна ділянка. Згідно ч.З ст.1268 ЦК України, спадщина належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, тобто за нормою ч.2 ст.1220 ЦК України з 31.05.2009 року. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] про визнання права на майно в порядку спадкування за заповітом обґрунтовані та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved