Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-24 00:00:00

09.06.2010 року [PERSON] звернулась до суду з даним позовом, в якому просить визнати за нею в порядку спадкування за заповітом право власності на земельну ділянку, площею 2,0000 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (кадастровий номер 3220886000:02:002:0006), яка знаходиться в адміністративних межах [PERSON] сільської ради Бориспільського району Київської області, що належала на праві власності її батькові [PERSON], який помер 09 серпня 2008 року. Свої вимоги позивач обґрунтовує наступним. 09.08.2008 року помер її батько [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на спадкове майно, в тому числі і на земельну ділянку. За життя, а саме 20.05.1998 року її батько склав заповіт, згідно якого все своє майно заповів [PERSON], після чого 20.12.2001 року він також склав заповіт, згідно якого земельну ділянку пай, яка належить йому на підставі сертифіката заповів їй. Оформити своє право на спадкове майно визначене у заповіті вона не може, оскільки державний нотаріус не може видати свідоцтво про право на спадщину та роз»яснила право звернутись до суду з позовом про визнання права власності на земельну ділянку, оскільки у заповіті зазначений не державний акт, а сертифікат. У судове засідання позивач не зявилась, подала заяву, згідно з якою просила розглянути справу без її присутності, позовні вимоги повністю підтримала та просила задовольнити. Від відповідача [PERSON] сільської ради Бориспільського району Київської області надійшов лист № 265 від 21.06.2010 року, згідно якого [PERSON] сільська рада Бориспільського району Київської області з позовною заявою гр. [PERSON] про визнання права власності ознайомлена, проти позовних вимог не заперечує, просить справу розглядати без представника сільської ради. Від третьої особи [PERSON] надійшла заява з проханням слухати справу в її відсутність, проти позову не заперечує та просить позов задовольнити. Згідно ст. 130 ч. 4 Цивільного процесуального кодексу України, ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення, у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди, проводиться в порядку встановленому ст. ст. 174 і 175 цього кодексу. Згідно ст. 174 ч. 4 Цивільного процесуального кодексу України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як вбачається з матеріалів справи відповідач [PERSON] сільська рада Бориспільського району Київської області та третя особа [PERSON] позовні вимоги визнали повністю. Дослідивши подані заяви, матеріали цивільної справи та надані документи, а також враховуючи повне визнання відповідачем та третьою особою позову, яке не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги мають бути задоволені повністю з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 09.08.2008 року помер батько позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть [PERSON] 1-ОК № 129781 виданим [PERSON] сільською радою Бориспільського району Київської області 09.08.2008 року /а.с. 7/. На випадок своєї смерті спадкодавець [PERSON] склав заповіт 20.12.2001 року, згідно якого право на земельну частку пай належне йому на підставі сертифікату Серії КВ № 0162193 виданого 31 грудня 1996 року Бориспільською районною державною адміністрацією заповів своїй дочці [PERSON]. Заповіт зареєстровано в реєстрі № 90. На день смерті спадкодавця [PERSON] заповіт не змінено та не скасовано /а.с. 8/. Після його смерті відкрилась спадщина на вище зазначену земельну ділянку. Згідно державного акту виданого на ім»я [PERSON], який проживає с. Проців на підставі розпорядження Бориспільської райдержадміністрації від 25 травня 2004 року № 437 є власником земельної ділянки площею 2.0000 га у межах згідно планом, земельна ділянка розташована [PERSON] сільська рада Бориспільського району, цільове призначення земельної ділянки ведення товарного сільськогосподарського виробництва, акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 396, виданого 28 липня 2004 року ( а.с. 9). Спадкоємець за заповітом [PERSON] прийняла спадщину після смерті свого батька, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі Серії ОМ № 377753 (а.с.16). Так, за змістом ст. 1216, 1218 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1225 Цивільного кодексу України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. На підставі наведеного, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про визнання за нею права власності на земельну ділянку, площею 2,0000 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах [PERSON] сільської ради Бориспільського району, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved