Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, посилаючись на те, що 12.08.2005 року сторонами було укладено шлюб, який зареєстрований у виконкомі Череської сільської ради, Сторожинецького району Чернівецької області, актовий запис №06. Від шлюбу народилося двоє дітей: дочка [PERSON] [INFO] та дочка [PERSON] [INFO], які проживають з матірю та знаходяться на її утриманні. Спільне життя з чоловіком не склалося, чоловік не рахується з думкою дружини, матеріально сімю не утримує, вказані обставини послабили почуття поваги та любові. Позивач просить розірвати шлюб та дітей залишити проживати разом з нею. Крім того просила стягувати на утримання дітей аліменти в розмірі по 250 гривень на кожну дитину. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала посилаючись на викладені вище обставини, судові витрати просила покласти на неї. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав. В судовому засіданні було встановлено, що сторони уклали шлюб 12.08.2005 року у виконкомі Череської сільської ради, Сторожинецького району, Чернівецької області, актовий запис №06. Шлюб зареєстровано вперше. Згідно положень абзацу першого ч.2 ст.3 СК України сімю складають особи які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки, а відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Вирішуючи даний спір про розірвання шлюбу суд виходить із встановлених обставин та відповідних їм правовідносин, а також враховує, що відповідно до положень ст.24 СК України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Зважаючи на це суд знаходить, що позовні вимоги про розірвання шлюбу є обгрунтованими і підлягають задоволенню, поскільки позивач настоює на розлученні, а відповідач не надав заперечень на позов. На думку суду дана сім`я, в результаті неповаги сторін одне до одного та відсутності порозуміння між ними, розпалася і зберегти її при таких обставинах неможливо, а подальше збереження сім`ї буде суперечити інтересам подружжя. Вирішуючи позовні вимоги щодо стягнення аліментів суд виходить з того, що від шлюбу з відповідачем народилося двоє дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO], батьком яких є відповідач, який, у відповідності до ст.180 СК України, будучи зобов'язаним утримувати дітей до досягнення ними повноліття - кошти на їх утримання не надає, тому суд знаходить, що позовна вимога про стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей підлягає задоволенню. Відповідач є молодою здоровою людиною, працездатного віку, та маючи дітей і обовязок щодо їх утримання, зобовязаний працювати і утримувати дітей. Вирішуючи питання про розмір аліментів, що будуть стягуватись з відповідача, суд виходить з того, що згідно вимог ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків передбачених ст.184 цього Кодексу, а згідно ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Таким чином, не отримавши будь-яких заперечень на позов від відповідача суд знаходить, що розмір аліментів, який запросила позивач, є можливим до стягнення. Дітей сторін суд залишає з матірю, а судові витрати суд покладає на позивачку у звязку з її проханням про це.

Outcome: approved