overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-25 00:00:00

29.06.2010 року до Веселівського районного суду Запорізької області надійшла позовна заява від позивачки [PERSON] до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 10.12.1999 року Відділом реєстрації актів громадського стану Веселівського РУЮ Запорізької області, актовий запис № 83. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON] [INFO]. В судовому засіданні позивачка пояснила, що з відповідачем шлюб виявився невдалим, так як вони втратили взаємне почуття поваги та кохання одне до одного у звязку з чим сумісне життя і збереження сімї стали неможливими. З квітня 2010 року сторони проживають окремо. Між сторонами не вирішено питання щодо проживання та утримання дитини. На теперішній час сторони фактично припинили шлюбні відносини, спільне господарство не ведуть. Позивач вважає, що дитина повинна проживати з матірю. У судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги та наполягає на розірванні шлюбу і просить витрати повязані з отриманням свідоцтва про розірвання шлюбу покласти на відповідача, вважає що сімя розпалась остаточно і збереження її неможливе. Просить суд щоб дитина проживала з матірю, про що заявила і сама донька під час слухання. Відповідач в судовому засіданні позов позивачки визнав у повному обсязі, проти позовних вимог не заперечував, але вважає що дитина повинна проживати з батьком, так як мати не працює, має великі борги з попереднього місяця роботи. Заслухавши пояснення позивачки, відповідача, вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами необхідно розірвати, так як сторони однією сімєю не проживають, спільне господарство не ведуть, шлюбні стосунки між ними фактично припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно дитина повинна проживати з матірю, так як сама проявила таке прохання. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-25 00:00:00

Позивач [PERSON] просить розірвати шлюб з [PERSON], який вони уклали 28 серпня 1994 року в Студенянській сільраді, про що вчинено актовий запис № 11. Указує, що мають сина [PERSON] - [INFO]. Шлюб укладено ними вперше. Просить суд розглянути справу і позов задовольнити. Сторони не проживають разом більш 1 року, не ведуть спільного господарства. Фактично їх сім»я розпалась і не може бути збережена. Відповідачка із позовними вимогами згодна і також просить про їх задоволення, оскільки позивач створив іншу сім»ю і з нею не проживає фактично. Дослідивши представлені позивачем докази, вважає їх об»єктивними і достатніми для вирішення спору, а вимоги, в частині розірвання шлюбу доведеними і такими що підлягають до задоволення в повному обсязі. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Наявні докази свідчать про неможливість збереження сім»ї і фактичне припинення шлюбних відносин. [PERSON] звернулась із зустрічним позовом і просить стягнути аліменти на утримання дитини. Вимоги, підлягають до задоволення. їх визнає відповідач [PERSON]. Відповідач має стабільний заробіток, тому суд визначає розмір стягуваних аліментів на утримання дитини в частковому відношенні до заробітку, який значно перевищує заробітну плату позивачки. Інших джерел існування сторони не мають. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-25 00:00:00

У липні 2010 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту набуття права власності на ? частки житлового будинку з господарськими будівлями померлим за життя, посилаючись на те, що в с. Тополівка по вул. Мічуріна, 36 Теплицького району Вінницької області, проживав її чоловік [PERSON], який помер 18 вересня 2009 року. Після його смерті залишилося майно, що належало йому на праві власності. До спадкового майна входить 1/2 частини житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: с. Тополівка по вул. Мічуріна, 36 Теплицького району. Вона є спадкоємцем за законом, проте через відсутність реєстрації права власності на дане будинковолодіння та правовстановлюючих документів, що засвідчують право власності [PERSON], як спадкоємець, не може реалізувати право на спадкування за законом після смерті спадкодавця. В судовому засіданні заявник [PERSON] підтримала заявлений факт. Представник заінтересованої особи Тополівської сільської ради - сільський голова [PERSON] встановлення заявленого факту визнав, про що до суду надіслано відповідну заяву. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] придбали 23 квітня 2000 року в ТОВ «Агрофірма «Авангард» будинок по вул. Мічуріна, 36 с. Тополівка Теплицького району, що підтверджується квитанцією про сплату коштів від 23 квітня 2000 року, копією заяви [PERSON] від 18.03.2000 року, Архівним витягом із протоколу №2 загальних зборів членів КСП «Авангард» с. Тополівка Теплицького району від 18 березня 2000 року Спірні правовідносини регулюються ст. 328 ЦК України, відповідно до якої право власності набувається на підставах, не заборонених законом. Стаття 256 ч.2 ЦПК України визначає, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Даний факт необхідно встановити для оформлення спадщини за законом на житловий будинок. Оскільки [PERSON] придбав житловий будинок по вул. Мічуріна, 36 с. Тополівка Теплицького району, здійснював за життя повноваження власника будинку без отримання правовстановлюючих документів на будинок і реєстрації права власності, то з метою захисту права спадкоємця на спадщину після померлого [PERSON], суд вважає, що заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-25 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В позовній заяві позивачка вказує, що вона перебувала у шлюбі із відповідачем з 28.09.2003 року по 23.08.2007 року. 23.08.2007 року шлюб між нею та відповідачем розірвано. Від даного шлюбу мають одну неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], який проживає із позивачкою і знаходиться на її вихованні та на повному матеріальному утриманні, а відповідач, згідно рішення Немирівського районного суду від 16.11.2006 року повинен сплачувати аліменти на утримання дитини в сумі по 150 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття, однак це є дуже мала сума, і важко утримувати та виховувати дитину за ці кошти, а тому просить збільшити розмір аліментів і стягувати із відповідача аліменти в розмірі по 500 грн. на дитину щомісячно до досягнення нею повноліття. Проте в судовому засіданні позивачка змінила суму позовних вимог і просить змінити розмір аліментів і стягувати із відповідача аліменти в розмірі по 250 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідач проти задоволення позовних вимог не заперечив, пояснив, що згідний сплачувати аліменти в розмірі по 250 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Отже, заслухавши пояснення позивачки, яка просить позов задовольнити, збільшити розмір аліментів і стягувати із відповідача аліменти в розмірі по 250 грн. на дитину щомісячно до досягнення нею повноліття, відповідача, який не заперечив, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що, оскільки, відповідач є батьком неповнолітньої дитини: сина [PERSON], [INFO] , який знаходиться на утриманні позивачки, то позов є підставним і його слід задовольнити. На підставі ст.ст.182,183,192 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-25 00:00:00

18.06.2010 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на те, що 20 червня 2003 року зареєструвала шлюб з [PERSON], відповідачем по справі, однією сімєю прожили сім років, від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON]. На даний час сімейне життя припинено по причині втрати кохання одне до одного, подружні стосунки не підтримуються, живуть нарізно. Просить, постановити рішення, яким шлюб, зареєстрований між сторонами по справі розірвати, витрати, повязані з одержанням свідоцтва про розлучення віднести за рахунок позивача. В судовому засіданні позивач предявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі, вказавши, що часу для примирення надавати непотрібно, бо відповідач вживає наркотичні засоби і це негативно впливає на їх сімейне життя, виховання неповнолітньої дитини, крім того, подружжя не проживають однією сімєю з жовтня місяця 2009 року, майно до поділу відсутнє, дочка після розірвання шлюбу проживатиме з нею, шлюб є другим. Відповідач [PERSON] до суду не зявився, хоча про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином та вчасно, про що свідчить повідомлення про вручення рекомендованого листа з судовою повісткою №12752, причину своєї неявки суду не повідомив, як і не надходило листів про перенесення розгляду справи чи слухання справи у його відсутності. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, розглянувши позов в межах заявлених позовних вимог, вислухавши позивача та вивчивши наявні у матеріалах справи докази, вважає, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення. Згідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя, і вразі неможливості примирення сторін відповідно до ст. ст. 111, 112 СК України розривається. Як вбачається подальше збереження сімї сторін по справі не можливе, позивач миритися не бажає, шлюб фактично розпався і ніхто з подружжя не ставить питання про примирення, а суд не вбачає для цього підстав, адже проживання як подружжя суперечить їх інтересам. Позов підтверджується : свідоцтвом про укладення шлюбу, копією свідоцтва про народження дитини. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-25 00:00:00

07 липня 2010 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визначення йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, який в підтримав повністю і просив його задовольнити, в судове засідання не з'явився, просив справу розглянути у його відсутності. Представник відповідача територіальної громади в особі виконавчого комітету Краснолиманської міської ради Донецької області в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був попереджений належним чином. Судом встановлено, що 07 березня 2008 року в м. Красний Лиман Донецької області помер батько позивача - [PERSON], після смерті якого залишилося спадкове майно, яке складається з жилого будинку з господарськими спорудами, розташованого в м. Красний лиман Донецької області по вул. Курортна,33(а.с.6-12). Єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] є його дочка позивач (а.с.9). Відповідно до ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкоємцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Стаття 1270 ЦК України вказує, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців. Позивач своєчасно не звернулася до нотаріальної контори за місцем проживання з заявою про прийняття спадщини після смерті спадколавця тому, що добросовісно помилялася щодо терміну звернення з заявою - вважала, що це слід зробити після 6 місяців з моменту смерті спадкодавця. У зв'язку з цим позивач пропустив строк для прийняття спадщини. Частина 3 статті 1272 ЦК України передбачає, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття сладшини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Тому суд вважає, що в судовому засіданні добуто достатньо доказів тому, що позивач пропустив встановлений законом строк для прийнятгя спадщини з поважних причин. З наведених підстав суд знаходить позовні вимоги позивача обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-25 00:00:00

01.07.2010 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу на її користь на утримання сина [PERSON] [INFO] та до його повноліття, так як дитина проживає з нею, а відповідач матеріально не допомагає утримувати доньку, просила позов задовільнити. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги повністю підтримала. Відповідач [PERSON] позовні вимоги повністю визнав, не заперечує проти стягнення аліментів на утримання сина. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, суд встановив слідуюче. Позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серія 1-ФП № 047415 від 20.11.2009 року (а.с.З), від даного шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] 23.09.2007року народження, згідно свідоцтва про народження серія 1-ФП № 064083 від 02.10.2007року в якому батьком дитини вказаний відповідач [PERSON] (а.с.2) Малолітня дитина проживає разом з матірю у м.Вознесенську вул.Сухомлинського № З кв.13, що підтверджується довідкою Житлового кооперативу «Схід-1» (а.с.6). Відповідно до ст. 180, ч 3 ст. 181 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, та кошти на їх утримання присуджуються за рішенням суду у частці від доходу матері, батька, або у твердій грошовій еумі. На підставі викладеного позовні вимоги [PERSON] щодо стягнення з [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку обгрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-25 00:00:00

18.06.2010 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів у розмірі 1/3 частини всіх видів доходу на її користь на утримання дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO], та до їх повноліття, так як діти проживають з нею, а відповідач матеріально не допомагає утримувати дітей, просила позов задовільнити. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги повністю підтримала. Відповідач [PERSON] позовні вимоги повністю визнав, дійсно підтвердив що це його діти, не заперечує проти стягнення аліментів на утримання дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, суд встановив слідуюче. Позивачка [PERSON] та [PERSON] перебували у фактичних шлюбних відносинах, що не оспорюється сторонами. Від даних відносин народилось двоє дітей: [PERSON] [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія I- ФП № 080837 від 02.08.2001 року та [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія І-ФП № 080098 від 19.04.2000 року, в яких батьком дітей вказаний відповідач [PERSON] (а.с.4-5) Неповнолітні діти проживають разом з матірю у Вознесенському районі с.Актове, вул.Щорса № 2, що підтверджується довідкою Трикратівської сільської ради (а.с.6). Відповідно до ст. 180, ч 3 ст. 181 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, та кошти на їх утримання присуджуються за рішенням суду у частці від доходу матері, батька, або у твердій грошовій сумі. На підставі викладеного позовні вимоги [PERSON] щодо стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку обгрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-25 00:00:00

12.07.2010 року позивач звернувся з позовом в суд до відповідача про стягнення заборгованості за спожитий природний газ в сумі 666,57 грн., мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач разом з сімєю проживає у приватному будинку за адресою: с. Бугревате, Охтирський р-н, вул. Пушкіна, 39 і користується природним газом, як для приготування їжі, так і для опалення помешкання. Відносини між газопостачальною організацією та відповідачем встановлені на підставі Договору № 56/11/0127 від 15.06.2006 року „Про надання населенню послуг з газопостачання, який було укладено між [PERSON] та Охтирським УЕГГ ВАТ „Сумигаз. Нарахування за спожитий природний газ по особовому рахунку № 110127 проводилося на підставі зняття фактичних показників лічильника газу, контролером УЕГГ, щомісячно, згідно Постанов Національної комісії регулювання електроенергетики України. Відповідач за послуги з газопостачання оплату не здійснює, чим порушує діюче цивільне законодавство України і наносить збитки Охтирському УЕГГ. В попередньому судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю і просив позов задовольнити. Відповідач у попередньому судовому засіданні з позовом згоден у повному обсязі і не заперечував проти стягнення з нього вказаної заборгованості. Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, перевіривши матеріали справи, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги зі слідуючих підстав. Згідно ст. 68 ЖК України наймач зобовязаний своєчасно вносити квартирну плату та оплачувати комунальні послуги. В попередньому судовому засіданні встановлено, що відповідач проживає в [INFO], і користується природним газом. Відносини між відповідачем та газопостачальною організацією встановлені на підставі договору № 56/11/0127 про надання населенню послуг з газопостачання (а.с. 6-7), але відповідач порушив вимоги договору і не проводить щомісячно оплату за спожитий природний газ. Аналізуючи зібрані докази в сукупності, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 666,57 грн. Згідно ст. ст. 81, 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь позивача в розмірі 51 грн. і за інформаційно-технічне забезпечення при розгляді цивільної справи в розмірі 30 грн. на користь Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації „Сумигаз в особі Охтирського управління по експлуатації газового господарства. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-25 00:00:00

01.07.2010 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу на її користь на утримання доньки [PERSON] [INFO] та до її повноліття, так як дитина проживає з нею, а відповідач матеріально не допомагає утримувати доньку, просила позов задовільнити. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги повністю підтримала. Відповідач [PERSON] позовні вимоги повністю визнав, не заперечує проти стягнення аліментів на утримання доньки. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, суд встановив слідуюче. Позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серія 1-ФП № 032362 від 25.06.2008 року (а.с.4), від даного шлюбу мають малолітню доньку [PERSON] [INFO], згідно свідоцтва про народження серія 1-ФП № 001620 від 01.08.2006 року в якому батьком дитини вказаний відповідач [PERSON] (а.с.5) Неповнолітня дитина проживає разом з матірю у Вознесенському районі с.Актове, вул.Молодіжна № 9, що підтверджується довідкою Трикратівської сільської ради (а.с.8). Відповідно до ст. 180, ч 3 ст. 181 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, та кошти на їх утримання присуджуються за рішенням суду у частці від доходу матері, батька, або у твердій грошовій сумі. На підставі викладеного позовні вимоги [PERSON] щодо стягнення з [PERSON] аліментів на утримання доньки [PERSON] [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку обгрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-25 00:00:00

в липні 2010 року позивач звернувся до суду з позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що ним надаються послуги з теплопостачання в квартиру [ADDRESS], в якій проживають відповідачі. За надання вказаних послуг Полтавською обласною радою затверджені тарифи у відповідних розмірах. Розмір щомісячної плати за послуги центрального опалення становить 173,33 грн. Відповідачі не сплачують плату за послуги теплопостачання, у звязку з чим за період з 01.10.2007 р. по 01.06.2010 р. утворилася заборгованість в розмірі 4895,26 грн. Позивач просить стягнути з відповідачів борг за надані послуги з теплопостачання та понесені ним судові витрати. У судове засідання представник позивача [PERSON] зявилася, просить позов задовольнити, з підстав викладених у ньому. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявилися, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, причини неявки суд не повідомили. Заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд приходить до наступного висновку: судом встановлено, що відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] проживають в [INFO], житловою площею 62,8 кв. м, що підтверджується випискою з домової книги, виданої Машівським ЖКП. ( а.с. 5 ). З розрахунку заборгованості за послуги теплопостачання по споживачу [PERSON], яка проживає в [INFO], вбачається, що станом на 1.06.2010 року заборгованість за послуги теплопостачання складає 4895,26 грн. (а.с. 4). Згідно ст. 526 ЦК України, - зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст. 68 Житлового Кодексу наймач зобовязаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Частиною 1 ст. 64 ЖК передбачено, що повнолітні члени сім'ї наймача, несуть солідарну з наймачем відповідальність за зобов'язаннями, що випливають з договору найму. Таким чином, суд приходить до висновку, що послуги з теплопостачання квартири позивачем були надані відповідачам, відповідачі використовували їх для задоволення власних потреб, не відмовлялися від них, а тому позов підлягає задоволенню та стягненню з відповідачів заборгованості в розмірі 4895,26 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України - стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved