Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-17 00:00:00

25.03.2010 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів та звільнення від заборгованості по сплаті аліментів, в якому вказав, що за рішенням суду він зобовязаний сплачувати аліменти на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. В даний час проживає у незареєстрованому шлюбі з іншою жінкою у них народились сини: [PERSON], [INFO] та Дмитро, [INFO]. Останній хворіє і потребує постійного лікування. В звязку із відсутністю роботи, хворобою та неможливістю проводити сплату аліментів утворилась значна заборгованість їх сплаті. Просив звільнити його від заборгованості, яка утворилася по сплаті аліментів та зменшити розмір стягуваних аліментів, визначивши їх в твердій грошовій сумі в розмірі 100 грн. В судовому засіданні позовні вимоги підтримав і пояснив, що на даний час залишився без роботи, утримує сімю за рахунок коштів, які заробляє, надаючи допомогу жителям села. Має мізерні доходи, яких не вистачає навіть на проживання. Крім того, важко хворіє він та син [PERSON]. На їхнє лікування потрібні значні кошти. Відповідачка в судове засідання не зявилася, направила до суду заяву в якій просила розглянути справу без її участі, проти позову заперечила, вказала, що отримує невисоку заробітну плату, дочка навчається на платній основі і їй самій важко утримувати дітей. Просила в позові відмовити. Заслухавши пояснення позивача, ознайомившись із доводами відповідачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Судом встановлено, що позивач є батько [PERSON] та [PERSON]. Згідно рішення Білогірського районного суду Хмельницької області №2-283/2006р. від 18 травня 2006 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягувалися аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] по 65 грн. на кожну дитину, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 06.05.2006 року до досягнення повноліття дітьми. Статтею 180 Сімейного кодексу України встановлено, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У ч.2 ст.182 вказано, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього кодексу. Згідно ст. 184 цього кодексу, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось з них. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] хворіє на ІХС, стабільну стенокардію, ФК 1-11, хронічний панкреатит, СКХ, вторинний пієлонефрит, хронічний простатит. Перебував на стаціонарному лікуванні, потребує амбулаторного лікування та диспансерного нагляду дільничого терапевта, кардіолога, уролога (а.с. а.с. 12-14). Позивач утворив іншу сімю в якій виховує двоє дітей, що обєктивно підтверджується свідоцтвами про народження дітей (а.с. а.с. 5-6). Син [PERSON] хворіє і потребує лікування (а.с.34). Позивач працездатний, проте має тимчасові заробітки, на обліку в Білогірському центрі зайнятості не перебуває. На думку суду зазначені підстави свідчать про погіршення матеріального становища позивача, зміну його сімейного становища, що дає підстави для зменшення розміру аліментів. Станом на 01.12.2009 року заборгованість з виплати аліментів згідно виконавчого листа №2-283 від 18.05.2006 року, виданого на виконання згаданого рішення становить 11713,46 грн. Ч.2 ст.197 СК України встановлено, що за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв'язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. за N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" також передбачено, що суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст. 197 СК умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості (п. 22). Оцінюючи наведені обставини в їх сукупності, суд вважає, що позивач не надав суду належних доказів для звільнення його від сплати заборгованості по аліментах. Так, при звільненні позивача від заборгованості по сплаті аліментів, позивачка втрачає право отримати аліменти від позивача, а також допомогу від держави, відповідно до положень ч. 3 ст.184 Сімейного кодексу України, внаслідок чого становище її дітей погіршиться, що суд вважає недопустимим. Таким чином суд вважає, що вимоги позивача про звільнення від сплати заборгованості по аліментах задоволенню не підлягають. Враховуючи викладене та

Outcome: partial