Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-26 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що 13 січня 2009 року о 18 годині 10 хвилин на перехресті вул. Інститутська та вул. Шовковична в місті Києві відбулася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля [NUMBER], яким керувала відповідачка [PERSON] та автомобіля марки «Форд» д/н [NUMBER], яким керував водій [PERSON] на підставі довіреності. Автомобіль марки «Форд», 2007 року випуску, д/н [NUMBER], належить їй на праві приватної власності. Автомобіль «Хюндай», д/н [NUMBER] належить відповідачці на праві приватної власності. Внаслідок даної ДТП її автомобіль було пошкоджено, чим завдано матеріальні збитки, які проявилися у понесенні витрат на відновлювання автомобіля після аварії. Зіткнення автомобілів сталося внаслідок порушення відповідачкою п. 16.6 Правил дорожнього руху. Відповідно до постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 30 січня 2009 року по справі № 3-993/09 [PERSON] було визнано винною в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнута до адміністративного стягнення у вигляді штрафу. Автомобіль відповідачки, відповідно до полісу ВС/0099208 було застраховано ЗАТ «СК «К'Ю БІІ Україна». 15 січня 2009 року страховиком було складено акт огляду її автомобіля. Відповідно до даного акту, у автомобіля були пошкоджені: праве переднє крило, ліве переднє крило, панель радіаторів, водяний радіатор, радіатор кондиціонера, права фара, підсилювач переднього бампера, кожух решітки радіатора, вентилятор з кожухом, патрубок повітряного фільтру, патрубок зовнішнього повітряного фільтру, верхня подушка двигуна, бачок гідропідсилювача, накладки переднього бамперу, капот, решітка радіатора, лобове скло, блок АКВ руля, АКВ пасажира (накладна торпеда), нижня частина переднього бамперу та інші частини автомобіля. Значна частина даних деталей підлягала заміні і ремонту. Згідно із актом - релізом № СL0401 ТRL від 10 березня 2009 року про врегулювання усіх вимог на відшкодування страховиком відповідачки понесених нею витрат у зв'язку із ДТП, страховик сплатив суму у розмірі 24\~990 грн., але дана страхова виплата є недостатньою для повного відшкодування завданої шкоди, оскільки розмір завданої шкоди значно перевищує її. Крім того, на її замовлення, експерт провів автотоварознавче дослідження та склав висновок № 11/03 від 18 березня 2009 року, відповідно до якого, затрати на ремонт пошкодженого автомобіля склали 81\~202,24 грн. За дане дослідження вона сплатила 1 200 грн. Крім того, вона понесла наступні витрати: транспортні послуги - 225 грн.; проведення діагностики після ДТП (дефектування та тестування ГО8) 520,01 грн.; проведення дефектування передньої частини автомобіля після ДТП - 260 грн.; автомобільні запасні частини та інші витратні матеріали - 9 610 грн.; комп'ютерний розвал сходження передньої та задньої підвіски - 225 грн.; витрати на придбання гідравліки - 120 грн.; вартість відбійника 39,07 грн.; вартість запасних частин - 27 000 грн.; вартість запасних частин - 20 000 грн.; вартість встановлення системи АIR ВАG, комп'ютерна діагностика та інше -2 000 грн.; лобове скло - 2 200 грн.; заправка системи кондиціонування - 520 грн.; виготовлення державного номеру - 250 грн.; вартість гальмівної рідини 25,70 грн.; касети під номерний знак - 50 грн.; запобіжники «Флосер» - 40 грн.; придбання двірників, лампочок, котушок - 366 грн. В загальному сума відновлювального ремонту автомобіля марки «Форд», становить 64\~650,78 грн. Добровільно на ремонт автомобіля відповідачка передала 25 000 грн. Таким чином, загальна сума нанесених та не відшкодованих їй збитків, за вирахуванням страхового відшкодування та добровільно сплаченої відповідачки суми, становить 14\~660,78 грн. В судовому засіданні представник позивача підтримав усі обставини вкладені в позовній заяві, та просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Додатково пояснив, що спочатку страхова компанія виплатила страхове відшкодування в сумі 24\~900 грн., а пізніше відповідачка передала 25\~000 грн. На той час позивачка думала що коштів на ремонт автомобіля вистачить, але загальна сума відновлювального ремонту склала 64\~650, 78 грн. Ремонт автомобіля тривав з 30 березня 2009 року по травень 2009 року. Про розписку, написану третьою особою [PERSON], позивачці не було відомо, про неї вона дізналася після пред»явлення розписки представником відповідачки в судовому засіданні. Вважав, що дана розписка не є належним доказом, складеним без належних повноважень, оскільки у позивачки не було на той час представника. Представник відповідачки в судове засідання не з»явився, про причини неявки суд не повідомляв, про день та час розгляду справа сповіщався під розписку, яка міститься в матеріалах справи. В своїх поясненнях, які надавав в судовому засіданні 7 травня 2010 року, він позовні вимоги не визнав, заперечував проти стягнення з відповідачки зазначеної суми, з тих підстав, що відповідачка, в присутності водія [PERSON], передала через [PERSON] 25\~000 грн. в рахунок відшкодування завданої нею шкоди, про що [PERSON] написала розписку з зазначенням того, що претензій в подальшому по даному ДТП мати не буде. Але він не заперечував проти вказаних позивачкою сум відновлювального ремонту. Крім того, зазначив, що вони постійно з»язувалися з [PERSON], а позивачка на зв»язок не виходила. В судове засідання треті особи не з»явилися, про причини неявки суд не повідомляли, про день та час розгляду справи сповіщалися належним чином. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку що позовні вимоги знайшли підтвердження в суді та підлягають задоволенню. В суді встановлено, що 13 січня 2009 року о 18 годині 10 хвилин на перехресті вул. Інститутська та вул. Шовковична в місті Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля [NUMBER], яким керувала відповідачка [PERSON] та автомобіля позивачки марки «Форд» д/н [NUMBER], яким керував водій [PERSON] на підставі довіреності. Відповідно до постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 30 січня 2009 року по справі № 3-993/09 [PERSON] було визнано винною в даній ДТП. Згідно довідки ДАІ ГУ МВС України, внаслідок зіткнення автомобіль позивачки отримав механічні пошкодження, а саме: деформація капота, розбите лобове скло, розрив переднього бампера, розбита передня ліва фара, пошкоджений державний номер, деформація переднього правого та лівого крила, спрацювали дві подушки безпеки. Відповідно до акту - реліз № СL0401 ТRL від 10 березня 2009 року, страховою компанією відповідачки ЗАТ «СК «К'Ю БІІ Україна, в межа ліміту та з вирахуванням франшизи в розмірі 510 грн., було сплачено страхове відшкодування в розмірі 24\~990 грн. Крім того, відповідачкою в добровільному порядку позивачці була передана через [PERSON] сума в рахунок збитків в розмірі 25\~000 грн. В загальному, фактично позивачка отримала відшкодування в розмірі 49\~990 грн. Відповідно до висновку автотоварознавчого дослідження № 11/03, складеного 18.03.2009 року, вартість якого становить 1\~200 грн., сума відновлювального ремонту автомобіля позивачки складає 81\~202,24 грн. З наданих стороною позивача документів встановлено, що сума затрачена на відновлювальний ремонт автомобіля позивачки та витрати на оплату автотоварознавчого дослідження становить 64\~650,78 грн. Саме цю суму (реальні затрати) позивачка бажає повернути. Отже, загальна сума боргу відповідачки перед позивачкою з урахуванням вже отриманих коштів становить 14\~660,78 грн. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1187 ЦК України, діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів є джерелом підвищеної небезпеки. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. З урахуванням обставин справи суд може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ст. 1194 Цивільного кодексу України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). По даній справі перевірено та встановлено, що позивачка витратила на відновлювальний ремонт свого автомобіля 64\~650,78 грн. Дана сума не заперечувалася стороною відповідача. В рахунок відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП вона отримала від страхової компанії та відповідачки в загальному суму в розмірі 49\~990грн. Сума коштів, яких не вистачає на покриття збитків позивачки, становить 14\~660,78 грн., дана сума підлягає стягненню з відповідачки. Посилання представника відповідача на розписку, написану [PERSON] про отримання суми в розмірі 25\~000 грн. та відсутність в подальшому претензій до відповідачки з боку позивачки з приводу ДТП, не можуть бути прийняті до уваги , оскільки ним не доведено того, що позивачка надала повноваження [PERSON] на складання такої розписки, та про те, що остання знала про факт існування такого документу. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. По даній справі позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 146,65 грн. та витрати на інформаційне технічне забезпечення у розмірі 30 грн., і дані витрати підлягають відшкодуванню відповідачкою на користь позивачки. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved