Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-13 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищезазначеним позовом, осилаючись на те, що являється потерпілим внаслідок аварії на ЧАЕС у 1986 році 1 категорії, інвалідом 1 групи. Згідно із ч.4 ст. 48 Закону України « Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796 від 28 лютого 1991 року ( із змінами та доповненями) ( далі Закон № 796), особам, визначеним у цій статті повинна виплачуватися щорічна допомога на оздоровлення в таких розмірах: абз. 2 - інвалідам І і ІІ групи виплачується 5 (пять) мінімальних заробітних плат; абз. 3 - інвалідам ІІІ, дітям-інвалідам - 4 (чотири) мінімальні заробітні плати; абз. 4 - учасникам ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС ІІ категорії - 5 (пять) мінімальних заробітних плат; абз. 5 - учасникам ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС ІІІ категорії - 3 (три) мінімальні заробітні плати; абз. 6 - кожній дитині, яка втратила внаслідок Чорнобильської катастрофи одного з батьків - 3 (три) мінімальні заробітні плати; абз. 7 - евакуйованим із зони відчуження у 1986 році, включаючи дітей - 3 (три) мінімальні заробітні плати. Тому, відповідно до зазначеного, а саме абз.2 ч.4 вказаної статті, позивач вважає, що щорічно йому повинна була виплачуватися допомога на оздоровлення в розмірі пятимінімальних заробітних плат. Дана допомога, згідно чинного законодавства, виплачується громадянам за місцем їх проживання органами соціального захисту населення. (ч.5 ст.48 Закону 796). При цьому, розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати допомоги. (ч.7 ст.48 Закону 796). За 2008 рік щорічну допомогу на оздоровлення я отримав у січні 2009 року, розмір мінімальної заробітної плати був встановлений в такому розмірі: 605,00 грн.01.01.2009-31.03.2009р.Закон України « Про Державний бюджет України на 2009 рік» № 835 VІ від 26.12.2008р .(ст.55) 625,00 грн.01.04.2009-30.06.2009р.Закон України « Про Державний бюджет України на 2009 рік» № 835 VІ від 26.12.2008р .(ст.55) 630,00 грн.01.07.2009-30.09.2009р.Закон України « Про Державний бюджет України на 2009 рік» № 835 VІ від 26.12.2008р .(ст.55) 650,00 грн.01.10.2009-31.10.2009р.Закон України « Про Державний бюджет України на 2009 рік» № 835 VІ від 26.12.2008р .(ст.55) 744,00 грн.01.11.2009-31.12.2009р.Закон України « Про встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати» № 1646 VІ від 20.10.2009р (ст.2) Позивач отримав допомогу на оздоровлення у розмірі, який встановлено у відповідності до Постанови КМУ « Про компенсаційні виплати особам, які постаждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» » № 836 від 26.07.1996 року, що є, як він вважає, порушенням наданих йому Конституцією України прав на здоровя та соціальний захист. На звернення позивача до відповідача про виплату вказаної допомоги у відповідності до ст. 48 вказаного Закону за виключенням суми фактично проведених виплат, їй було відмовлено, що підтверджується долученою довідкою відповідача. Тому позивач вважає, що дії відповідача є неправомірними, такими, що порушують надані їй чинним законодавством права, і саме тому він змушений звернутися до суду для захисту своїх порушених прав. Верховною [PERSON] України у 2006 році було доповнено Закон України « Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» статтею 71, в якій встановлено, що дія положень цього Закону не може призупинятися іншими законами, крім законів про внесення змін до цього Закону (Закон № 231 від 05 жовтня 2006 року). Враховуючи вищевикладене, позивач, як учасник ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1986 році ІІ категорії, має право на стягнення недорахованих сум на оздоровлення перед зверненням до суду. Позивач вважає, що відповідач повинен виплатити йому щорічну допомогу на оздоровлення за 2008 рік перед зверненням до суду, виходячи із суми мінімальної заробітної плати на момент виникнення права на виплату за виключенням суми фактично проведених виплат. Таким чином, позивач вважає, що відповідач повинен був нарахувати йому та виплатити недоотриману суму на оздоровлення, передбачену ст. 48 Закону №796, виходячи із суми мінімальної заробітної плати за виключенням суми фактично проведених виплат на оздоровлення, а саме за 2008 рік: 2905,00 грн. Судова практика виходить з того, що зі змісту вимог Законів України про встановлення розмірів мінімальних заробітних плат, Законів України про державний бюджет України, якими визначались розміри мінімальних заробітних плат на 2009 рік не вбачається будь-яких обмежень щодо можливостей застосування розміру мінімальної заробітної плати з метою реалізації норми ст. 48 Закону № 796. Слід зазначити, що встановлений ще в 1996 році Постановою КМУ № 836 розмір щорічної допомоги на оздоровлення протягом тривалих років не змінювався і не відповідає розміру, встановленому іншими Занонами України. При цьому, вказані закони не містили обмежень щодо застосування статті 48 Закону № 796. Оскільки ні Верховна [PERSON] України, ні Кабінет Міністрів України в наступному будь-яких рішень із цих питань не приймали, то виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними нормативними актами при вирішення даного спору, застосуванню підлягає саме стаття 48 Закону № 796 та норма відповідного Закону України про визначення мінімальної заробітної плати на момент виплати, а не Постанова КМУ № 836. (Постанова Вищого Адміністративного Суду України від 29 березня 2007 року. Головуючий Бутейко В.І.; Постанова Вищого Адміністративного Суду України від 14 лютого 2007 року головуючий Бутейко В.І.). Крім того, все вищевикладене також викладено і в Постанові Верховного Суду України від 20 лютого 2007 року, головуючий Кривенко В.В. Враховуючи вищевикладене, позивач просить: визнати дії Управління праці та соціального захисту населення Згурівської районної державної адміністрації Київської області щодо невиплати йому щорічної допомоги на оздоровлення у розмірі, передбаченому абз.4 ч.4 ст.48 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи №796 від 28 лютого 1991 року за 2008 рік, виходячи із суми мінімальної заробітної плати за виключенням суми фактично проведених виплат неправомірними; зобовязати Управління праці та соціального захисту населення Згурівської районної державної адміністрації Київської області виплатити позивачу суму щорічної допомоги на оздоровлення, передбачену абз.7 ч.4 ст.48 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи №796 від 28 лютого 1991 року, яка недорахована за 2008 рік, виходячи із суми мінімальної заробітної плати на момент виникнення права на виплату за виключенням суми фактично проведених виплат; в разі встановлення судом, що позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за ним, не заперечує про заміну відповідача, крім того, дана заміна не потягне за собою зміни підсудності справи; зобовязати відповідача в подальшому виплачувати суму щорічної допомоги на оздоровлення у відповідності з нормами діючого законодавства, у встановлених розмірах від мінімальної заробітної плати на момент виплати, гарантованих Конституцією. В судове засідання сторони не з'явилися, позивач направив заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутність, позов підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не з»явився, але направив заперечення, де вказує, що при призначенні та виплаті щорічної одноразової допомоги на оздоровлення постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи УПСЗН Згурівської райдержадміністрації керувалось ст. 62, 63 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорноильської катастрофи», ч.2 ст 95 Конституції України, законами України «Про державний бюджет» на відповідніроки, Положенням про Міністерство Затверджене ПКМУ 02.11.2006 року №1543. Мінпраці, як головний розпорядник коштів,

Outcome: dismissed