Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-01 00:00:00

У лютому 2010 року позивач звернувся в суд із позовом про стягнення в солідарному порядку з відповідачів заборгованості у загальній сумі 55 999 грн. 03 коп. Свої вимоги обґрунтовував тим, що 24 січня 2007 року з [PERSON] був укладений кредитний договір за умовами якого йому було надано кредит в розмірі 15 000 грн. строком до 23 січня 2010 року під 0,0001 процентів річних за користування кредитом та із сплатою щомісячної комісійної винагороди за надання кредитних ресурсів у розмірі 262 грн. 50 коп. З метою забезпечення виконання зобов»язань по кредитному договору з [PERSON] укладений договір поруки. [PERSON] належно не виконав умов кредитного договору, оскільки частково повернув кредит та сплатив комісію. У судовому засіданні представник позивача підтримала вимоги у повному обсязі з підстав, зазначених у позові. Пояснила, що [PERSON] спочатку став допускати невчасні та не у повному обсязі сплати, а з початку 2009 року взагалі припинив будь-яке повернення тіла кредиту та сплату комісії, у позові допущена описка щодо ціни позову та загальної суми заборгованості, просить вважати ціною позову та загальною сумою заборгованості 55 999 грн. 03 коп., а не 55 999 грн. 05 коп. Відповідачі у судове засідання не з "явилися. Про час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно належним чином, про що свідчать матеріали справи (а.с. 56,57). Відповідачі про причини неявок не сповістили. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» є правонаступником відкритого акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», яке у свою чергу перебрало на себе усі права та обов»язки (правонаступник) товариства з обмеженою відповідальністю «Банк «Фінанси та Кредит» (до матеріалів справи долучається витяг із статуту публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» пункти 1.2,1.3; свідоцтво про державну реєстрацію публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит»). Як вбачається зі змісту частини 1 cm. 1054 ЦК України за кредитним договором фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов 'язується повернути кредит та сплатити проценти. З [PERSON] 24 січня 2007 року письмово був укладений кредитний договір №28-185/07-ШД (а.с.9-10). Згідно пунктів 2.1,3.2.3.3,4.3,4.7 договору банк зобов'язався надати [PERSON] кредит у розмірі 15 000 грн. по процентній ставці 0,0001 проценту річних, а [PERSON] зобов'язався до 23 січня 2010 року повернути кредит та сплачувати щомісяця комісійну винагороду за надання кредитних ресурсів у розмірі 262 грн. 50 коп. згідно додатку №1 до кредитного договору, який є його невід»ємною частиною (а.с. 11). Так, сторони домовилися, що [PERSON] зобов'язується щомісячно, в термін з «1» по «10» число кожного місяия. здійснювати повернення тіла кредиту у розмірі 417 грн. (останнє повернення 405 грн. тіла до 23 січня 2010 року), погашати нараховані проценти за користування кредитними ресурсами відповідно до графіку зниження розміру заборгованості та сплачувати комісійну винагороду за надання кредитних ресурсів у розмірі 262 грн. 50 коп. Позивач взяті на себе зобов'язання виконав у повному обсязі, тобто надав кредит у розмірі 15 000 грн. [PERSON], що доводить заява на отримання кредиту, відкриття карткового рахунку та одержання платіжної картки (а. с. 6) та пояснення самого [PERSON], які він надавав у попередньому судовому засіданні та він не оспорював факту отримання ним від банку коштів у сумі 15 000 грн. Згідно ч.З ст.60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Таким чином, суд приходить до висновку, що [PERSON] кошти одержав від позивача у повному обсязі, це надало йому можливість розпорядитися одержаними коштами на власний розсуд. [PERSON] має повну цивільну дієздатність, своїми діями створив для себе цивільні обов»язки, тому повинен виконувати обов 'язки та нести відповідальність у разі їх невиконання. Проте, як пояснила представник позивача, [PERSON] спочатку став допускати невчасні та не у повному обсязі сплати, а з початку 2009 року взагалі припинив будь-яке повернення тіла кредиту та сплату комісії, тобто у односторонньому порядку припинив належно виконувати взяті на себе зобов 'язання. Вищезазначене свідчить, що позивач свої зобов 'язання за договором виконав, проте [PERSON] не виконав взяті на себе зобов'язання належним чином, а зобов'язання мають виконуватися згідно ст.ст. 526,527,530 ЦК України належним чином відповідно до умов договору. Згідно п.6.1 кредитного договору за прострочення повернення тіла та/або сплати процентів [PERSON] зобов'язався сплачувати позивачу пеню із розрахунку 1% від простроченої суми за кожний день прострочення. Зазначена пеня сплачується і у випадку порушення [PERSON] строку платежу, передбаченого п.4.7 кредитного договору, тобто строків сплати комісійної винагороди. Заборгованість підтверджується розрахунком згідно з якими станом на 04 лютого 2010 року загальна сума заборгованості [PERSON] становить 55 999 грн. 03 коп., що складається із основного боргу (тіла) - 10 493 грн.92 коп., заборгованості по щомісячній комісії - 5 512 грн. 50 коп., пені за несвоєчасне погашення кредиту, щомісячної комісії - 39 992 грн. 61 коп. (а. сі 4-15). Заборгованість нарахована згідно вимог cm. 534 ЦК України щодо черговості погашення вимог за грошовим зобов'язанням та з врахуванням того, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (cm. 599 ЦК України, п. 7.2 кредитного договору). Проте, за підрахунками розмір неустойки (пені) значно перевищує розмір доведених позивачем реальних збитків. Позивач не довів упущеної вигоди. Згідно ч.З ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. На підставі вище викладеного, суд зменшує на половину розмір пені за несвоєчасне погашення кредиту та щомісячної комісії, тобто - на 19 996 грн. 31 коп. та стягує неустойку (пеню за несвоєчасне погашення кредиту та щомісячної комісії) у розмірі 19 996 грн. 31 коп., тому станом на 04 лютого 2010 року загальна сума заборгованості [PERSON] становить 36 002 грн. 73 коп. ( 10 493,92+ 5 512,50 + 19 996,31 = 36 002,73 грн.). З метою забезпечення виконання зобов'язань по кредитному договору 24 січня 2007 року з [PERSON] 1.0. та [PERSON] був укладений договір поруки №28-185/07-ШД-П (а.с.12-13). Згідно умов договору [PERSON] поручився за виконання [PERSON] свого обов 'язку. Порукою забезпечено виконання зобов 'язання у повному обсязі (п. 1.1 договору поруки). Відповідно до змісту ст.ст.553,554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. На письмові повідомлення відповідачі належним чином не відреагували (а.с.19,20). На підставі вище викладеного суд солідарно стягує з відповідачів заборгованість по тілу кредиту у сумі 10 493 грн. 92 коп., заборгованість по щомісячній комісії за користування кредитом у сумі 5 512 грн. 50 коп. та заборгованість по сплаті пені за несвоєчасне повернення кредиту та сплаті щомісячної комісії у сумі 19 996 грн. 31 коп. станом на 04 лютого 2010 року. У стягненні неустойки (пені) у сумі 19 996 грн. 31 коп. відмовляє. Судові витрати, згідно cm. 88 ЦПК України, присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (а.с.2а,3- платіжні доручення від 07 травня 2010року №№1366-3943,1366-3944).

Outcome: partial