Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-18 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення 5000 грн. на відшкодування моральної шкоди, заподіяної їй внаслідок фізичної болі та моральних страждань, внаслідок того, що 25.04.2006 року відповідач заподіяв їй легкі тілесні ушкодження які не викликали короткочасного розладу здоров'я і хоч відповідач звільнений від кримінальної відповідальності за ст.125 ч.1 КК України згідно акта амністії але це не звільняє його обов'язку відшкодувати заподіяну злочином моральну шкоду. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та адвокат [PERSON] позов підтримали з підстав наведених в позовній заяві, просять позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився повторно, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, що стверджують поштові повідомлення. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задоволити частково з таких підстав. Так, вироком Тлумацького районного суду від 26.03.2007 року [PERSON] визнано винним у заподіянні легких тілесних ушкоджень [PERSON], засуджено за ч.1 ст.125 КК України і призначено йому покарання у вигляді виправних робіт на один рік із відрахуванням в дохід держави 10% заробітку. Постановлено стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 1000 грн. на відшкодування моральної шкоди, 8 грн. 50 коп. на відшкодування судового збору та 200 грн. на відшкодування витрат на правову допомогу. Ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 20.11.2007 року на підставі п.«б» ст.1 Закону України «Про амністію» від 19.04.2007 року [PERSON] від призначеного вироком покарання звільнено. В решті вирок суду залишено без зміни. Ухвалою колегії суддів Судової палати в кримінальних справах Верховного Суду України від 05.06.2008 року ухвалу суду апеляційної інстанції від 20.11.2007 року щодо [PERSON] змінено і в порядку ст.395 КПК України вирок Тлумацького районного суду від 26.03.2007 року щодо [PERSON] скасовано, а справу щодо нього провадженням закрито. На підставі п.«б» ст.1 Закону України «Про амністію» від 19.04.2007 року [PERSON] від кримінальної відповідальності звільнено. В той же час, в мотивувальній частині ухвали Верховного Суду України від 05.06.2008 року зазначено, що винність [PERSON] у злочині вчиненому за викладених у вироку обставинах, доведена об'єктивними доказами, що зібрані у передбаченому законом порядку і належним чином оцінені судом. У відповідності із ст.14 Закону України «Про аміністію» від 19.04.2007 року звільнення особи від кримінальної відповідальності не звільняє її від відшкодування шкоди заподіяної злочином. Ухвалою Верховного Суду України від 05.06.2008 року при скасуванні вироку Тлумацького районного суду від 26.03.2007 року та ухвали Апеляційного суду Івано- Франківської області від 20.11.2007 року, одночасно з закриттям провадження у кримінальній справі про обвинувачення [PERSON] за ст.125 ч.1 КК України не вирішено питання цивільного позову [PERSON] до [PERSON] про відшкодування моральної шкоди. Таким чином, [PERSON], будучи звільнений від кримінальної відповідальності за злочин передбачений ст.125 ч.1 КК України по нереабілітуючих підставах, а тому повинен відшкодувати потерпілій заподіяну злочином моральну шкоду. Вирішуючи питання про розмір моральної шкоди заподіяної злочином суд враховує положення ст.23 ЦПК України і вважає, що позов слід задовільнити частково та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 1000 грн. на відшкодування заподіяної злочином моральної шкоди. При таких наслідках вирішення позову з [PERSON] слід також стягнути на користь [PERSON] понесені нею судові витрати згідно поданих документів. На підставі ст.ст.23, 1167 ЦК України, Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року,

Outcome: partial