Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-24 00:00:00

16 червня 2010 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Іллічівської міської ради Одеської області про визнання права власності (а.с.4-5). Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що 30 грудня 1992 року вона отримала у спадщину будинок з господарчими будівлями та спорудами за адресою: Одеська область, м.Іллічівськ, селище Олександрівка, вул.Шкільна, 13, і на земельній ділянці, за вказаною адресою, без належного дозволу та затвердженого проекту, звела декілька споруд, у зв'язку з чим, на теперішній час, вона може отримати правовстановлюючі документи на зазначене нерухоме майно лише у судовому порядку. За таких обставин вона (позивачка) вимушена звернутися до суду з позовом. Позивачка в судовому засіданні підтримала позов та просить задовольнити його. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав у повному обсязі та не заперечує проти його задоволення. Вислухавши пояснення позивачки, представника відповідача та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, за наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. На підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 30 грудня 1992 року (реєстровий №2-8835) позивачка отримала у власність житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами за адресою: Одеська область, м.Іллічівськ, селище Олександрівка, вул.Шкільна, 13 (а.с.18), а у подальшому позивачка приватизувала земельну ділянку за вказаною адресою (а.с.27). На земельній ділянці за вказаною адресою існує самовільно збудоване нерухоме майно, що підтверджується технічним паспортом, виготовленим КП «БТІ» м.Іллічівська, виготовленим станом на 14 травня 2010 року, інвентарний №1507 (а.с.19-25), яке згідно висновку спеціаліста №455/2010 від 11 червня 2010 року зведене без порушення будівельних та інших норм і правил, використовується за цільовим призначенням (а.с.6-17). У відповідності до ч.2 ст.319 ЦК України власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Нормою ст.321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним, тобто ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Нормою ст.376 ЦК України передбачено, що житловий буди\-нок, споруди, інше нерухоме майно вважається самочинним будівництвом, якщо вони збудовані без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотним порушенням будівельних норм і правил. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під збудоване нерухоме майно. На вимогу власника земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. За таких обставин позов підлягає задоволенню повному обсязі . Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем вимог позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. На підставі викладеного,

Outcome: approved