Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-17 00:00:00

Первісно позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом , в якому відповідно до положень ст.ст.71,72 ЖК України просила визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою № 64 по вул.Салтівське шосе, б. № 100 м.Харкова. При цьому зазначала, що вказана квартира на підставі свідоцтва про право власності на житло , виданого центром приватизації державного житлового фонду 12.07.1999р., є власністю позивачки. її дочки - [PERSON] та батька позивачки - відповідача [PERSON] Останній з 1985р. в квартирі не проживає . особистих речей в ній не має, сплату комунальних послуг не здійснює. В подальшому позивачка неодноразово змінювала заявлені позовні вимоги. Остаточно при вирішенні справи по суті наполягала на задоволенні позовних вимог, в яких просила визначити частки у спільній сумісній власності та визнати за кожним співвласником квартири № 64 по вул.Салтівське шосе, б. № 100 м.Харкова право власності по 1/3 частині. В звязку з тим, що відповідач фактично в спірній квартирі не мешкає, через скандальні стосунки спільне проживання сторін в квартирі є неможливим, просила 'припинити право власності відповідача, стягнувши з позивачки на його користь грошову компенсацію за належну йому частку у розмірі 85 000 грн. Крім того зазначала, що за її власний рахунок в спірній квартирі було проведено ремонт ( замінено вхідні двері, сантехніку, покладено плитку та ін.). Вартість 1/3 частини понесених позивачкою витрат вона просила стягнути з відповідача у сумі 870 грн. 3-тя особа [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовні вимоги своєї дружини [PERSON], проти позову [PERSON] - заперечував. Відповідач [PERSON] проти позову [PERSON] заперечував, заявив зустрічні позовні вимоги, в яких посилався на наступне. Спірна квартира надавалася йому за місцем роботи в 1968р. Без його згоди позивачка зареєструвала у квартирі свою неповнолітню дочку [PERSON], в наслідок чого приватизація була здійснена на 3-х осіб : відповідача [PERSON] , його дочку - позивачку [PERSON] та її дочку - [PERSON] Після здійснення приватизації позивачка стала перешкоджати йому користуватися спірною квартирою , вивезла з квартири його власні речі. За таких обставин [PERSON], якій іншого житла не має, вимушений тривалі роки знімати кімнату для проживання. На підставі наведеного [PERSON] просив визнати за [PERSON] та її неповнолітньою дочкою [PERSON] В.В.^ право власності на 1/3 частину квартири № 64 по вул.Салтівське шосе, б. № 100 м.Харкова , за ним - на 2/3 частини , стягнути з [PERSON] 40 000 грн. , які дорівнюють його витратам за" найом житла з 1999р. , та просив відшкодувати завдану йому моральну шкоду. Представник служба у справах неповнолітніх Фрунзенської районної у м.Харкові ради у судове засідання не зявився , про час та місце розгляду справи був повідомлений , про причини неявки суд не сповістив. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку , що позовні вимоги [PERSON] та зустрічні позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню. Так судовим розглядом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло , виданого Центром (відділом) приватизації державного житлового фонду виконавчого комітету Харківської міської ради 12.07.1999р., двокімнатна ізольована квартира № 64 загальною площею 44,6 кв.м., житловою площею 30,2 кв.м., розташована по вул.Салтівське шосе, б. № 100 м.Харкова, на праві спільної сумісної власності належить позивачці [PERSON], її неповнолітній дочці - [PERSON] [INFO], та її батькові - відповідачу [PERSON] (а.с.17) Зазначений правовстановчий документ в судовому порядку не оспорений. Відповідно до довідки про склад сімї та реєстрацію у спірній квартирі зареєстровані її власники , а також неповнолітній син позивачки - [PERSON], [INFO] (а.с.32). s Згідно з положеннями ст.372 ЦК України у разі поділу майна . що є у спільній сумісній власності , вважається , що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними , якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин , які мають істотне значення. На підставі наведеного при вирішенні позовних вимог [PERSON] та зустрічних вимог [PERSON] суд виходить з принципу рівності часток співвласників у праві власності на квартиру № 64 по вул.Салтівське шосе, б. № 100 м.Харкова та визнає за кожним з них право на 1/3 частину зазначеної квартири. Доводи відповідача, що зазначене житлове приміщення первісно надавалося йому у користування правового значення при вирішенні цього питання не мають. Положеннями ст.365 ЦК України передбачені випадки коли право особи на частку у спільному майні може бути припинено за рішенням суду на підставі позову інших співвласників , зокрема , якщо частка є незначною і не може бути виділена в натурі ; річ є неподільною ; спірне володіння і користування майном є неможливим ; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім»ї. З врахуванням того, що іншого житла для проживання , ніж квартира № 64 по вул.Салтівське шосе, б. № 100 м.Харкова відповідач [PERSON] не має, що підтверджується відповідно довідкою КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації», належна йому 1\\3 частка у праві власності на вказане майно є значною, вимоги [PERSON] про припинення права власності відповідача на належну йому частку у квартирі зі сплатою грошової компенсації вартість зазначеної частки , задоволенню не підлягають. Крім цього, суд враховує висновки проведеної по справі судової -товарознавчо- будівельної експертизи №7660 від 16.06.2009р., згідно якої виконання рештьного поділу квартири № 64 по вул.Салтівське шосе, б. № 100 м.Харкова між співвласниками є неможливим, проте сторони не позбавлені можливості визначення порядку користування квартирою , варіант якого наданий експертом (а.с. 84-98). Згідно з положеннями ст. 369 ЦК України співвласники майна , що є у спільній сумісній власності , володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. У судовому засіданні встановлено , що тривалий час спірним житловим приміщенням користується позивачка [PERSON] для задоволення особистих житлових потреб та потреб її родини, домовленості з відповідачем на проведення ремонтних робіт в квартирі , необхідності в їх проведенні, обсяг та вартості з відповідачем узгоджено не було. За таких обставин суд вважає, що підстав для задоволення вимог щодо стягнення з відповідача 1/3 частки вартості проведених ремонтних робіт у спірній квартирі не має^ Згідно п.5 Постанови Пленуму Верховного суду України №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995р. з наступними змінами , відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обовязковому зясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають : наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного звязку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Особа фізична (чи юридична) звільняється від відповідальності по відшкодуванню моральної шкоди, якщо доведе . що остання заподіяна не з її вини. Таким чином , суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позову [PERSON] щодо стягнення з [PERSON] моральної шкоди в звязку з тим, що відповідачем не доведено сам факт заподіяння йому моральної шкоди, протиправність дій [PERSON] , винності її дій та причинного звязку між шкодою та діями позивачки. Не були доведені зі сторони [PERSON] його доводи стосовно того , що тривали роки з вини позивачки він позбавлений права проживати у спірній квартирі , а тому через необхідність знімати житло ним було витрачено 40 000грн. ( 300 грн. на місяць). Так в судовому засіданні відповідач [PERSON] не заперечував пояснення 3-ї особи [PERSON] та позивачки [PERSON], що ще за життя своєї дружини та відповідно матері позивачки він добровільно залишив сімю та став мешкати в іншому місті. На підставі наведеного в задоволенні вимог [PERSON] про стягнення з [PERSON] на відшкодування завданої йому майнової шкоди 40 000 грн. суд також відмовляє. Судові витрати суд розподіляє відповідно до положень ст.88 ЦПК України, зокрема на користь кожної зі сторін суд відшкодовує судові витрати пропорційно частині задоволених позовних вимог. В звязку із задоволенням позовних вимог [PERSON]ГІ. на суму 157480 грн. із заявлених 79610грн. ( вартість 2/3 частин квартири 157480+870) , стягненню на її користь з [PERSON] підлягають витрати по сплаті судового збору у розмірі 1574 грн. 80 коп. В звязку із задоволенням позовних вимог [PERSON] на суму 78740 грн. із заявлених 197480 грн. ( вартість 2/3 частин квартири 157480 + 40000 грн.) , стягненню на користь держави з [PERSON] підлягає судовий збір у розмірі 787 грн. 40 коп. Крім того понесені відповідачем витрати за проведення судової - товарознавчо-будівельної експертизи №7660 від 16.06.2009р. у розмірі 2500 грн. підлягають відшкодуванню за рахунок позивачки пропорційно розміру задоволених позовних вимог відносно спірної квартири (2500 : 3 = 833грн.33 коп. )

Outcome: partial