Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в Сокальський районний суд з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON],[PERSON], [PERSON] міської ради про переведення прав та обовязків покупця за договором купівлі-продажу, визнання недійсним договору купівлі-продажу, визнання незаконним рішення виконавчого комітету міської ради, в позовній заяві вказав, що в провадженні Сокальського районного суду знаходиться цивільна справа за позовом [PERSON] до нього про усунення перешкод в приватизації земельної ділянки. Право на приватизацію земельної ділянки позивачка обґрунтовує тим, що вона є власником квартири [ADDRESS], яке вона набула на підставі договору купівлі-продажу квартири від 02.04.2004 року. В ході розгляду даної справи, після ознайомлення із змістом вказаного договору купівлі-продажу, йому стало відомо, що предметом договору є квартира [ADDRESS], власником квартири №2 в якому, відповідно до Витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно № 8183069 від 29.08.2015 р., є він. Вказане право власності він набув на підставі Договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом [PERSON] районного нотаріального округу [PERSON] 03.08.2005р. Право власності на квартиру зареєстроване на позивача в ДКП «Червоноградське МБТІ» за № 1791. На момент укладення оспорюваного договору власником квартири був його батько [PERSON], який помер 24.01.2006 р. Квартира розташована на першому поверсі одноповерхового будинку і складається із кухні, тамбуру та двох житлових кімнат, загальною площею 52,4 кв.м., житловою площею 33,1 кв. м. Згідно проекту забудови будинок № 2 є одноповерховим двоквартирним житловим будинком і квартири поєднані двома спільними стінами, спільним перекриттям, даховими конструкціями. З відповідачкою [PERSON], вони є власниками квартир відповідно № 1 та №2, а будинок перебуває у їхній спільній частковій власності, частки в будинку кожного не визначені, оскільки рішення про поділ будинку в натурі та визначення часток кожного з співвласників не приймалося, висновку щодо технічної можливості поділу в натурі обєкта нерухомого майна немає. Спірний будинок є цілісним обєктом нерухомого майна і не може бути поділений в натурі, згідно Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток обєктів нерухомого майна, затвердженої Наказом Міністерства з питань ЖКГ № 55 від 18.06.2007 р. Крім того, статтею 364 ЦК України встановлено, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливий, співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Такого договору між співвласниками будинку не укладалося, не проводився виділ частки співвласника і за рішенням суду. У звязку із наведеним вважає, що договір купівлі-продажу квартири від 02.04.2004 року укладено з порушенням закону, що є підставою для визнання його недійсним та переведення на позивача прав та обовязків покупця. На день укладення спірного договору, його батько як співвласник будинку, мав право переважної купівлі частки іншого співвласника будинку, а оскільки позивач є його єдиним спадкоємцем, це право входить до складу спадщини. Крім цього, покликання відповідачки [PERSON] на рішення виконкому [PERSON] міської ради № 358 від 25.09.2008р. «Про зміну нумерації будинку володінь м. Сокалі», яким її квартирі присвоєно окремий номер 2а не заслуговує на увагу, оскільки таке прийняте вже після укладення оскаржуваного договору, без проведення поділу співвласника в натурі, не зареєстроване в ДКП «Червоноградське МБТІ» і не може бути зареєстроване в силу вищенаведених нормативних актів, на момент звернення до суду з позовом у 2009 році відповідачка є власником квартири № 1 в будинку № 2, як за договором купівлі-продажу так і за правовою реєстрацією в БТІ. Про укладення між відповідачами оспорюваного договору не було відомо також і батькові позивача, оскільки відповідачі не повідомляли його про намір продати свою частину, а також тому, що він на той час вже важко хворів та згодом помер. Про порушення свого та батька права переважної купівлі частки спірному будинку, внаслідок укладення договору відповідачами позивачу стало відомо лише у 2009 році, а тому вважає, що ним з поважних причин пропущено строк позовної давності для звернення до суду з вказаним позовом. Просить відновити строк для звернення до суду із даним позовом, визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], укладений 02.04.2004 року між відповідачами [PERSON] та [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], перевести на позивача права та обовязки покупця за договором купівлі-продажу квартири [ADDRESS], що укладений 02.04.2004 року між відповідачами [PERSON] та [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], виплатити [PERSON] грошові кошти в сумі 14063 грн., що будуть внесені позивачем на депозитний рахунок, скасувати як незаконне рішення виконавчого комітету [PERSON] міської ради № 358 від 25.09.2008 р. та стягнути з відповідача на його користь судові витрати по справі. В запереченні на позовну заяву відповідач [PERSON] вказала, що вважає вимоги позивача необґрунтованими і безпідставними, оскільки квартира [ADDRESS], яку вона купила 02.04.2004 року за договором купівлі-продажу у співвідповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], та [PERSON], належала їм на праві спільної часткової власності. Відповідно до ст.. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками. Крім того, виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, є можливий, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом. Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється, припиняються правовідносини спільної власності. З виділом учаснику спільної власності на будинок його частки в натурі спільна власність на неї припиняється, решта учасників спільної власності втрачає право привілейованої купівлі цієї частки. Відповідно, на день укладення договору, що оспорюється, батько позивача [PERSON] не мав права переважної купівлі частки співвідповідачів [PERSON]. Просить у задоволенні позову відмовити. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить задовольнити, в обґрунтування надав пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, просить задовольнити в повному обсязі, в обґрунтування надала пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги заперечили, в обгрунтування навели обставини, викладені у письмовому запереченні. Представник відповідача [PERSON] міської ради [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги заперечив, в задоволенні таких просить відмовити. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] будучи належним чином повідомленими про день та час розгляду справи, в судове засідання не прибули, не повідомивши суд про причину неявки. Представник третьої особи ДКП ЛОР «Червоноградське МБТІ» [PERSON] в судовому засіданні вирішення позовних вимог поклала на розсуд суду, суду повідомила, що згідно із матеріалами інвентаризаційної справи власники квартир № 1 та № 2 в будинку № 2 по вул. Шептицького Давидович та [PERSON] не є власниками спільної часткової власності цілого будинку, а є власниками окремих квартир двоквартирного будинку. Оскільки квартири не є окремими будинковолодіннями, не можна надавати таким квартирам номера окремих будинковолодінь, тому, рішення виконкому міської ради з цього приводу не відповідає вимогам закону. Заслухавши сторони та їх представників, а також представника третьої особи, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з таких підстав. Згідно свідоцтва на право власності на квартиру від 29.06.1998р., виданого приватизаційним органом [PERSON] міської ради, квартира [ADDRESS] належала в цілому на праві приватної власності [PERSON]. Відповідно до договору дарування від 03.08.2005р. посвідченого приватним нотаріусом [PERSON] районного нотаріального округу [PERSON], [PERSON] подарував належну йому квартиру №2, що в м. Сокаль по вул. Шептицького №2 [PERSON]. З витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно,виданого 29.08.2005р. ДКП «Червоноградське МБТІ», встановлено, що квартира [ADDRESS] належить [PERSON] в цілому на праві приватної власності. Згідно свідоцтва на право власності на квартиру від 13.04.1998р., виданого приватизаційним органом [PERSON] міської ради, квартира [ADDRESS] належить в цілому на праві приватної спільної часткової власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 02.04.2004р. посвідченого приватним нотаріусом [PERSON] районного нотаріального округу [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] продали належну їм квартиру [ADDRESS] [PERSON] З витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого 27.04.2004р. ДКП «Червоноградське МБТІ», встановлено, що квартира [ADDRESS] належить [PERSON] в цілому на праві приватної власності. Згідно із ст. 362 ЦК України, у разі продажу частки у праві спільної часткової власності, співвласник має переважне право перед іншими особами на її купівлю за ціною, оголошеною для продажу, та на інших рівних умовах, крім випадку продажу з публічних торгів. Продавець частки у праві спільної часткової власності зобовязаний письмово повідомити інших співвласників про намір продати свою частку, вказавши ціну та інші умови, на яких він її продає. З оглянутих в судовому засіданні витягів про реєстрацію права власності на нерухоме майно, поверхових планів та експлікації внутрішніх площ до плану житлового будинку, складених ДКП ЛОР «Червоноградське МБТІ» встановлено, що квартири №1 та №2 в будинку по вул. Шептицького в м. Сокалі, є окремими квартирами у двоквартирному будинку, належать [PERSON] та [PERSON] окремо кожному на праві приватної власності, таким чином, дія ст. 362 ЦК України на правовідносини, що виникли між сторонами не поширюється. Оскільки будинок №2 по вул. Шептицького в м. Сокалі не належав на праві спільної часткової власності відповідачам [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та батькові позивача [PERSON]- [PERSON], тому, у задоволенні позовної вимоги про переведення на позивача [PERSON] прав та обовязків покупця за договором купівлі-продажу квартири [ADDRESS], укладеного 02.04.2004р. між [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], а також виплаті [PERSON] грошових коштів в сумі 14063грн., суд відмовляє. В свою чергу, відповідно до п. 26 постанови Пленому Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», недотримання вимог ст. 362 ЦК України у разі продажу учасником спільної часткової власності своєї частки іншій особі, не є підставою для визнання правочину недійсним. З наведеної підстави, у задоволенні позовної вимоги визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], укладений 02.04.2004р. між [PERSON] та [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] суд відмовляє. Що стосується позовної вимоги про визнання незаконним та скасувати рішення виконкому [PERSON] міської ради № 358 від 25.09.2008 року про зміну нумерації будинковолодіння № 1 по вул.Шептицького, 2 в м. Сокалі на вул. Шептицького, 2а, суд приходить до висновку, що вказане рішення суперечить вимогам державних будівельних норм та правил, оскільки квартира [ADDRESS], не є окремим будинковолодінням, а як зазначено вище, окремою квартирою у двоквартирному будинку, відповідно, виконком міської ради неправомірно прийняв рішення про зміну нумерації квартири на № 2а. Таким чином, дане рішення суд визнає незаконним та скасовує.

Outcome: partial