Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-25 00:00:00

Позивач 07.04.2010 р. звернувся до суду з позовом до Управління пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова про зобовязання здійснити перерахунок, нарахування та виплату недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги «дітям війни» за період з 01.01.2009 р. по 31.12.2009 р., в якому зазначив, що він відноситься до категорії громадян, яким встановлено статус Дитина війни та відповідно до ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни йому повинна виплачуватися щомісячна соціальна допомога у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 10-рп визнано такими, що не відповідають Конституції України і є неконституційними положення ст. 67 розділу 1 пунктів 2-4.6-8.10-18 п.п.7 п.19, пунктів 20-22, 24-34, п.п.1-6, 8-12, п. 35, пунктів 36-100 розділу 2 Внесення змін до деяких законодавчих актів України. В судове засідання позивач не зявився, позовні вимоги підтримав та просив розглядати справу за його відсутності, про що надав письмову заяву. Представник відповідача на розгляд справи не зявився, просив розглядати справу за його відсутності, у задоволенні позову відмовити з тих підстав, що положення Закону України Про Державний бюджет на 2008 рік фактично призупинили надання пільг дітям війни та позивачем пропущений строк звернення до суду. Крім того зазначив, що у відповідності зі змінами, внесеними ст. 41 ЗУ Про державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України до ст. 6 ЗУ Про соціальний захист дітей війни з 01.01.2008 р. по 31.12.2009 р. позивачу виплачувалося підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни, а саме 10% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, про що надав письмову заяву. Суд, дослідивши письмові докази, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивач відноситься до категорії громадян, яким встановлено статус Дитина війни та відповідно до ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни йому повинна виплачуватися щомісячна соціальна допомога у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. Ці обставини підтверджуються посвідченням позивача, з відміткою про надання йому статусу Дитина війни (а.с.9). Відповідно до ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30% мінімальної пенсії за віком. Згідно ст. 7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Згідно довідки про фактично виплачені суми щомісячного підвищення до пенсії, позивачу у 2009 році з січня по грудень 2009 р. включно проводилася виплата у сумі 49,80 грн. за кожний місяць. Законом України Про державний бюджет на 2009 рік дію ст. 6 ЗУ Про соціальний захист дітей війни не зупинено. Відповідно до ч.2 ст. 54 ЗУ Про Державний бюджет на 2009 рік розміри державних соціальних гарантій на 2009 рік, що визначаються залежно від прожиткового мінімуму, встановлюються відповідними законами України, цим Законом, та нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України. Відповідним Законом, який встановлює доплату до пенсії дітям війни, є Закон України Про соціальний захист дітей війни. Таким чином, відповідач у 2009 році повинен діяти у відповідності з приписами діючої норми ст. 6 ЗУ Про соціальний захист дітей війни та провести перерахунок пенсії позивачу з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч.1 ст. 28 ЗУ Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування та провести відповідні виплати за 2009 рік, з 01.01.2009 р. по 31.12.2009 р. Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню. За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає. Пенсійний фонд України діє у відповідності до Положення «Про Пенсійний фонд України» і здійснює свої повноваження на підставі п.15 зазначеного положення через створені в установленому порядку його територіальні управління. Відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» рішення про призначення та перерахунок пенсій приймаються районними управліннями Пенсійного фонду України за місцем проживання пенсіонерів. Таким чином, обовязок по нарахуванню та виплаті доплати до пенсії позивача, передбаченої ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» покладено на відповідача за місцем проживання позивача. Відповідно до ч.2 ст. 87 ЗУ Про пенсійне забезпечення суми пенсії, не одержані своєчасно з вини органу, що призначає або виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком. Пр зверненні до суду позивач поніс судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 8,50 гривень та оплаті витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 37 гривень (а.с.1,2). Відповідно до п. 34 ст. 4 Декрету КМУ «Про державне мито» відповідач УПФУ в Московському районі звільнений від сплати судового збору. Суд розподіляє судові витрати, відповідно до вимог ч.1 ст. 88 ЦПК України, та присуджує до стягнення позивачеві з відповідача витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 37 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved