Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-11 00:00:00

Позивачка звернулася до суду і свої вимоги мотивує тим, що вона є власником будинку №56-а по вул.Пролетарській в м.Путивль. Будівництво цього будинку було розпочато у 1990 році на підставі рішення виконкому Путивльської міської ради від 26.04.1990 р. «Про надання дозволу на будівництво житлового будинку по вул.Пролетарській,56» на земельній ділянки, прилеглій до домоволодіння №56 по вул. Пролетарській в м.Путивль, яке закінчено 25.04.2008 р. По закінченню будівництва вона звернулась до Путивльської міської ради з заявою про виділення їй земельної ділянки площею 0,10 га для обслуговування побудованого будинку. Рішенням тридцять першої сесії V скликання від 10.10.2008 р. позивачці був наданий дозвіл на складання проекту землеустрою для відведення земельної ділянки для обслуговування житлового будинку площею 0, 10 га. При проведенні робіт по проекту землеустрою та виготовленню технічної документації [PERSON], як суміжний землекористувач не бажає підписати акт погодження меж суміжних ділянок. У звязку з цим просить надати дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для житлового будинку №56-а по вул.Пролетарській в м.Путивль площею 0,10 га із земель запасу Путивльської міської ради, виготовлення та видачу державного акту на право приватної власності на зазначену земельну ділянку дня будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд без підпису відповідача, а також встановити межі земельних ділянок між нею та відповідачем. Відповідач позов не визнав і суду показав, що він є власником 2/3 частки житлового будинку по вул.Пролетарській, 56 в м.Путивль і в його постійному користуванні знаходиться земельна ділянка площею близько 0,18 га., а на іншій частині земельній ділянці знаходиться будинок позивачки. Він також звертався до Путивльської міської ради з заявою про надання дозволу на складання технічної документації із землеустрою для складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку і рішенням сесії Путивльської міської ради від 26.12.2008 р. йому було надано дозвіл на складання такої документації на земельну ділянку площею 0,067 га для обслуговування житлового будинку по вул.Пролетарській, 56 в м.Путивль, та земельної ділянки площею 0,01 га для ведення садівництва. До цього часу проектну документацію на земельну ділянку і державний акт на право власності він також не може виготовити та отримати, оскільки межі між його земельною ділянкою і ділянкою позивачки міською радою не встановлювалися і до цього часу як такі відсутні, а користується земельними ділянками відповідно до встановленому ними порядку. Представник третьої особи - заступник міського голови [PERSON] суду показав, що дійсно рішеннями сесії Путивльської міської ради сторонам було надано дозвіл на складання проекту' землеустрою щодо відведення земельних ділянок, але до цього часу дійсно межі земельних ділянок між сторонами міською радою не встановлювалось, це питання повинно вирішу вати органи місцевого самовряду вання і вважає, що у звязку з таким спором їм необхідно спочатку звертатись до міської ради. Суд, заслухавши пояснення сторін та третьої особи, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню зі слідуючих підстав. Судом встановлено, що позивачка є власником будинку №56-а по вул.Пролетарській в м.Путивль (а.с.5,6). . Рішенням сесії Путивльської міської ради від 10.10.2008 р. (а.с. 11) [PERSON] було надано дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для житлового будинку, як такого, що раніше побудований по вул.Пролетарській, 56 в м.Путивль, площею 0,1 га із земель запасу Путивльської міської ради. Рішенням сесії Путивльської міської ради від 26.12.2008 р. [PERSON], відповідачу у справі було також надано дозвіл на складання технічної документації із землеустрою щодо складання документів, які посвідчують право власності на земельні ділянки по вул.Пролетарській, 56/2 в м.Путивль у наступних розмірах: 0,067 та - для обслуговування житлового будинку,01 га для ведення садівництва. При підписанні акту погодження меж суміжних земельних ділянок між сторонами і виник спір щодо встановлення меж земельних ділянок щодо яких Путивльська міська рада надала їм дозвіл на складання документів, що посвідчують право власності. Згідно ст. 107, 158 ЗК України, основою для відновлення меж є дані земельно-кадастрової документації. Земельні спори вирішуються судами, органами місцевого самоврядування та органами виконавчої влади з питань земельних ресурсів. Виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. Органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах. Органи виконавчої влади з питань земельних ресурсів вирішують земельні спори щодо меж земельних ділянок за межами населених пунктів, розташування обмежень у використанні земель та земельних сервітутів. У разі незгоди власників землі або землекористувачів з рішенням органів місцевого самоврядування, органу' виконавчої влади з питань земельних ресурсів спір вирішується судом. Судом встановлено, це не заперечують і самі сторони та представник Путивльської міської ради, як третя особа що на цей час земельно-кадастрова документація на земельні ділянки сторін по справі не виготовлена, межі земельних ділянки в натурі (на місцевості) не визначені, Державні акти на право приватної власності на землю не видавались. Таким чином, у відповідності до ЗК України, суд може відновити межі суміжних землекористувачів на підставі даних земельно-кадастрової документації, а вирішення ж спорів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства, відповідно до приписів ч.З ст. 158 ЗК України, відноситься до компетенції органів місцевого самоврядування, а не суду. Оскільки у позивачки відсутні документи на спірну земельну' ділянку, межі якої не встановлені в натурі, то вона, у зв'язку з відсутністю права власності чи права користування цією земельною ділянкою не є тією особою, яка відповідно до ст. 152 ЗК України, має право вимагати усунення будь-яких порушених її прав на землю. Крім того, позивачка, в разі виготовлення земельно-кадастрової документації та отриманні Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку не позбавлена можливості звернутися до суду і вимагати усунення будь-яких порушень свого права. На підставі викладеного

Outcome: dismissed