Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Управління Пенсійного Фонду України в Новозаводському районі міста [PERSON] про перерахунок щомісячної пенсії та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю, компенсацію за втрату годувальника, в якій просить визнати дії відповідача неправомірними і зобов'язати провести перерахунок пенсії, як учаснику ліквідації на ЧАЕС згідно діючого законодавства у відповідності зі ст. 49, 50, ч.4 ст. 54, ч.3 ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» щодо підвищення пенсії в залежності від розміру прожиткового мінімуму, в який були внесені зміни спеціальним Законом України від 5 жовтня 2006 року № 231-5 з 15 березня 2009 року по 15 лютого 2010 року і зробити виплати (а.с.1-4). Свої вимоги мотивує тим, що вона є інвалідом ЧАЕС 1-ї категорії 2-ї групи по захворюванню зв'язаною з аварією на ЧАЕС і перебуває на обліку в Управління Пенсійного Фонду України в Новозаводському районі міста [PERSON]. Згідно ст. 49 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796-12 від 28.02.1991 року пенсія особам, віднесеним до категорії 1,2,3,4 встановлюється у виді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкідливість, нанесені здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію. Згідно ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що у всіх випадках пенсії інвалідам 2 групи, у яких встановлений зв'язок захворювання по ліквідації аварії на ЧАЕС не повинна бути нижча 8 мінімальних пенсій за віком. Згідно ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам віднесеним до категорії 1 призначається щомісячна додаткова пенсія за шкідливість нанесену здоров»ю у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком інвалідам 2-ї групи. 08.04.2010 року позивач подала до суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій просить зобов'язати відповідача провести перерахунок пенсії, як учаснику ліквідації на ЧАЕС згідно діючого законодавства у відповідності зі ст. 49, 50, ч.4 ст. 54, ч.3 ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» щодо підвищення пенсії в залежності від розміру прожиткового мінімуму, в який були внесені зміни спеціальним Законом України від 5 жовтня 2006 року № 231-5 з 15 лютого 2007 року по 15 лютого 2010 року і зробити виплати (а.с.19). В судовому засіданні позивач уточнені позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити повністю. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином. Суду надані заперечення 31.03.2010 р. (а.с. 16). Згідно ст. 169 ч.4 ЦПК України суд ухвалив справу розглянути у відсутності представника відповідача. Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] згідно копії посвідчення серії А № 430096 (а.с.5) має статус учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії. Згідно довідки МСЕ-ЧНВ № 270898 встановлена 2 група інвалідності, захворювання пов'язане з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС ( а. с. 7). Відповідно до ст. 50 Конституції України кожен має право на безпечне для життя і здоров'я довкілля та на відшкодування завданої порушенням цього права шкоди. Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, зокрема, соціальний захист потерпілого населення, визначені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Розділ 8 даного Закону передбачає правила призначення та виплати пенсій і компенсацій особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4. Стаття 49 цього розділу визначає пенсії особам, віднесеним до вказаних категорій у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію. Згідно ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно з законодавством. Враховуючи, що позивачу здійснюється виплата пенсії по її заяві не у відповідності до ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а відповідно до ст. 27 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", що підтверджується довідками від 13 квітня 2010 року ( а. с. 25-28), тому суд вважає, що норми ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» не розповсюджуються на позивача і в задоволенні вимог про визнання неправомірними дій відповідача в частині не здійснення виплати державної пенсії відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та зобов'язання відповідача провести перерахунок і здійснити виплату державної пенсії відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», за період з 15 лютого 2007 року по 15 лютого 2010 року, слід відмовити повністю. Стаття 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачає, що особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у відповідних розмірах, зокрема, інвалідам 2 групи - 75 % мінімальної пенсії за віком. Виплата зазначеної пенсії відповідно до ст. 53 даного Закону здійснюється повністю незалежно від заробітку, пенсії чи іншого доходу. Відповідно до ст. 62 Закону України «Про Державний .бюджет України на 2007 рік» визначений прожитковий мінімум на одну особу із розрахунку на місяць для осіб, які втратили працездатність становить: з 1 січня 2007 року -380 грн., з 1 квітня -387 грн., з 1 жовтня -395 грн. Таким чином, для позивача як інваліда II групи, особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи, першої категорії, розмір додаткової пенсії повинен розраховуватись, виходячи із наведених розмірів. Враховуючи, що відповідачем не надано доказів про здійснення позивачу розрахунку додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю в розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком, тому суд вважає, що позовні вимоги в частіші визнання неправомірними дій відповідача щодо виплати додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю в меншому розмірі, ніж визначено ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та зобов'язання відповідача здійснити перерахунок і виплату додаткової пенсії за період з 15 лютого 2007 року по 31 грудня 2007 року підлягають задоволенню. Клопотання відповідача про застосування строку позовної давності до суду не надходило. Законом України № 107 -VI від 28.12.2007 року внесені зміни до ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» і визначено, що особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірах: інвалідам І групи - 30 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; інвалідам II групи - 20 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; інвалідам III групи, дітям-інвалідам, а також хворим внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу - 15 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначається на момент виплати додаткової пенсії згідно із законом про Державний бюджет України і не може коригуватися іншими нормативно-правовими актами. Згідно Рішення Конституційного Суду N 10-рп/2008 від 22.05.2008 зміну визнано неконституційною. Рішення Конституційного Суду України у цій справі має преюдиціальне значення для судів при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнанні неконституційними. Відповідне рішення Конституційного Суду України є обов'язковим для виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене. Положення статей, які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення - тобто з 22.05.2008 року. Згідно ч. 2 ст. 152 Конституції України, ч. 2 ст. 19, ч. З ст. 22 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. При цьому при прийняті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Оскільки пенсія позивачу має визначатися виходячи з мінімальної пенсії за віком, яка встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, то у разі збільшення розміру цього прожиткового мінімуму перерахунок пенсії позивачеві повинен проводитись, виходячи з нового розміру мінімальної пенсії за віком. Відповідачем не надано суду доказів та не доведено правомірності свого рішення щодо виплати позивачу додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю, віднесеним до категорії 1, після 22 травня 2008 року не у відповідно до ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та рішення Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008 р., тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині визнання неправомірності дій відповідача щодо виплати додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю в меншому розмірі, ніж визначено ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та зобов'язання відповідача здійснити перерахунок і виплату додаткової пенсії за період з 01 січня 2008 року по 15 лютого 2010 року підлягають задоволенню частково, а саме за період з 22 травня 2008 року по 15 лютого 2010 року. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені і документально підтверджені судові витрати в сумі 37 грн. 00 коп..

Outcome: partial