Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-21 00:00:00

Як вбачається з повної заяви, позивач здійснює відпуск теплової енергії для опалення та гарячого водопостачання житлового приміщення відповідачів. Стверджує, що відповідачі, як співвласники квартири зобов'язані вносити плату за комунальні послуги. Внаслідок порушення відповідачем своїх зобов'язань станом на 1 лютого 2010 року утворилась заборгованість за використану відповідачем теплову енергію в розмірі 7384.3 гривень, які просить стягнути з відповідачів на користь (КП РМР) "Теплотранссервіс". Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю. Відповідачі в судове засідання не з'явились, хоча про день та час слухання справи були повідомлені належним чином. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розглядів справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю. Судом встановлено, що розрахунок боргу за надані послуги позивач здійснює, починаючи з січня 1999 року. Із пояснень представника позивача, довідки КП Рівненського міського бюро технічної інвентаризації» від 21 квітня 2010 року №985 вбачається, що відповідач [PERSON] та [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS] з 1993 року а [PERSON] співвласником 1\\3 частки вищенаведеної квартири з 21 листопада 2003 року. Таким чином суд приходить до переконання, що сума боргу яку слідує стягувати з відповідача [PERSON], слід розраховувати з 1 грудня 2003 року. Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України "Про житлово - комунальні послуги " відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Вказаний закон набрав чинності 30 липня 2004 року. Відповідно до пункту 8 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. затверджених постановою КМУ України № 630 від 21 липня 2005 року, послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформляється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. Пункт 5 ч. З ст. 20 Закону України " Про житлово - комунальні послуги " передбачає обов'язок споживача оплачувати житлово - комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Як слідує із положень п. 1 ч. З ст. 20 Закону України " Про житлово - комунальні послуги " та ч. 1 ст. 24 Закону України " Про теплопостачання " відповідач не виконав свого обовязку по укладенню договору на надання житлово - комунальних послуг, як і не скористався своїм правом на вибір одного або декількох джерел теплової енергії чи теплопостачальних організацій та не звертався до позивача з проханням про припинення надання йому опалення та гарячого водопостачання. Будучи належним чином повідомленою про день та час розгляду справи в суді, відповідач не звернулась до суду з клопотанням відповідно до ч. З ст. 267 ЦК України про застосування строку позовної давності, а тому суд не вбачає підстав для застосування ч. 4 ст. 267 ЦК України. На підставі викладеного, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову повністю.

Outcome: partial