Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-09 00:00:00

В квітні 2010 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про збільшення розміру аліментів та стягнення їх за минулий період в якій вказувала, що з 09 березня 2001 року по 04 жовтня 2005 року вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають спільну малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Рішенням Вознесенського міського суду Миколаївської області від 24 червня 2003 року з [PERSON] на її користь було стягнуто аліменти на утримання дитини в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача. Такий розмір аліментів суд визначив з врахуванням того, що відповідач вже спалачував аліменти на утримання іншого сина - [PERSON] на користь [PERSON] Проте з грудня 2006 року сімейний та матеріальний стан відповідача змінився, оскільки стягувач [PERSON] відмовилася від стягнення аліментів та водночас відповідач надав останній згоду на всиновлення свого сина [PERSON] іншою особою. Виходячи з цих обставин та враховуючи те, що платник аліментів умисно не повідомляв [PERSON] про зміну його сімейного та матеріального стану, остання на підставі ст.ст. 191, 192 СК України просила про збільшення розміру аліментів до ? частини заробітку відповідача та про їх стягнення в такому розмірі за минулий час, а саме з квітня 2007 року. В судовому засіданні позивачка [PERSON] свої вимоги підтримала у повному обсязі, надала пояснення, аналогічні викладеним в позові. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, судом належним чином про час та місце розгляду справи повідомлений, причину неявки суду не повідомив. Разом з тим під час попереднього судового засідання [PERSON] позовні вимоги визнавав частково - щодо збільшення розміру аліментів до частки про стягнення якої просила позивачка. В частині стягнення збільшеного розміру аліментів за минулий час заперечував. Свої заперечення обгрунтовував тим, що він не приховував інформацію щодо зміни свого сімейного та матеріального стану, а також не ухилявся від сплати призначених судом аліментів. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, суд прийшов до наступного. Судом встановлено, що сторони є батьками малолітнього [PERSON], [INFO] (а.с. 3). Рішенням Вознесенського міського суду Миколаївської області від 24 червня 2003 року з [PERSON] на користь позивачки було стягнуто аліменти на утримання дитини в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу). Такий розмір аліментів суд визначив з врахуванням того, що відповідач вже спалачував аліменти на утримання іншого сина - [PERSON] на користь [PERSON] (а.с. 4). Проте з грудня 2006 року сімейний та матеріальний стан відповідача змінився, оскільки стягувач [PERSON] відмовилася від стягнення аліментів та водночас відповідач надав останній згоду на всиновлення свого сина [PERSON] іншою особою. Вказані обставини визнавалися відповідачем в попередньому судовому засіданні та знайшли додаткове підтвердження письмовими доказами, що містяться в матеріалах цивільної справи (а.с. 5-6). Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Тому суд, з врахуванням думки сторін щодо позову, стану здоров'я дитини та платника аліментів, їх матеріального стану та інших обставин, в тому числі зміни сімейного та матеріального стану відповідача вбачає підстави для збільшення розміру аліментів до ? частини всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів. Що стосується вимог позивачки про стягнення аліментів в збільшеному розмірі за минулий час, то суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Згідно цієї норми закону та вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України позивач повинен надати докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, факт неможливості їх одержання в позасудовому порядку, а також факт ухилення останнього від їх сплати. Проте таких доказів сторонами в судовому засіданні надано не було, а тому позов в цій частині задоволенню не підлягає. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню всі судові витрати.

Outcome: partial