Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-08 00:00:00

14.12.2007 року [PERSON] уклав з ВАТ КБ «Надра» кредитний договір № 388/МК/2007-840, згідно якого отримав кредит в сумі 34000,00 доларів США строком на 60 місяців під14,4% річних. [PERSON], зобовязався повертати кредит та нараховані відсотки до 14.12.2012 року, сплачуючи щомісячно згідно графіку повернення кредиту та сплати відсотків. В забезпечення виконання цього договору позивачем прийнято поручительство [PERSON], про що 14.12.2007 року укладено договір поруки. Сплату по кредиту відповідачі проводили частково. В квітні 2010 року ВАТ КБ «Надра» звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення 33455,21 доларів США заборгованості по кредиту, 15820 грн. 12 доларів США заборгованості по відсотках за користування кредитом, 30970 грн. 37 коп. пені та 6933 грн. 51 коп. штрафу, а всього 49275,33 доларів США та 37903 грн. 88 коп., посилаючись на те, що відповідачі прострочили сплату по кредитному договору. Крім того просять звернути стягнення на предмет застави сідловий тягач DAF FT 95 XR 430, 2000 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER]. В судовому засіданні представник позивача наполягає на задоволенні заявлених позовних вимог. Відповідачі в судове засідання не з»явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином відповідно до вимог ст. 74,76 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомили. Тому відповідно до ст. 169 ч.4, 224 ЦПК України суд проводить заочний розгляд справи. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, оскільки встановлено, що відповідачі повного розрахунку по кредитному договору № 388/МК/2007-840 від 14.12.2007 року термін дії якого закінчується 14.12.2012 року, не проводять (остання сплата здійснена в листопаді 2008 року) і заборгованість становить 49275,33 доларів США (33455,21 доларів США заборгованості по кредиту, 15820,12 доларів США заборгованості по відсотках за користування кредитом. Дані факти підтверджуються : кредитним договором № 388/МК/2007-840 від 14.12.2007 року, договором поруки від 14.12.2007 року, заявою на видачу готівки від 14.12.2007 року, графіком повернення кредиту та сплати відсотків до кредитного договору № 388/МК/2007-840 від 14.12.2007 року, довідкою - розрахунком розміру заборгованості, і ніким не оспорюються. Відповідно до ст.1054 ЦК України - За кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірові та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. ч.2 ст. 1050 ЦК України визначено, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Згідно п. 9.1 Договору - у випадку порушення термінів повернення кредиту, та (або) сплати нарахованих процентів за користуванням ним Позичальник сплачує Банку неустойку (пеню) в розмірі 0,5% від суми прострочених зобов»язань за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, а згідно п.9.2 Договору за порушення строків повернення кредиту та/чи сплати відсотків за користування кредитом позичальник сплачує банку штраф у розмірі 5% від суми заборгованості по поверненню кредиту та/чи сплати відсотків за користування кредитом, вказаних у графіках і визначених на дату прострочення.. Сума пені становить 30970 грн. 37 коп., а штрафу 6933 грн. 51 коп. Підстав для зменшення розміру неустойки суд не вбачає. Відповідно до ст. 554 ЦК України "У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Що ж стосується позовних вимог в частині звернення стягнення на предмет застави, то в цій частині позов задоволенню не підлягає , оскільки у відповідності до ч.1 ст. 574 ЦК України застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду. Згідно ч. 1 ст. 584 , ч.1 ст. 585 ЦК України у договорі застави визначається суть, розмір і строк виконання зобов»язання, забезпеченого заставою, подається опис предмета застави, а також визначаються інші умови, погоджені сторонами договору; право застави виникає з моменту укладення договору застави. В п. 3.1 Кредитного договору сторони визначили, що в забезпечення виконання зобовязань по цьому договору, позичальник передає в заставу сідловий тягач DAF FT 95 XR 430, 2000 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], проте як такого договору застави не уклали, умови передачі в заставу сідлового тягача DAF FT 95 XR 430, 2000 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] не визначили. Тому суд приходить до висновку, що і право застави в даному випадку не виникло. Судові витрати становлять 1820 грн. 00 коп. (1700 грн. 00 коп. + 120 грн.) і розприділяються відповідно до вимог ст.88 ЦПК України.

Outcome: partial