Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-02 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 11 листопада 1993 року, який розірвали 02 лютого 1998 року. Від цього шлюбу у них є неповнолітній син [PERSON], [INFO]. [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що у вихованні сина відповідач, як під час шлюбу, так і після його розірвання, участі не приймав. Рішенням Кіровського районного суду Кримської області від 10.12.1985 року [PERSON] був зобовязаний сплачувати аліменти на користь [PERSON] на утримання дітей. 08.04.2003 року виплата аліментів закінчилася в звязку з досягненням дітьми повноліття. На користь позивачки відповідач сплачує 1/6 частину всіх видів заробітку, не враховуючи зміни до законодавства. Відповідач аліменти сплачує нерегулярно та несвоєчасно. Позивачка неодноразово зверталась до відповідача з проханням своєчасно сплачувати аліменти, пояснюючи, що його сину необхідне відповідне харчування, одяг, оздоровлювальний відпочинок. У звязку з цим, позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на неповнолітнього сина [PERSON] у розмірі 1/4 частина всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно і до досягнення ним повноліття. У судовому засіданні позивачка підтримала свої вимоги і просила суд позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, належним чином повідомлені про день та час розгляду справи. Відповідачем було направлено заяву в які він, позов визнає проти його задоволення не заперечує. Судом встановлено, що сторони з 11 листопада 1993 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвали 02 лютого 1998 року. Від цього шлюбу у них є неповнолітній син [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження якого батьком записаний [PERSON] (а.с.4). 04 грудня 2000 року Андрушівським районним судом Житомирської області було винесено рішенням про стягнення з відповідача аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1 /6 частини з усіх видів доходів щомісячно. Неповнолітній син [PERSON] проживає разом з матірю, що підтверджується довідкою з місця проживання про склад сімї. Відповідач по справі участі у вихованні сина не приймає. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобовязані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Згідно ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути збільшено за рішенням суду за позовом одержувача аліментів у разі зміни матеріального стану. Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі 1/4 частина всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно і до досягнення ним повноліття. На підставі викладеного і

Outcome: approved