Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-13 00:00:00

19 листопада 2010 року закрите акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з вищевказаним позовом, в якому вказано, що 23.04.2008 р. між закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» (надалі банк) та [PERSON] був укладений кредитний договір, відповідно до умов якого відповідач отримав від банку кредит 20000 дол. Відповідно до умов договору відповідач взяв на себе зобовязання повернути банку зазначену суму до 16.04.2009 р. Також стронами був встановлений розмір процентів за користування кредитом, яки відповідач зобовязався сплатити банку в розмірі 22% річних. В забезпечення виконання грошового зобовязання між банком та відповідачем 23.04.2008р. був укладений договір застави товару №212МТ2, відповідно до якого [PERSON] передав в заставу банку належне йому майно, опис якого визначений у вказаному договорі. В обумовлені договором строки відповідач свої зобовязання по поверненню кредиту та процентів не виконав. Станом на 03.06.2009р. заборгованість відповідача за кредитним договором становила 13327, 17 дол. США. Відповідач відмовляється в добровільному порядку повертати вказану суму заборгованості. З цих підстав, посилаючись на положення ст.ст. 19, 20 ЗУ України «Про заставу», банк просить передати в заклад шляхом вилучення у [PERSON] майна, яке було предметом договору застави, та в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 23.04.2008 р. звернути стягнення на майно [PERSON], яке зазначено в договорі застави від 23.04.2008 р. шляхом безпосереднього продажу з правом укладання Заставодержавтелем договору купівлі-продажу цього предмету застави від імені Заставодавця. Також позивач просить стягнути з відповідача судові витрати у розмірі 1264 грн. 20 коп. Представник позивача судове засідання не зявився, але направив до суди листи, в яких зазначив, що позов підтримує в повному обсязі та просить суд розглянути справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча був повідомлений належним чином про дату, час і місце розгляду справи, про що в справі є відповідні докази. Причин своєї неявки відповідач суду не повідомив. За таких обставин, за письмовою згодою представника позивача, суд вважає, що рішення по справі, відповідно до ч. 4 ст. 169 та ч.І ст. 224 ЦПК України, можливо постановити при заочному розгляді справи. Дослідивши письмові матеріали по справі, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги позивача з наступних підстав. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до п.1. ч.І ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. 546 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Відповідно до ст. 547 ЦК України, правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі. Відповідно до ст. 572 ЦК України, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Відповідно до ст. 575 ЦК України, закладом є застава рухомого Майна, що передається у володіння заставодержателя або за його наказом - у володіння третій особі. Відповідно до ст. 576 ЦК України, предметом застави може бути будь-яке майно (зокрема річ, цінні папери, майнові права), що може бути відчужене заставодавцем і на яке може бути звернене стягнення. Відповідно до ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат ка утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст. 590 ЦК України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. У разі часткового виконання боржником зобов'язання, забезпеченого заставою, право звернення на предмет застави зберігається в первісному обсязі. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). * і Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо віщне приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість зиконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах,встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Так судом встановлено, що 23 квітня 2008 року між закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» (надалі Банк) та [PERSON], в письмовій формі був укладений кредитний договір №212МТ, відповідно до умов якого Банк надав відповідачу кредит у сумі 20000 дол. США гри., а відповідач взяв на себе зобовязання повернути Банку до 16.04.2009р. зазначену суму кредиту та проценти за користування кредитом, яки були встановлені договором у розмірі 22% річних від фактичного розміру заборгованості. При цьому, на забезпечення зобовязання щодо повернення кредиту та процентів зв користування кредитом між Банком та [PERSON] 23.04.2008 р. був укладений договір застави товару №212МТ2, відповідно до умов якого Заставодавець (відповідач) в забезпечення своїх зобовязань за вищевказаним кредитним договором надав в заставу Заставодержателю (Банку) наступне рухоме майно (товар): сумки №0451236875 в кількості 300 шт.; сумки №0.125698753451236875 в кількості 220 шт.; сумки №АК56921486 в кількості 190 шт.; сумки №РК56925482 в кількості 320 шт.; сумки №АК56925847 в кількості 280 шт.; сумки №0325698853 в кількості 235 шт.; квіти фірми «§1ізез5» в кількості 500 шт.; квіти фірми «§1І8езз» в кількості 600 шт.; сумки №0125698956 в кількості 400 шт.; сумки №03256985514 в кількості 400 шт. Банк повністю виконав своїї зобовязання за кредитним договором, надавши відповідачу готівкою 20000 дол. США, що підтверджується квитанцією від 23.04.2008 р. Відповідач не виконав свої зобовязання за кредитним договором, так як не повернув у встановлений договором строк суму кредиту та процентів, та ухиляється від сплати заборгованості. Станом на 03.06.2009 р. залишок заборгованості відповідача за кредитом становив 11131,7 дол. США, заборгованість по сплаті процентів - 1601, 26 дол. США, заборгованість за пенею по кредиту - 594, 21 дол. США, а всього заборгованість відповідача становить 13327,17 дол. США, що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором. Враховуючи те, що зобовязання було забезпечено заставою і не виконане відповідачем, Банк (заставодержатель), у відповідності до положень ст. 589 ЦК України, набуває право звернення стягнення на предмет застави. Відповідно до ст. 25 ЗУ України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», у разі задоволення судом прозову про звернення стягнення на предмет застави в рішенні суду визначається спосіб реалізації предмета застави із застосуванням положень ст. 26 цього Закону, яка передбачає, в тому числі, і продаж предмета застави шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою - покупцем. За таких обставин, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, а тому такими, що підлягають задоволенню. При подачі позову до суду позивач сплатив судові витрати у розмірі 1264 грн. 20 коп. (1014 грн. 20 коп. - судовий збір + 250 грн. на ІТЗ розгляду справи у суді). Враховуючи положення ст.ст. 80, 88 ЦПК України суд рахує за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати у розмірі 1264 грн. 20 коп.

Outcome: approved