overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-13 00:00:00

У травні 2010 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив ухвалити рішення, яким стягнути з відповідачки в рахунок стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію 1550 грн. 32 коп., а також судові витрати по справі. В обґрунтування позову він вказав на те, що відповідачка проживає за адресою: [INFO] та є абонентом Відкритого Акціонерного Товариства «Енергопостачальна компанія «Дніпрообленерго» в особі Павлоградського району електричних мереж. Відповідачці з 2007 року по 2010 рік була зроблена поставка електроенергії на вказану адресу і була нарахована сума на підставі чинних тарифів у розмірі 1550 грн. 32 коп., яка відповідачкою не сплачена. Тому позивач просить стягнути з відповідачки вказану заборгованість за спожиту електроенергію. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити, посилаючись на підстави, зазначені в позовній заяві. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи була належним чином повідомлена засобами масової інформації, причин неявки суду не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши представника позивача, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню на підставі п.п.37,48 Правил користування електроенергією для населення, затверджених постановою КМУ від 26.07.99р. №1357 та ст. ст. 548, 1212 ЦК України. Відповідно до ст.64 ЖК України, ст.ст.26,27 Закону України «Про електроенергетику», плата за. надання послуг енергопостачання стягується згідно затвердженим тарифам, та оплачується абонентом. Як встановлено в судовому засіданні, відповідачка проживає за адресою: [INFO] і є абонентом Відкритого Акціонерного Товариства «Енергопостачальна компанія «Дніпрообленерго» в особі Павлоградського району електричних мереж. Відповідачці з 2007 року по 2010 рік була зроблена поставка електроенергії на вказану адресу і була нарахована оплата на підставі чинних тарифів у сумі 1550 грн. 32 коп., яка залишилася відповідачкою не сплачена. Сума заборгованості за спожиту електричну енергію - складає 1550 грн. 32 коп., що підтверджується розрахунком суми заборгованості і яку потрібно стягнути з відповідачки (арк.с.4). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача повинно бути стягнено сплачений судовий збір у розмірі 51 грн., витрати на інформаційне-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-13 00:00:00

В травні 2010 року позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію. В обґрунтування позову зазначив, що позивачем у період з 2007 року по 2010 рік була зроблена поставка електроенергії на обєкт відповідача, який проживає за адресою: [INFO]. За спожиту електроенергію, згідно чинних тарифів, відповідачу була нарахована сума 1314 грн. 85 коп., яка до теперішнього часу ним не оплачена. Тому, позивач просить стягнути з відповідача вищевказану суму в рахунок заборгованості за спожиту електричну енергію, а також стягнути судові витрати по справі. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі, посилаючись на доводи наведені у позові та на свої пояснення надані у судовому засіданні. Відповідач двічі 01.06.2010 року та 14.06.2010 року в судове засідання не зявився, був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, по що свідчить поштове повідомлення, про причини неявки суд не повідомив. Таким чином, в порядку ч. 2 ст. 77 ЦПК України, суд визнає, що відповідач не зявився до суду без поважних причин. Представник позивача в судовому засіданні не заперечував проти заочного розгляду справи в порядку ст.ст. 224-225 ЦПК України. Вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, оцінюючи та аналізуючи їх у сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Як вбачається з ст. 548 ЦПК України, виконання зобовязання (основного зобовязання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. Згідно ст. 26 Закону України «Про електроенергетику» споживання електроенергії можливе лише на підставі- договору з енергопостачальником. Споживач електроенергії зобовязаний додержуватися вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії. п. 42 Правил користування електроенергією для населення затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 р. № 1357 передбачає обовязки споживача оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та інших Правил. В судовому засіданні встановлено, що відповідач є абонентом позивача в період 2007- 2010 років на обєкт відповідача, який проживає за адресою: [INFO], була здійснена поставка електроенергії у кількості 5398 кВт/год., згідно розрахунку (а.с. 4). Відповідно розрахунку заборгованості за спожиту електроенергію, сума заборгованості становить 1314 грн. 85 коп. (а.с.4), і саме ця сума підлягає стягненню з відповідача. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати на інформаційне- технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн. та судовий збір у сумі 51грн., понесені позивачем при подачі позову. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-13 00:00:00

В травні 2010 року позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію. В обґрунтування позову зазначив, що позивачем у період з 2007 року по 2010 рік була зроблена поставка електроенергії на обєкт відповідача, який проживає за адресою: [INFO]. За спожиту електроенергію, згідно чинних тарифів, відповідачу була нарахована сума 1741 грн. 74 коп., яка до теперішнього часу ним не оплачена. Тому, позивач просить стягнути з відповідача вищевказану суму в рахунок заборгованості за спожиту електричну енергію, а також стягнути судові витрати по справі. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі, посилаючись на доводи наведені у позові та на свої пояснення надані у судовому засіданні. Відповідач двічі 01.06.2010 року та 14.06.2010 року в судове засідання не зявився, був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. Таким чином, в порядку ч. 2 ст. 77 ЦПК України, суд визнає, що відповідач не зявився до суду без поважних причин. Представник позивача в судовому засіданні не заперечував проти заочного розгляду справи в порядку ст.ст. 224-225 ЦПК України. Вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, оцінюючи та аналізуючи їх у сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. . Як вбачається з ст. 548 ЦПК України, виконання зобовязання (основного зобовязання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. Згідно ст. 26 Закону України «Про електроенергетику» споживання електроенергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач електроенергії зобовязаний додержуватися вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії. п. 42 Правил користування електроенергією для населення затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 р. № 1357 передбачає обовязки споживача оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та інших Правил. В судовому засіданні встановлено, що відповідач є абонентом позивача в період 2007- 2010 років на обєкт відповідача, який проживає за адресою: [INFO], була здійснена поставка електроенергії у кількості 7150 кВт/год., згідно розрахунку (а.с. 4). Відповідно розрахунку заборгованості за спожиту електроенергію, сума заборгованості становить 1741 грн. 74 коп. (а.с.4), і саме ця сума підлягає стягненню з відповідача. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати на інформаційне- технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн. та судовий збір у сумі 51грн., понесені позивачем при подачі позову. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-13 00:00:00

В травні 2010 року позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію. В обґрунтування позову зазначив, що позивачем у період з 2007 року по 2010 рік була зроблена поставка електроенергії на обєкт відповідача, який проживає за адресою: [INFO]. За спожиту електроенергію, згідно чинних тарифів, відповідачу була нарахована сума 1068 грн. 74 коп., яка до теперішнього часу ним не оплачена. Тому, позивач просить стягнути з відповідача вищевказану суму в рахунок заборгованості за спожиту електричну енергію, а також стягнути судові витрати по справі. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі, посилаючись на доводи наведені у позові та на свої пояснення надані у судовому засіданні. Відповідач двічі 01.06.2010 року та 14.06.2010 року в судове засідання не зявився, був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. Таким чином, в порядку ч. 2 ст. 77 ЦПК України, суд визнає, що відповідач не зявився до суду без поважних причин. Представник позивача в судовому засіданні не заперечував проти заочного розгляду справи в порядку ст.ст. 224-225 ЦПК України. Вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, оцінюючи та аналізуючи їх у сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. . Як вбачається з ст. 548 ЦПК України, виконання зобовязання (основного зобовязання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. Згідно ст. 26 Закону України «Про електроенергетику» споживання електроенергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач електроенергії зобовязаний додержуватися вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії. п. 42 Правил користування електроенергією для населення затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 р. № 1357 передбачає обовязки споживача оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та інших Правил. В судовому засіданні встановлено, що відповідач є абонентом позивача в період 2007- 2010 років на обєкт відповідача, який проживає за адресою: [INFO], була здійснена поставка електроенергії у кількості 4387 кВт/год., згідно розрахунку (а.с. 4). Відповідно розрахунку заборгованості за спожиту електроенергію, сума заборгованості становить 1068 грн. 74 коп. (а.с.4), і саме ця сума підлягає стягненню з відповідача. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати на інформаційне- технічне забезпечення\~розгляду справи\~у розмірі\~120\~грн.\~та судовий\~збір у\~сумі 51грн., понесені позивачем при подачі позову. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-13 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з дійсним позовом 22.06.2009 року. В судовому засіданні позивачка в обгрунтування заявлених позовних вимог послалася на наступне. 31 травня 2007 року померла її мати [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді будинку з надвірними господарчими будівлями та спорудами по вулиці Десантній, 68 в с. Вапнярка Комінтернівського району Одеської області. 2серпня 2004 року мати оформила заповіт в якому заповіла їй все своє майно. Після смерті матері вона звернулася до Державної нотаріальної контори Комінтернівського району Одеської області, з питання оформлення спадщини. Однак, нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність правовстановлюючих документів на будинок. 3таких підстав вона вимушена звернутися до суду. Представник відповідача в судове засідання не зявилася, хоча про час і місце судового засідання повідомлялася належним чином. Про причини неявки до суду не повідомила. На підставі викладеного суд визнає причини неявки відповідача неповажними. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224-226 ЦПК України. Вислухавши позивачку, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У чинність статті 1216 ЦК успадкуванням вважається перехід прав та обов'язків (спадщини) від померлої особи (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). У чинність ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права й обов'язки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини й не припинилися внаслідок його смерті. У чинність ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] належав житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами по вулиці Десантній, 68 в с. Вапнярка Комінтернівського району Одеської області, що підтверджується витягом з погосподарської книги [PERSON] сільської ради Комінтернівського району Одеської області №15, стор. 75, особовий рахунок №26. Згідно технічного паспорта, виданого 01.06.2010 року Комінтернівським РБТІ житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами по вулиці Десантній, 68 в с. Вапнярка Комінтернівського району Одеської області рахується за [PERSON] 31 травня 2007 року [PERSON] померла, про що в книзі реєстрації смертей [PERSON] сільської ради, Комінтернівського району, Одеської області зроблено актовий запис за №15. 02 серпня 2004 року [PERSON] оформила заповіт, посвідчений секретарем виконкому [PERSON] сільської ради Комінтернівського району Одеської області [PERSON], зареєстрований в реєстрі за №180, яким заповіла позивачці все своє майно. На день смерті [PERSON] заповіт не змінювався та не скасовувався. З таких підстав суд вважає, що позов підлягає задоволенню. На підставі ст.ст. 1217, 1218, 1223 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом та просить визначити частки в спільній сумісній власності, посилаючись на те, що йому та його дружині [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS]. 09 серпня 2008 року померла [PERSON], в зв'язку з чим позивач звернувся до нотаріальної контори для оформлення спадщини, однак йому було відмовлено через те, що частки між співвласниками не визначені. Представника відповідача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнав в зв'язку з тим, що спірна квартира на сьогоднішній день не належить позивачу та просить відмовити у задоволенні позовної заяви. Вислухавши позивача, представника відповідача [PERSON], вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, згідно свідоцтва про право власності на житло від 30 вересня 1996 року №85161 виданого управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів, [PERSON], [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS]. 09 серпня 2008 року померла [PERSON] (свідоцтво про смерть від 11 серпня 2008 року, актовий запис №6431) та після її смерті відкрилася спадщина у вигляді Vi частини квартири [ADDRESS]. Спадкоємцями за законом 1 черги є чоловік померлої - [PERSON] та син померлої - [PERSON] у рівних частках. [PERSON] отримав свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], що вбачається зі свідоцтва про право на спадщину за законом від 20 березня 2009 року №14/2009. Відповідно до договору дарування від 17 червня 2009 року, реєстр №1445, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] подарував 3Л частин квартири [ADDRESS] [PERSON]. При таких обставинах та враховуючи, що на день проголошення рішення позивач не є власником спірної квартири, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-13 00:00:00

позивачка звернулась в суд з позовом до відповідача про зміну розміру аліментів. Позовні вимоги мотивує тим, що постановою Калуського міського суду від 01.12.2000року з [PERSON] на її користь стягнуто аліменти на утримання дитини, а саме : сина [PERSON], [INFO]. В даний час сину виповнилося 17років, він навчається в Калуському ВПУ №7, йому необхідно додаткові кошти на одяг, взуття. Kpiм того позивачка вказує, що вона ніде не працює i не має змоги забезпечувати дитину всім необхідним. Вважає, що розмір аліментів за рішенням суду від 01.12.2000року року є замалим, а тому просить суд змінити розмір аліментів та стягувати з відповідача\~на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], 11.09.1993року народження в твердій грошовій сумі 400грн. щомісячно до його повноліття, виконавчий лист від 01.12.2000року відкликати Позивачка в судове засідання не з»явилася, однак до суду подала заяву в якій вказує, що позов підтримує у повному o6»ємі, а справу просить розглянути в в її відсутності. Відповідач в судове засідання не з»явився, однак до суду подав заяву, що позов визнав у повному об»ємі, не заперечує проти його задоволення. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. В судовому засіданні, встановлено, що сторони від шлюбу мають сина [PERSON], 11.09.1993року народження, що підтверджується ксерокопією паспорта (а.с.6). 3\~копії постанови\~Калуського міського\~суду від\~ 01.12.2000року,\~вбачається,\~що з\~[PERSON]\~в користь\~[PERSON]\~стягуються аліменти\~на утримання\~сина [PERSON],\~11.09.1993року\~народження,\~в poзмipi\~1/4 вcix\~вид1в\~його заробітку,\~щомісячно,\~але не\~менше 1/2 неоподаткованого мінімуму доходу громадян (а.с.2). 3 довідки Калуського міського центру зайнятості № 090110535 від 26.04.2010року, вбачається, що позивачка [PERSON] перебуває на обліку як безробітна (а.с. 4). За змістом ст.ст.180,181 п.3 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька i (або) у твердій грошовій сумі. Суд вважає необхідним покласти витрати по сплаті державного мита на відповідача по cправі - [PERSON], звільнивши від сплати позивачку. На підставі викладеного ст.ст.180, 181 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Павлоградської міської Ради в якій просила суд: -визнати за нею право власності на домоволодіння [ADDRESS] ; -міні-пекарню, котельну, розташовані за адресою [ADDRESS] . В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначила, що [INFO] помер її чоловік. Після смерті спадкодавця залишилося майно у вигляді домоволодіння, розташованого за адресою [ADDRESS] . На час смерті чоловіка вона проживала разом з ним в одному домоволодінні, однак не оформила свого права на спадщину, оскільки домоволодіння не були здані в експлуатацію. В судовому засіданні позивач позов підтримала, посилаючись на доводи викладені в позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні не заперечував проти задоволення вимог. Представник третьої особи не з`явився, що не перешкоджало суду розглянути справу. З`ясувавши обставини справи, та перевіривши їх письмовими доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки: Як встановлено у судовому засіданні [PERSON] , який був чоловіком позивача, помер [INFO] (а.с. 21 ), після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді домоволодіння, розташованого за адресою [ADDRESS] ( а.с. 27 - 31), а також міні-пекарні, що розташована по [ADDRESS] . Спадкоємцем після смерті [PERSON] є позивач, яка фактично прийняла спадщину звернувшись із заявою до нотаріальної контори. Право на будівництво та здійснення реконструкції, проведену [PERSON] по [ADDRESS] , [ADDRESS] також [ADDRESS] «а [ADDRESS] , підтверджено документально ( а.с. 10, 11, 12, 13, 15, 16,17). Частиною 3 ст.1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-13 00:00:00

23.04.2010 року позивач звернулася до суду із позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 700 гривень щомісячно до досягнення донькою- [PERSON] , [INFO] , трьохрічного віку, починаючи з дня подання позову до суду. В обґрунтування позову позивач посилалась на те, що з відповідачем вони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 15.04.2005року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину- доньку [PERSON] , [INFO] , батьком якої в свідоцтві про народження \~ \~ \~ \~записаний відповідач. \~ \~ \~ \~В \~ \~ \~ \~зв`язку \~ \~ \~ \~з тим, що на теперішній час з відповідачем припинені сімейні стосунки, відповідач проживає окремо та не надає матеріальної допомоги, а позивач не \~ \~ \~ \~працює та знаходиться у відпустці по догляду \~ \~ \~ \~за дитиною, позивач змушена звернутися до суду з вказаним позовом. В судовому засіданні позивач уточнила позовні вимоги, просила стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 \~ \~ \~ \~частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно до досягнення донькою [PERSON] 3-річного віку, тобто до [INFO] , починаючи з дня подання позову до суду. Відповідач в судове засідання з`явився, позов визнав в повному обсязі, не заперечував проти його задоволення. Виходячи з наведеного, суд вважає, \~ \~ \~ \~що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання, так як відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України, при визнанні позову ухвалюється \~ \~ \~ \~судове рішення в \~ \~ \~ \~порядку, встановленому ст.174 ЦПК, оскільки визнання відповідачем пред`явленого \~ \~ \~ \~позову не суперечить закону, не порушує права,свободи чи інтереси інших осіб. Згідно ст..84 ч.І СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. На підставі ст.88 ЦПК України, з відповідача стягується судовий збір в дохід держави у розмірі 51 грн. та витрати по сплаті з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи у розмірі 120,00грн.

Outcome: approved