Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-13 00:00:00

В грудні 2009 року публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 216588-cred від 24.03.2008 року в сумі 5046,10 доларів США. Відповідач подав письмові заперечення проти позову. Вказував,що всупереч його волевиявленню 24.03.2008 року був укладений кредитний договір №216588-cred,тому з метою захисту своїх інтересів він звернувся в прокуратуру м.Рівне. В результаті порушено кримінальну справу по факту заволодіння грошовими коштами,вчиненого шляхом шахрайства, по якій він являється потерпілим, та по факту заволодіння та розтрати чужого майна. Його дружина [PERSON] при укладенні кредитного договору присутня не була і згоди на його укладання не надавала. Кредитної картки на своє ім»я [PERSON] не отримував,даними коштами не користувався. Покликаючись на викладене, просив в задоволенні позову відмовити. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав. Пояснив,що 24.03.2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 216588-cred,відповідно до якого Банк надав [PERSON] кредит в сумі 6000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24 % на рік терміном по 20.03.2009 року. [PERSON] взяв на себе зобовязання із вчасного повернення кредиту та сплати відсотків за його користування, однак в порушення договірних зобовязань графіку погашення кредиту не дотримувався, внаслідок чого станом на 29.11.2009 року виникла заборгованість за вищевказаним договором в сумі 5046,10 доларів США,а саме 3183,71 доларів США заборгованість за кредитом, 1592,30 доларів США заборгованість по процентам,31,29 доларів США штраф(фіксована сума), 238,80 доларів США штраф(процентна складова). [PERSON] вищевказаний кредитний договір був підписаний, правочин ніяким не оспорений,протилежного [PERSON] не довів. Покликаючись на викладені обставини, просить позов задовольнити і стягнути з відповідача на користь позивача 5046,10 доларів США,що в еквіваленті курсу НБУ гривні до долара США станом на 14.07.2010 року складає 39\~875 грн. 29 коп. та судові витрати по справі. В судовому засіданні відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] позов не визнали, просили в його задоволенні відмовити. Не заперечуючи самого факту підписання кредитного договору пояснили, що після отримання кредитної картки [PERSON] передав її [PERSON],який і отримав вказані гроші. Заслухавши пояснення представника позивача [PERSON],відповідача [PERSON] та його представника [PERSON], суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Так,судом встановлено, що 24.03.2008 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] було укладено кредитний договір №216588-CRED, згідно якого Банк зобов»язався надати кредит шляхом перерахування кредитних коштів на картковий рахунок,а позичальник зобов»язався повернути отриманий кредит,сплатити проценти,штрафні санкції,пеню та винагороду в строки і обсязі,встановлені в Договорі. Сума кредиту складає 6 000 доларів США. Термін погашення кредиту до 20.03.2009 року. Додатком № 1 до договору встановлений графік погашення кредиту. В той же день 24.03.2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено договір №216588-card про відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки «Мікрокредит»,згідно якого Банк відкрив [PERSON] картковий рахунок. Відповідно до п.3.1 Договору, за користування кредитом [PERSON] зобов"язаний сплатити Банку 24 % річних. Згідно ст.526 ЦК України, зобов'язання мають виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно п.3.2 Договору, при порушенні позичальником зобов"язання по погашенню кредиту, позичальник платить банку відсотки за користування кредитом в сумі 48 % річних, розраховані від суми залишку непогашеної заборгованості по кредиту. В порушення своїх договірних зобов'язань та вимог чинного законодавства [PERSON] не дотримувався термінів погашення кредиту та відсотків, встановлених в договорі, що підтверджено розрахунком станом на 29.11.2009 року, наявним у матеріалах справи, згідно якого сума заборгованості складає 5046,10 доларів США,а саме 3183,71 доларів США заборгованість за кредитом, 1592,30 доларів США заборгованість по процентам,31,29 доларів США штраф(фіксована сума), 238,80 доларів США штраф (процентна складова). Сума боргу 5046,10 доларів США в еквіваленті курсу долара США до гривні складає 39 875 грн. 29 коп. Банк свої зобов»язання за Договором виконав, надавши позивачу кредит в сумі 6 000 доларів США. Відповідно до ст.3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, свобода договору, яка полягає у визнанні за суб»єктом цивільного права можливості укладати договори (або утримуватись від укладення договорів) і визначати їх зміст на свій розсуд відповідно до досягнутої з контрагентом домовленості. \~ \~ Стаття 629 ЦК України встановлює, що договір є обов`язковим до виконання сторонами. \~ Частина 1 ст.1054 ЦК України визначає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредити) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. З кредитним договором №216588-cred, додатком до нього, договором № 216588-card про відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки «Мікрокредит» [PERSON] був ознайомлений, про що є відповідні підписи. Відповідачем [PERSON] факт підписання ним договорів не заперечується. Дані правочини недійсними не визнавались,[PERSON] не оспорювались, позовів про визнання їх недійсними [PERSON] подано не було. Суд не бере до уваги доводів [PERSON] щодо порушення кримінальної справи за фактом заволодіння грошовими коштами,вчиненого шляхом шахрайства,оскільки факт підписання кредитного договору [PERSON] не заперечує, вказує,що після оформлення договору кредитна картка добровільно була передана [PERSON],який й розпорядився даними коштами. Відповідач [PERSON] взяв на себе зобов»язання за кредитним договором перед Банком,яке в порушення вимог чинного законодавства та умов договору не виконав. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Належними доказами своїх тверджень [PERSON] не навів і такі судом не встановлені. Судом встановлено, що на момент одержання кредиту співробітники банку ознайомили [PERSON] з умовами кредитування, про що свідчить Довідка про умови кредитування «ПриватБанку» та орієнтовну сукупну вартість «Експрес» кредиту від 24.03.2008 року. Окрім того доводи [PERSON] про відсутність згоди його дружини на отримання кредиту не заслуговує на увагу,оскільки згідно розписки [PERSON], дружини відповідача, остання дала згоду на укладення кредитного договору 3216588-cred,про що розписалась. Згідно заявки на одержання «Експрес» кредиту та заяви про підтвердження зарахування 24.03.2008 року на картковий рахунок 6000 доларів США, [PERSON] підтвердив виконання вказаних операцій Банком,про що також поставив підпис. Статтею 627 ЦК України закріплений принцип свободи договору, згідно якого сторони вільні в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості. Як вбачається \~з матеріалів \~справи при укладенні спірного договору ПАТ КБ «Приватбанк» зазначив у договорі всі істотні умови договору, а [PERSON] був належним чином ознайомлений з усіма \~умовами та за власним волевиявленням прийняв пропозицію і як наслідок підписав кредитний договір та не існувало ніяких інших умов, які б примусили відповідача прийняти ці умови на вкрай не вигідних для себе умовах. \~ Таким чином, вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» є правомірними і підстав відмовляти в позові про стягнення з [PERSON] заборгованості за вищевказаним договором немає. Згідно ст.88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З оглянутих в судовому засіданні платіжних доручень вбачається, що за подачу до суду позову позивачем було сплачено судовий збір в сумі 403 грн. 18 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн. Тому підстави для стягнення судових витрат в зазначеному розмірі також наявні. На підставі викладеного, ст.ст. 526,527,530,610,629,1050,1054 ЦК України,

Outcome: approved