Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-03 00:00:00

Позивач звернувся до Управління праці та соціального захисту населення Харківської районної державної адміністрації , Харківського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Головного управління праці та соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації та просив визнати протиправними дії відповідачів щодо нарахування та виплати йому щорічної допомоги на оздоровлення, як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, зобовязати Управління праці та соціального захисту населення Харківського району Харківської області провести йому перерахунок, а Харківському обласному центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Головного управління праці та соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації виплатити щорічну допомогу на оздоровлення як особі яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, передбаченої ст.. 48 Закону України « Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за 2007,2008,2009 роки в сумі 5737,00 гривень з урахуванням проведених виплат. В обґрунтування своїх вимог, посилався на те, що згідно висновку МСЄК він є інвалідом 1ої групи і віднесений до 1-ої категорії осіб, що постраждали у наслідок Чорнобильської катастрофи. Зазначав, що відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» він має право на отримання щорічної допомоги на оздоровлення в розмірі 4 мінімальних заробітних плат. Проте протягом 2007 2009 років він отримував вказану соціальну допомогу в меншому розмірі, ніж встановлено чинним законодавством України. Посилаючись на вказані обставини позивач просив визнати дії відповідачів щодо відмови у проведенні йому перерахунку допомоги на оздоровлення 2007-6009 роки відповідно до чинного законодавства; зобовязати відповідачів провести перерахунок та виплати допомоги на оздоровлення відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» . В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити. Представник Управління праці та соціального захисту населення Харківської районної державної адміністрації до суду не зявився, надав суду заяву, в якій просив справу слухати за відсутності його представника. Крім того, подав письмові заперечення, в яких просив в позові відмовити за його безпідставністю. Зазначав, що позивач отримав зазначені виплати в розмірах, встановлених законами України про Державний бюджет на відповідні роки. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та не заперечується сторонами, що [PERSON] згідно висновку МСЄК є інвалідом 1ої групи і віднесений до 1-ої категорії осіб, що постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджується відповідним посвідченням. [PERSON] перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Харківської районної державної адміністрації як учасник ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії та як інвалід війни 1 групи і користується пільгами та компенсаціями відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». 25 березня 2010 року [PERSON] звернувся до Управлінні праці та соціального захисту населення Харківської районної державної адміністрації з заявою про перерахунок та виплату допомоги на оздоровлення відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, гарантії їх соціального захисту», проте у проведенні перерахунку позивачу було відмовлено. Відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» інваліди війни 3 групи мають право на отримання щорічної допомоги на оздоровлення в розмірі 4 мінімальних заробітних плат. В 2007 році дію ч. 4 ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» зупинено в частині виплати компенсацій і допомог у розмірі відповідно до мінімальної заробітної плати згідно з Законом України «Про Державний бюджет на 2007 рік» від 12 грудня 2006 року. Рішенням Конституційного суду України від 09.07.2007 р. у справі № 1-29/2007 р., яке має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у звязку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними, визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) та втратили чинність такі положення Закону України „Про Державний бюджет України на 2007 рік»: п.13 ст.71 Закону України „Про Державний бюджет України на 2007 рік , яким зупинено на 2007 р. дію ч.5 ст.13 „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту;- п.30 ст.71 Закону України „Про Державний бюджет України на 2007 рік, яким зупинено на 2007 р. дію абз.2 ч.4 ст.48 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Законом України «Про Державний бюджет на 2008 рік» від 28 грудня 2007 року № 107-VІ ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» викладено в новій редакції: одноразові компенсації учасникам ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, які стали інвалідами внаслідок ЧАЕС та сімям, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та смерть яких повязана з Чорнобильською катастрофою, щорічна допомога на оздоровлення виплачується в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом міністрів України (підпункт 11 п. 28 розділу ІІ Закону України від 28 грудня 2007 року). Вказані зміни діяли до прийняття Конституційним Судом України рішення № 10рп/2008 від 22 травня 2008 року, яким вказані зміни були визнані неконституційними. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] виплати одноразової грошової допомоги на оздоровлення були проведені: в 2007 році в грудні (після ухвалення Конституційним Судом рішення від 9 липня 2007 року), в 2008 році в серпні (після ухвалення рішення КСУ від 22 травня 2008 року). Конституційний Суд України у пункті 3 мотивувальної частини рішення від 3 жовтня 1997 року № 4-зп у справі про набуття чинності Конституцією України зазначив: «Конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є й те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше». За змістом частини третьої статті 150 Конституції України рішення Конституційного Суду України є обовязковими до виконання на території України. Отже, за наявності декількох законів, норми яких по-різному регулюють конкретну сферу суспільних відносин, під час вирішення спорів у цих відносинах суд повинен застосовувати положення закону з урахуванням дії закону в часі за принципом пріоритету тієї норми, яка прийнята пізніше. Рішення Конституційного Суду України не має зворотної дії в часі. З огляду на вищезазначене, у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог за 2007 2008 р.р., оскільки у вказані роки виплати на оздоровлення були проведені з порушенням чинного законодавства, на момент проведення цих виплат. Що стосується позовних вимог за 2009 рік, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Згідно з частиною 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ч.2 ст. 54 Закону України "Про Державний бюджет на 2009 рік" розміри державних соціальних гарантій на 2009 рік, що визначаються залежно від прожиткового мінімуму, встановлюються відповідними законами України, цим Законом, та нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України. Відповідним Законом, який встановлює доплати ветеранам війни, є Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Таким чином, виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними нормативними актами при вирішенні спору, суд приходить до висновку, що Управління праці та соціального захисту населення у Комінтернівському районі м. Харкова та Харківський обласний центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у 2009 році повинен діяти у відповідності з приписами діючої норми ст.13 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та ст. 48 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Крім того, в 2009 році позивач, отримав виплату щорічної допомоги на оздоровлення, яка була йому сплачена в лютому 2009 року у розмірі 90 грн., проте мав право на її отримання у розмірах, встановлених базовими законами, а саме ст.48 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Така позиція ґрунтується на приписах ч.2 ст. 152 Конституції України та Рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 року. Враховуючи зазначені рішення, якими визнано неконституційними положення Закону України «Про Держаний бюджет України на 2008р. та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», якими внесено зміни або зупинено на відповідний рік дію ст.48 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, з моменту їх ухвалення, а саме з 22.05.2008 року, органи соціального захисту населення, застосовуючи положення законів, що визнані неконституційними діяли протиправно, всупереч приписам базових законів, які підлягали застосуванню при визначенні розміру допомоги на оздоровлення. В 2009 році змін до зазначених законів не було внесено, а отже позивач мав право на отримання щорічної допомоги на оздоровлення в розмірі 4 мінімальних заробітних плат (для інвалідів 3 групи). В силу ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», в редакції Закону Про внесення змін до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 23.12.2004р. № 2291-IV, мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. Згідно зі ст. 2 ч.1 Закону України "Про прожитковий мінімум" від 15 липня 1999 року № 966-14, прожитковий мінімум застосовується для встановлення розмірів мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком. Згідно ч. 7 ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» розмір заробітної плати визначається на момент виплати. Позивачу за 2007 рік було сплачено у грудні 2007 року після 09.07.2007 року, за 2008 рік у серпні 2008 року після 22.05.2008 року, а тому він має право на її отримання у розмірах, встановлених базовими законами, а саме, ст. 48 « Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». У 2009 році положення Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» не змінювалися. Отже, зазначені виплати щорічної грошової допомоги на оздоровлення органами соціального захисту населення повинні здійснюватися у розмірі, який визначений ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Тому, вимоги позивача щодо визнання неправомірними дії відповідачів щодо не нарахування та виплати належних позивачу щорічної допомоги за 2009 рік відповідно до ч. 4 ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та зобовязання здійснити перерахунок та виплату за 2009 рік щорічної допомоги на оздоровлення підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved