Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-30 00:00:00

Міське комунальне виробниче підприємство «Дніпроводоканал» 16 вересня 2009 року звернулось до Ленінського районного суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по оплаті послуг водопостачання та водовідведення. В обгрунтування позовних вимог зазначив, що відповідачка проживає за адресою: [INFO], куди підприємство надає послуги водопостачання та водовідведення. На підставі особового рахунку № 951460000055 вона користується послугами водопостачання та водовідведення і зобовязана оплачувати дані послуги щомісячно, проте платежі не проводить, у звязку з чим сума заборгованості станом на 01 вересня 2009 року складає 1328,05 грн. Незважаючи на неодноразові повідомлення, добровільно погасити заборгованість відповідачка не бажає, чим заподіює підприємству матеріальний збиток. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 1328,05 грн., судові витрати покласти на відповідачку. У судове засідання позивач не зявився, до суду надійшла заява, в якій позивач позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить розглядати справу без присутності його представника. Не В судове засідання відповідачка не зявилась, про час і місце судового засідання повідомлялась належним чином, причину неявки в судове засідання не повідомила, ніяких письмових заяв не надходило. Відповідно до ст. 224 ЦГЖ України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В ході судового розгляду встановлено, що відповідачка проживає в квартирі № 55 будинку № З, по вулиці Метробудівська у м. Дніпропетровську, де основним квартиронаймачем є [PERSON] (а.с. 4). Позивачем надаються відповідачці послуги по водопостачанню та водовідведенню. В свою чергу, відповідно до статті 68 Житлового кодексу України наймач зобовязаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Згідно статті 22 Закону України «Про питну воду і питне водопостачання» від 10 січня 2002 року № 3918-111 споживачі питної води зобов'язані своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення. Відповідно до п. ЗО Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання, холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630; п.п. 12.1, 12.3 Правил користування системами комунального водопостачання і водовідведення в містах і селищах України, споживачі зобовязані оплачувати послуги в установлений договором строки. Згідно статті 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно застосовуються. Відповідно до ч.І ст. 623 ЦК України у разі невиконання або неналежного виконання зобовязань боржником він зобовязаний відшкодувати заподіяні збитки. Згідно ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливістю виконання грошового зобовязання. Натомість згідно наданого розрахунку заборгованості, за період по 01 вересня 2009 року, оплата послуг позивача в повному обсязі відповідачкою не проводилась, у звязку з чим виникла заборгованість в розмірі 1328,05грн. (а.с.5). Таким чином, аналізуючи наявні по справі докази, суд приходить до висновку, що у звязку з тим, що позивачем надавались послуги, а відповідачка ними користувалась, вона повинна сплатити суму заборгованості в розмірі 1328,05 грн. Згідно частини 3 статті 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. Оскільки позивача рішенням № 4/45 від 08 квітня 2009 року звільнено від сплати судових витрат, стягнути в рівних частках з відповідачів державне мито в розмірі 51,00 грн. та витрати на інформаційно -технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved