Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-17 00:00:00

Позивач звернувся до відповідача з позовом про визнання дій відповідача неправомірними, зобовязання відповідача перерахувати та виплатити йому основну та додаткову пенсію з 01.05.2007 року відповідно до ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Позивач посилається на те, що він є інвалідом 2 групи, категорії 1 внаслідок захворювання, пов'язаного з ЛНА на ЧАЕС. Він звернувся до відповідача із заявою про перерахування йому пенсії, як інваліду 2 групи, що настала внаслідок Чорнобильської катастрофи та перерахунку додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров*ю особі, віднесеній до категорії 1 ( інвалід 2 групи), оскільки відповідно до ч.4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими для 2 групи - 8 мінімальних пенсій за віком. Додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров*ю, особам, віднесеним до категорії 1 (інвалідам 2 групи) відповідно до ст. 50 цього ж закону складає 75% мінімальної пенсії за віком. У перерахуванні такої пенсії йому було відмовлено. Позивач вважає відмову відповідача у перерахуванні та виплаті недоотриманих сум відповідно до визначених Законом розмірів незаконними, просить визнати такі дії протиправними, зобовязати відповідача провести перерахунок та виплатити недотриману пенсію та додаткову пенсію відповідно до вимог ч.4 ст. 54 та ст. 50 зазначеного Закону. Позивач у судове засідання не з*явився, його представник написав заяву про те, що позов підтримує, просять справу розглянути без його участі. Представник відповідача у судове засідання не з*явився, про день і час слухання справи повідомлений вчасно, надіслали суду письмове заперечення, в якому позов не визнають, посилаючись на те, що управління Пенсійного фонду України в Іванківському районі діяло в межах чинного законодавства України, визнавши, що відповідно до ч.4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» розміри державних пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими по 2 групі інвалідності 8 мінімальних пенсій за віком. Проте ч.3 ст. 28 Закону України „ Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначено, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом І цієї статті, застосовується виключно для визначення пенсій, призначених згідно із цим законом, а тому щодо пенсіонерів, яким призначена пенсія за іншими законами, він не застосовується. Законом України ,,Про статус і соціальний захист громадян, які постраждати внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначено пенсії, виходячи з мінімальної пенсії за віком, який для цієї категорії пенсіонерів законодавчо встановлений не був. Відповідач діяв у межах, бюджетного законодавства, постанов КМ України, якому відповідно до ст.. 62 Закону України «Поро статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» надано право розяснення порядку застосування цього закону. Крім того у запереченні зазначено, що позивачі працюють, а тому не отримують пенсійному фонду доплату, передбачену ст.. 39 Закону - за проживання та роботу у радіоактивно забрудненій зоні - такі виплати проводяться за місцем роботи. Відповідач просить у задоволенні позову відмовити. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є учасником ЛНА на ЧАЕС, потерпілим 1 категорії, інвалідом 2 групи, що підтверджено відповідним посвідченням, довідкою МСЕК ( а.с.9,11). Позивач, проживаючи у [INFO], отримує нараховану відповідачем пенсію: основний розмір пенсії з 01.01.2006 року - довічно - 127$,8 7 грн. Додаткова пенсія з 01.09.1999 року по 31.12.2007 року 12,47 грн., з 01.01.2008 року по 3 і .03.2008 року - 94 грн., з 01.04.2008 року по 30.06.2008 року - 96.20 грн.. з 01.07.2008 року по 30.09.2009 року - 96,40 грн., з 01.10.2009 року по 31.10.2009 року - 99.60 грн., а з 01.11.2009 року 114,60 грн. (а.с. 16). Відповідно до ст. 50 Закону України ..Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров*ю, у розмірах ... інвалідам2 групи - 75% мінімальної пенсії за віком. Відповідно до ч,4 ст. 54 цього ж закону ,. в усіх випадках розміри пенсій для інваліді; . яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчим ... по І інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком. Позовні вимоги позивача в частині перерахунку пенсії з 01.01.2008 року по 22.05.2009задоволенню не підлягають, оскільки Законом України «Про державний бюджет України рік» ст.. 54 було викладено в новій редакції, відповідно до якої і проводились в відповідачем 22.05.2008 року зазначені зміни рішенням Конституційного Суду Україні визнано неконституційними, і з цього часу зазначена норма втратила силу, і застосування підлягала раніше діюча норма, отже за період з 01.01.2008 року до 22.05.2010 року позовні ; задоволенню не підлягають. Посилання відповідача на те, що ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» щодо розміру мінімальної пенсії за віком не може застосовував . визначення розміру пенсії, призначеної за Законом України «Про статус і соціальний громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», суд вважає некоректним оскільки в останньому визначено за базу для обрахування пенсії саме мінімальну пенсію за віком. Пенсія та додаткова пенсія позивачу нараховувалася та виплачувалася саме відповідачем тому посилання на те, що вони не є розпорядниками коштів Фонду, з якого виплачують. У видатки, є некоректним, як і посилання на те, що коштів на такі виплати Пенсійний фон;. оскільки вони не фінансуються з коштів пенсійного фонду. Так, Європейський Суд з прав у рішенні від 08.1 1.2005 року по справі «Кечко проти України» в п.23 зазначив ,. суд зауважень в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїх робітникам з державного бюджету. Держава може зводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи зміни в законодавство. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовити у цих виплатах доки відповідні положення є чинними. П. 26 Суд не приймає де аргумент Уряду щодо бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобовязань» З ст. 62 Закону слідує, що Кабінет Міністрів України дає розяснення порядку застосування Закону, і аж ніяк не встановлює розмір компенсацій, чи змінює той, що вже вказаний в Законів отже постанови КМ України, на які посилається у своєму запереченні відповідач, як на пі .і відповідності своїх дій чинному законодавству (№ 523 від 30.05.1997 року, № 530 від 28.05 1 року, № 654 від 16.07.2008 року) є такими, що не відповідають нормам ст. 50 та ч.4 ст. 54 України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобиль* катастрофи», що визначав за базу обрахунку пенсії таким особам з розрахунку мінімальної па за віком. В даному випадку мають враховуватися засади пріоритетності Законів України урядовими нормативними актами та вимоги ст. 92 Конституції України, згідно якої виключно законами України визначаються права і свободи людини і громадянина ( п.1) та основи соціального захисту ( п.6). Згідно з ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади й органи місцевого самоврядування. їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень. і спосіб, що передбачені Конституцією і законами України. Виплата коштів у розмірі, який : в менший ніж той. що встановлений ст. 50, 54 Закону, є неправомірною. Відповідно до положень Конституції України, найвищою соціальною цінністю України людина, її права і свободи та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави.) утвердження і забезпечення є головним обовязком держави (ст.3). права і свободи людини невідчужуваними та непорушними ( ст. 21). їх зміст і обсяг при прийнятті нових законів не внесенні змін до чинних законів не може бути звужений ( ст.22). Окрім того, встановлений ч.2 ст. 95 Конституції України , ч.2 ст. 38 Бюджетного Кодексу України перелік правовідносин, які регулюються Законом про Державний бюджет України вичерпним, а тому цей закон не може скасовувати чи змінювати обсяг прав і обов'язків . я компенсацій і гарантій, передбачених іншими законами України, зокрема. Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» може будь-яким чином змінювати визначене іншими законами України правове регулювання Суспільних відносин. За змістом положень ч.2 та 3 ст. 22 Конституції України конституційні права гарантуються, а ржава повинна утримуватися від прийняття будь-яких актів, які призводили б до скасування чи І звуження змісту та обсяг існуючих прав і свобод. Таким чином, враховуючи те, що зазначені вище зміни до ст. 50. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» 22.05.2008 року визнані неконституційними, а отже втратили чинність саме з цього дня, відповідно чинними на з того ж дня і по даний час є попередня редакція цих статей, тому позов слід задовольнити частково: визнати дії відповідача неправомірними та зобовязати відповідача провести перерахунок та виплату позивачу недоплачених сум основної та додаткової пенсій у розмірах, визначених цими статтями за період з 0і .05.2007 року по 3! .12.2007 року та з 22.05.2008 року. Подальший перерахунок та виплата пенсій позивачу має проводитись відповідачем з урахуванням вимог Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та зміни мінімальної пенсії за віком. На підставі викладеного, ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждати внаслідок Чорнобильської катастрофи»,

Outcome: partial