Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-08 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідачів [PERSON] та [PERSON] та просить визнати за нею право власності на спадкове майно за заповітом, після смерті її батька [PERSON], який помер 23 грудня 2004 року, а саме: на житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований по вул.Шкільна,10 в с.Берестя Дубровицького району Рівненської області. Свої вимоги мотивує тим, що після смерті батька [PERSON] залишилось спадкове майно, а саме: житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований по вул.Шкільна,10 в с.Берестя Дубровицького району. Вона є спадкоємицею по заповіту. Однак отримати свідоцтво про право на спадщину вона не змогла, так як відсутні правовстановлюючі документи, які підтверджують належність будинку померлому. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала. Відповідачка [PERSON] позов визнала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився. В своїй заяві просить справу розглянути без його участі, позов визнає повністю та не заперечує проти визнання права власності на жилий будинок за [PERSON] Вислухавши позивачку, відповідачку [PERSON], дослідивши докази по справі, суд позов задовольняє з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що в оформленні права власності на спадковий будинок державним нотаріусом Дубровицької державної нотаріальної контори позивачці було відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів на нього. Як вбачається із свідоцтва про смерть (а.с.4) [PERSON] помер 23.12.2004\~року. Згідно виписки з погосподарської книги від 01.07.2010 року №02-24/679 виданої Берестівською сільською радою (а.с.8) в погосподарській книзі №7 особовий рахунок №621 будинок №10 по вул.Шкільна в с.Берестя рахується за [PERSON]. Як вбачається із заповіту посвідченого 21.03.2000 року (а.с.7) [PERSON] все своє майно, де б воно не знаходилось і взагалі все те, що йому буде належати на день смерті і на що за законом він матиме право заповів [PERSON] Згідно п.1.1 Інструкції з ведення по господарського обліку в сільських, селищних та міських радах від 11.05.2005 року за №487\\10767, здебільшого голова домогосподарства є власником житлового будинку і\\або земельної ділянки. Відповідно до п.2.19 Порядку ведення записів у розділі 11 «Житловий будинок (квартира) в приватній власності громадян», розмір загальної та житлової площі кожного домогосподарства вказується на підставі відповідних документів, а за їхньої відсутності - за внутрішнім обміром приміщень. Отже, свідоцтво про право власності не розцінювалося як основний документ як для голови домогосподарства, членів домогосподарства так і для органів місцевого самоврядування. Однак порядок реєстрації права власності на нерухоме майно визначено Тимчасовим Положенням «Про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно» затвердженого наказом Мінюсту України 28.01.2003 року та зареєстровано в Мінюсті України 28.01.2003 року за р.№ 66\\7387. Пунктом 3.3. Положення передбачено підставу відмови в реєстрації прав власності на нерухоме майно, зокрема підставою відмови є підстава, коли із заявою про реєстрацію права власності звернулася особа, яка не може бути заявником. Відповідно до ч.4 ст.25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Відповідно до ч.1 п.11 ст.346 ЦК України однією із підстав припинення права власності є смерть власника. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюються або не визнається іншою особою. За таких підстав, суд переконується в тому, що позивачка згідно норм спадкового права стала власником спадкового майна померлого і набула права власності на нього.

Outcome: approved