Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що він має правовий статус дитини війни. Відповідно ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з 1.01.2006р. дітям війни пенсії підвищуються щомісячно на 30% мінімальної пенсії за віком. Але йому така надбавка у 2007р.р. не виплачувалась, а з 1.01.2008р. по теперішній час виплачувалась в не повному розмірі. Тому просив суд зобов'язати відповідача нарахувати недоплачену допомогу «Дітям - війни» за 2007-2010рр. Позивач у судове засідання не з*явився, але надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить розписка про одержання судової повістки, причину неявки суду не повідомив. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені обставини, які підтверджуються такими доказами. [PERSON], [INFO], має правовий статус дитини війни, що підтверджується копією посвідчення. Згідно ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсій, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Водночас ст. 7 цього Закону передбачено, що фінансове забезпечення соціальних гарантій, передбачених зазначеним законом, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету України. Статтею 71*Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» дія статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» була зупинена. Поряд з цим, Рішенням Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року №6-рп/200 визнані такими, що не відповідають Конституції України, серед інших, положення статті 71 Закон; України «Про Державний бюджет на 2007 рік», якими була зупинена дія статті 6 Закону Україні «Про соціальний захист дітей війни». і Конституційний Суд України відзначив, що положеннями Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» не можуть скасовуватися чи змінюватися обсяги прав і обовязків, пільг, компенсацій і гарантій громадян, передбачених іншими законами України, не можуть вноситись зміни, зупинятися дія чинних законів України, а також встановлюватися інше (додаткове) правове регулювання відносин, що є предметом інших законів України. Статтею 62 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» від 19 грудня 2006 року, що набрав чинності з 1 січня 2007 року (із змінами від 15 березня 2007 року), затверджений прожитковий мінімум на одну особу, яка втратила працездатність: з 01 січня - 380 грн., з 01 квітня 406 грн., з 1 жовтня - 411 грн. При цьому, зазначена стаття доповнена абзацом, яким передбачено встановити, що для визначення мінімального розміру пенсії за віком відповідно до абзацу першого частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 1 квітня та з 1 жовтня 2007 року застосовується прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, визначений абзацом 5 частини 1 цієї статті, збільшений *на 1 відсоток, і складає відповідно 410,06грн.; 415,11грн. Таким чином, суд вважає, що з 9 липня 2007року, тобто з моменту прийняття зазначеного рішення Конституційного Суду України, відповідно до статті 152 Конституції України, закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про неконституційність, тому відповідач мав підвищити позивачу розмір пенсії, як дитині війни. Законом України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 р. внесено зміни до Закону України «Про соціальний захист дітей війни», зокрема статтею 6 вказаного Закону після внесення змін передбачалось, що дітям війни пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Рішенням Конституційного Суду України М 10-рп/2008 від 22.05.2008 року положення пункту 28 розділу II «Внесення змін до деяких законодавчих актів України», Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007р. щодо внесення змін до Закону України «Про соціальний захист дітей війни» визнані такими, що не відповідають Конституції України. Таким чином, вимоги позивача щодо Зобовязання Управління Пенсійного фонду України в Волноваському районі Донецької області здійснити перерахунок підвищення до пенсії «дитини війни» у 2008 році підлягають задоволенню лише з 22 травня 2008 року. Законом України «Про державний бюджет України на 2008 рік прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, з 1.01.2008р. складає 470грн., з 1.04.2008р.- 481грн., з 1.07.2008р.- 482грн., з 1.10.2008р.-498грн. Відповідно до ст.. 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» від 26 грудня 2008року № 835 VI було надане право Кабінету Міністрів України у 2009 році встановлювати розміри соціальних виплат, відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами. Названа норма передбачає встановлення в абсолютних сумах розмірів лише тих виплат, вихідним критерієм розрахунку яких є розмір мінімальної заробітної плати. Відповідно її дія не поширюється на спірні відносини,оскільки розмір зазначених соціальних виплат згідно із Законом України «Про соціальний захист дітей війни» залежить від розміру мінімальної пенсії за віком. Отже, нарахування та виплата у 2009-2010рр дітям війни підвищення до пенсії або щомісячного грошового довічного утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, повинні здійснюватися відповідно до норм Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Таким чином, суд вважає за необхідне зобовязати відповідача нарахувати та виплатити недоплачену допомогу за період 9.07.2007р. по 31.12.2007р., з 22.05.2008р. по 31.12.2008р., з 1.01.2009р. по 31.12.2009р. та з 01.01.2010р по 30.04.2010р. Позивач під час подачі позовної заяви сплатив судовий збір у сумі 8,50грн., витрати на ІТЗ у сумі 37грн., які підлягають стягненню на його користь з коштів Державного бюджету України.

Outcome: approved