Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-17 00:00:00

22 лютого 2010 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що між нею та [PERSON] 30 серпня 1997 року був укладений шлюб. Від шлюбу в них народилось двоє дітей: син [PERSON], ЗО липня [INFO] та донька [PERSON], [INFO]. Позивачка зазначала, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя. За час спільного проживання між ними часто виникали сварки і подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим, оскільки на даний час відповідач проживає з іншою жінкою. Позивачка вказувала на те, що місце роботи відповідача та розмір його доходів їй невідомі, він не проявляє своєї доброї волі ні в участі у вихованні дітей, ні в їх утриманні. На підставі викладеного просила шлюб між ними розірвати, стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 1000 грн. щомісячно та на її утримання в розмірі 500 грн. 05 березня 2010 року [PERSON] подав до суду зустрічну позовну заяву до [PERSON] про визначення місця проживання дітей, стягнення аліментів. В позові зазначив, що він не заперечує проти розірвання шлюбу з [PERSON], оскільки в них різні погляди на життя. Крім того, просив визначити місце проживання їхніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньки [PERSON], [INFO] з матір'ю [PERSON] в будинку №14, в сЛюта, Великоберезнянеького району, Закарпатської області. [PERSON] вказував на те, що просить стягнути з нього аліменти на утримання дітей не в твердій грошовій сумі, а в розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку. Ухвалою Великоберезнянеького районного суду від 19 березня 2010 року зустрічний позов [PERSON] прийнято до спільного розгляду з позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання дітей та на її утримання. В судовому засіданні позивачка за первісним позовом [PERSON] позов підтримала, зустрічний позов не визнала в частині стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дітей в розмірі 1/4 від всіх видів заробітку та пояснила, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя і на даний час вони не проживають разом. Позивачка зазначала, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей та на її утримання, оскільки вона ніде не працює, займається утриманням та вихованням дітей. Щодо визначення місця проживання дітей, то вона хоче, щоб діти проживали з нею. Відповідач за первісним позовом [PERSON] позов визнав частково, зустрічний позов підтримав та пояснив, що він згідний на розірвання шлюбу з [PERSON], а також згідний сплачувати аліменти на утримання дітей не в твердій грошовій сумі, а в розмірі 1/4частки від всіх видій його заробітку, оскільки він здійснює підприємницьку діяльність і має мінливий дохід. Крім того, зазначав, що він не згідний надавати кошти на утримання дружини. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до такого висновку. В судовому засіданні встановлено, що між сторонами був зареєстрований шлюб 30 серпня 1997 року. Від шлюбу народилось двоє дітей: син [PERSON], [INFO] та донька [PERSON], [INFO]. Судом також встановлено, що спільне життя у сторін не склалося через різні погляди на життя, а тому збереження шлюбу є неможливим. Відповідно ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу і суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею ст. 180 цього ж Кодексу передбачено обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Тому суд, при визначенні розміру аліментів, враховує обставини, що мають істотне значення і вважає, що оскільки у відповідача [PERSON] мінливий дохід, з нього слід стягувати аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісяця на утримання двох дітей. За таких обставин, первісний позов в частині розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дітей підлягає до задоволення. Щодо вимоги первісного позову про стягнення аліментів на утримання [PERSON] в розмірі 500 грн. щомісяця, то така до задоволення не підлягає з таких підстав. Відповідно до ч.2 ст.84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини досягнення дитиною трьох років. Як вбачається з матеріалів справи, доньці та сину подружжя вже більше трьох років. Статтею 160 Сімейного кодексу України передбачено право батьків на визначення місця проживання дитини. Як встановлено в судовому засіданні, сторони дійшли згоди про те, щоб визначити місце проживання дітей: сина [PERSON], 30 липня 2003 року народження та доньки [PERSON], [INFO] з матір'ю [PERSON] в будинку №14, в с.Люта, Великоберезнянського району, Закарпатської області, тому зустрічний позов в цій частині підлягає до задоволення. Судове рішення в частині стягнення аліментів на дитину в межах сплати за один місяць підлягає негайному виконанню. На підставі викладеного та

Outcome: partial