Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування матеріальних та моральних збитків, та захисту честі. На підставу своїх вимог спирається на те, що постановою про накладення адміністративного стягнення від 08.08.2008 року начальником відділу державним інспектором Самелюком Миколою Петровичем було накладено на позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в сумі 340,00 грн. за самовільне зайняття земельної ділянки площею 0,29 га із земель громадської та житлової забудови Буцької селищної ради. Позивач не згідний з цією постановою, оскільки вважає, що при складанні постанови були допущені порушення законодавства, а саме: обмір земельної ділянки проводився без участі позивача; проводився обмір лише однієї земельної ділянки по вул. Мічуріна; відсутній акт комісії, яка проводила обмір; згідно рішення сесії № 13/21 від 07.10.1993 року позивач мав право використовувати 1,01 га землі, а після обмірів ДЗК згідно законодавства позивач мав право використовувати 0,9621 га землі і жодної сотки землі із земель громадської та житлової забудови в нього не було. Таким чином позивач вважає, що самозахвату ним не вчинено, та тому штраф на нього накладено незаконно, що і змусило його звернутися з відповідним позовом до суду. Позивач в судовому засіданні позов підтримав. Відповідач в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог. Суд, вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини: постановою про накладення адміністративного стягнення від 08.08.2008 року начальником відділу державним інспектором Самелюком Миколою Петровичем було накладено на позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в сумі 340,00 грн. за самовільне зайняття земельної ділянки площею 0,29 га із земель громадської та житлової забудови Буцької селищної ради. Позивач не згідний з цією постановою, оскільки вважає, що при складанні постанови були допущені порушення законодавства, а саме: обмір земельної ділянки проводився без участі позивача; проводився обмір лише однієї земельної ділянки по вул. Мічуріна; відсутній акт комісії, яка проводила обмір; згідно рішення сесії № 13/21 від 07.10.1993 року позивач мав право використовувати 1,01 га землі, а після обмірів ДЗК згідно законодавства позивач мав право використовувати 0,9621 га землі і жодної сотки землі із земель громадської та житлової забудови в нього не було. Суд вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити, оскільки рішенням сесії Буцької селищної ради № 13/21 від 07.10.1993р. гр. [PERSON] було надано земельну ділянку площею 0,71га для ведення особистого селянського господарства по вул. Маяковського, 28 та 0,29га в тимчасове користування по вул. Мічуріна (без номера). Разом надано 1,00га (а.с.39-42), проте, згідно довідки №918 від 14.07.2008 р. виданою Буцькою селищною радою за позивачем земельно-облікових документах рахується 1,01 га земель, що на 0,01га більше(а.с.7). Позивач фактично використовує земельну ділянку 0,6049га по вул. Маяковського, 28 та 0,5861 по вул. Мічуріна про що свідчать кадастрові плани даних ділянок, які разом складають 1,1910га, що на 0,1910га більше ніж виділено рішенням сесії селищної ради. Рішенням сесії Буцької селищної ради № 29-24/v від 10.02.2009р. гр. [PERSON] було передано земельну ділянку площею 0,4594 га для ведення особистого селянського господарства по вул. Маяковського, 28 с.м.т. Буки, Маньківського району, Черкаської області. Рішенням тієї ж сесії надана в оренду земельна ділянка площею 0,5861га по вул. Мічуріна с.м.т. Буки, Маньківського району, Черкаської області терміном на 1 рік (а.с.11). Договір оренди відсутній, термін оренди закінчився. Допитані по справі свідки [PERSON] та [PERSON] повідомили суду що дійсно є розбіжності в розмірах земельної ділянки якою фактично користується позивач у порівнянні з розмірами ділянки відповідно до земельно-кадастрової документації. Крім того, як повідомив суду свідок по справі [PERSON] позивач до нього звернувся особисто про обмір земельних ділянок з власної ініціативи і погодився оплатити ці послуги в сумі 250 грн. Поряд з цим, позивачем не надано суду доказів стосовно понесення ним моральних збитків, з цього приводу, а також прикладення додаткових зусиль для організації свого подальшого життя. В силу викладеного, вказана позовна заява не підлягає до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed