Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-22 00:00:00

Позивач в заяві і в судовому засіданні просить стягнути з [PERSON] на його користь 19200,00 грн. боргу, 656,00 грн. процентів за договором позики, державне мито, витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи та витрати на правову допомогу, посилаючись на слідуючи обставини: у відповідності до положень ст. ст. 1046, 1047 ЦК України між ним та [PERSON] укладено договір позики, за яким він позичив (передав у власність) відповідачеві грошові кошти в сумі 19200,00 грн., котрі той зобов'язався йому повертати частинами по 1500,00 грн. щомісячно, починаючи з листопада місяця 2009 р. На підтвердження вказаного договору позики відповідач надав йому власноручно написану та підписану розписку від 29 жовтня 2009 p.Гроші в указаній сумі відповідач позичав за два рази,перший раз він йому дав 10000 гривень,а потім 9200 гривень і розписка відповідачем написана на всю суму.Розписку він писав свідомо,був в нормальному стані і грошей він йому не повертав. У порушення взятих на себе зобов'язань відповідач до цього часу не повернув йому жодної суми з позичених коштів, тобто не здійснив жодного щомісячного платежу по 1500,00 грн. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором - встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з роз- строченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикода- вець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що зали- шилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Ст. 1048 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одер- жання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встанов- лено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встанов- люються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Договір позики вважається безпроцентним, якщо: 1) він укладений між фізичними особами на суму, яка не перевищує п'ятдесятикратного розміру неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, і не пов'язаний із здійснен- ням підприємницької діяльності хоча б однією із сторін; 2) позичальникові передані речі, визначені родовими ознаками. Оскільки договором позики розмір процентів не встановлений, він надав відповідачеві позику в сумі, що перевищує п'ятдесятикратний розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, то вважає, що він має право на одержання від відповідача процентів на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно ст. 1 Закону України «Про Національний банк України» облікова ставка Національного банку України - виражена у відсотках плата, що бе- реться Національним банком України за рефінансування комерційних банків шляхом купівлі векселів до настання строку платежу по них і утримується з номінальної суми векселя. Облікова ставка є найнижчою серед ставок рефі- нансування і є орієнтиром ціни на гроші. Постановою НБУ від 10 серпня 2009 № 468 облікова ставка встановле- на у розмірі 10,25 % і діє до цього часу. Вважає, що відповідач повинен достроково повернути йому всю суму позики в розмірі 19200,00 грн. та сплатити проценти за період з листопада місяця 2009 р. по даний час у розмірі 656,00 грн. з наступного розрахунку: 19200,00 грн. х 10,25 % : 12 місяців х 4місяці(грудень 2009р. березень 2010 р.) = 656,00грн. В судовому засідання відповідач позов не визнав і пояснив,що розписка ним написана власноручно і на ній його підпис,однак він таких грошей від позивача не брав.Ця розписка написана під тиском позивача в той час,коли він знаходився на лікувані і не розумів значення своїх дій.Раніше він брав гроші в сумі 8000 гривень.а потім 3200 гривень,однак ця сума ним погашена.Він дава частинами гроші Петькуну.але від нього розписок не брав,так як раніше у них нормальні були відносини. Вважає,що позов не законний.так як він ніяких грошей не брав і розписка написана несвідомо.Підтвердження цьому є довідка з лікарні,що він перебував на лікуванні. Вислухавши позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що при таких обставинах позов підлягає задоволенню, т.я. викладені в позовній заяві доводи знайшли своє підтвердження дослідженими в суді доказами. Із наданої позивачем розписки , вбачається, що відповідач [PERSON] взяв в борг у [PERSON] 19200,00 гривень і зобов'язується їх повертати частинами по 1500 грн. щомісячно, починаючи з листопада 2009 року. Статею 207 ч.2\~ ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо\~ він підписаний його стороною (сторонами). В судовому засідання відповідач [PERSON] не оспорює того, що вказана розписка написана ним. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. В судовому засіданні дослідженими доказами встановлено, що [PERSON] отримав від позивача в позику вказану суму грошей,однак не виконує свої зобовязання по укладеному договору,не сплатив жодного разу зазначені в розписці платежі,а тому позов позивача [PERSON] суд вважає обґрунтованим,законним і таким,що підлягає задоволенню в повному обсязі,так як зазначені позивачем доводи знайшли своє підтвердження в суді і наданими доказами позивачем в суді повністю спростовано заперечення відповідача проти позову . Суд вважає,що твердження відповідача про те,що він не позичав грошей у позивача,розписку писав несвідомо з посиланням на різні факти є безпідставними,необґрунтованими і такими,що не заслуговують на увагу,так як у справі є оригінал розписки про позику 19200 гривень позивачем відповідачу,її написання і на ній підпис відповідачем не заперечується,докази про отримання позивачем грошей в рахунок погашення боргу не надано відповідачем,не надано відповідачем доказів і про те,що в момент написання розписки він знаходився на лікуванні.Надана відповідачем довідка за №232 від 13.05.2010 року,що у нього погіршення стану з 26.09.2009 року і він перебуває на амбулаторному лікуванні в диспансерному психоневрологічному відділенні по теперішній час,протирічить наданій суду довідці за №365 від 25.05.2010 року ,де зазначено,що відповідач лікувався амбулаторно в ДПНВ та 2 рази в Чернігівській ПНЛ з 13 .09.04 р по 27.09.04р та 11.09.06 року по 28.09.06 року.13.05.10 року звернувся за медичною допомогою в ДПНВ. А тому такі пояснення відповідача судом сприймаються як намагання уникнути цивільно-правової відповідальності за невиконання взятих на себе зобов»язань по договору позики. Відповідно до ст.79 ,88 ЦПК України підлягають стягненню судові витрати. Наданими квитанціями підтверджено, що позивач сплатив судовий збір в розмірі 198 гривень 56 коп., 120 гривень за ІТЗ розгляду справи та 695 грн. витрат на правову допомогу, а тому зазначені витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в повному обсязі.

Outcome: approved