Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-05 00:00:00

У червні 2010 року позивач звернувся до суду з цивільним позовом в якому вказав, що він є учасником ліквідації аварії на ЧАЕС, що підтверджується посвідченням ліквідатора першої категорії серії А № 079536 від 19.06.1997 року. Згідно довідки Полтавської обласної МСЕК № 1 від 13.05.1997 року за № 000679 йому встановлена безстроково третя група інвалідності, захворювання пов»язані з виконанням обов»язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Чорнухинському районі Полтавської області та отримує пенсію по інвалідності. В травні цього року йому стало відомо, що пенсія по інвалідності (основна та додаткова) нараховуються відповідачем невірно. Він звернувся до відповідача з проханням здійснити перерахунок пенсії та доплатити невиплачену частину пенсії. На своє прохання отримав відмову з посиланням на те, що пенсія нараховується правильно, згідно порядку і норм встановлених постановами Кабінету Міністрів України і в межах асигнувань, передбачених цими постановами, і тому перерахунку не підлягає. Позивач вважає дії відповідача неправомірними і такими, що грубо порушують його права, які гарантовані Конституцією України. Обгрунтовуючи свої вимоги, позивач вказав, що ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачає, що особам віднесеним до категорії 1 призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду заподіяну здоров»ю, у відповідних розмірах, а саме інвалідам 3 групи-50% мінімальної пенсії за віком. Частина 1 ст. 54 цього ж закону передбачає, що в усіх випадках розміри пенсії по інвалідності, щодо яких встановлено причинний зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими по 3 групі-6 мінімальних пенсій за віком. Частина 5 ст. 54 цього закону встановлює, що порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання внаслідок аварії на ЧАЕС, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Такий порядок дійсно встановлений постановами Кабінету Міністрів України на які посилається відповідач, а саме: постанова КМУ № 523 від 30.05.1997 року, № 1 від 03.01.2002 року, № 64 від 16.07.2008 року, № 530 від 28.05.2008 року. Позивач вказав на те, що ці постанови є підзаконними актами і значно погіршують пенсійне забезпечення інвалідів-учасників аварії на ЧАЕС, а тому не можуть застосовуватися при обчисленні розміру пенсії по інвалідності як основної, так і додаткової. До того ж Закон України « Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» має вищу юридичну силу, ст. 71 цього закону встановлює, що « дія положень цього Закону не може зупинятися іншими Законами, крім Законів про внесення змін до цього Закону». Отже обчислений розмір пенсії позивачу не може бути нижчим розміру , встановленого Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». На 2005-2009 рік мінімальна пенсія за віком встановлюється на рівні прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність, відповідно до Законів України № 229-ІV від 23.12.2004 року: № 2285-ІV від 23.12.2004року: № 2505-ІV від 25.03.2005 року: № 3235-ІV від 20.12.2005 року: № 489-ІV від 19.12.2006 року: № 107-ІV від 28.12. 2007 року. За інформацією відповідача за цей період позивачу фактично виплачено основну та додаткову пенсії в значно меншому розмірі, внаслідок чого позивачу було завдано значну матеріальну шкоду.

Outcome: partial