overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-05 00:00:00

31 травня 2010 року позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем по справі 12 липня 2008 року . Свої вимоги мотивує тим, що сімейне життя не склалося через різні погляди та інтереси, на дійсний час шлюбно-сімейні відносини припинено, проживають окремо з листопада 2009 року, спільне господарство не ведуть, через що шлюб є лише формальним . У судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги , просила їх задовольнити та пояснила, що бажання примиритися з відповідачем та зберегти шлюб не має. Відповідач у судовому засіданні визнав позовні вимоги позивача та не заперечував проти розірвання шлюбу Відповідно до вимог ч. 4 ст. 130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 174 і 175 цього Кодексу. Згідно з ч. 4 ст.. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги позивача законні, обгрунтовані та підлягають задоволенню. Згідно з вимогами ст.. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Судовим розглядом справи встановлено, що сторони уклали шлюб 12 липня 2008 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], який за домовленістю батьків буде проживати разом з матерю . Сімейне життя не склалося через різні погляди на життя, втраті нормальних відносин. Шлюбно-сімейні відносини сторони не підтримують з листопада 2009 року. Сторони впевнені, що подальше спільне життя та збереження родини не можливо та не доцільно. Наведене свідчить , що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. Фактичні взаємини подружжя та дійсні причини звернення позивача до суду вказують на те, що підстав для примирення сторін не вбачається. На цей час позивач не має вільної згоди на перебування у шлюбі з відповідачем. На підставі викладеного ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-05 00:00:00

Відповідач, повідомлений належним чином про час і місце розгляду справи в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги позивача, проти заочного розгляду справи не заперечує, просить суд стягнути з відповідача на користь позивача 727 грн. 83 коп. заборгованості по квартирній платі. Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення, оскільки, як було встановлено в судовому засіданні, відповідач є власником квартири [ADDRESS]. Відповідно до ст.184 ЖК України фінансування витрат на експлуатацію та ремонт житлового фонду місцевих рад, здійснюється за рахунок коштів житлово-експлуатаційних організацій. Основним джерелом фінансування витрат на експлуатацію та ремонт житлового фонду місцевих рад є квартирна плата. Згідно з п.5 ч.З ст.20 Закону України „Про житлово-комунальні послуги" власник зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені законом чи договором (щомісячно не пізніше 10 числа наступного місяця). В порушення вказаних вимог відповідач заборгувала позивачу квартирну плату за житлово-комунальні послуги в сумі 727 грн. 83 коп., яку слід стягнути з відповідача на користь позивача. Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 2 ст. 88 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-05 00:00:00

Відповідач, повідомлена належним чином про час і місце розгляду справи в судове засідання не з'явилась, причини неявки суду не повідомила. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги позивача, проти заочного розгляду справи не заперечує, просить суд стягнути з відповідача на користь позивача 904 грн. 13 коп. заборгованості по квартирній платі. Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення, оскільки, як було встановлено в судовому засіданні, відповідач є власником квартири [ADDRESS]. Відповідно до ст.184 ЖК України фінансування витрат на експлуатацію та ремонт житлового фонду місцевих рад, здійснюється за рахунок коштів житлово-експлуатаційних організацій. Основним джерелом фінансування витрат на експлуатацію та ремонт житлового фонду місцевих рад є квартирна плата. Згідно з п.5 ч.З ст.20 Закону України „Про житлово-комунальні послуги" власник зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені законом чи договором (щомісячно не пізніше 10 числа наступного місяця). В порушення вказаних вимог відповідач заборгувала позивачу квартирну плату за житлово-комунальні послуги в сумі 904 грн. 13 коп., яку слід стягнути з відповідача на користь позивача. Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 2 ст. 88 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-05 00:00:00

Відповідач, повідомлений належним чином про час і місце розгляду справи в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги позивача, проти заочного розгляду справи не заперечує, просить суд стягнути з відповідача на користь позивача 684 грн. 29 коп. заборгованості по квартирній платі. Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення, оскільки, як було встановлено в судовому засіданні, відповідач є власником квартири [ADDRESS]. Відповідно до ст.184 ЖК України фінансування витрат на експлуатацію та ремонт житлового фонду місцевих рад, здійснюється за рахунок коштів житлово-експлуатаційних організацій. Основним джерелом фінансування витрат на експлуатацію та ремонт житлового фонду місцевих рад є квартирна плата. Згідно з п.5 ч.З ст.20 Закону України „Про житлово-комунальні послуги" власник зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені законом чи договором (щомісячно не пізніше 10 числа наступного місяця). В порушення вказаних вимог відповідач заборгувала позивачу квартирну плату за житлово-комунальні послуги в сумі 684 грн. 99 коп., яку слід стягнути з відповідача на користь позивача. Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 2 ст. 88 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-05 00:00:00

Відповідач, повідомлена належним чином про час і місце розгляду справи в судове засідання не з'явилась, причини неявки суду не повідомила. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги позивача, проти заочного розгляду справи не заперечує, просить суд стягнути з відповідача на користь позивача 315 грн. 60 коп. заборгованості по квартирній платі. Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення, оскільки, як було встановлено в судовому засіданні, відповідач є основним квартиронаймачем квартири [ADDRESS]. Відповідно до ст.184 ЖК України фінансування витрат на експлуатацію та ремонт житлового фонду місцевих рад, здійснюється за рахунок коштів житлово-експлуатаційних організацій. Основним джерелом фінансування витрат на експлуатацію та ремонт житлового фонду місцевих рад є квартирна плата. Згідно з п.5 ч.З ст.20 Закону України „Про житлово-комунальні послуги" основний квартиронаймач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені законом чи договором (щомісячно не пізніше 10 числа наступного місяця). В порушення вказаних вимог відповідач заборгувала позивачу квартирну плату за житлово-комунальні послуги в сумі 315 грн. 60 коп., яку слід стягнути з відповідача на користь позивача. Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 2 ст. 88 ЩІК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-05 00:00:00

Відповідач, повідомлена належним чином про час і місце розгляду справи в судове засідання не з'явилась, причини неявки суду не повідомила. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги позивача, проти заочного розгляду справи не заперечує, просить суд стягнути з відповідача на користь позивача 603 грн. 72 коп. заборгованості по квартирній платі. Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення, оскільки, як було встановлено в судовому засіданні, відповідач є основним квартиронаймачем квартири [ADDRESS]. Відповідно до ст. 184 ЖК України фінансування витрат на експлуатацію та ремонт житлового фонду місцевих рад, здійснюється за рахунок коштів житлово-експлуатаційних організацій. Основним джерелом фінансування витрат на експлуатацію та ремонт житлового фонду місцевих рад є квартирна плата. Згідно з п.5 ч.3 ст.20 Закону України „Про житлово-комунальні послуги" основний квартиронаймач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені законом чи договором (щомісячно не пізніше 10 числа наступного місяця). В порушення вказаних вимог відповідач заборгувала позивачу квартирну плату за житлово-комунальні послуги в сумі 603 грн. 72 коп., яку слід стягнути з відповідача на користь позивача. Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 2 ст. 88 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-05 00:00:00

Позивачка звернулася до суду і свої вимоги мотивує тим, що вона 10 серпня 2002 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від сумісного проживання мають сина - [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з нею і знаходиться на її утриманні. Відповідач на протязі останніх шести місяців матеріальної допомоги на утримання сина не надає, хоча є працездатним, постійно працює у приватних осіб за межами України, отримує нерегулярний і мінливий заробіток, тому просить стягнути аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі у розмірі 400 грн. щомісячно і до повноліття дитини. Позивачка у судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала повністю. Відповідач позов визнав частково, згоден сплачувати аліменти на утримання сина в твердій грошовій су мі в розмірі 250 грн.. просив справу слухати у його відсутність. Суд, заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, вважає що позов підлягає задоволенню зі слідуючих підстав. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до статті 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержу є в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, су д за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. З ст 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.5), в добровільному порядку матеріальної допомоги своїй дитині не надає, хоча зобов'язаний і має таку можливість, так як він є працездатний, працює у приватних осіб за межами України, проконтролювати його заробіток неможливо, а тому, при таких обставинах, аліменти необхідно стягнути у твердій грошовій сумі. З заявленим позивачкою розміром аліментів у твердій грошовій сумі 400 гривень щомісячно і до досягнення дитиною повноліття суд погоджується і вважає, що гака сума буде достатньою і справедливою для утримання дитини відповідача і є цілком можливою для її сплати, оскільки відповідач є працездатним, працює на заробітках за межами України, отримує дохід.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову позивачка посилається на те, що вони з відповідачем [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 28.01.1995 року, який зареєстрований Старобільським райвідділом реєстрації актів цивільного стану за актовим записом № 7. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося по причині різних поглядів на сімейне життя, втрати взаємоповаги один до одного та почуття любові, що призвело до розладу і фактичного припинення сімейних відносин у серпні 2006 року. Майнового спору немає, шлюб розриває вперше. У попереднє судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася, вказавши в своєму позові про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує. На підставі ч. 2 ст. 158 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності позивачки [PERSON] Відповідач [PERSON] у попереднє судове засідання не зявився, надавши суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнає. На підставі ч. 2 ст. 158 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності відповідача [PERSON] Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи, чи інтереси інших осіб. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 28.01.1995 року, який зареєстрований Старобільським райвідділом реєстрації актів цивільного стану за актовим записом № 7, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 5). Від шлюбу мають неповнолітню дитину, доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 4). Сторони обоє категорично наполягають на розірванні шлюбу, вважаючи збереження сімї неможливим, на примирення не згодні, спору про майно не заявляють. При таких обставинах суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін і це має істотне значення, а тому суд на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України вважає за необхідним постановити рішення про розірвання шлюбу. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, суд стягує держмито з відповідача, враховуючи знаходження на утриманні у позивача неповнолітньої дитини. На підставі ст.ст.105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-05 00:00:00

У червні 2010 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить шлюб з відповідачем, зареєстрований 15 жовтня 2005 року у Амур-Нижньодніпровському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 1060 розірвати. В обґрунтування позову вона вказала на те, що від спільного життя вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. З відповідачем подружнє життя не склалося через агресивну поведінку відповідача по відношенню до неї, а також через його байдуже ставлення до виховання сина. З квітня 2010 року між ними фактично припинено шлюбні відносини, з того часу проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Вважає, що примирення між ними не можливе та суперечить її інтересам та інтересам сина. В судове засідання позивачка не зявилася. Про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином. Представник позивачки в судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги та просила суд шлюб між позивачкою та відповідачем розірвати,зазначивши, що фактично шлюбні відносини припинено з 10 березня 2010 року. При цьому, сторони неодноразово припиняли шлюбні відносини, неодноразово намагалися їх поновити, але такі намагання виявилися марними. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав, просив суд позов задовольнити. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено у судовому засіданні, [PERSON] та [PERSON] 15 жовтня 2005 року уклали шлюб. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між сторонами припинено з березня 2010 року, які більше не поновлювали, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-05 00:00:00

позивач просить суд визнати розірваним договір найму житлового приміщення укладений між нею та відповідачем, зобовязати СГМРФО Бориспільського МВ ГУ МВС України в Київській області зняти відповідача з реєстрації за адресою буд. 40 по вул. Комуністичній в м. Бориспіль та виселити відповідача з вказаного помешкання. Свої вимоги позивач обґрунтовує наступним. Позивач є власником буд. 40 по вул. Комуністичній в м. Бориспіль. 09.10.2003р. між сторонами було укладено договір найму житлового приміщення, строком до 09.10.2004р.. Проте не дивлячись на те, що строк дії договору закінчився відповідач не звільняє займане ним помешкання чим порушує право власності позивача. [PERSON] в судове засідання не зявилися, проте до початку розгляду справи подали до суду заяви, в яких позивач позов підтримала, відповідач позов визнав, справу просять слухати у їх відсутність. Представник третьої особи в судове засідання не зявився. Своїх пояснень чи заперечень до суду не направив. Про час та місце розгляду справи був повідомлений вчасно та належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи із наступних підстав. Згідно договору дарування № 1293 від 15.05.2002р. та свідоцтва про зміну імені (а.с.8) позивач є власником житлового будинку, в м. Бориспіль Київської області по вул. Комуністичній 40. (а.с.7). Із довідки Виконавчого комітету Бориспільської міської ради від 31.05.2010р. №1262 вбачається, що за адресою: вул. Комуністичній 40 в м. Бориспіль Київської області зареєстрована позивач, а також [PERSON], (а.с.5) Відповідно до договору найма житлового приміщення від 09.10.2003р. [PERSON] здає в найм [PERSON] житлове приміщення за адресою: вул. Комуністична 40 в м. Бориспіль Київської області строком на один рік, тобто до 09.10.2004р. (а.с.6). Як вбачається з матеріалів справи відповідач не дивлячись на те, що строк дії договору закінчився, продовжує проживати в [INFO] та добровільно відмовляється виселятися. Згідно ч.1 ст. 168 ЖК України, договір укладений на визначений строк договір найму жилого приміщення в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, припиняється після закінчення цього строку, і його може бути продовжено лише за угодою між наймачем та. наймодавцем. Відповідно до ст. 169 ЖК України, у разі припинення договору найму житлового приміщення в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, наймач і особи, які проживають разом з ним, зобов'язані звільнити жиле приміщення, а в разі відмови підлягають виселенню в судовому порядку без надання іншого жилого приміщення. Оскільки договір найму житлового приміщення укладений між сторонами припинено, проте відповідач продовжує проживати у даному житловому приміщенні та відмовляється його звільнити, а тому він підлягає виселенню у примусовому порядку. При цьому суд вважає, що вимога позивача відносно розірвання договору житлового приміщення задоволенню не підлягає, оскільки з матеріалів справи вбачається, що договір не було продовжено, а строк його дії закінчився, тому вказаний договір є припиненим. На підставі викладеного,

Outcome: partial