Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-11 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом і свої вимоги мотивує тим, що вона є дитиною війни і відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" має право на отримання щомісячної соціальної допомоги в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком. Однак всупереч вимогам цього закону така допомога в період з 01.01.2009 року по 31.12.2009 року їй виплачувалася лише у розмірі 10% мінімальної пенсії за віком, незважаючи на те, що рішеннями Конституційного суду України № брп/2007 від 09.07,2007р. у справі № 1-29/2007 та № 10-рп/2008 року від 22 травня 2008 року, визнано неконституційними положення п. 12 ст. 71 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" від 19.12.2006 р., якими зупинялась дія ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни"; визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) положення пункту 41 розділу П Закону України «Про Державної бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України". У звязку з цим просила зобов'язати відповідача здійснити перерахунок та стягнута на її користь як дитині війни щомісячну соціальну допомогу за період з 01 січня 2009 р. по 31 грудня 2009 року в сумі 1305 грн. 60 коп. та стягнути сплачені нею судові витрати. Позивачка свої позовні вимоги підтримує, просить справу розглянути у її відсутність (а.с. 13). Відповідач надіслав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, а також свої письмові заперечення (а. с. 16), в яких прошу в позові відмовити виходячи з наступного: -згідно зі ст. 7 Закону України Про соціальний захист дітей війни фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України, а не Пенсійного фонду України, кошти якого використовуються виключно за призначенням і вилученню не підлягають в силу п. 9 Положення Про Пенсійний фонд України. -виплата підвищення до пенсії у 2009-2010 р.р. дітям війни проводиться відповідно до вимог ч.1 Ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» і виплачується у розмірі надбавки, встановленої дія учасників війни, яка ст. 14 Закону України, « Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» встановлена у розмірі у розмірі 10 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Крім того зазначати, що жодним із законів про пенсійне забезпечення не встановлений відповідний механізм та умови призначення, порядок фінансування таких підвищень, і питання щодо виплати цього підвищення до пенсії дітям війни у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком законодавчо залишається не вирішеним, а отже неможливим є і виконання відповідачем норми Закону України "Про соціальний захист дітей війни". Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню зі слідуючих підстав. Судом встановлено, що позивачка у справі відноситься до категорії дата війни і як пенсіонер перебуває на обліку в ПФУ (ас. 6,7). Як вбачається з довідки Управління (а. с. 7), позивачці, як дитині війні, за січень - грудень 2009 р., підвищення до пенсії виплачено v розмірі по 49 грн. 80 коп. щомісячно, тобто у розмірах, визначених постановою КМУ від 28.05.2008 року №530. Разом з тим, в силу до ст,19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Статтею 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» передбачено, що дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Наявність у позивача права на призначення їй підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком є визначальною доя вирішення спору, крім того, це право гарантується Конституцією України і ст. 46 Конституції України). В період заявлених позовних вимог ця правова норма була чинною, а тому підлягала застосуванню. Всупереч цьому, з 01.01.2009 р. по 31.12.2009 р. ПФУ нараховувало та виплачувало позивачці підвищення пенсії у розмірах, встановлених постановою КМУ від 28.05.2008 року №530 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», які, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, не могли бути застосованими як такі, що суперечать ст.6 Закону Украйні «Про соціальний захист дітей війни» У період, за який позивачка просить нарахувати та виплатити підвищення, розмір мінімальної пенсії за віком був встановлений на рівні прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, відповідно до абз. 1 ч. 1 ст.28 Законі України .Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» 9 липня 2003 року № 1058 VI , а тому цей розмір і слід застосовувати як розрахункову величину. Статею 54 Закону України «Про державний бюджет України на 2009 р.» прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, складав : з 1 січня 470 грн, з 1 квітня 481- 00 грн, з 1 липня- 482-00 грн., з першого жовтня 498-00 грн., з 1 листопада 573 грн. Зза чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ст.. т28 ЗУ «Про загальне обовязкове пенсійне страхування», іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір, або встановлював інший розмір не має. З огляду на викладене, не можуть бути прийнятий до уваги положення ч. з ст.28 «Про загальне обовязкове державне страхування », з якої випливає, що мінімальна розмір пенсії за віком встановлений абзацом 1 ч.1 цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсії призначених згідно цим Законом, оскільки наявність такої норми та відсутність іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії, встановленої 46 Конституції України та права на отримання доплати до пенсії, передбаченої ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Не може бути підставою для відмови у позові і відсутність коштів для забезпечення виплат доплати до пенсії, оскільки відсутність коштів не є підставою невиконання зобов'язань, покладених на УПФ законодавством. Вищенаведене є підставою для висновку про те, що з 01.01.2009 р. по 31.12.2009 р. підвищення до пенсії дитині війни позивачці повинно було нараховувались та виплачуватись ПФУ в розмірі, визначеному ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» (в редакції від22.05.І008 року). Питання про виплату позивачці такого підвищення до пенсії як дитині війни вже було предметом судового розгляду і ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 07.12.2009 року ПФУ було зобовязано здійснити перерахунок і виплату пенсії позивачці з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком, встановленої ч.1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" за період з 09 літня 2007 року по 31 грудня 2007 року та за 2008 рік з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року (а.с. 10.12). Що стосується позовних вимог про перерахування та виплату конкретної суми недоплачених коштів, то позов не підлягають задоволенню зі слідуючих підстав. Відповідно до ст.4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свобода та інтереси фізичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно з ч.2 ст.І ЦК України до майнових відносин, заснованих на адміністративному або іншому владному підпорядкуванні однієї сторони друтій стороні, цивільне законодавство не застосовується, якщо інше не встановлено законом. Враховуючи те, що одна із сторін є субєктом владних повноважень, а позивачкою ставиться вимоги майнового характеру, то виходячи з наведеного і ст.ст.6,7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», ч. 1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", які підлягають застосуванню у справах із соціальних правовідносин і носять публічно-правовій характер, суд може визнати дії відповідача законними чи незаконними та в разі незаконності їхніх-дій - зобовязати провести перерахування та виплату належних сум відповідно до закону, а тому вимоги позивачки відносно перерахування та стягнення з відповідача конкретної суми не може бути задоволено. Таким чином, суд вважає за необхідне зобовязати управління Пенсійного фонду України в Путивльському районі Сумської області здійснити перерахунок пенсії [PERSON] з підвищенням її на З0 % мінімальної пенсії віком з розміру, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування провести відповідні виплати за період з 01 січня 2009 рок по 31 грудня 2009 року, з урахуванням виплачених коштів ці місяці. Відповідно до задоволених позовних вимог, підлягають стягненню на користь позивачки : 37 гри. витрат інформаційно-технічне забезпечення судового процесу - з ПФУ, а 8 гри. 50 коп. судового збору слід компенсувати рахунок держави, так як у відповідності з п.34 ч.І ст. 4 Декрету КМУ «Про державне мито»від 21.01.1993 р. N 7-93 змінами, Пенсійний фонд України звільняється від сплати державного мита. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved