Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до кредитної спілки «Перше кредитне товариство» та Житомирської філії кредитної спілки «Перше кредитне товариство» про стягнення коштів по депозитному договору та моральної шкоди, в якому просить стягнути з кредитної спілки «Перше кредитне товариство»» на його користь борг за договором про внесення депозитного вкладу, інфляційні нарахування, річні нарахування, всього на суму 7707 (сім тисяч сімсот сім) гривень, стягнути з відповідача 10\~000 (десять тисяч) гривень моральну шкоду, та стягнути з відповідачів понесені ним судові витрати у розмірі 206 гривень. Свої позовні вимоги позивач обґрунтував наступним: 4 квітня 2008 року позивач уклав договір № ЖР-1/0028/08/932 про залучення внеску на депозитний рахунок, за яким Житомирська філія кредитної спілки «Перше кредитне товариство» прийняла від позивача грошові кошти в сумі 6100 (шість тисяч сто) гривень на депозитний рахунок відповідача) строком на 12 місяців під 22 % річних з 4 квітня 2008 року по 4 квітня 2009р. Сплата внеску по договору підтверджується квитанцію до прибуткового касового ордеру від 4 квітня 2008 року. 4 квітня 2009р. року строк договору закінчився, і позивач звернувся до кредитної спілки «Одеське Кредитне Товариство» з проханням закрити депозитний рахунок позивача і повернути суму вкладу згідно умов договору. Однак, до теперішнього часу, незважаючи на закінчення терміну дії договорів та неодноразові звертання позивача до керівництва Житомирська філія кредитної спілки «Перше кредитне товариство», позивачем не отримано суми вкладів та процентів. Згідно зі ст.. 23 Закону України „Про кредитні спілки внески (вклади) членів кредитної спілки на депозитні рахунки, а також нарахована на такі кошти та пайові внески плата (проценти) належать членам кредитної спілки на праві приватної власності. Кожний член кредитної спілки має право одержати належні йому кошти у порядку і строки, які визначені відповідно до укладеного з членом кредитної спілки договорами. Також відповідно до ст.530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідачі в судове засідання не зявилися, своїх представників до суду не направили, про час, дату та місце судового засідання були повідомлені належним чином у встановленому законом порядку, тому суд вважає недоцільним подальше відкладання справи та на підставі статті 169 ЦПК України провести розгляд справи в заочному порядку. Позивач у судове засідання не з*явився, до суду надіслав заяву в якій просив розглянути справу без його участі. Дослідивши матеріали справи та існуючі у справі докази, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані й підлягають задоволенню частково. Так, судом встановлено, що позивач [PERSON] звернувся з позовом до Житомирської філії кредитної спілки «Перше кредитне товариство», в якому просить стягнути з кредитної спілки «Перше кредитне товариство»» на його користь борг за договором про внесення депозитного вкладу, інфляційні нарахування, річні нарахування, всього 7707 (сім тисяч сімсот сім) гривень, стягнути з відповідача 10\~000 (десять тисяч) гривень моральну шкоду, та судові витрати. 4 квітня 2008 року позивач уклав договір № ЖР-1/0028/08/932 про залучення внеску на депозитний рахунок, за яким Житомирська філія кредитної спілки «Перше кредитне товариство» прийняла від позивача грошові кошти в сумі 6100 (шість тисяч сто) гривень на депозитний рахунок відповідача) строком на 12 місяців під 22 % річних з 4 квітня 2008 року по 4 квітня 2009р. 4 квітня 2009р. року строк дії договору закінчився, і позивач звернувся до кредитної спілки «Одеське Кредитне Товариство» з проханням закрити депозитний рахунок позивача і повернути суму вкладу згідно умов договору. Однак, до теперішнього часу, незважаючи на закінчення терміну дії договорів та неодноразові звертання позивача до керівництва Житомирська філія кредитної спілки «Перше кредитне товариство» позивачем не отримано суми вкладів та процентів. Відповідно до п.1.1. договору № ЖР-1/0028/08/932 «Спілка приймає внесок від Вкладника на умовах строковості, зворотності та платності». Згідно зі ст.. 23 Закону України „Про кредитні спілки внески (вклади) членів кредитної спілки на депозитні рахунки, а також нарахована на такі кошти та пайові внески плата (проценти) належать членам кредитної спілки на праві приватної власності. Кожний член кредитної спілки має право одержати належні йому кошти у порядку і строки, які визначені відповідно до укладеного з членом кредитної спілки договорами. Неодноразові звернення позивача в усній формі та письмовий формі до Житомирської філії кредитної спілки «Перше кредитне товариство» з вимогою про повернення належної позивачу грошової суми не дали результату. Відповідач не виконує свої зобовязання по поверненню суми внеску, що відповідно до ст. 610 ЦК України є порушенням зобовязань. Згідно укладеного Договору кредитна спілка «Перше кредитне товариство» зобовязана своєчасно та в повному обсязі здійснювати виплату процентів, а також повернення вкладникові його коштів на підставі його заяви, але кошти позивача протиправно утримуються кредитною спілкою «Перше кредитне товариство»». Кредитна спілка «Перше кредитне товариство» порушила договірні зобовязання, а також статтю 9, п. 4 ЗУ «Про кредитні спілки», згідно якого вкладник ( член спілки ) має право вимагати від Спілки припинення або дострокового виконання зобовязань по Свідоцтву та Договору. Відповідно до ст. 27 ЗУ «Про кредитні спілки» у разі порушення вимог даного закону, а саме: порушення виконання грошового зобовязання перед вкладником, застосовуються санкції відповідно до законів України. Таким чином, згідно ст. 526 ЦК України - зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору , а відповідач своїми діями грубо порушив умови договору та не виконав свої зобовязання перед позивачем, внаслідок чого, відповідно ст. 610, 611 ЦК України, наступають правові наслідки порушення зобовязання, встановлені договором або законом відшкодування збитків чого і вимагає позивач. Вирішуючи питання щодо відшкодування моральної шкоди, виходячи із загальних підстав такого відшкодування, визначених в ст. 1167 ЦК України, в якої вказано що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю відшкодовується особою, яка її завдала, а також якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено належним чином що дії або бездіяльність відповідача завдали йому моральної шкоди, тому дана вимога не підлягає задоволенню. Також, на підставі ст. ст. 78, 88 ЦПК України, суд вважає за правомірне задовольнити вимогу позивача, щодо стягнення із відповідача всіх судових витрат пов'язаних з розглядом даної справи. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: partial