overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-12 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В позовній заяві позивач вказує, що 19 жовтня 2009 року померла [PERSON] Остання за час свого життя 15 грудня 200 року склала заповіт, згідно якого вона заповіла все своє майно позивачці. Позивачка не зверталась до нотаральної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки вважала, що таку заяву необхідно подати після спливу шести місяців після смерті спадкодавця. У звязку з чим вона пропустила встановлений законом строк для прийняття спадщини. Тому позивачка просить суд встановити їй додатковий строк в три місяці для подачі заяви про прийняття спадщини. В судове засідання сторони не з'явились. Від позивачки до суду надійшла заява з проханням слухати справу у її відсутність. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Від представника відповідача [PERSON] до суду надійшла заява з проханням слухати справу у їх відсутність на підставі наявних матеріалів справи. Від представника третьої особи [PERSON] до суду надійшло повідомлення з проханням слухати справу у їх відсутність, з рішенням суду будуть згодні. Суд, вивчивши і дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обгрунтований і підлягає повному задоволенню. Судом встановлено, що 15 грудня 2000 року [PERSON], 22 березня 1917 року, склала заповіт, згідно якого на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: все її майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті, і на що вона по закону буде мати право, заповіла [PERSON] Заповіт посвідчено приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області [PERSON] (зареєстровано в реєстрі за № 5063). \\а.с. 7\\ 19 жовтня 2009 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії I-ЖС № 153150, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Мелітополю Мелітопольського МУЮ Запорізької області, актовий запис № 1800 /а.с. 6/. Відповідно до п. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починає спливати з моменту відкриття спадщини. Згідно до вимог п. 3 ст 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних обставин, суд може встановити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що позивачка пропустила встановлений законом строк для прийняття спадщини з поважних причин, оскільки дійсно не знала, що із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори необхідно звертатись протягом шести місяців з моменту відкриття спадщини. Таким чином, аналізуючи зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки обгрунтовані повністю і тому можуть бути задоволені судом. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] і просить суд просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, що був зареєстрований 24.04.1999 р. у відділі реєстрації громадянського стану Карлівського районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис №26. У позовній заяві позивач посилається на те, що 24.04.1999 р. зареєструвала шлюб з [PERSON] у відділі реєстрації актів громадянського стану Карлівського районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 26. Цей шлюб у подружжя перший. Від шлюбу з відповідачем вони мають неповнолітнього сина - [PERSON], 29.08.1999 народження. Спільне подружнє життя не склалося. З грудня 2004 року подружжя не проживає разом. Подальше спільне життя подружжя та збереження сімї вважає не можливим. Спору про поділ майна подружжя не виникає. За спільною домовленістю між сторонами дитина залишається проживати з матір'ю . В судовому засіданні позивач підтримує позов в повному обсязі і просить суд задовольнити позовні вимоги з підстав вказаних в позовній заяві. Відповідач позовні вимоги визнає і не заперечує проти розірвання шлюбу. Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 130 ЦПК України в разі визнання позову відповідачем в стадії попереднього розгляду справи, суд ухвалює рішення в порядку, встановленому статтею 174 ЦПК України. Відповідно до ст. 104 СК України підставою припинення шлюбу є його розірвання судом. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них Оскільки подальше спільне життя даного подружжя і збереження сімї стали неможливими - шлюб можливо розірвати. В матеріалах справи мається достатньо доказів для ухвалення рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-12 00:00:00

12.05.2010 року [PERSON] звернулась в суд з позовом про визнання [PERSON] втратившим права користування квартирою № 205 в будинку № 16 по вул.Чебишева в м.Рівне. Відповідач письмових заперечень проти позову не подав. В судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримала. Пояснила, що сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі,який 17.01.1995 року розірвано. Близько трьох років тому назад відповідач зібрав всі свої ободисті речі та пішов з квартири [ADDRESS],яка була надана йому на підставі ордеру №154 на склад сім»ї з трьох чоловік. З того часу відповідач жодного разу в квартирі не зявлявся,його місцезнаходження не відоме. Покликаючись на викладені обставини,просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове повторно не зявився,про час та день розгляду справи був повідомлений належним чином,клопотань про відкладення розгляду справи не подав. Зі згоди представника позивачки,суд відповідно до ст.224 ЦПК України ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Заслухавши пояснення представника позивачки, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено,що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Рівненського міського суду від 17.01.1995 року розірвано. Згідно ордеру на житлове приміщення №154,виданого ЖБК «Комунальник-2» та довідки № 9, 19.04.1988 року [PERSON] було надано квартиру [ADDRESS] на склад сім»ї з трьох чоловік: відповідачу [PERSON], його дружині [PERSON] та дочці [PERSON] Однак,як встановлено в процесі розгляду справи, відповідач [PERSON] в цій квартирі з 2007 року не проживає, квартирою не цікавиться. Як вбачається з акту ЖБК «Комунальник-2» від 12.07.2010 року, [PERSON] в квартирі [ADDRESS] більше одного року не проживає. За загальним правилом, відповідно до ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Сукупністю досліджених доказів доведено, що [PERSON] відсутній у квартирі [ADDRESS] без поважних причин більше одного року, тобто понад шість місяців, тому підстави для задоволення позову про визнання його втратившим права на зазначене житло наявні. На підставі викладеного, ст.ст.71,72 ЖК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-12 00:00:00

З 16 вересня 2006 року сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції м. Одеси, про що у книзі реєстрації актів був зроблений запис № 878. Шлюб у обох перший. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO]. Позивач [PERSON] просив шлюб розірвати, посилаючись на те, що в родині постійно виникають сварки, сторони втратили почуття любові один до одного та взаєморозуміння. Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.74,76,77 ЦПК України. Позивач [PERSON] у судове засідання з'явився, позов підтримав, зазначив, що більш двох років сторони разом не проживають, кожен з них живе своїм життям і крім дитини їх нічого не пов'язує. Також вказував, що допомогу на утримання дитини надає добровільно. Відповідач [PERSON] у судове засідання з'явилась, позов визнала, пояснила, що також бажає розірвати шлюб з позивачем, оскільки подальше спільне життя між ними не можливе. Факт тривалого не проживання з відповідачем однією сім'єю підтвердила. Зг ідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки сторони не мають наміру підтримувати шлюбні стосунки. Шлюб носить формальний характер, спору про поділ майна, що є спільною власністю, у сторін немає. Відповідач проти задоволення позову не заперечує. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд, за згодою сторін, вважає, що рішення по справі можливо ухвалити у попередньому судовому засіданні, відповідно до ст. 130 ЦПК України. Встановити подальше мешкання неповнолітньої дитини, [PERSON], [INFO], з матір'ю [PERSON]. При видачі свідоцтва про розірвання шлюбу витрати по оплаті державного мита слід покласти на позивача [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-12 00:00:00

09.06.2010 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів у розмірі 1/6 частини всіх видів доходу на її користь на утримання сина [PERSON] [INFO] та до його повноліття, так як дитина проживає з нею, а відповідач матеріально не допомагає утримувати сина, просила позов задовільнити. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, судом належним чином повідомлений про день, час і місце слухання справи, від нього надійшла письмова заява в якій вказав, що позов повністю визнає, просить слухати справу у його відсутність. Третя особа [PERSON] проти позовної заяви не заперечує, але зазначила, що звернулася до Вознесенського міськрайонного суду із заявою про стягнення аліментів на утримання сина, який навчається. Вислухавши пояснення позивачки, третьої особи, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, суд встановив наступне. Позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, згідно свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] від 22.11.2005 року (а.с2) Від даного шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] [INFO], згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 17.01.2006 року в якому батьком дитини вказаний відповідач [PERSON] (а.с.3) Неповнолітня дитина проживає разом з матір"ю у [ADDRESS], що підтверджується довідкою квартального комітету № 45 від 17.05.2010 року.(а.с.8). В судовому засіданні встановлено, що до 24.06.2009 року відповідач сплачував аліменти на користь третьої особи на утримання сина [PERSON], який на даний час навчається в Харківському національному університеті радіоелектроніки ( а.с. 12-13). Відповідно до ст. 180, ч 3 ст. 181 СК України батьки зобов"язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, та кошти на їх утримання присуджуються за рішенням суду у частці від доходу матері, батька, або у твердій грошовій сумі. На підставі викладеного позовні вимоги [PERSON] щодо стягнення з [PERSON] аліментів на утримання доньки [PERSON] [INFO] у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку обгрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості по оплаті житлово-комунальних послуг, посилаючись на те, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], який знаходиться на балансі та обслуговується Ірпінським комунальним житлово-експлуатаційним підприємством "Ірпінь". Позивачем надаються послуги з утримання будинку та прибудинкової території. Вказує, що для проведення розрахунків по оплаті за спожиті комунальні послуги відповідачу було відкрито особовий рахунок № [NUMBER], проте отримані послуги відповідач оплачує дуже рідко і не в повному обсязі, в зв'язку з чим станом на 01.06.2010р. у неї виникла заборгованість в розмірі 3745, 52 грн. На підставі наведеного позивач просить стягнути з відповідача на користь Ірпінського комунального житлово-експлуатаційного підприємства "Ірпінь" заборгованість в розмірі 3745,52 грн. та 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. В судове засідання представник позивача не з'явилась, надав суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та не заперечувала проти винесення по справі заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час і місце слухання справи повідомлялась належним чином, причину неявки суду не повідомила. За даних обставин суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних в справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають до задоволення, виходячи із наступного. Так, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], який знаходиться на балансі та обслуговується Ірпінським комунальним житлово-експлуатаційним підприємством "Ірпінь" (а.с. 5). Судом також встановлено, що позивачем надаються послуги з утримання будинку та прибудинкової території відповідно до рішення виконавчого комітету Ірпінської міської ради від 26.08.2008р. № 219 «Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг в житловому фонді м. Ірпеня». Для проведення розрахунків по оплаті за спожиті комунальні послуги відповідачу було відкрито особовий рахунок № 032_іЗ, проте отримані послуги відповідач оплачує дуже рідко і не в повному обсязі, в зв'язку з чим станом на 01.06.2010р. у неї виникла заборгованість в розмірі 3745,52 грн. (а.с. 10,6-8). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства. Крім того, судом встановлено, що пропозицій про укладення договору реструктуризації заборгованості від відповідача не надходило. Не виплатою даних платежів відповідачем порушені права позивача, як надавача послуг. Дане право підлягає до захисту, в зв'язку з чим із відповідача на користь позивача суд стягує заборгованість в сумі 3745,52 грн. та 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. На підставі ст. 68, 69 ЖК України, ст. 509, 526, 527 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-12 00:00:00

Заявниця звернулася до суду з вказаною заявою, зазначивши, що 29.11.1998 року помер [PERSON]. Після його смерті залишилось спадкове майно у вигляді будинку з надвірними спорудами. Відповідно до ст.549 ЦК України вона протягом шести місяців з дня відкриття спадщини вона фактично прийняла спадщину, вступивши у володіння спадковим майном, так як користувалася його речами та земельною ділянкою, проживала в належному йому будинку. Однак у встановлений законом строк не змогла подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори. А тому вона просить встановити факт прийняття нею спадщини після смерті [PERSON]. В судовому засіданні заявниця підтримала свою заяву, пояснивши суду, що після смерті чоловіка вона провела ремонтні роботи в будинку, перекрила його дах, постійно обробляла город. Для можливості отримання спадщини вона прохає встановити факт прийняття нею спадщини, яка залишилась після смерті [PERSON] Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, надіславши листа про те, що сільська рада не заперечує проти встановлення факту прийняття спадщини заявницею та про розгляд справи без участі представника. Свідок [PERSON] пояснила суду, що заявниця проживала разом з чоловіком в будинку батьків останнього і після його смерті підтримувала будинок та двір в належному стані, користувалася городом. Свідок [PERSON] пояснив суду, що після смерті чоловіка заявниця продовжувала доглядати за будинком останнього, провела в ньому ремонт, полагодила тин, обробляла земельну ділянку. Вислухавши заявницю, свідків, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Як вбачається з свідоцтва про смерть, 21.11.1998 року помер [PERSON]. Як встановлено судом і підтверджується довідкою № 600 від 13.07.2010 року, виданою Медведівською сільською радою, заявниця на протязі шести місяців після смерті [PERSON] фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, оскільки на протязі шести місяців користувалася його речами та земельною ділянкою, доглядала за будинком. Даний факт підтверджено в судовому засіданні також показами свідків [PERSON] та [PERSON] Таким чином, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає можливим встановити факт прийняття заявницею спадщини, яка відкрилась після смерті 21.11.1998 року [PERSON], що надасть їй можливість узаконити свої спадкові права відповідно до ст.1264 ЦК України. На підставі викладеного та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-12 00:00:00

Враховуючи, що для складання повного тексту рішення необхідний значний час, суд вважає за можливе у відповідності із ст.209 ЦПК України проголосити тільки вступну і резолютивну частину рішення із послідуючим складанням повного тексту рішення на протязі пяти днів.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-12 00:00:00

Позивач звернулась із позовом до суду посилаючись на те, що вона працює в зоні відчуження в Державному підприємстві Чорнобильсервіс в м Чорнобиль, в тому числі постійно працювала там в період 2003-2006 років, за який їй повинна була виплачуватись доплата за роботу у зоні відчуження відповідно до ст.39 Закону України від 28.02,1991 року № 796 - XII „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Розмір цієї доплати у період з 01 січня 2003 року по 01 січня 2006 року був визначений Постановою Кабінету Міністрів України від 29 січня 2003 року № 137 Про доплати і компенсації особам, які працюють в зоні відчуження і зоні безумовного( обов'язкового) відселення після повного відселення жителів і дорівнює 9-ти кратному розміру доплати, встановленої для громадян, які працюють у зоні безумовного ( обов'язкового ) відселення, плюс премія в розмірі 50 відсотків тарифної ставки (посадового окладу) з врахуванням доплат і надбавок, передбачених законодавством. Відповідно до ст.39 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи доплата громадянам, які працюють у зоні безумовного (обов'язкового) відселення становить три мінімальні заробітні плати Розмір мінімальної заробітної плати в Україні за період з 01.01.2003 року по 01.01.2006 року становив; -з 01.01.2003 року - 185 грн., -з 01.12.2003 року-205 грн., -з 01.09.2004 року-237 грн., -з 01.01,2005 року - 262 грн., -з 01.04.2005 року - 290 грн., -з 01.07.2005 року - 310 грн., -з 01.09.2005 року по 31.12.2005 року -332 грн. Позивач вважає, що виходячи із положень ст.39 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та Постанови КМ України від 29 січня 2003 року № 137 розмір щомісячної доплати за роботу в зоні відчуження дорівнює 27 мінімальних заробітних плат плюс 50 відсотків премії від цієї суми. Вона вважає, що із збільшенням розміру мінімальної заробітної плати повинен був збільшуватись відповідно і розмір доплат. Позивач вказує, що незважаючи на наявність вищевказаних законодавчих актів, які регламентують розмір доплати за роботу в зоні відчуження, встановлюючи його в залежності від розміру мінімальної робітної плати, адміністрація ДП Чорнобильсервіс неправомірно сплачу вала їй доплату за роботу в зоні відчуження в значно нижчому розмірі, при цьому

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа - УБ «Південь» про визнання дійсним договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS], раніше укладеного між сторонами 04.04.2000 року на УБ «Південь», який зареєстровано у журналі реєстрації біржових угод за реєстровим № 794. Позивач у судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій вимоги позову підтримав, просив про розгляд справи за його відсутності. Відповідачі у судове засідання не зявилися, надали суду заяву, в якій вимоги позову визнали, просили про розгляд справи за їх відсутності. Третя особа у судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суду не повідомила, заперечень не надсилала. Ухвалою суду справу розглянуто за відсутністю сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову, дослідивши письмові докази, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи, 04.04.2000 року сторони уклали договір купівлі- продажу, за яким [PERSON] придбав у власність квартиру [ADDRESS], що раніше належала відповідачам [PERSON], [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності на житло №727/ж, виданого Миколаївською міською службою приватизації державного житлового фонду 24.02.1999 року, згідно розпорядження №5276 від 18.02.1999 року, зареєстрованого ММБТІ за реєстровим № 16255 від 10.06.1999 року, передавши відповідачам в рахунок покупки суму в розмірі 1000,00 гривень. Даний договір укладений на УБ «Південь». Сторони за угодою повністю виконали істотні умови договору, за якими [PERSON], [PERSON] передали позивачу спірну квартиру, а він, в свою чергу, передав останнім визначену грошову суму. На підставі ст.224 ЦК України (в редакції 1963 року), ст.328 ЦК України, суд вважає, що вимоги позову є обгрунтованими та підлягають задоволенню. У відповідності зі ст.ст.81, 88 ЦПК України судові витрати сплачені при подачі позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-12 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те,що 24 березня 2007 року між ними було укладено шлюб, який зареєстрований в Іванівському районному управління юстиції,запис № 24. Спільних дітей немає. На жаль, їх сімейне життя не склалося,вони виявилися різними людьми. Відповідач зловживає спиртними напоями, застосовує до неї фізичну силу,не забезпечує сімю матеріально. Позивачка просить шлюб розірвати. В попередньому судовому засіданні позивачка підтримала позов . Відповідач позов визнав та пояснив, що в заяві все неправильно написано. Він не пє і дома скандали не влаштовує. То поведінка позивачки є негативною. Він не наполягає на збереженні сім»ї. Живуть окремо. Крім того, позивачка не віддає йому його речі. Вислухавши позивачку, відповідача, вивчивши матеріали справи, суд вважає,що шлюб слід розірвати, так як подружжям дійшло спільної згоди. Спільних дітей немає. Відповідно до ст. 174 ч.4 ЦПК України, якщо відповідач визнає позов і маються підстави для задоволення , суд позов задовольняє. Відповідач позов визнав і в суд вважає,що маються підстави для задоволення позову . На підставі наведеного, ст. 110. 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved