Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-01 00:00:00

В серпні 2009 року до суду звернулася [PERSON], нині [PERSON] згідно паспорту, з позовом, в якому просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти на її утримання до досягнення дитиною трьохрічного віку у розмірі 1/3 частини від заробітку відповідача, але не менше 500 грн. щомісячно. В обґрунтування позову посилалася на ту обставину, що перебувала у шлюбі з відповідачем, від якого у них народилася дитина [PERSON] 4 липня 2009 року. Шлюб було розірвано 14.02.2009 року, а дитина проживає разом з нею. Вважає, що відповідач має стабільний дохід і може надавати допомогу на її утримання. В судовому засіданні позивач свій позов підтримала та пояснила, що знаходиться на теперішній час у відпустці по догляду за дитиною до 3-х річного віку і в управлінні праці та соцзахисту отримує допомогу по догляду за дитиною в розмірі 750 грн. щомісячно, яка передбачена законодавством в загальній сумі 8500 грн. на першу дитину. Інших доходів в неї немає, і вона вимушена звертатися за допомогою до своїх батьків. Просила позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що в нього інша сім»я, він одружений із [PERSON], від шлюбу з якою народилася дитина [PERSON] 22.04.2010 року. Дружина також знаходиться у відпустці по догляду за дитиною і він має утримувати нову дружину і новонароджену дитину. На теперішній час з його заробітної плати стягується борг по аліментах на утримання дитини [PERSON] на користь позивачки, який утворився у зв»язку з тривалим розглядом справи в суді, і дохід, який він отримує, не дає йому можливості утримувати ще і колишню дружину. Окрім того, у його нової сім»ї немає житла і вони вимушені його наймати, тому реальний дохід сім»ї дуже малий. Просив в задоволенні позову відмовити. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріалі справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до ч.4 ст.84 СК України право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Судом встановлено, і це не оспорюється сторонами, що вони знаходилися у шлюбі, від якого народилася дитина [PERSON] 4 липня 2009 року, який після розірвання шлюбу проживає разом з позивачкою. Згідно довідки № 181 ДПІ у м.Херсоні [PERSON] працює в ДПІ м.Херсона на посаді начальника відділу і має середньомісячний дохід 3460,94 грн. Заперечення відповідача щодо стягнення з його заробітної плати до 50% у погашення боргу по аліментах, суд не може прийняти до уваги, оскільки утримання неповнолітньої дитини є обов»язком батьків, і законодавством (ст.ст.187,189 СК України) передбачені шляхи добровільної сплати аліментів на її утримання, а тому утворення такого боргу є виною відповідача. Посилання відповідача на зменшення його заробітної плати з травня 2010 року у зв»язку з наказом № 132 від 19.05.2010 року по ДПІ про скасування надбавок за високі досягнення у праці, спростовуються розрахунком його заробітної плати за червень місяць, відповідно до якого йому було нараховано надбавку за високі досягнення в сумі 600 грн. В силу вимог ст..131 ЦПК України не може бути прийнято як доказ додаткових витрат відповідача по найму житла наданий ним договір оренди житла від 12.07.2010 року, оскільки він не був поданий відповідачем в ході попереднього судового засідання, а сам договір укладений [PERSON] вже після з»ясування всіх обставин по справі. За таких обставин суд вважає, що відповідач може надавати допомогу своїй колишній дружині, з якою проживає його дитина. Разом з тим, судом враховуються ті обставини, що у відповідача є нова сім»я та неповнолітня дитина, які також потребують утримання, тому розмір аліментів на утримання позивачки має бути встановлений у розмірі 1/10 частини заробітку (доходу) відповідача. Встановлення граничного розміру аліментів, як того вимагала позивач, не ґрунтується на законі. Тому в решті позову має бути відмовлено за необґрунтованістю. На підставі викладеного,

Outcome: partial