Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розподіл майна, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, в якій просила суд: Визнати за відповідачем право власності на: -автомобіль марки Шевроле «Лацеті», 2005 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] ; Визнати за нею право власності: -на квартиру [ADDRESS] \~ \~ \~ \~- на квартиру [ADDRESS] ; -стягнути з неї на користь відповідача, для досягнення рівності часток у майні, суму в розмірі - 60000 гривень. В обґрунтування заявлених вимог по.зивач зазначила, що з відповідачем вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з 07 листопада 2000 року по 12 травня 2010 року. У зв`язку з припиненням шлюбних відносин виникла необхідність розділити майно, однак у ^добровільному порядку це не можливо. Вона просить розділити спірне майно з урахуванням тієї обставини, що квартира [ADDRESS] , була придбана нею до шлюбу, а також враховуючи інтереси неповнолітнього сина. В судовому засіданні позивач вимоги підтримала, надавши пояснення які відповідають змісту позовної заяви. Відповідач в судове засідання не з`явився, надавши заяву згідно змісту якої він не заперечував проти задоволення позовних вимог. Суд, враховуючи наявність нотаріально посвідченої заяви, ухвалив розглянути справу за відсутністю відповідача. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши наявні докази, встановив наступні обставини по справі: 07 листопада 2000 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, та 12 травня 2010 року в Книзі реєстрації розірвань шлюбів було зроблено запис про розірвання зазначеного шлюбу. Під час спільного проживання та перебування у шлюбі позивачем та відповідачем було придбано наступне майно, що стало предметом спору: автомобіль марки Шевроле «Лацеті», 2005 року випуску, та квартира [ADDRESS] . Відповідно до ч.І ст.60 СК України, - майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу). Згідно до ч.І ст.68 СК України, - розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Частиною 1 ст.70 СК України передбачено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не -визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Враховуючи встановлені обставини по справі, а також положення чинного законодавства України, яке регулює спірні питання, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі, шляхом визнання її права власності на квартири [ADDRESS] , [ADDRESS] , а також визнання її права на квартиру [ADDRESS] , оскільки зазначена квартира є особистою приватною власністю позивача, набута нею до f шлюбу. Крім того, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача стосовно стягнення з неї на користь відповідача, для досягнення рівності часток у майні, суму у розмірі - 60000 гривень, приймаючи до уваги ту обставину, що частка рухомого майна, що залишається у власності позивача більша. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат по справі, суд враховує положення ч.І ст.88 ЧЩК України, якою передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З урахуванням наведеного на користь позивача підлягають присудженню судові витрати у загальному розмірі - 1660 гривень ( 60 гривень «за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи від загально сплаченої суми 120 гривень» + 1600 гривень «витрати на залучення спеціаліста»

Outcome: approved