overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-24 00:00:00

Позивачка 21 квітня 2010 року звернулася до Шевченківського районного суду Харківської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання їх неповнолітньої дитини. В попередньому судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала у повному обсязі та прохала їх задовольнити. Вона пояснила, що з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі з 2006 року, від якого вони мають сина - [PERSON], ЗО вересня [INFO]. На теперішній час шлюб між ним розірвано, дитина проживає разом з нею. Відповідач допомогу на утримання дитини надає не постійно, тому вона просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі % частини усіх видів його заробітку щомісячно, до досягнення [PERSON] повноліття, починаючи з дня звернення до суду. В судовому засідання відповідач позов визнав у повному обсязі та не заперечував, проти його задоволення у попередньому судовому засіданні. Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача перевіривши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Частиною 1 ст.11 Цивільного кодексу України передбачено ,що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Свідоцтво серія І-КЕ № 13577 від 17 червня 2006 року підтверджує факт реєстрації шлюбу між [PERSON] 0.1. та [PERSON] Зі свідоцтва про народження серія І-ВЛ № 064885 від 3 листопада 2006 року вбачається ,щр батьками [PERSON] є відповідно [PERSON], [PERSON] Згідно рішення Шевченківського районного суду Харківської області від 12 травня 2010 року шлюб між сторонами розірвано. Рішення набуло законної сили. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина 2 ст.182 Сімейного кодексу України передбачає , що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно зі ст. 183 Сімейного Кодексу України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Відповідач працює, має стабільний заробіток, тому аліменти необхідно встановити в розмірі % частини всіх прибутків щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст.88 ЦПК України судовий збір та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи суд стягує з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-24 00:00:00

У червні 2009р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON]В про розподіл майна. Свої вимоги мотивувала тим, що з відповідачем проживала однією сімєю без реєстрації шлюбу з квітня 2001р. З серпня 2002р. шлюб офіційно був зареєстрований, від спільного проживання народився син [PERSON], 23.09.2002р.н. Також зазначила, що в період спільного проживання вони придбали квартиру [ADDRESS], яка зареєстрована в ММБТІ за відповідачем. Оскільки в добровільному порядку сторони дійти згоди щодо поділу спірної квартири не можуть, позивачка просила суд, встановити факт її проживання з [PERSON] однією сімєю без реєстрації шлюбу з 1 квітня 2001 року до 10 серпня 2002р., розділити вказане спірне майно, визнавши за нею право власності на ? частку вказаної квартири. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги уточнила, просила суд встановити факт її проживання з [PERSON] однією сімєю без реєстрації шлюбу з 1 квітня 2001 року до 10 серпня 2002р. та визнати за нею право власності на 1/3 частину квартири [ADDRESS]. Відповідач в судовому засіданні уточнені позовні вимоги визнав в повному обсязі. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. З квітня 2001 року [PERSON] та [PERSON] проживали однією сімєю без реєстрації шлюбу. 10.08.2002 року позивачка та відповідач уклали шлюб, що підтверджується Свідоцтвом про одруження від 10.08.2002р., а/з 542. Від спільного проживання у них народився син [PERSON], 23.09.2002р.н. 12.07.2002р. сторонами по справі було придбано квартиру [ADDRESS], яка була зареєстрована у ММБТІ за [PERSON] Проти постановлення рішення про задоволення позову відповідач не заперечував. Згідно до ч.ч. 3,4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову, ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ч. 4 ст. 174 ЦПК України, відповідно якої у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, заслухавши пояснення сторін, без дослідження доказів по справі, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки позов не суперечить закону не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. На підставі ст. 3,18,74 СК України, ст.ст.10,14,30,60,62,13,174,212-214 ЦПК України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-24 00:00:00

25 березня 2010 року КП «Балаклійський водоканал» звернулось до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідачки заборгованість за користування послугами з водопостачання в сумі 483 грн. 16 коп. В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що відповідачка є абонентом КП «Балаклійський водоканал» та користується послугами з водопостачання, однак абонентську плату не сплачує, внаслідок чого утворилась заборгованість на вказану суму. В судове засідання представник позивача не з»явилась, але до судового засідання надала заяву, в якій позов підтримує у повному обсязі та просить розглянути справу за її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачка в судове засідання не з»явилась, про час та місце слухання справи була попереджена, причини неявки суду невідомі. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Виходячи з наведеного суд вважає можливим ухвалити заочне рішення відповідно до ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, оскільки від відповідача, який був належним чином повідомлений про дату судового засідання, не надійшло повідомлення про причини неявки, а представник позивача не заперечує проти такого розгляду. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судовим розглядом встановлено, що [PERSON] проживає за адресою: [INFO]. Згідно договору №1719 від 19.02.2003 року вона є абонентом КП «Балаклійський водоканал» і на неї відкрито особовий рахунок № 4586. Відповідачка користувалась послугами з теплопостачання, однак абонентську плату не вносила, внаслідок чого утворилась заборгованість в сумі 483 грн. 16 коп., яка виникла за період з 2000 року по 01.01.2009 року, що підтверджується матеріалами справи. ( а.с. 3 ). mily:Times New Roman;tag3:12pt;"> Згідно ст. 526 ЦК України зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Оскільки абонент не вносить плату на комунальні послуги вона підлягає стягненню в судовому порядку. Оцінюючи викладене, суд визнає позовні вимоги КП «Балаклійський водоканал» обгрунтованими, оскільки відповідачка визнала позов, і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Враховуючи викладене, суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] заборгованість&nbsp;за користування послугами з теплопостачання в сумі 483 грн. 16 коп. Суд покладає на відповідача витрати, повязані зі сплатою судового збору відповідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного, керуючить ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212, 215, 226 ЦПК, ст.ст. 67, 68 ЖК України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-24 00:00:00

[INFO] в с. Медведівці Бучацького району Тернопільської області померла мати позивача - [PERSON]. Після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] Через відсутність документу, який би за життя спадкодавця посвідчував його право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, позивач не має змоги оформити право на спадщину в нотаріальній конторі, а тому виникла необхідність встановити право на спадкове майно в судовому порядку. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав. Відповідач Медведівська сільська рада, згідно поданої заяви, позов визнала. Представники третіх осіб в судове засідання не з'явилися, хоч належно повідомлялися про час і місце розгляду справи. Заслухавши сторону, дослідивши та оцінивши письмові докази, суд встановив наступні обставини: [INFO] в с. Медведівці Бучацького району померла матір позивача - [PERSON]; Після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно у виді житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, яке належало їй на праві приватної власності; В будинку, що розташований по [ADDRESS] спадкоємець постійно проживав із спадкодавцем і проживає в ньому по теперішній час. Суд приходить до переконання, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-24 00:00:00

[INFO] в селі Ріпинці Бучацького району померла матір позивачки [PERSON], яка за життя склала заповіт щодо усієї спадщини і призначила своїм спадкоємцем позивачку. Після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] та земельної ділянки (паю), в розмірі 2,38 га, і яка розташована на території Ріпинецької сільської ради. Через відсутність документу, який би за життя спадкодавця посвідчував його право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, позивачка не має змоги оформити право на спадщину в нотаріальній конторі, а тому виникла необхідність встановити право на спадкове майно в судовому порядку. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала. Відповідач - Ріпинецька сільська рада позов визнала, згідно поданої заяви. Заслухавши сторону, дослідивши та оцінивши письмові докази, суд встановив наступні обставини: [INFO] в селі Ріпинці Бучацького району померла мати позивачки -[PERSON]; Після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно у виді житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами та земельна ділянка (пай), в розмірі 2,38 га; В будинку, що розташований по [ADDRESS], спадкоємець постійно проживала із спадкодавцем і проживає в ньому по теперішній час; Після смерті [PERSON] спадщина відкрилася за заповітом, який був складений нею 24 вересня 2003 року і посвідчений секретарем Ріпинецької сільської ради Бучацького району Тернопільської області; Осіб, які б незалежно від змісту заповіту мали право на обов'язкову частку у спадщині, немає. Суд приходить до переконання, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-24 00:00:00

У травні 2010 року позивачі звернулись з позовом до відповідача, в якому просили суд визнати дійсним укладений між сторонами 01 квітня 1999 року договір купівлі-продажу 8/100 частин домоволодіння № 12 по вул. Севастопольській в м. Миколаєві, посилаючись на те, що свої зобовязання за договором сторони виконали в повному обсязі. Позивачі у судове засідання не зявились, надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, вказані в позовній заяві вимоги підтримали у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, вимоги позову визнала. Третя особа товарна біржа «Нерухомість-Південь» у судове засідання свого представника не направила, про місце, дату та час розгляду справи повідомлялись, причин неявки суду не відомі. Зважаючи те, що у справі достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, і немає потреби в особистих поясненнях учасників процесу які не зявились, суд ухвалив розглядати справу у їх відсутність. Дослідивши докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 01 квітня 1999 року на товарній біржі «Нерухомість-Південь» в м. Миколаєві між [PERSON], [PERSON] та [PERSON] був укладений договір № 3277 купівлі-продажу 8/100 частин домоволодіння № 12 по вул. Севастопольській в м. Миколаєві, раніше належних відповідачу на підставі договору купівлі-продажу, зареєстрованого на ТБ «Нерухомість- Південь» за № 2990 від 11.02.1999 року, зареєстрованого в МБТІ за реєстровим № 2406 від 26 лютого 1999 року. Сторони за угодою повністю виконали умови договору, позивачі передали відповідачу грошову суму - 10000 грн., а відповідач передала позивачам вказані частини домоволодіння у власність. В подальшому сторони, які виконали угоду, ухилились від її нотаріального посвідчення. До цього часу договір ніким не оспорений. Відповідно до частини 2 статті 47 ЦК Української PCP за такого вказаний договір слід визнати дійсним, а поданий позов - задовольнити. В силу ст. 88 ЦПК України судові витрати сплачено при подачі позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 17.11.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Новопсковського районного управління юстиції Луганської області, актовий запис № 103, обґрунтовуючи вимоги тим, що подружні відносини з відповідачем припинені Причиною розірвання шлюбу є те, що вони з відповідачем не сумісні в психологічному стані, тому в сім»ї виникали сварки, які призвели до того, що вони втратили один до одного почуття любові та поваги, тому сумісне проживання стало неможливим, й подружнє життя суперечить її інтересам. Судові витрати просить розділити порівну. Позивач та відповідач в судове засідання не з»явились. Позивач в наданій до суду позовній заяві просить справу розглянути без її участі, на позовних вимогах наполягає. Відповідач надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ЕД № 061909, виданого 17.11.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Новопсковського районного управління юстиції Луганської області, актовий запис № 103, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. У позивача та відповідача по справі шлюб повторний. Від спільного шлюбу неповнолітніх дітей немає. Судом також встановлено, що подружні відносини припинені, пожружжя проживає окремо, збереження сім»ї є неможливим і суперечить інтересам сторін. Спір про майно подружжя відсутній. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню згідно зі ст. 112 Сімейного Кодексу України, яка передбачає, що шлюб розривається, якщо подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. У чинність ст. 115 Сімейного Кодексу України розірвання шлюбу, здійснене за рішенням суду, має бути зареєстроване в державному органі реєстрації актів цивільного стану, за заявою колишньої дружини або чоловіка, що засвідчується свідоцтвом про розірвання шлюбу. На підставі вищевикладеного й

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідачі [PERSON] і [PERSON] самоправно вселились і займають житловий будинок № 126 по вул. Чернишевського в м. Південне Харківського району та області, власником якого є позивач, [PERSON], що підтверджується рішенням Апеляційного суду Харківської області від 02 лютого 2010 року, яке набрало законної сили. Самостійно звільнити приміщення відповідачі відмовляються, чим порушують права власника на володіння та користування своїм майном. Тому позивач просить суд виселити [PERSON] і [PERSON] з житлового будинку № 126 по вул. Чернишевського в м. Південне Харківського району та області без надання іншого жилого приміщення. В судовому засіданні позивач, [PERSON], свій позов підтримав та просив виселити [PERSON] і [PERSON] з його будинку, оскільки своєю протиправною поведінкою відповідачі порушують його права власника житлового будинку, позбавляючи його права користування будинком. Відповідачі [PERSON] і [PERSON] в судове засідання не з'явились, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення (а.с.21, 22), про причину неявки суд не повідомили. В звязку з чим, згідно ст. 224 ЦПК України, суд вважає за необхідне розглянути справу у відсутності зазначених осіб з винесенням заочного рішення по справі. Вислухавши пояснення позивача, перевіривши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звертатись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути припинення дії, яка порушує право. Наданими позивачем документами, а саме копією рішення Апеляційного суду Харківської області від 02.02.2010 р. (а.с.18-19), витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно на ім'я [PERSON] на житловий будинок, серії ССЕ за № 515294, який розташований по вул. Чернишевського, № 126 в м. Південне, Харківського району, Харківської області (а.с.З), підтверджується право власності позивача. Згідно зі ст.321 ЦК України - право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснені. У відповідності до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином, відповідачі [PERSON] і [PERSON] залишаючись проживати в будинку, який на праві приватної власності належить [PERSON], без його на те згоди, дійсно порушують право власності, користування та розпорядження майном позивача, оскільки з травня 2007 року [PERSON] не має можливості користуватись своїм будинком, та вимушений був звернутись з даним позовом до суду. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] і [PERSON] самоправно без будь-яких законних підстав займають житловий будинок, розташований по вул. Чернишевського, № 126 в м. Південне, Харківського району, Харківської області, тому підлягають виселенню без надання іншого жилого приміщення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-24 00:00:00

В провадженні Кіровського районного суду м. Дніпропетровська знаходиться цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON], про стягнення неустойки у звязку з виникненням заборгованості по аліментам. В обґрунтування позовних вимог позивач в ході судового засідання посилався на те, що рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 08.07.1998 року на користь позивачки з [PERSON] були стягнути аліменти на утримання сина [PERSON] [INFO] і дочки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку останнього щомісячно, однак не менш 1/2 частини неоподаткованого мінімального доходів громадян, на кожну дитину, до їх повноліття, починаючи стягнення з 29.06.1998 року. Постановою державного виконавця від грудня 2007 року виконавче провадження про примусове виконавчого листа про стягнення на користь позивачки з [PERSON] аліментів було закрито у звязку з закінченням передбаченого законом для даного виду стягнення. Також у вказаній постанові зазначено, що заборгованість по стягненню аліментів складає 1106,65 грн. На підставі викладеного, просила суд: ●стягнути з [PERSON] на свою користь 8\~073,80 грн неустойки у звязку з виникненням заборгованості по аліментам. Відповідач [PERSON] - в судові засідання не зявлявся, про час та місце судових засідань був повідомлений належним чином, шляхом судових викликів. Про причини своєї неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 08.07.1998 року на користь позивачки з [PERSON] були стягнути аліменти на утримання сина [PERSON] [INFO] і дочки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку останнього щомісячно, однак не менш 1/2 частини неоподаткованого мінімального доходів громадян, на кожну дитину, до їх повноліття, починаючи стягнення з 29.06.1998 року. Постановою державного виконавця від грудня 2007 року виконавче провадження про примусове виконавчого листа про стягнення на користь позивачки з [PERSON] аліментів було закрито у звязку з закінченням передбаченого законом для даного виду стягнення. Також у вказаній постанові зазначено, що заборгованість по стягненню аліментів складає 1106,65 грн. Відповідно до ч.1 ст.196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Таким чином такова сума буде складатися 11,06 грн 1% х 730 днів= 8073,80грн, яка підлягає стягненню на користь позивачки. Також відповідно до ст. 88 ЦПК України на користь позивача підлягає стягненню оплачені ним судові витрати у сумі 201,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved