overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог вказав, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 27.09.1985 року. Шлюбно-сімейні відносини вони припинили з початку січня 2006 року, внаслідок відсутності взаєморозуміння. В даний час вони спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Просив шлюб розірвати, так як подальше сумісне проживання неможливе. Майновий спір не вирішений. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги і просив їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявилась, про причини неявки суд не повідомила. Суд, вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторони, вважає, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити за наступних підстав: У судовому засіданні встановлено, що сторони раніше у шлюбі не знаходились і свої відносини вперше зареєстрували 27.09.1985 року. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Згідно ст. 112 ч.2 Сімейного Кодексу України, суд постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Позивач не довів суду про остаточне припинення шлюбних відносин з відповідачем та неможливість подальшого сумісного проживання та не довів суто неприязнених між ним та відповідачем відносин. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що подальше сумісне життя і збереження сім'ї є можливим, тому у задоволені позову необхідно відмовити. Дані висновки суду засновані на матеріалах справи та поясненнях позивача.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-30 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на повнолітню дитину. В обґрунтування своїх вимог вказала, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу вони мають повнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Позивач посилається на те, що донька проживає з нею та знаходиться на її утриманні. В даний час донька навчається у Дніпропетровському технікумі залізничного транспорту, термін навчання до 30 червня 2010 року, та потребує додаткової матеріальної допомоги. Відповідач має можливість надавати додаткову допомогу на утримання повнолітньої доньки. Просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання повнолітньої доньки в розмірі 1000 грн. щомісячно до закінчення донькою навчання до 30 червня 2010 року. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала і просила їх задовольнити. Відповідач позовні вимоги визнав в частині стягнення з нього 400 грн. на утримання доньки. Третя особа позовні вимоги підтримала. Суд, вислухавши пояснення сторони, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони знаходились у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу вони мають повнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Донька проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. В даний час донька навчається у Дніпропетровському технікумі залізничного транспорту, термін навчання до 30 червня 2010 року, та потребує додаткової матеріальної допомоги. Відповідач має можливість надавати додаткову допомогу на утримання повнолітньої доньки. Згідно ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у вигляді частини від доходів його матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі. Згідно ч.2 ст. 182 СК України, розмір аліментів на одну дитину ні за яких обставин не може бути менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст. 183 СК України, частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч.1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і в зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно ч.1 ст. 200 СК України суд призначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина в твердій грошовій сумі і (або) в частині від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, вказаних в ст. 182 цього Кодексу.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-30 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, вказавши в заяві, що вона перебувала з відповідачем у фактичних шлюбних відносинах з 2005 року. Мають малолітнього сина [PERSON] дмитра Івановича, [INFO], батьком якого у свідоцтві про народження записаний відповідач. В даний час вони з відповідачем припинили спільне проживання, син проживає з нею і знаходяться на її утриманні. Відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання сина у добровільному порядку, просить стягнути з відповідача аліменти на її користь у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з»явився з невідомих причин, про день і час судового засідання повідомлений, заперечень на позов не надав. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення позивачки, оцінивши всі представлені докази в сукупності, суд вважає позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності зі ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до повноліття. Утримання може бути як у грошової, так і в натуральній формі. Однак з пояснень позивачки видно, що в даний час сторони фактично припинили спільне проживання, відповідач у добровільному порядку не надає позивачці матеріальну допомогу на утримання сина ні в грошової, ні в натуральній формі, він перебуває на утриманні [PERSON] Згідно ст.183 Сімейного кодексу України аліменти з батьків на утримання дітей визначаються судом у частці від їхнього заробітку (доходу). Визначаючи розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на утримання дитини, суд, у відповідності зі ст.182 Сімейного Кодексу України, враховував їхнє матеріальне становище, а також матеріальне становище платника, відсутність інших утриманців і вважає, що він має можливість надавати позивачці матеріальну допомогу на утримання дочки у розмірі 1/4 частини заробітку, тому що при цьому розмір стягуваних з нього аліментів буде не менше 30 % прожиткового мінімума для дитини відповідного віку і не буде перевищувати 50 відсотків його доходів. На підставі викладеного і ст.ст.10,60,212,213 ЦПК України, ст.ст.180,181,182,183,191 Сімейного кодексу України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-30 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів, мотивуючи тим, що 11 вересня 2002 року вона уклала шлюб із відповідачем.Від шлюбу у них народилося двоє дітей [PERSON],[INFO] та [PERSON],[INFO],в актовому записі про народження яких відповідач записаний батьком. На даний час діти проживають разом із нею та перебувають на її утриманні. Відповідач добровільно не дає гроші на утримання дітей,не бере участь у їх вихованні,не цікавиться потребами та інтересами дітей,тому вона змушена звернутися в суд.В уточнюючій заяві просить стягувати аліменти в розмірі 30% прожиткового мінімуму доходів громадян на кожну дитину,оскільки відповідач ніде не працює. В судовому засіданні позивачка, [PERSON] позовні вимоги уточнила, просить їх задоволити, посилаючись на обставини викладені в заяві. Відповідач, [PERSON] в судовому засіданні позов визнав та не заперечував щодо його задоволення. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Актові записи про народження [PERSON], [INFO] та [PERSON],[INFO] стверджують батьківство відповідача, [PERSON]. Оцінивши зібрані в сукупності докази по справі суд приходить до висновку про підставність позову, що зумовлюється тим,що відповідач є здоровим, і з нього не проводиться стягнення по виконавчих документах,хоча не працює,однак має мінливий заробіток, а інших обставин, які б звільніли відповідача від аліментного обовязку не встановлено, тому даний позов слід задоволити. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-30 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 11 вересня 2002 року.В результаті шлюбних відносин у них народилося двоє дітей:[PERSON],24.11.1998, р.н. та доньку [PERSON],05.10.2005р.н., в актових записах про народження яких сторони записані батьками. Позивачка просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] мотивуючи тим, що сімейне життя у них не склалося внаслідок негативної поведінки чоловіка, який веде аморальний спосіб життя,проживаючи з іншою жінкою,погрожує фізичною розправою,безпідставно влаштовує сварки, під час яких ображає її нецензурними словами,не піклується про матеріальний стан сімї, на зауваження та прохання змінити поведінку не реагує. Причинами розлучення позивачка вказує на те, що вони не підтримують подружніх стосунків, спільного господарства не ведуть, вона втратила до відповідача почуття любові та поваги, вважає, що сімя розпалась остаточно і поновити її неможливо, заперечила примирення, а тому просить між шлюб між ними розірвати. В судовому засіданні позивачка, [PERSON] позовні вимоги підтримала, просить їх задоволити, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, заперечує їх примирення . Відповідач, [PERSON]. в судовому засіданні позов визнав та не заперечував щодо його задоволення. Суд, вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, вважає, що даний позов підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що сторони не підтримують подружніх стосунків і тривалий час не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету, спори відносно дітей та майна відсутні. Тому збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін. На підставі наведеного та ст.ст. 104, 105, 110,112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-30 00:00:00

Прокурор ленінського району м. Запоріжжя звернувся до Ленінського районного суду м. Запоріжжя в інтересах неповнолітньої [PERSON], [INFO] з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення з них аліментів на утримання дитини, відносно якої відповідачі були позбавлені батьківських прав. В позові прокурор зазначив, що рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 22.08.08 року [PERSON] та [PERSON] були позбавлені батьківських прав відносно [PERSON] [INFO], та інших їх чотирьох дітей. Під час розгляду справи питання про стягнення аліментів не вирішувалося. [PERSON], з 07.09.2007 року перебуває у Православному дитячому будинку милосердя „Надія. За весь час перебування у вказаній установі батьки долею дитини не цікавили , матеріально не підтримували . Весь цей час дитина знаходилась на повному забезпеченнію. У судовому засіданні прокурор позов підтримав. Відповідачі у судове засідання не зявились , про день та час слухання справи були повідомлені своєчасно. Представник 3-тьої особи у судове засідання зявився позов підтримує . Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення заступника прокурора, суд дійшов до висновку, що позов предявлений обгрунтовано і підлягає задоволенню частково з наступних підстав: Статтею 180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки забовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Законом України „Про охорону дитинства та ст. 150 Сімейного кодексу України особи, які позбавленні батьківських прав не звільняються від обовязку, щодо утримання дитини (ст.166 СК України). Крім того ст. 179 Сімейного кодексу України передбачає що опікун розпоряджається аліментами, які одержані для утримання малолітньої дитини. З урахуванням того факту, що выдповыдачыв позбавили батьківських прав відносно пяти неповнолітніх дітей, яких батьки теж забовязані утримувати матеріально, суд вважає необхідним зменшити розмір аліментів до 1/8 частини усіх видів заробітків кожного відповідача. На підставі викладеного , метою захисту майнових прав малолітньої [PERSON],

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами мотивуючи тим, що 29 січня 2002 року помер його батько [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина , до складу якої входить частина житлового будинку з надвірними будівлями в с. Отрохи Козелецького району . Він являється спадкоємцем за законом першої черги , але оформити спадщину не може в звязку з тим , що відсутні необхідні належним чином оформлені документи які б підтверджували їхні з батьком родині відносини , а саме : у свідоцтві про смерть батька його прізвище вказане як «Медвідь» , а в його свідоцтві про народження прізвище батька записане як « Ведмедь» . Іншим способом встановити даний факт неможливо, а тому він і звернувся до суду із зазначеною заявою. У судове засідання зявився заявник [PERSON] , який вимоги заяви підтримав в повному обсязі. Представник заінтересованої особи Морівської сільської ради Козелецького району в судове засідання не зявився, просив розглянути справу у його відсутності, з заявленими вимогами [PERSON] згоден. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії ЯД № 401394 від 30 жовтня 1951 року [PERSON] народився 08 жовтня 1951 року . В графі батьки батьком значиться [PERSON] , а матірю [PERSON] . Із архівної довідки Державного архіву Чернігівської області від 10.03.2010 року № М 353 вбачається , що в архівному фонді Чернігівської духовної консисторії в метричній книзі Троїцької церкви с. Бондарі Остерського уїзду Чернігівської губернії за 1916 рік мається актовий запис № 7 від 28 лютого 1916 року про народження [PERSON] . Дата народження 28 .02.1916 року ( по старому стилю) . Батьки : с. Отрохи селянин [PERSON] і [PERSON] . Посвідка про шлюб № 4 від 12 лютого 1939 року свідчить , що Ведьмедь Васіль Олександрович ( [PERSON]) та [PERSON] ( [PERSON] ) зареєстрували шлюб 12.02.1939 року . Після реєстрації шлюбу обом присвоєно прізвище Ведьмедь. Згідно свідоцтва про смерть серія I ЕЛ № 142224 від 29 січня 2002 року [PERSON] помер 29 січня 2002 року у віці 85 років. Свідок [PERSON] підтвердив суду родинні стосунки між [PERSON] та [PERSON] , що останній є рідним батьком [PERSON] і що [PERSON] та [PERSON] це одна і та ж особа . У суду немає підстав ставити під сумнів пояснення свідка і таких доказів суду не надано. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, що передбачено п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], зазначивши, що 06.10,2008 року останній, перебуваючи на Софіївському водосховищі річки Інгул, незаконно, промисловим знаряддям лову виловив рибу вагою 0,9 кг. Внаслідок цих діянь відповідачем завдана рибному господарству України шкода, яка згідно проведеного розрахунку становить 102 грн., яку відповідач добровільно відшкодувати відмовляється, а тому позивач просив суд стягнути з відповідача на користь держави збитки на вказану суму, а також судові витрати по справі. В судове засідання представник позивача не з'явився, направив до суду заяву про можливість розгляду справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги позивача визнав в повному обсязі. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Вислухавши пояснення відповідачки, дослідивши обставини справи, перевіривши їх письмовими доказами суд приходить до висновку про задоволення позову виходячи з наступного. 06.10.2008 року, близько 22:00 години, в ході перевірки проведеної інспектором Миколаївдержрибоохорони на Софіївському водосховищі річки Інгул, Новобузького району, Миколаївської області, було виявлено [PERSON], який використовуючи промислове знаряддя лову (сітку), виловив рибу: тарань - 6 шт. та окунь - 8 шт., загальною вагою 0,9 кг., заподіявши, в зв'язку з цим, шкоду водному господарству України. Зазначеними протиправними діями відповідач порушив п. 3, п. 15. Правил любительського та спортивного рибальства, за що був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 85 ч. 4 КУпАП. За вказане правопорушення, згідно постанови судді Новобузького районного суду від 29.10.2008 року, відповідач був підданий адміністративному стягненню у виді штрафу на суму 340 грн. Таким чином, в силу 1156 ЦК України, відповідач зобов'язаний відшкодувати на користь держави заподіяну водним запасам України шкоду, яка згідно розрахунку, складеного на підставі таке, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 19.01.1998 року № 32 «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів риб та інших об'єктів водного промислу», склала 102 грн. Відповідач добровільно відшкодувати заподіяну шкоду відмовляється, а тому суд вважає що позов в сумі 102 грн. підлягає задоволенню, так як в судовому засіданні з досліджених письмових доказів вина відповідача в завданні шкоди рибним запасам України доведена, а тому, відповідно до ст. 1166 ЦК України з відповідача на користь держави слід стягнути суму збитків зазначених вище, а також, згідно вимог ст.. 88 ЦПК України, витрати на оплату судового збору в сумі 51 грн. та витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-30 00:00:00

В квітні 2010 року ВАТ „ [PERSON] Аваль звернувся з позовом до суду, у якому просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по кредиту в розмірі 11499,83 доларів СІЛА, заборгованість по відсотках в розмірі 1148,19 доларів США, пеня за прострочення відсотків по кредиту в розмірі 2380,40 доларів США та судові витрати. Позивач свої позовні вимоги мотивував тим, що 07 квітня 2005 року між ВАТ „[PERSON] Аваль та [PERSON] був укладений кредитний договір №014/0000/74/8954 про надання кредиту у сумі 20000 доларів США строком по 06.04.2015 року, зі сплатою кредиту щомісячно в розмірі 1/120 від суми отриманого кредиту та платою 14% річних за користування кредитними коштами. Станом на 25.03.2010 року загальна сума заборгованості [PERSON] перед ВАТ „[PERSON] Аваль" за кредитним договором №014/0000/74/8954 від 07.04.2005 року складає заборгованість по кредиту в розмірі 11499,83 доларів США, заборгованість по відсотках в розмірі 1148,19 доларів США, пеня за прострочення відсотків по кредиту в розмірі 2380,40 доларів США. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю та проси задоволити їх в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявилася повторно, хоча про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином та у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомила. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження та позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 07 квітня 2005 року між ВАТ „[PERSON] Аваль та [PERSON] був укладений кредитний договір №014/0000/74/8954 про надання кредиту у сумі 20000 доларів США строком по 06.04.2015 року, зі сплатою кредиту щомісячно в розмірі 1/120 від суми отриманого кредиту та платою 14% річних за користування кредитними коштами. Станом на 25.03.2010 року загальна сума заборгованості [PERSON] перед ВАТ „[PERSON] Аваль за кредитним договором №014/0000/74/8954 від 07.04.2005 року складає заборгованість по кредиту в розмірі 11499,83 доларів США, заборгованість по відсотках в розмірі 1148,19 доларів США, пеня за прострочення відсотків по кредиту в розмірі 2380,40 доларів США. Ці обставини справи підтверджуються як поясненнями представника позивача, копією кредитного договору №014/0000/74/8954 від 07.04.2005 року, повідомленням "№16/1-361 про наявність заборгованості за кредитним договором 23.01.2009 року, так і іншими матеріалами справи. Дані правовідносини регулюються ст.ст.526, 1054 ЦК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-30 00:00:00

У травні 2010 року позивач, [PERSON], звернулась до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи тим, що 06 серпня 1988р. вона уклала шлюб з відповідачем. Даний шлюб у неї перший, в якому у них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне сімейне життя з відповідачем не склалося із-за взаємного непорозуміння. Шлюбні відносини з відповідачем припинені на протязі двох років. Спільне господарство не ведеться, спору про розподіл майна, що є їхньою сумісною власністю на даний час немає. Подальше подружнє життя та збереження шлюбу вважає не можливим, в зв»язку з чим просить задовольнити позов. Позивачка та її представник в судовому засіданні підтвердили позовні вимоги, проти примирення [PERSON] заперечувала. Відповідач в судовому засіданні визнав позов, на примирення не погоджувався. Заслухавши пояснення сторін та представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як встановлено в судовому засіданні, між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії ІІ-ЖС №342649, виданим 06.08.1988р. відділом ЗАГС Єнергодарського МВК Запорізької області, актовий запис №215. В даному шлюбі у позивачки та відповідача народилося двоє дочок, одна з них на теперішній час неповнолітня [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження 1-ЖД №390843, виданим 18.02.2003р. відділом реєстрації актів громадянського стану Теплодарського міського управління юстиції Одеської області. Шлюб у позивача перший. Спільне сімейне життя не склалося із-за взаємного непорозуміння. Шлюбні відносини між сторонами припинені близько двох років. Спільне господарство не ведеться, спору про розподіл майна, що є їхньою сумісною власністю на даний час немає. Подальше подружнє життя та збереження шлюбу сторони вважають не можливим. Згідно ст.ст. 105, 112 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін, суд вважає можливим розірвати шлюб між ними. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-30 00:00:00

Сторони зареєстрували шлюб 15.10.1998 р. у Вровківській сільській раді Андрушівського району Житомирської області, актовий запис № 3. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO], який проживає разом з матір'ю. Позивачка посилається на те, що сімейне життя з відповідачем у них не склалося в силу різних поглядів на життя, моральні та духовні цінності, втратили почуття любові та поваги один до одного, відповідач зловживає спиртними напоями, безпідставно влаштовує сварки та бійки, що призвело до розпаду сім'ї, тому звернулася до суду із вказаним позовом, просить шлюб розірвати, сина [PERSON] залишити проживати разом з нею. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи судом повідомлений належно. До суду подав заяву про слухання справи за його відсутності, позов визнає, розірвати шлюб згоден. Заслухавши позивача, вивчивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки збереження та існування в майбутньому сім' ї неможливе, а збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Сина [PERSON] залишити проживати разом з позивачкою. На підставі наведеного,

Outcome: approved