Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-16 00:00:00

Позивач [PERSON] у судовому засіданні підтримав свої позовні вимоги у повному обсязі, визнав у повному обсязі позовні вимоги, за зустрічним позовом, [PERSON], просив після розірвання шлюбу залишити їхнього спільного неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], проживати з матірю. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] визнала у повному обсязі, свої позовні вимоги, за зустрічним позовом, підтримала частково (відмовившись від позовних вимог в частині поділу майна подружжя), просила після розірвання шлюбу залишити неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], проживати з нею. В ході розгляду справи судом були досліджені наступні докази: свідоцтво про шлюб серії 1-ЖД № 105062 від 24.11.2009 р.; копія паспорту [PERSON] серії КК № 526551 від 02.11.2000 р.; копія свідоцтва про народження серії 1-ЖД № 166666 від 26.12.2008 р.; копія паспорту [PERSON] серії КМ № 486566 від 20.09.2007 р.; довідка Ренійської ЦРЛ № 67 від 25.05.2010 р.; довідка про склад сім`ї № 257 від 07.04.2010 р.; копія трудової книжки [PERSON]; копія домової книги; копія диплома [PERSON]; заява [PERSON] від 14.06.2010 р.; заява [PERSON] від 14.06.2010 р. Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивач просить розірвати шлюб із відповідачем [PERSON], зареєстрований 28.04.2007 року, пояснивши, що спільне життя не склалося, впродовж спільного життя часто виникали сварки, немає взаєморозуміння. На теперішній час спільно не проживають та подальше проживання разом і збереження шлюбу є неможливим. У ситуації, що склалася, шлюб із відповідачем носить суто формальний характер, позивач наполягає на його розірванні. Спільне майно розділили добровільно. Від шлюбу сторони мають спільного неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який за обоюдною домовленістю сторін залишається проживати з матірю [PERSON]. Після розірвання фактичних шлюбних стосунків [PERSON] припинив надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, хоча є приватним підприємцем та від підприємницької діяльності він має постійних дохід та має можливість надавати грошову допомогу на утримання дитини. Угоду про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Дитина проживає з [PERSON] та знаходиться на її утриманні, [PERSON], у звязку з чим звернулась до суду із зустрічним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] у розмірі ? частки доходу (заробітку), але не менш 30 % від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня подачі зустрічної позовної заяви і до досягнення сином - [PERSON] повноліття. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що сім`я сторін практично розпалася, її збереження неможливе, шлюб існує суто формально і підлягає розірванню. Суд також вважає, що застосування заходів щодо примирення подружжя, передбаченого ст.111 СК України, в даній ситуації буде неможливим, оскільки ні позивач, ні відповідач зацікавленості в збереженні сім`ї не проявляють, а також враховує фактичні обставини справи і інтереси кожного з подружжя, між якими втратилися почуття любові і пошани, взаємодопомоги і підтримки, тобто морально-правові підстави шлюбу. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Даний обов'язок покладений як на матір дитини так і на батька, є особистим і індивідуальним для кожного з батьків. Оскільки відповідачем (за зустрічним позовом) в добровільному порядку матеріальна допомога позивачу на утримання їх сумісної дитини не надається, а домовленість про способи надання на утримання (добровільну сплату аліментів) дітей між сторонами не досягнута до ухвалення рішення судом, то суд, враховуючи обставини справи, матеріальне положення сторін і інтереси дитини, задовольняє позовні вимоги позивача про стягнення аліментів в повному обсязі.

Outcome: approved