Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-18 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом зазначивши, що вона відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 24 березня 2000 року є власником домоволодіння, що розташоване за адресою: м.\~Дніпропетровськ, вул. Глиняна, 21, в якому, згідно домової книги крім неї ніхто не зареєстрований. Відповідач [PERSON] є її сином від шлюбу з [PERSON], що помер 17 грудня 1997 року. [PERSON] є дружиною [PERSON] З 1983 року відповідач [PERSON] не мешкав в домоволодінні за адресою: м.\~Дніпропетровськ, вул. Глиняна, 21, а з 20 травня 1994 року він був зареєстрований за місцем проживання своєї дружини за адресою: [ADDRESS]. Після цього відповідачі звернулись до неї та просили дозволити пожити в її домоволодінні доки вони не покращать свої житлові умови і переїдуть жити до нової квартири. Позивач не заперечувала і відповідачі тимчасово оселились в її домоволодінні за адресою: м.\~Дніпропетровськ, вул. Глиняна, 21. В 1997 році відповідачі отримали нову квартиру де зареєструвались і вона звернулась до них з проханням звільнити її домоволодіння та переїхати жити за місцем своєї реєстрації, але відповідачі ніким чином не відреагували на її звернення і не звільнили її домоволодіння. Крім того, з того часу відповідачі різко погіршили свою поведінку відносно неї, стали її ображати та принижувати її гідність різними образами, у звязку з чим вона була вимушена неодноразово звертатись до органів міліції. До теперішнього часу відповідачі продовжують мешкати в її домоволодінні і тому просила суд усунути їй перешкоду в користуванні власністю, шляхом виселення відповідачів з її домоволодіння. Відповідач [PERSON] звернувся до суду із зустрічним позовом, в якому зазначив, що він проживав і був зареєстрований в домоволодінні своїх батьків за адресою: м.\~Дніпропетровськ, вул.\~Глиняна, 21 з дня свого народження. Разом з батьком він побудував гараж, прибудував кухню та зробив капітальний ремонт усього будинку. 05 листопада 1988 року він одружився, і з цього часу його дружина - [PERSON] також проживала в спірному домоволодінні. В 1997 році сімя його дружини отримала квартиру за адресою: [ADDRESS] і він з дружиною зареєструвався за цією адресою. Але вони там ніколи не проживали. 17 грудня 1997 року помер його батько [PERSON] Він, його мати відповідачка за зустрічним позовом та його сестра [PERSON] (дів. [PERSON]) Г.І. були спадкоємцями першої черги. Він прийняв спадщину шляхом вступу в управління спадковим майном спадкодавця. [PERSON] від спадщини відмовилась. В 2000 році він написав заяву про відмову від спадщини, але при її написанні вважав, що пише заяву про прийняття спадщини, а не про відмову від неї. В 2005 році він дізнався, що його мати оформила спадщину після його батька і отримала свідоцтво про право власності на спірне домоволодіння в порядку спадкування за законом. Оскільки він фактично прийняв спадщину, а заява на відмову від спадщини написана ним вже після закінчення строку на написання вказаної заяви, тому ця заява повинна бути визнана недійсною. Також просив встановити факт прийняття ним спадщини після смерті його батька, визнати частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом на імя його матері та визнати за ним право власності на 1/2 частину спірного домоволодіння в порядку спадкування за законом. Крім того, просив відмінити реєстрацію свідоцтва про право власності на домоволодіння на імя [PERSON] В судовому засіданні позивачка підтримала заявлений позов посилаючись на викладені в ньому обставини і просила задовольнити його в повному обсязі. Зустрічний позов не визнала та просила в задоволенні його відмовити. Відповідач [PERSON] предявлений до нього позов не визнав, просив в задоволенні його відмовити, зустрічний позов підтримав, та просив задовольнити його в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] позов [PERSON] не визнала та просила суд в задоволенні його відмовити. Вислухав пояснення сторін, пояснення свідка, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що первісний позов підлягає задоволенню, а в задоволенні зустрічного позову слід відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON], згідно свідоцтва про народження серії І-КИ № 083937 від 20 вересня 2006 року є сином [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про смерть від 24 грудня 1997 року серії І-КИ № 167064 [PERSON] помер 17 грудня 1997 року. Після смерті [PERSON], залишилось спадкове майно, а саме домоволодіння розташоване за адресою: м.\~Дніпропетровськ, вул.\~Глиняна, 21, яке прийняла позивачка [PERSON], у звязку з чим вона отримала свідоцтво про право на спадщину від 24 березня 2000 року, згідно якого вона є власником вказаного домоволодіння. Також позивачка [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,0975 га за адресою: м.\~Дніпропетровськ, вул.\~Глиняна, 21, на якому розташоване спірне домоволодіння. що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 544482 від 31 серпня 2005 року. Згідно відповіді адресного бюро УВС Дніпропетровської області від 03 травня 2006 року, відповідачі, [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [INFO], але як встановлено в судовому засіданні проживають в домоволодінні, що належить позивачці [PERSON] Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Як було встановлено в судовому засіданні, і це підтвердили сторони, позивачка [PERSON] звернулась до відповідачів з проханням звільнити її будинок, на що відповідачі ніяким чином не відреагували і продовжують перешкоджати користуватись позивачці її власністю. З приводу цього остання зверталась до органів внутрішніх справ, що підтверджується офіційними застереженнями зробленими співробітниками міліції на адресу відповідача [PERSON] від 28 лютого 2004 року та 20\~листопада 2005 року про недопустимість здійснення насильства в сімї. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Таким чином в судовому засіданні безспірно встановлено, що проживання відповідачів в домоволодінні позивачки порушує її права як власника і тому вимоги про виселення відповідачів з спірного домоволодіння підлягають задоволенню. Що стосується зустрічних вимог [PERSON], то вони не підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено, в судовому засіданні після смерті [PERSON], у відповідність до ст. 529 ЦК УРСР (який діяв на час смерті спадкодавця), залишилось три спадкоємця: [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Позивач [PERSON] та його сестра [PERSON] 24 березня 2000 року написали заяву до нотаріальної контори, згідно якої вони на спадщину яка залишилась після їх батька не претендують. Того ж дня мати позивача за зустрічним позовом отримала свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті свого чоловіка - батька [PERSON] До посилання позивача на те, що він під час написання заяви вважав, що це заява про прийняття спадщини, суд відноситься критично, оскільки доказів на підтвердження даної обставини позивач суду не надав, заява ним підписана власноруч та без стороннього тиску на нього, і тому дана заява не може бути визнана недійсною відповідно до ст.ст. 48, 56 ЦК УРСР. За таких підстав, суд вважає, що оскільки позивач за зустрічним позовом, згідно ст. 60 ЦПК України не довів недійсність заяви про відмову від спадщини, тому він вважається таким, що відмовився від спадщини після смерті свого батька - [PERSON], у звязку з чим також не підлягають задоволенню і інші позовні вимоги про визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину, визнання права власності на частину домоволодіння і про відміну реєстрації свідоцтва.

Outcome: approved