Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-13 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що вона перебувала в шлюбі з [PERSON], з 12 серпня 1969 року по 4 травня 1993 року. В період шлюбу у них народилося двоє дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON],[INFO]. Її чоловік, [PERSON] був членом житлово-будівельного кооперативу «Арсеналець - 5» та 14 травня 1971 року отримав на себе та на неї квартиру [ADDRESS]. Усі пайові внески на квартиру виплачувались за рахунок спільних коштів подружжя. Після розлучення квартира залишилася у її з дітьми користуванні, а колишній чоловік проживав окремо від них. У квітні 2002 року її колишній чоловік звернувся до неї і сказав, що подарує частину квартири, а саме одну кімнату їх доньці - [PERSON], що і зробив 11 квітня 2002 року, тобто подарував 56/100 частин спірної квартири. Крім того, вони домовилися з колишнім чоловіком про те, що інша частина квартири буде її, і що він оформить право власності на неї, але 19 липня 2009 року він помирає. Оскільки 56/100 частин спірної квартири було подаровано їхній донці, то вважає, що їй повинно належати 1/2 частина від 44/100 частини квартири, які були в приватній власності її колишнього чоловіка, яку він отримав за час шлюбу. В судовому засідання позивачка та її представник підтримали позовні вимоги, просили їх задовольнити та визнати за нею право власності на 22/100 частин спірної квартири. Представник позивачки пояснив, що його довірительниця постійно проживає в даній квартирі. При укладенні договору дарування на [PERSON] згоду на здійснення даного правочину давала. Конфліктів з колишнім чоловіком у них не було. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні заперечувала проти позовних вимог позивачки, яка є її матір»ю. Пояснила, що покійний батько проживав в квартирі до розлучення з позивачкою. Не заперечувала, що мати проживає до цього часу за спірною адресою. Стосовно виділу матері частини квартири, пояснила, що потрібно було це робити після розлучення батьків протягом трьох років. Стосунки у нею з матір»ю погані, постійно між ними сварки, жити разом не можуть. Рішення просила прийняти відповідно до закону. Відповідачка [PERSON] заперечувала проти позовних вимог, пояснила, що померлий [PERSON] був її чоловіком. За життя він постійно казав, що спірна квартира має залишитися доньці [PERSON], це було його волею. Не заперечувала того, що дана квартира придбана в період шлюбу [PERSON] та позивачкою. Крім того, діти між собою відносно спадкового майна домовилися. Рішення просила прийняти по закону. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, надав суду заяву з проханням про розгляд справи у його відсутність, не заперечував проти задоволення позовних вимог. [PERSON] особи до суду не з»явилися, надали суду заяви з проханням розглядати справу у їх відсутності. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. В суді встановлено, що відповідно до свідоцтва про одруження між позивачкою [PERSON] та [PERSON] 12 серпня 1969 року було укладено шлюб, після реєстрації одруження чоловікові присвоєно прізвище «Басанько». На підставі рішення виконкому Печерської ради від 29 березня 1971 року № 19832 було видано ордер на жиле приміщення № Г 138334 від 14 травня 1971 року, згідно якого [PERSON] отримав квартиру № 137, в будинку № 110, масив Березняки, 3 м.р. по вулиці Березняки, в м. Києві на сім»ю з двох осіб на нього та дружину позивачку. За час перебування в шлюбі у них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. З довідки виданої ЖБК «Арсеналець-5» від 29.09.2009 року № 59 встановлено, що [PERSON] був членом ЖБК «Арсеналець-5», та власником кооперативної квартири [ADDRESS]; сума пайового внеску за квартиру, в розмірі п»яти тисяч триста дев»яносто трьох грн. була сплачена в квітні 1986 року. Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу, шлюб між позивачкою та [PERSON] було розірвано 4 травня 1993 року, про що зроблено відповідний актовий запис № 380. Відповідно до договору дарування, від 11 квітня 2002 року, посвідченого державним нотаріусом Шістнадцятої державної нотаріальної контори, [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за № 4-555, [PERSON] подарував [PERSON] 56/100 частин квартири № 137, по вул. Березняківській, 22, в м. Києві. 19 липня 2009 року [PERSON] помер. З листа Шістнадцятої Київської державної нотаріальної контори отриманого на запит суду від 15.12.2009 року за № 3440/01-14, встановлено, що після смерті [PERSON], була заведена 11 грудня 2009 року спадкова справа № 1114/2009 за заявою [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Спадкова маса складається з частини квартири № 137 у будинку № 22, що знаходиться по вулиці Березняківська у м. Києві; житлового будинку № 36 з відповідними надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться по вулиці Крупської у селі Вороньків Бориспільського району Київської області; грошового вкладу, що знаходиться на зберіганні на рахунку у ВАТ " [PERSON] Аваль". Відповідно до довідки № 58 від 29.09.2009 року, виданої ЖБК «Арсеналець-5», в спірній квартирі зареєстровані позивачка [PERSON], відповідачка [PERSON] та онука позивачки [PERSON] З наданих позивачкою документів встановлено, що спірна квартира була отримана, були оплачені пайові внески в повному обсязі в період перебування [PERSON] та [PERSON] в шлюбі. Враховується те, що позивачка з часу вселення в квартирі і по цей час проживає в ній. Відповідно до ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважних причин (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлене договором або законом. Оскільки 56/100 частин спірної квартири було подаровано [PERSON], то позивачці має належати ? частина від 44/100 частин квартири, які оформлені на праві приватної власності за [PERSON] Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved