Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-01 00:00:00

07.07.2010 року позивач звернувся в суд з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 25.08.1998 року померла бабуся позивача [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок з надвірними спорудами в с. Любарці по пров. Пролетарському, 4, Бориспільського району Київської області. Для оформлення спадщини він в установлений законодавством термін до нотаріальної контори не звертався, оскільки він вважав, що фактично прийняв її та були відсутні правовстановчі документ на будинок, а в наявності був лише запис в погосподарській книзі виконавчого комітету Вороньківської сільської ради, який підтверджує, що померлій належав на праві особистої власності даний житловий будинок. По справі інші спадкоємці відсутні. У звязку з тим, що реєстрація права власності на померлу людину не може бути здійснена, просив суд визнати за ним право власності на вказаний будинок. В судовому засіданні позивач обставини вказані в позовній заяві підтвердив, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, проте в судове засідання надав заяву в якій позов визнав, просив розгляд справи провести у відсутності його представника та при вирішені даного питання повністю покладаються на думку суду. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав та інтересів інших осіб. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність достатність підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] Судом встановлено, що 25.08.1998 року померла [PERSON], про що свідчить свідоцтво про смерть, видане 11.06.2010 року відділом РАЦС Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області та про що зроблений запис в Книзі реєстрації смертей за №32 (а.с.7). Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок з надвірними будівлями в с. Любарці по пров. Пролетарському, 4, Бориспільського району Київської області, що підтверджується довідкою Любарецької сільської ради від 17.03.2010 року №320 (а.с.13). До складу домоволодіння, згідно технічного паспорту, входить житловий будинок, веранда, 2 сараї, убиральня (а.с.8-11), які оцінені Бориспільським районним БТІ на загальну суму 57205 грн. 26.07.1996 року спадкодавиця склала заповіт (а.с.12), згідно якого заповідала все належне їй на день смерті майно [PERSON]. Відповідно до засвідчувального напису на заповіті, він на день смерті [PERSON] не змінено та не скасовано. Інші спадкоємці по справі відсутні Вищевказаний будинок був побудований у 1958 року, знаходиться на неприватизованій земельній ділянці. Питання, щодо права власності на земельну ділянку позивачем не ставилось, а тому воно в даному судовому засіданні не вирішувалось. Право власності на спірний будинок за [PERSON] визнано рішенням виконкому Любарецької сільської ради, але технічна документація виготовлена в листопаді 2009 року, тобто вже після її смерті. Претензій щодо забудови сусіди не мають, що підтверджується довідкою Любарецької сільської ради від 24.03.2010 року №346 (а.с.15), про наявність порушень норм будівництва не зазначено, проте оскільки право власності на домоволодіння виникає з моменту реєстрації, а вказане вище домоволодіння в бюро технічної інвентаризації не зареєстроване, дана обставина є перешкодою для отримання позивачем права власності в порядку спадкування на будинок та надвірні будівлі. На момент відкриття спадщини позивач із заявою до нотаріуса про прийняття спадщини не зверталась, проте він відразу після відкриття спадщини вступив у володіння спадковим майном, оскільки згідно його пояснень та довідок Любарецької сільської ради від 12.11.2008 року №1303 (а.с.16) та від 17.03.20010 року №319 (а.с.14) був зареєстрований та постійно проживав у вищезазначеному будинку, користувався речами померлої, обробляв земельну ділянку, сплачував за комунальні послуги (а.с.18). У ст. 549 ЦК України (в редакції від 1963р., що діяла на момент виникнення даних правовідносин) вказується, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, про що було зазначено вище. А тому суд приходить до висновку, що позивач прийняв спадщину після смерті [PERSON] Підстав, які б були перешкодою щодо визнання права власності на самочинно побудоване нерухоме майно, - судом під час судового розгляду справи не встановлено. Судом також враховано, що за життя спадкодавець намагався оформити спадщину, але не встиг цього зробити у звязку із смертю, про що свідчить технічний паспорт. Позивач в судовому засіданні зазначив, що за допомогою оформленого технічного паспорту він намагався отримати правовстановлювальні документи на будинок, однак, як йому повідомили, це не є підставою для оформлення спадщини та визнання за ним права власності, оскільки цього не достатньо. У звязку з цим він звернувся з позовом до суду, оскільки однією з підстав для реєстрації права власності на нерухоме майно, відповідно до пункту 2.1. та пункту 10 додатку №1 Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 року №7/5, - є рішення суду про визнання права власності. Право власності на нерухоме майно, яке є обєктом спадщини, в даному випадку житловий будинок з надвірними спорудами, підлягає державній реєстрації, у звязку з цим, відповідно до ст. 182 та ч. 2 ст. 331 ЦК України, - воно виникає з моменту такої реєстрації. Для цього є необхідність визнати за позивачем право власності на нерухоме майно, що є обєктом спадщини, оскільки відсутність правовстановлювальних документів позбавляє спадкоємця можливості здійснити реєстрацію власності й прийняти спадщину за заповітом. Вказані обставини свідчать про наявність підстав для задоволення позовних вимог [PERSON], у звязку з тим, що його права щодо володіння, користування та розпорядження спадковим майном порушуються, а тому підлягають захисту відповідно до ст. 392 ЦК України, оскільки не визнаються органом, який здійснює державну реєстрацію нерухомого майна. Крім того, згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У цьому звязку судом встановлено, що спадкодавець займалася належним оформленням житлового будинку до моменту своєї смерті, про що свідчить технічний паспорт на такий будинок, виготовлений в листопаді 2009 року Бориспільським районним бюро технічної інвентаризації, і яким правомірно скористався позивач підтверджуючи своє право власності. Сам факт наявності технічного паспорту на житловий будинок свідчить, що обєкт спадщини не є самочинним будівництвом. Беручи до уваги, що позивач, як спадкоємиць за заповітом, має право на набуття права власності на житловий будинок з надвірними спорудами, після смерті [PERSON], а також те, що він має право на отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак не зміг його отримати з незалежних від нього причин, - позовні вимоги слід задовольнити в повному обсязі. Враховуючи наведене, відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України слід визнати право власності позивача в порядку спадкування на житловий будинок, веранду, 2 сараї, убиральню, що розташований за адресою: пров. Пролетарський, 4, в с. Любарці Бориспільського району Київської області, на загальну суму 57205 грн., оскільки останній його прийняв відповідно до ст. 1297 ЦК України. Згідно ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину. Оскільки таке свідоцтво видано не було, з незалежних від позивача причин, суд вважає за можливе ухвалити відповідне рішення визнавши спадкоємця власником зазначеного нерухомого майна. Судові витрати в справі слід покласти на позивача, оскільки рішення ухвалено в його інтересах. На підставі ст. 549 ЦК України ( в редакції від 1963р.) ст.ст. 376, 392, 1218, 1268, 1297 Цивільного Кодексу України, та ст.ст. 4, 10, 60, 88, 174, 213, 215 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved