Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-19 00:00:00

У травні 2010 року [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що вона є учасником Великої Вітчизняної війни і відповідно до ст.14 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту має право щорічно до 5 травня отримувати разову допомогу в розмірі трьох мінімальних пенсій за віком. Відповідач в порушення вимог цього Закону з 1994 року і по 2004 рік включно взагалі не виплачував зазначену допомогу, а в 2007 році сплатив їй лише 55 гривен, мав сплатити 1230 гр. (410 гривен х 3), тобто недоплатив 1175 гривен, у 2008 році виплатив 65 гривен, а мав сплатити 1443 гривен (481 гривен х 3), тобто недоплатив 1378 гривен., оскільки розмір мінімальних пенсій слід враховувати той, який був встановлений на момент виплати допомоги; у 2009 році вона отримала 70 гривен, а мала отримати 1494 гр. (498 гр. х 3), тобто їй недоплачено 1424 гр. Коли вона дізналася про порушення свого права, одразу звернулася до відповідача з письмовою заявою, але їй відповідач відмовив в нарахуванні і видачі недорахованої за Законом суми, тому просить визнати дії відповідача неправомірними та зобов*язати його нарахувати і виплатити їй за 2007-2009 роки 3978 гривен. Позивачка у судове засідання не з*явилась, у своєму позові просила справу розглянути у її відсутність та задовольнити вимоги. В судовому засіданні представник відповідача вимоги позивача не визнала та пояснила, що позивачка є учасником ВВВ та перебуває на обліку з 2002 року. Ст.14 Закону Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту передбачає виплату їй щорічної допомоги до 5 травня в розмірі 3-х мінімальних пенсій за віком, але відповідно до ст. 28 Закону України Про загальнообов*язкове державне пенсійне страхування мінімальний розмір пенсії за віком застосовується тільки для визначення розмірів пенсій, призначений відповідно до цього Закону, тобто цей розмір застосовувати для визначення надбавок, підвищень до пенсій та розмірів допомог не передбачено. Відповідно до ст.17 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту фінансування витрат, пов*язаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету. Вони є розпорядником бюджетних коштів Державного Бюджету З рівня і відповідно до ст.51 п.1 БК України беруть бюджетні зобов*язання та провадять видатки тільки в межах бюджетних асигнувань. В Законі України Про Державний бюджет України на 2007 рік було визначено розмір щорічної разової допомоги до Дня перемоги учасникам війни в сумі 55 гривен, до Закону України Про Державний бюджет України на 2008 рік - в сумі 65 гривен, до Закону України Про Державний бюджет України на 2009 рік - в сумі 70 гривен, всі ці суми і були виплачені позивачу у 2007,2008 і 2009 роках. Виплати були здійснені ще до прийняття рішення Конституційним судом України. Вважає, що відповідач здійснив виплату позивачу в межах виділених лімітних асигнувань на кожний поточний рік і не може відповідати за зобов*язаннями бюджету 7 держави, тому вимоги позивача, якому вони виплатили грошову допомогу відповідно до Закону про Державний Бюджет, безпідставні і не можуть бути задоволені. Заслухавши пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено та це не заперечують сторони, що позивачка дійсно є учасником Великої Вітчизняної війни та користується правами та пільгами, встановленими Законом України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту №3551-ХП від 03.04.2004 року і це підтверджується посвідченням № 620333 серія Д-1 від 30.01.2008 року. Відповідно до вимог ст.14 цього Закону вона має право на отримання щорічно 3-х мінімальних пенсій за віком. Фінансування витрат, пов*язаних з введенням в дію Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, відповідно до ст.17 здійснюється за рахунок коштів державного та міського бюджетів, а виплата разової грошової допомоги до 5 Травня - в розмірах, передбачених ст.ст.12-16 вказаного Закону, УПСЗН, на яке покладений обов*язок здійснення виплати разової грошової допомоги саме в розмірах, передбачених Законом Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту. Як вбачається з відповіді УПСЗН Волноваської райдержадміністрації на заяву позивача, останній виплачена разова грошова допомога за 2007 рік в розмірі 55 гривень, за 2008 рік - 65 гривень, за 2009 рік - 70 гривень. Виплати зроблені у квітні відповідного року та встановлені Законами України Про Державний Бюджет України на відповідні роки - 2007-2009. Суд дійшов висновку, що виплата спірної грошової допомоги у 2009 році - в розмірі 70 гривен, є неправомірною з огляду на наступне. Відповідно до Закону України Про державний бюджет України на 2007 рік було визначено розмір щорічної разової допомоги до Дня перемоги учасникам війни в сумі 55 гривен, до Закону України Про Державний бюджет України на 2008 рік - в сумі 65 гривен, до Закону України Про Державний бюджет України на 2009 рік - в сумі 70 гривен. Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року №6-рп/2007 норма Закону про Державний бюджет щодо виплати одноразової грошової допомоги в розмірі відповідно до мінімальної пенсії за віком (тобто у даному випадку в розмірі 55 гривен) визнані неконституційними. Так само і рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року №10- РП/2008 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), зміни внесені п.б п.2 п.20 розділу П Закону України Про Державний Бюджет України на 2008 рік, Про внесення змін до деяких законодавчих актів України до Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту в частині визначення розміру виплат щорічної разової грошової допомоги. Таким чином, відповідно до редакції ст.14 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту ( спеціального Закону), яка діяла до внесення вищезазначених змін, щорічно до 5 травня учасникам війни виплачується разова грошова допомога з розмірах - трьох мінімальних пенсій за віком. Отже, враховуючи положення ст.28 Закону України Про загальнообов*язкове державне пенсійне страхування в редакції, яка діяла на момент спірної виплати, мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється в розмірі прожиткового мінімуми для осіб, які втратили працездатність, визначеного Законом. Суму прожиткового мінімуму на 2007 рік на одну особу, яка втратила працездатність в розрахунку на місяць встановлено Законом України Про Державний бюджет України на 2007рік» та про внесення змін до деяких законодавчих актів України від 28.12.2006 року №107-У1 в розмірі 410 гр. з 01.04.2007 року по 01.07.2007 рік. Таким чином розмір щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2007 рік, який повинен бути виплачений позивачу, складає - 1230 гр. (410 гривен х 3). Замість передбачених за Законом України №3551-12 трьох мінімальних пенсій за віком, а саме 1230 гривен, позивачу виплачено в квітні 2007 року лише 55 гривен, тобто недоплачена йому сума допомоги за 2007 рік - складає 1175 гривен (1230 гривен - 55 гривен). Суму прожиткового мінімуму на 2008 рік на одну особу, яка втратила працездатність в розрахунку на місяць встановлено Законом України Про Державний бюджет України на 2008рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України від 28.12.2007 року №107-У1 в розмірі 481 гривен з 01.04.2008 року по 01.07.2008 рік. Таким чином розмір щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2008 рік, який повинен бути виплачений позивачу, складає - 1443 гривен (481 гривен .х 3). Замість передбачених за Законом України №3551-12 трьох мінімальних пенсій за віком, а саме 1443 гривен, позивачу виплачено в квітні 2008 року лише 65 гривен, тобто недоплачена йому сума допомоги за 2008 рік - складає 1378 гривен (1443 гривень - 65 гривень). Однак, приймаючи до уваги, що статтею 152 Конституції України передбачено, що Закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними , втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність. Згідно ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Таким чином, дія нормативного акту поширюється лише на ті правовідносини, які виникли після набрання ним чинності. Рішенням Конституційного суду України № 6-рп від 09.07.2007 року та № 10-рп від 22.05.2008року прийняті після того, як позивачці була проведена в квітні виплата грошової допомоги до 5 травня у 2007 році та 2008 році, тому відповідач на момент виплати за 2007-2008 роки діяв правомірно, згідно чинного на той час законодавства. Отже , вимоги позивачки про зобов'язання відповідача здійснити нарахування та виплатити щорічну грошову допомогу в розмірі трьох мінімальних пенсій за віком за 2007 та 2008 роки є необгрунтованими та задоволенню не підлягають. У статті 71 Закону України Про Державний бюджет України на 2009 рік від 26.12.2008року №835-У1 вказано надати право Кабінету Міністрів України у 2009 році встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються запежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами. Таким чином ця норма закону передбачає три різновиди соціальних виплат, розміри яких встановлюються Кабінетом Міністрів України, а саме - які визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах і в межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами. Порядок взаємодії Міністерства фінансів України як головного розпорядника коштів державного бюджету та відповідних виконавціх бюджетних програм на всіх стадіях бюджетного процесу відповідно до ст.8 Бюджетного Кодексу України затверджений наказом МФ України №662 від 30.05.2007 року (зареєстрований МЮ України 19.06.2007 року за №673/13940). Пунктом 1.4 цього порядку передбачено, що до системи головного розпорядника коштів, крім центрального апарату міністерства фінансів України, входять вісім відповідних виконавців, серед яких і УПСЗН України. Але на виконання ст.71 Закону України Про Державний бюджет України на 2009 рік Кабінетом Міністрів у 2009 році не приймалося окремої постанови щодо встановлення у 2009 році розміру підвищення до пенсії особам, віднесеним до категорії учасника війни. Тому відповідач керувався положеннями Закону України Про Державний бюджет України на 2007 рік було визначено розмір щорічної разової допомоги до Дня перемоги учасникам війни в сумі 70 гривен (тобто на тих, на яких поширюється дія Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту. Проте цей Закон (у вказаній частині) і постанови КМ України були прийняті на виконання положень п.28 розділу П Внесення змін до деяких законодавчих актів України, Закону України Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України від 28.12.2007 року щодо внесення змін до Закону України Про соціальний захист дітей війни. А рішенням Конституційного Суду України №10-рп/2008 від 22.05.2008 року ці положення було визнано неконституційними. Таким чином, відповідачу слід було у 2009 році керуватися нормами спеціального Закону, а саме - положеннями статті 14 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» і тому відмова відповідача позивачу у нарахуванні та виплаті разової допомоги до Дня Перемоги в розмірі, передбаченому цим Законом є незаконною, отже, підлягає стягненню 498 грн.хЗ - 70 грн.=1424 гривень Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню частково, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки недоплачену грошову допомогу до 5 травня за 2009 рік в розмірі 1424 гривень з урахуванням виплаченої суми, в задоволенні позовних вимог в частині стягнення за 2007 та 2008 роки суд відмовляє за необгрунтованістю. На підставі ст. 14 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, ст.ст. 58, 152 Конституції України,

Outcome: partial