overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-03 00:00:00

У квітні 2010 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Український промисловий банк" звернулось до суду з позовом до [PERSON] про дострокове стягнення кредиту, процентів за кредитним договором та пені. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 10.06.2008 року між банком та [PERSON] було укладено кредитний договір № 261-015/ФК-08 про надання кредиту у сумі 7 500 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24% річних з кінцевим терміном повернення 10.06.2010 року. Свої зобов'язання за договором позивач виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредит в розмірі 7 500 грн. [PERSON] свої зобов'язання виконав частково. Всупереч вимогам кредитного договору він систематично не виконував його вимоги по поверненню заборгованості по кредиту та сплаті відсотків за користування кредитними коштами, що стало причиною виникнення простроченої заборгованості, його заборгованість станом на 25.03.2010 року становить: основний борг - 5 940 грн.; відсотки - 1 897,31 грн.; пеня - 922,43 грн. На підставі п.6.2 кредитного договору у зв'язку із систематичним невиконанням позичальником умов кредитного договору щодо своєчасного повернення кредитних коштів та сплати відсотків за користування кредитними коштами, банком до [PERSON] було направлено письмову вимогу від 16.07.2009 року, яка була отримана ним 17.07.2009 року, про дострокове повне виконання зобов'язань. Відповідно до п.4.2.5 кредитного договору позичальник зобов'язався достроково повністю повернути кредит, сплатити проценти за фактичний період користування кредитними коштами, комісії, штрафні санкції у разі настання будь- якого з випадків, передбачених п.6.2 кредитного договору, протягом 30-ти календарних днів з надіслання банком позичальнику відповідної вимоги. Однак ці кошти Банк від [PERSON] не отримав, а тому відповідно до п.6.3 кредитного договору у разі невиконання позичальником вимоги про дострокове виконання зобов'язання у встановлений строк, банк має право стягнути примусово всю заборгованість за кредитним договором. У судове засідання позивач не з'явився, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутності. Відповідач позов визнав повністю, щодо проведення судового засідання без участі позивача не заперечив. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в порядку, передбаченому ст.174 2 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-03 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розподіл спільного сумісно майна подружжя, посилаючись на те, що вони перебувають у шлюбі з 14.03.2003р., на даний час шлюбно-сімейні стосунки припиненні, відповідач на даний час перебуває у фактичних подружніх стосунках з іншим чоловіком. Під час шлюбу за спільні кошти ними було придбано майно: трикімнатна квартира [ADDRESS], яка є спільною сумісною власністю. [PERSON] просив поділити спільне майно подружжя, виділити йому у власність приміщення №5 площею 12,6 кв.м., надати [PERSON] приміщення №7 площею 13,9 кв.м., поділити приміщення №6 площею 17,6 порівну, залишивши у спільному користуванні. В судовому засіданні позивач уточнив позовні вимоги, а саме просив суд поділити спільне майно подружжя, визнати за ним та [PERSON] право власності по ? частині квартири [ADDRESS], посилаючись на той факт, що спірна квартира була придбана в період шлюбу, а відповідно є спільним майном подружжя. [PERSON] у судове засідання не зявилась, надіслала на адресу суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, позов визнала у повному обсязі, не заперечувала проти його задоволення судом (а.с.17). За таких обставин, суд приходить до висновку про можливість проведення заочного розгляду справи у відсутності відповідача [PERSON], відповідно до вимог ст.169 ч.4 ЦПК України. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є доведеними та підлягають задоволенню судом у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14.03.2003р. (а.с.6). Під час шлюбу подружжя придбало майно, а саме: трикімнатну квартиру [ADDRESS] (а.с.7), у звязку з чим укладався договір кредиту на придбання квартири, який, як зазначив у судовому засіданні позивач, було виплачено спільно сторонами по справі. Згідно вимог ст.60 СК України, майно набуте подружжям за час шлюбу належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку. Відповідно до вимог ст.69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або шлюбним договором. Між сторонами по справі не було укладено шлюбного договору, однак вони дійшли певної домовленості з приводу розподілу майна в ході розгляду справи судом, а тому суд проводить розподіл спільного сумісного майна подружжя в частках визначених позивачем, враховуючи той факт, що відповідач визнав позовні вимоги у повному обсязі та просив суд про їх задоволення. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-03 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу між нею та [PERSON] посилаючись на те, що сімя існує формально, так як вони з листопада 2007 року не підтримують шлюбно-сімейні відносини, не ведуть спільного господарства, наміру зберігати даний шлюб вона не має, а тому змушена звертатись до суду з даним позовом. У попередньому судовому засіданні позивач позов підтримала, просила суд її шлюб з [PERSON] розірвати, оскільки сімя розпалась, вони не підтримують шлюбно-сіїйейних відносин, на даний час вона дійшла до висновку про необхідність розірвання шлюбу Відповідач у попередньому судовому засіданні позов визнав, зазначив суду, що дійсно у них виникали непорозуміння, вони перестали підтримувати подружні стосунки, не ведуть спільного господарства. [PERSON] погодився на розірвання шлюбу, просив суд не надавати їм строк для примирення, він дійшов висновку про необхідність розірвання шлюбу Судом встановлено, що подружжя перебуває в зареєстрованому шлюбі з 23.09.2005 р., від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.5, 6). Подружжя не знаходить взаєморозуміння в сімейних відносинах, остаточно припинило підтримувати шлюбно-сімейні стосунки, спільного господарства не ведуть протягом останніх трьох років. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, просить суд строк для примирення не надавати, відповідач на розірвання шлюбу згоден, наміру зберігати сімю у подружжя не має. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-03 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу між нею та [PERSON], посилаючись на те, що у них різні погляди на подружнє життя та відсутнє взаємопорозуміння. Вони припинили підтримувати шлюбно-сімейні відносини, не ведуть спільного господарства, наміру зберігати даний шлюб, вона не має, а тому змушена звертатись до суду з даним позовом. У судовому засіданні позивач просила суд її шлюб з [PERSON] розірвати, так як вони не підтримують шлюбно-сімейні відносини, не ведуть спільного господарства, проживають окремо з грудня 2009 року. Вона не має наміру зберігати дану сімю і бажає розлучитись, оскільки конфліктність та напруженість між нею та чоловіком призводить до сварок у присутності дитини, а крім того під час останньої сварки на дні народженні дитини, чоловік застосував до неї фізичне насильство, внаслідок чого вона змушена була звертатись за медичною допомогою. Відповідач та його представник - [PERSON] у судове засідання повторно не зявились, про розгляд справи відповідач повідомлений судом належним чином, про що свідчить телеграфне повідомлення (а.с.30). За таких обставин, суд вважав за можливе проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача [PERSON], відповідно до вимог ч.4 ст.169 ЦПК України. Відповідно до вимог ч.І ст.24 СК України, шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що подружжя перебуває у зареєстрованому шлюбі з 04.11.2006 р. (а.с.6). Від шлюбу мають неповнолітню доньку Валерію, [INFO] (а.с.7). Подружжя спільного господарства не ведуть, проживають окремо, шлюбно-сімейні відносини припинені з грудня 2009 року, позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу. Судом надавався за клопотанням відповідача, подружжю строк для примирення терміном в один місяць, як зазначила суду позивач, за наданий час вони не помирились, вона категорично наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач не зявився у судове засідання та не повідомив суд про своє бажання зберегти сімю. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-03 00:00:00

13.02.2009 р. позивач [PERSON] звернулася до суду, з позовом до відповідача про стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] щомісячно у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення повноліття. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила позов задовольнити. Відповідач позовні вимоги визнав частково, суду пояснив, що ще сплачує аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] на добровільних засадах та на дружину [PERSON] відповідно до заочного рішення від 12.05.2009 року судді Заводського районного суду м. Миколаєва по справі за №2-3608/2009р. Вивчивши доводи позову, дослідивши письмові докази, судом встановлено наступне. Як вбачається із матеріалів справи, позивач перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 2007 року. Від шлюбу у них народилася донька [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з позивачем і знаходиться на її утриманні, матеріальна допомога з боку відповідача не надається. Відповідно до ст. ст. 180 - 182 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення повноліття. На виконання цього обов'язку за рішенням суду можуть стягуватися аліменти, розмір яких визначається з урахуванням стану здоров'я і матеріального положення дітей і інших обставин, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів з [PERSON] суд враховує матеріальний і сімейний стан відповідача і вважає можливим стягнути аліменти у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-03 00:00:00

Сторони перебувають в шлюбі з 02.10.1999 року. Від шлюбу мають овнолітнього сина- Владислава-17 лютого [INFO]. Позивач просить шлюб розірвати посилаючись на те, що відносини в 'ї склались неприязні, з чоловіком не зійшлись характерами,що привело до втрати :мопочуттів. Довгий час не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільне подарство. проживають окремо. Також відповідач зловживає спиртними напоями . в верезому стані вчиняє сварки та скандали в сім»ї.. В судовому засіданні позивач вимоги про розірвання шлюбу підтримав в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги про розірвання шлюбу не визнав, розірвання шлюбу не згоден. Суд. заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає позов нм, що піхіягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони на протязі тривалого часу не підтримують ружніх стосунків, не ведуть спільне господарство. Сім'я розпалась остаточно. Згідно ст.112 СК України, суд розриває шлюб, якщо сім'я розпалась остаточно. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-03 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду , пов'язаного з потребою в обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне оголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-03 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що відносини між подружжям припинені внаслідок несумісності характерів, різних поглядів на життєві проблеми та шляхи їх вирішення. Позивач у судовому засіданні вимоги позову підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заперечень проти позову не надав. Судом ухвалено про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст. ст. 224 ЦПК України. Обставини справи, встановлені судом. Сторони перебувають у шлюбі з 29.07.2006 року. В сім'ї склалися ненормальні взаємовідносини внаслідок несумісності характерів, різних поглядів на життєві проблеми та шляхи їх вирішення. Подружні стосунки припинені та в теперішній час не підтримуються. За таких обставин суд вважає, що сім'я розпалась, відновлення її неможливе та недоцільне, а тому позов підлягає задоволенню, а шлюб на підставі ст. 112 СК України - розірванню, судовий збір при розірванні шлюбу підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до СВК Нива с.Юрчиха Камянського району Черкаської області в особі арбітражного керуючого [PERSON], про визнання права власності та реєстрацію транспортних засобів, третя особа: Камянська районна інспекція Держтехнагляду Черкаської області. В обгрунтування позовних вимог посилався на те, що рішенням загальних зборів КСП Нива від 18.05.1991 р. йому було надано право на придбання у відповідача трактора Т-40 АМ. 20.05.1991 р. він сплатив відповідачу 250 карбованців, та отримав трактор Т-40, 1984 р. випуску з відповідною документацією. 03.12.2009 р. інспекцією Держтехнагляду йому було відмовлено в реєстрації трактора, у звязку з відсутністю свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу з відміткою про її зняття з обліку попереднім власником. Про реєстрацію трактора він неодноразово звертався і раніше, але йому відмовляли в усній формі. Також 10.11.2009 року він придбав у відповідача причіп 2ПТС-4, 1975 р. випуску, заводський № 25902, сплативши у касу 720 грн. згідно накладної за №1 від 10.11.2009 р. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, зазначені у позовній заяві, просив позов задовольнити. Представник відповідача в особі арбітражного керуючого [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечував стосовно їх задоволення. Представник третьої особи [PERSON] позов визнав, не заперечував стосовно його задоволення. У відповідності до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що 20.05.1991 р. позивач [PERSON] придбав у КСП Нива с.Юрчиха Камянського району Черкаської області трактор Т-40, 1984 р. випуску, дизель, заводський № 310280, № двигуна 2117823, що підтверджується випискою із загальних зборів КСП Нива від 18.05.1991р. , та причіп 2ПТС-4, 1975 р. випуску, заводський № 25902, що підтверджується накладною за №1 від 10.11.2009 р. Згідно із ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах , що не заборонені законом, а право власності вважається набутим правомірно , якщо інше прямо не випливає з закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом . 2 У відповідності до ст.392 ЦК України власник майна може предявити про визнання його права власності, якщо це оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати /відсутності / документа, який засвідчує його право власногсті. Оскільки відповідач визнав позов, судом не встановлена незаконність набуття [PERSON] права власності на вищезазначене майно, позов в частині визнання права власності на трактор Т-40, 1984 року випуску, заводський № 310282, двигун № [NUMBER] та причіп 2ПТС-4, 1975 року випуску, заводський № 25902. підлягає задоволенню. На підставі ст.328 ЦК України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-03 00:00:00

21 травня 2010 року позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що вона та відповідач є батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO]. Оскільки відповідач матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дочки не надає, позивачка просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дочки у розмірі 1А частини з усіх видів доходів щомісячно до досягнення дочкою повноліття. Відповідач у судовому засіданні позов визнав та проти задоволення позову не заперечував. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони є батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачкою ( а. с. 3,4). 05 липня 2007 року між сторонами шлюб розірваний, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу ( а. с. 2). В силу ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 8 Закону України « Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідач працездатний та має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дочки, розмір якої визначає суд згідно заявлених позивачкою вимог, а саме у розмірі Ул частини з усіх видів доходів щомісячно. Відповідно до частини третьої ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Ціна позову у позовах про стягнення аліментів визначається сукупністю всіх виплат, але не більш ніж за шість місяців (п.З частина третя ст.80 ЦПК України). Згідно підпункту «а» пункту 1 ст.З Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито» ставка державного мита з позовних заяв встановлена у розмірі 1 % ціни позову, але не меншого 3 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і не більше 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Таким чином, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 51 гривень та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-03 00:00:00

У листопаді 2009 р. [PERSON] звернулася до суду з заявою про оголошення померлим [PERSON]. Свої вимоги мотивувала тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбу з [PERSON] з 1973 року. Від спільного проживання мають сина [PERSON], 1961р.н. В березні 2006 року [PERSON] пішов дому та не повернувся. Ні заявниця, ні інші родичі ніякими відомостями про місце його знаходження з того дня та до часу розгляду справи в суді не мають. Заходи, вжиті заявником по розшуку яких-небудь відомостей про [PERSON] та місце його знаходження результатів не дали. В судовому засіданні заявниця заявлені вимоги підтримала в повному обсязі та зазначила, що задоволення зазначених вимог є необхідним для оформлення спадщини. Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Вислухавши думку заявниці, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі до 1973 року. (свідоцтво про розірвання шлюбу від 09.10.1973 р., а/з 1430). Від спільного проживання мають сина [PERSON], [INFO] [PERSON] проживав разом із заявницею за адресою: [ADDRESS] та є власником 1/20 частини квартири [ADDRESS]. [PERSON] в 2006 року пішов з дому та не повернувся. В звязку з тим, що від [PERSON] після зникнення не було жодної звістки, заявниця звернулася у 2006 р. з заявою до Ленінського РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області, в звязку, з чим було оголошено його розшук. Відповідно до довідки Ленінського РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області № 17/5809 від 28.07.2006 р., та листа Заводського РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області № 18/Б-58з від 07.10.2009 р. внаслідок вжитих заходів розшуку місцезнаходження [PERSON] встановити не вдалося. Відомості про місце перебування [PERSON]., згідно останнього відомого місця проживання, родичам та знайомим з 2006 року не відомі. На підставі ч. 1 ст. 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років. Враховуючи зібрані та дослідженні по справі докази, суд вважає заяву підлягаючою задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-03 00:00:00

У липні 2009р. ЗАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги мотивували тим, що 07.04.2008р. між Банком та [PERSON] був укладений Кредитний Договір № 220081-CRED на суму 8 000 доларів США, з виплатою 24 % річних за його користування. В забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] за кредитним договором, був укладений Договір Поруки з [PERSON], відповідно до якого останній зобов'язався відповідати солідарно перед Банком за виконання зобов'язань боржника за кредитним договором, у тому числі в сумі кредиту, відсотків за використання кредиту та інших штрафних санкцій. Оскільки, відповідачі взяті на себе зобовязання за договорами не виконують, позивач просив суд стягнути з них в солідарному порядку суму заборгованості в розмірі 49\~606,20 грн., а саме: заборгованість за кредитом 31\~503,99 грн., заборгованість за простроченим кредитом 13\~083,02 грн., заборгованість по простроченими процентами 3\~710,93 грн., штраф 1\~308,26 грн. В судове засідання представник позивача не зявився, повідомлений належним ичном, від нього надійшла письмова заява з проханням розглядати справу у його відсутність. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Згідно ухвали суду проводиться заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 07.04.2008р. між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був підписаний Кредитний Договір № 220081-CRED на суму 8 000 доларів, з виплатою 24 % річних. В забезпеченні виконання зобов'язань [PERSON] за кредитним договором, 07.04.2008р. був укладений Договір Поруки з [PERSON], відповідно до якого останній зобов'язався відповідати солідарно перед Банком за виконання зобов'язань боржника за кредитним договором, у тому числі в сумі кредиту, відсотків за його використання. З умовами договорів сторони були ознайомлені, ними вони підписані. Згідно наданого позивачем розрахунку станом на 04.06.2009р. сума заборгованості відповідачів по кредиту складає 49\~606,20 грн., а саме: заборгованість за кредитом 31\~503,99 грн., заборгованість за простроченим кредитом 13\~083,02 грн., заборгованість по простроченими процентами 3\~710,93 грн., штраф 1\~308,26 грн. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином та в строк, вказаний в договорі, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Також у відповідності ст.ст. 541, 543, 553, 554 ЦК України Банк має право вимагати виконання зобов'язань в повному обсязі від всіх боржників в солідарному порядку. Відповідачами в односторонньому порядку порушені умови зазначених договорів. На підставі вищевикладеного, оцінюючи докази в сукупності, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню витрати по оплаті судового бору за подачу позову в сумі 496,06 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення у зв'язку з розглядом цивільної справи у розмірі 250 грн. На підставі ст.ст. 525,526,530,551-555 ЦК України,

Outcome: approved