Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом мотивуючи тим, що 30.04.09 відповідач [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER], належного йому на праві власності, не обрав безпечної швидкості руху та не вжив заходів для зменшення швидкості автомобіля, внаслідок чого пошкодив майно, належне позивачеві, а саме - розподільчу шафу ШР600Х2 №5-16 та три бокси БКТ 100x2 загальною вартістю 13526 грн., чим спричинив позивачеві матеріальну шкоду на вказану суму. Просить стягнути з відповідача вказану суму на відшкодування матеріальної шкоди та судові витрати. Рішенням Рокитнянського райсуду від 09.04.10, постановленим заочно в зв»язку з неявкою відповідачів до суду, позов задоволено та стягнуто в частках з відповідачів понесену відповідачем матеріальну шкоду та судові витрати. Не погоджуючись із вказаним рішенням відповідач ВАТ «Страхова компанія Універсальна» 02.06.10 направив до суду заяву про перегляд заочного рішення, в якій виклав заперечення проти позову і ухвалою суду від 14.06.10 рішення суду від 09.04.10 скасовано та призначено слухання справи на 20.07.10. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги та просить стягнути з відповідачів нанесені збитки. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про день, час та місце слухання справи, не з»явився. Заперечень проти позову до суду не направив. Представник відповідача - ВАТ «Страхова компанія Універсальна», будучи належним чином повідомленим про день, час та місце слухання справи, до суду не з»явився. Про причини неявки суд не повідомив та не направив заперечень проти позову. За вказаних обставин суд ухвалив у відповідності до ст.224 ЦПК України, провести заочний розгляд справи. В судовому засіданні встановлено, що 30.04.09 біля 12 год. 10 хв. відповідач [PERSON] в смт.Рокитне по вул.Радянській, керуючи автомобілем [NUMBER], належного лізингодавцю ТОВ «Ласка Лізинг» і переданого лізингодавцем лізингоодержувачу ПП «Людмила-НБМ» з правом користування (управління) [PERSON] В Б , не обрав безпечної швидкості руху та не вжив заходів для зменшення швидкості автомобіля, що призвело до зіткнення з автомобілем «Део Ланос» та наїзду на автомобіль «Мітсубіші Талант», а також пошкодження майна, належного позивачеві, а саме - розподільчої шафи ШР600Х2 №5-16 та трьох боксів БКТ 100x2 загальною вартістю, як вбачається із локального кошторису, 13526 грн., чим спричинив позивачеві матеріальну шкоду на вказану суму. Відповідно до ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ст.60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд вважає, що в даному випадку заперечення проти позову відповідача ВАТ «Страхова компанія Універсальна» заслуговують на увагу, так як позивачем не дотримано вимог Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» лише за дотримання яких правомірною є виплата та розмір страхового відшкодування в частині вчасного повідомлення страховика, надання пошкодженого об»єкту для огляду, щодо звернення до страховика з відповідною заявою та надання підтверджуючих документів. Крім того, позивачем ставиться вимога про відшкодування нанесених збитків в повному обсязі, в той час як відповідно до ст.31 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, пов»язана з пошкодженням дороги, дорожніх споруд та інших матеріальних цінностей чи їх фізичним знищенням - це різниця між вартістю відповідного об»єкта до і після дорожньо-транспортної пригоди. Так як відповідач не мав змоги визначити величину пошкодження та вартість об»єкту до пошкодження в зв»язку з неповідомленням його про спричинені пошкодження, суд вважає, що позивачем допущені порушення вказаного Закону. Крім того, позивачем не надано суду конкретної вартості пошкодженого об»єкта, а надано локальний кошторис, складений працівниками позивача без залучення представника відповідача і з якого неможливо встановити дійсну вартість спричинених збитків та стан пошкодженого об»єкта - розподільчої шафи на момент ДТП, в тому числі і вартість самої шафи, так як у локальний кошторис включені не тільки вартість, а й роботи, які були виконані при встановленні шафи, а також заробітна плата, витрати на транспорт, тощо. Тоді як відповідно до цивільного законодавства відшкодуванню підлягає пряма матеріальна шкода, а не витрати, понесені позивачем по усунення спричинених збитків. Крім того, суд вважає, що представником позивача так і не доведено, кому дійсно належить aвтомобіль[NUMBER] - лізинговій компанії, ПП «Людмила-НБМ» чи [PERSON], який керував даним автомобілем та не надано відповідних документів, так як надані суду [PERSON] документи, а саме - Страхове свідоцтво від 29.12.08 автомобіля [NUMBER], страховий поліс та довіреність ніким не завірені і не можуть вважатися судом належними доказами. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Outcome: dismissed