overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-02 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, посилаючись на те, що вона з відповідачем 01 червня 2002 року зареєструвати шлюб в Іванківському відділі ЗАГС Київської області, актовий запис № 36. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO], яка знаходиться на утриманні позивачки. ння. прав Позивачка вважає, що відповідач повинен згідно чинного законодавства надавати матеріальну допомогу на утримання дитини і він спроможний надавати таку допомогу. Стан здоров,я у нього нормальний. Тому просить суд прийняти рішення про стягнення з відповідача щомісяця аліментів на її користь на утримання їхньої неповнолітньої дитини. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги і просить стягувати аліменти з відповідача в розмірі % частини всіх видів заробітку(доходу). Відповідач [PERSON] позов визнав і згодний, щоб з нього стягувалися аліменти в розмірі 1Л частини всіх видів заробітку (доходу). Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити. В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про народження- батьком неповнолітньої дитини являється [PERSON]. Суд вважає, що розмір аліментів слід визначити в розмірі 1А частини всіх видів доходу(заробітку) відповідача щомісяця. Враховуючи наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-02 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного тексту постанови суду, пов'язаної з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити її вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-02 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з даним позовом посилаючись на те, що її чоловіком був [PERSON], який проживав в [INFO] і помер 14 серпня 2009 року. На день його смерті залишилося спадкове майно: жилий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в с.Блідча по вулиці Леніна,7 Іванківського району Київської області. Спадщину позивачка прийняла шляхом спільного проживання із спадкодавцем та подачею заяви про прийняття спадщини до Іванківської районної державної нотаріальної контори. Позивачка звернулася до Іванківської районної державної нотаріальної контори з проханням видати свідоцтво про право на спадщину за законом на спадковий будинок. У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на жилий будинок їй було відмовлено, оскільки не було предявлено правовстановлюючого документу на спадковий будинок. У 1983 році чоловік разом з позивачкою побудували жилий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в селі Блідча по вулиці Леніна,7 Іванківського району Київської області за власні кошти та власними силами, що підтверджується довідкою Блідчанської сільської ради (виписка з погосподарської книги, особовий рахунок № 19) за № 525 від 09 липня 2010 року. Після смерті чоловіка єдиним спадкоємцем за законом є позивачка, яка просить визнати за нею право власності на спадковий будинок, як єдиного спадкоємця, так як відповідач (син спадкодавця) спадщини не приймав і на майно не претендує. Інших спадкоємців немає. Сторони в судове засідання не зявилися, згідно заяв ( позивачка позов підтримує, відповідач позов визнає) просять справу розглянути без їх участі. Факт прийняття спадщини позивачкою після смерті чоловіка [PERSON] підтверджується довідкою Іванківської районної державної нотаріальної контори за № 488/01-14 від 14.07.2010 року. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про можливість задоволення позову, оскільки в судовому засіданні встановлено, що для цього маються всі законні підстави. Відповідно до ст.12 Закону України „Про власність праця громадян є основою примноження їх власності. Громадянин набуває права власності на майно, виражене внаслідок успадкування або укладення інших угод, не заборонених законом. В даному випадку позивачка є спадкоємцем після смерті [PERSON] і на даний час ніхто, крім позивачки на цей будинок не претендує. 4.4 ст.1268 передбачає, ще незалежно від часу відкриття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.41 Конституції України „кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Враховуючи наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-02 00:00:00

В червні 2010р. ВАТ "Миколаївська теплоелектроцентраль" звернулося в суд з позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що між ним та [PERSON], [PERSON] і [PERSON] С Ю. був укладений договір про постачання теплоенергії для опалення і гарячого водопостачання. Відповідно до умов договору позивач взяв на себе зобов'язання по постачанню теплоенергії і гарячого водопостачання, а відповідачі зобов'язалися вчасно оплачувати надані послуги. ВАТ "Теплоелектроцентраль" свої зобов'язання за даним договором виконали, а за [PERSON], [PERSON]П і [PERSON]Ю утворилася заборгованість за спожиту теплоенергію в сумі 1391,68 грн. Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив суд стягнути з відповідачів на користь ВАТ "Миколаївська Теплоелектроцентраль" зазначену суму боргу і сплачені витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав. Відповідач [PERSON]В позов визнала. Відповідачі [PERSON] і [PERSON] в судове засідання не з'явились, сповіщені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 01.11.2005р. між ВАТ "Миколаївська теплоелектроцентраль" та [PERSON]. [PERSON]П, і [PERSON] був укладений договір про постачання теплової енергії для опалення та гарячого водопостачання. Згідно умов договору постачальник взяв на себе зобов'язання надавати через приєднану теплову мережу теплову енергію для опалення та гарячого водопостачання квартири споживачів, а останні зобов'язалися своєчасно оплачувати теплову енергію. На імя споживачів був відкритий особистий рахунок для виконання розрахунків за теплову енергію, надана розрахункова книжка. Зобов'язання по постачанню теплової енергії постачальником виконані, нарахування оплат за спожиту теплову енергію споживачу проводились згідно тарифів, зазначених у п. 1 рішення виконкому Миколаївської міської ради від 26.12.2008 р. № 2390 та від 22.01.2010р, за № 46. Відповідно до договірних умов, споживач повинен своєчасно, в строк до 10 числа наступного за розрахунковим місяцем, оплачувати отриману теплову енергію Проте, [PERSON]. [PERSON]П і [PERSON] оплата за надану теплову енергію не проводилась, чим порушувались грошові зобов'язання за договором Таким чином, за період з 01.04.2009р. по 01.05.2010р. борг споживачів перед постачальником за опалювання становить суму у розмірі 1391,68 грн. В судовому засіданні встановлено, що на момент розгляду справи сума боргу відповідачами не сплачена, чим позивачу завдаються збитки Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи в сумі 120,00 грн, та судовий збір у розмірі 51 грн. на користь держави На підставі ст. 525, 526, 527, 530 ЦК України, ст.ст. 10, 30, 62. 88, 212-214 ЦПК

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-02 00:00:00

08.07.2010 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити в повному обсязі. Пояснила, що з відповідачем одружені 26.12.1987. Від шлюбу мають повнолітнього сина. Просить шлюб з відповідачем розірвати, оскільки шлюбно-сімейні відносини припинені десять років тому. Відповідач не працює, зловживає спиртними напоями. Були спроби примиритися, але відповідач не бажає лікуватись. Відновлювати відносини не бажає, почуття любові до відповідача утрачені. В даний час вважає, що родина розпалася остаточно і відновлена бути не може. Просила витратити по оформленню розірвання шлюбу покласти на неї. Відповідач отримав судову повістку, сповіщений про час та день розгляду справи , в судове засідання не явився. Суд зі згоди позивача розглянув справу при заочному розгляді. Суд, вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи вважає за можливе задовольнити позовні вимоги. Судом встановлено, що сторони одружені 26 грудня 1987 р. Від шлюбу мають повнолітнього, шлюбно-сімейні відносини припинили. Відновлювати відносини позивачка не бажає, почуття любові до відповідача утрачені. В даний час позивачка вважає, що родина розпалась остаточно і відновлена бути не може. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України - суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки родина розпалась остаточно і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Витрати, зв'язані з оформленням розірвання шлюбу в органах РАГС, варто покласти на позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-02 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що вона перебуває у шлюбі з відповідачем, який зареєстрований 18.02.2006 Кіровським відділом РАЦС Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №31. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON],[INFO] Шлюбні стосунки між сторонами припинені, вони не ведуть спільного господарства, проживають окремо. Сімейне життя з відповідачем не склалося в звязку з відсутністю взаєморозуміння, різних поглядів на життя. Сімя розпалася остаточно, примирення з відповідачем не можливе, дитина після розірвання шлюбу буде проживати з позивачкою. Просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 18.02.2006 Кіровським відділом РАЦС Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №31. Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та, посилаючись на ті самі підстави, просить їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими факти: припинення шлюбних відносин між сторонами, суперечності спільного життя та збереження шлюбу інтересам позивачки та їх дитини. Відповідно до ст.112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. У судовому засіданні встановлено, що сторони спільного господарства не ведуть, досягли домовленості щодо проживання дитини, що говорить про те, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки та їх дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-02 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, вона перебувала у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO], яка на даний час навчається на третьому курсі Дніпропетровського монтажного технікуму. Відповідач в добровільному порядку не надає позивачці матеріальну допомогу на утримання дитини, тому вона змушена звернутися з позовом до суду. Просить суд стягнути з відповідача на користь доньки [PERSON], [INFO], аліменти на її утримання у розмірі 1/4 всіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до припинення навчання 30.11.2011. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі, та посилаючись на ті самі підстави, просила їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечував. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленим факт наявності передбачених законом підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.199 СК України якщо повнолітні дока, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку(доходу)платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього кодексу. Враховуючи, що відповідач має можливість надати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої дитини, суд вважає можливим визначити 1/4 частину його заробітку, як аліменти на її утримання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-02 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов'язаного з потребою в обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частину.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-02 00:00:00

Заявник вказуючи, що встановлення факту народження йому необхідно для звернення у відділ реєстрації актів цивільного стану Підгаєцького районного управління юстиції з питанням видачі свідоцтва про його народження, оскільки в нього та в відділі РАЦСу відсутній запис про його народження, звернувся в суд із заявою про встановлення факту народження особи. У попередньому судовому засіданні заявник [PERSON] просить суд заяву задовольнити і встановити факт, що він народився 26 серпня 1935 року в с. Завалів Підгаєцького району Тернопільської області, оскільки це необхідно для звернення у відділ реєстрації актів цивільного стану Підгаєцького районного управління юстиції з питанням видачі свідоцтва про його народження. В попереднє судове засідання представник заінтересованої особи-відділу реєстрації актів цивільного стану Підгаєцького районного управління юстиції Тернопільської області не з'явився , хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Крім цього, визнання ним заяви викладено в адресованій суду письмовій заяві, що приєднана до справи. Свідок [PERSON] суду пояснила, що проживає по сусідству із заявником. їй достовірно відомо, що заявник народився 26 серпня 1935 року в с. Завалів Підгаєцького району і його батьками були : батько - [PERSON], мати - [PERSON]. Аналогічні пояснення в судовому засіданні дала свідок [PERSON] Суд, заслухавши пояснення заявника, свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне заяву [PERSON] задовольнити, виходячи із наступних підстав. У відповідності до п.7 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Судом встановлено, що заявник звертався у відділ реєстрації актів цивільного стану Підгаєцького районного управління юстиції із заявою про видачу актового запису про його народження складеного у 1935 році в с. Завалів Підгаєцького району Тернопільської області, проте в цьому йому було відмовлено із-за відсутності вищевказаного актового запису цивільного стану. Той факт, що [PERSON] народився 26 серпня 1935 року в с. Завалів Підгаєцького району Тернопільської області, крім пояснень свідків, також підтверджується паспортом заявника серії МС №849038 виданим Підгаєцьким РВ УМВС України в Тернопільській області від 23 лютого 2002 року. Батьками [PERSON] є: [PERSON], мати - [PERSON], що підтверджено в судовому засіданні вищезазначеними свідками, а також випискою від 1 березня 2010 року з по господарської книги №5 Угринівської сільської ради Підгаєцького району на 1944-1946 роки. За таких обставин, суд прийшов до переконання, що заява [PERSON] підставна, а тому підлягає до задоволення. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачки про стягнення аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів її заробітку/ доходу/ на місяць, посилаючись на те, що від шлюбу з відповідачкою має сина [PERSON], [INFO], який знаходиться на його утриманні. Відповідачка участі в матеріальному утриманні дитини не приймає. Позивач в судове засідання не з'явився. Від нього надійшла заява про підтримання позову та розгляд справи за його відсутність. Відповідачка в судове засідання не з'явилась. Від неї надійшла заява про визнання позову та розгляд справи за її відсутність. Враховуючи, що визнання позову відповідачем є безумовним і таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб та зміст ч. 4 ст. 174 ЦПК України, суд прийшов висновку про задоволення позову. Позивач при поданні позову згідно п.5 ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України від 21 січня 1993 року № 7-93 Про державне мито та ч. З ст. 81 ЦПК України звільнений від сплати судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, а тому з відповідачки на користь держави необхідно стягнути судовий збір згідно підпункту а п.1 ст. З Декрету, що становить 51 гривню, та 120 гривень в рахунок погашення витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. На підставі ст. ст. 180-197 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-02 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідачів в якому просить суд встановити факт належності свідоцтва про право власності на житло від 23 березня 1993 р. а також розпорядження органу приватизації від 23 березня 1993 р. [PERSON], визнати право власності за позивачем на 2/4 частини квартири [ADDRESS] у порядку спадкування за заповітом після смерті батько [PERSON], померлого 26 лютого 2009 p., визнати право власності на вклад у державному ощадному банку України (Одеське міське відділення № 7860) згідно з рахунком №21956 у сумі 46 158,01 грн. В судовому засіданні позивач позов підтримав та просив його задовольнити. Відповідачі у судовому засіданні позовні вимоги визнали, та не заперечували проти задоволення позову. Представник третьої державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, перевіривши докази, суд прийшов до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] був співвласником квартири [ADDRESS] згідно зі свідоцтвом про право власності на житло від 23 березня 1993 р. та рішенням Київського районного суду м. Одеси від 17 вересня 2007 р. Загальна частина [PERSON] в квартирі становить 1/2 частку, 1/4 частка належала йому відповідно до свідоцтва про право власності а 1/4 частину він успадкував після смерті дружини [PERSON] JI.I., померлої 5 травня 1998 р. Іншими співвласниками вказаної квартири є відповідачі. Згідно з заповітом від 27 листопада 2002 р. [PERSON] заповів усе своє майно позивачу. 26 лютого 2009 р. [PERSON] помер. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді 1/2 частини спірної квартири та грошових вкладів. Позивач у встановлений законодавством строк звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Однак не зміг отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом у зв'язку з розбіжністю написання призвіща спадкодавця в його паспорті, свідоцтві про смерть де призвіще вказано як [PERSON] і розпорядженням органу приватизації від 23 березня 1993 р. за № 5043 і свідоцтвом про право власності на квартиру де призвіще вказано як Калин ін. Відповідно до ч. 1 п. 6 ст. 256 ЦПК України суд вважає можливим встановити юридичний факт належності [PERSON] розпорядження органу приватизації від 23 березня 1993 р. за № 5043 і свідоцтва про право власності на квартиру [ADDRESS], за № 4-743 від 23 березня 1993 р. Згідно зі ст. 1217, 1218, 1228 ЦК України суд вважає, що позовні вимоги позивача обґрунтовані, законні та підлягають задоволенню, тому за позивачем належіть визнати право власності на '/г частини спірної квартири та грошовий вклад відповідно до заповіту.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-02 00:00:00

11 березня 2010 року позивач [PERSON] звернувся до Комінтернівського районного суду Одеської області з позовом до Комінтернівської районної державної нотаріальної контори Одеської області та [PERSON] про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини після померлого 09.01.1999 року батька - [PERSON]. В судовому засіданні позивач в обґрунтування заявлених позовних вимог послався на наступне: 09.01.1999 року помер його батько [PERSON]. 28 жовтня 1995 року [PERSON] залишив заповіт, згідно якого заповів йому все своє майно на момент смерті. В нотаріальну контору для прийняття спадщини не звертався оскільки не знав, що батько залишив на його імя заповіт. В даний час він звернувся до Комінтернівської районної державної нотаріальної контори Одеської області з заявою про прийняття спадщини, однак йому було відмовлено у звязку з пропуском строку для прийняття спадщини, тому він вимушений звернутися до суду з даною позовною заявою. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, однак надала до суду лист, у якому визнає заявлені позовні вимоги та не заперечує проти їх задоволення. Представник відповідача - Комінтернівської районної державної нотаріальної контори Одеської області в судове засідання не зявився, про причину неявки суд не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи був сповіщений своєчасно та належним чином. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову відповідачем суд розглядає справу в попередньому судовому засіданні. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вислухавши пояснення позивачки та відповідача, вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст.ст.1269 п.1, 1270 п.1 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини в строк до 6 місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно зі ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. За наведених обставин та вимог цивільно-процесуального законодавства України суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. На підставі викладеного, ст.ст.1270, 1272 ЦК України,

Outcome: approved