overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ліквідаційної комісії СВК «Прогрес» про визнання права власності на будівлю. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 10 червня 2007 року ліквідаційною комісією СВК «Прогрес» ним було придбано приміщення зерноскладу господарського двору колишнього колгоспу «Біле Озеро» Володмиирецького району по вул. Колгоспна, 15 с. Більська Воля. Вказана будівля була придбана ним за готівку на аукціоні №4 від 10.06.2007 року. Однак провести перереєстрацію придбаної нерухомості відповідач відмовляється, що унеможливлює використання майна. Вважає, що внаслідок передачі об'єктів нерухомості набув на них право власності, яке не має можливості підтвердити, окрім як в судовому порядку. В судовому засіданні позивач повністю підтримав позовні вимоги, надав пояснення по суті позову. Відповідач визнав позов, пояснив, що документи про проведення аукціону втрачені. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши інші докази приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Так, у відповідності до змісту ст.12 Закону України „Про власність", ст. 328 Цивільного Кодексу України підставою набуття права власності є правочини, що не заборонені законом, в т.ч. договори. У відповідності до ст.ст.7,9,23 Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство" визначення порядку виділення майнового паю члена колективного підприємства, який виходить із нього, структури та вартості паю віднесено до компетенції органу самоврядування колективного підприємства, який діє на підставі Статуту, та затверджених ним актів. У відповідності до ст.9 цього ж Закону у разі виходу з колективного підприємства його члени мають право на отримання майнового паю натурою, грішми чи цінними паперами або в іншій за згодою сторін формі. Як вбачається з пояснень позивача та письмових доказів, наданих сторонами, акту передачі основних засобів, накладної №48 від 10.06.2007 року позивачем було придбано будівлю зерноскладу по вул. Колгоспній, 15 с. Більська Воля. Вказане рішення прийнято у відповідності до встановленого законодавством порядку розпаювання майна колективних сільськогосподарських підприємств і є правомочним. Також судом встановлено, що рішення зборів повністю виконано, оскільки позивачем проведено повний розрахунок з власниками майнових паїв та отримано у володіння майно, виділене в натурі, що підтверджується накладною від 10.06.2007 р. №48, технічним паспортом на виробничий будинок, рішенням реєстратора. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що майно, а саме будівля, набуто [PERSON] на підставі правомірного цивільно-правового правочину, суд приходить до висновку, що позивач та набув на це майно право власності. У відповідності до ст.391 ЦК України власник вправі вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, хоча б ці перешкоди і не були пов'язані з позбавленням володіння. Власник також вправі пред'явити позов про визнання права власності, якщо це право не визнається іншими особами, як це передбачено ст.392 ЦК України. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-13 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів. В позовній заяві [PERSON] вказала, що з відповідачем [PERSON] перебували в шлюбі, який розірвали з 02.12.2001 року. Від шлюбу є двоє неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають з нею і знаходяться на її утриманні та вихованні. З відповідачем спільно не проживають. Відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків коштів на утримання дитини не надає, що змусило позивачку звернутися до суду. Позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримує, просить стягувати аліменти з [PERSON] на утримання дітей в твердій грошовій сумі в розмірі по 500 гривень на кожну дитину. Відповідач [PERSON] позов визнає частково на мінімальну суму, оскільки він не має ніяких доходів. Вислухавши пояснення позивачки, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підставні і підлягають до часткового задоволення з наступних підстав. Сторони перебували в шлюбі з 24 жовтня 1998 року, який розірвали 02.12.2001 року. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - дочку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвами про народження дітей серії 1-ИД №021602 та 1-ИД №010858. Діти проживають з матір'ю. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач [PERSON] ухиляється від обов'язків по утриманню дітей, коштів не надає, ним не надано доказів про його важке, або таке, що не дозволяє сплачувати аліменти матеріальне становище, однак враховуючи те,що він не має постійної роботи і заробітку, тому позовні вимоги слід задовольнити частково, встановивши розмір стягнення коштів на утримання кожної дитини в твердій грошовій сумі 350 гривень.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що перебуваючи в шлюбі з відповідачем у них народився син [PERSON], [INFO]. Після народження дитини відповідач припинив допомагати матеріально, а тому позивач просить суд стягувати аліменти на утримання неповнолітнього сина. В судовому засіданні позивачка свій позов підтримує повністю і просила стягувати з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач не заперечує проти сплати аліментів на утримання неповнолітнього сина. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. У відповідності до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-13 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 2004 року. У звязку з тим, що відносини між подружжям унеможливлюють подальше спільне проживання, сторони проживають окремо, позивачка просила суд розірвати шлюб. У судовому засіданні позивачка підтримала позов, просила шлюб розірвати. Відповідач позов визнав в повному обсязі. Згідно ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Беручи до уваги, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд за наявності для того законних підстав приходить до висновку про можливість задоволення позову в повному обсязі. На підставі викладеного, ст. 111, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-13 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача на утримання дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у розмірі третини всіх видів заробітку. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, просила стягувати з відповідача на утримання дітей третину заробітку (доходу), починаючи з дня предявлення позову до повноліття дітей, посилаючись на те, що відповідач матеріальної допомоги дітям не надає. Відповідач позов визнав повністю. Згідно ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Беручи до уваги, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд за наявності для того законних підстав приходить до висновку про можливість задоволення позову в повному обсязі. На підставі викладеного, ст. 182, 183 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-13 00:00:00

До суду надійшов зазначений позов, обгрунтовуючи і підтримуючи який позивачка зазначає, що з відповідачем по справі перебуває в зареєстрованому шлюбі з 18.05.2007р., який зареєстрований відділом РАЦС м.Лубни Лубенського МРУЮ Полтавської області, актовий запис № 126. Від шлюбу вони з відповідачем мають неповнолітнього сина [PERSON], 06.08.2007р.н. На даний час вони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, проживають окремо і їхній шлюб існує лише формально, це негативно впливає на виховання сина, тому вона просить їх шлюб розірвати, крім того в своїй заяві просить розглядати справу у її відсутність. Відповідач в судовому засіданні не зявився, але у своїй письмовій заяві на розірвання шлюбу погоджується та просить справу слухати в його відсутність. Суд дослідив, оцінив та проаналізував всі зібрані по справі докази в їх сукупності, і дійшов висновку, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню з тих підстав, що спільне життя у сторін неможливе, шлюбні відносини сторони на даний час не підтримують, спільного господарства не ведуть, тривалий час мешкають окремо і сімя фактично розпалась, позивачка на розлучення наполягає. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-13 00:00:00

7.06.2010 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу і свої доводи обґрунтовує тим, що 28.03.2006року він вступив у зареєстрований шлюб з відповідачем. Однією родиною проживали до травня 2010р. Цей шлюб у них перший. Від спільного життя мають неповнолітню дитину: [PERSON], 9.05.2006року народження. Питання про стягнення аліментів вирішено. Спільно нажитого майна немає. Причиною припинення сімейно - шлюбних відносин послужило те, що між подружжям немає почуття любові та поваги, що привело до розпаду родини. Позивач у зал судового засідання не з*явився, але надав заяву слухати справу без його участі, на позові наполягає. Відповідач у зал суду не з*явилась, але надала заяву слухати справу без її участі, позов визнає. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки сторони не бажають жити однією родиною, відновлення родини неможливо. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-13 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], у якому просить розірвати шлюб, зареєстрований 01 лютого 2006 року у відділі РАГС Комінтернівського районного управління юстиції м.Харкова. В обґрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. В родині відбувались сварки, було відсутнє порозуміння через різні погляди на життя. Шлюбно-сімейні відносини припинені з січня 2010 року. Сторони не ведуть спільного господарства, мають окремий бюджет. Майновий спір відсутній, син залишиться проживати з позивачкою. У судовому засіданні позивачка підтримала заявлені позовні вимоги. Відповідач у судове засідання не з′явився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином. Зі згоди позивача суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення позивачки, перевіривши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 01 лютого 2006 року у відділі РАГС Комінтернівського районного управління юстиції м.Харкова, актовий запис № 28. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Встановлено, що сторони з січня 2010 року не підтримують шлюбно-сімейні відносини, збереження родини - неможливе. Майновий спір відсутній, дитина залишиться проживати з позивачкою. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги заявлені обґрунтовано, тому підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-13 00:00:00

15.06.2009р. ВАТ „Енергопостачальної компанії „Дніпрообленерго в особі „Дніпропетровських міських електричних мереж звернулась до суду з позовом до відповідача про відшкодування шкоди. В обґрунтування позовних вимог позивач у позовній заяві та його представник [PERSON]В, якв діє на підставі довіреності від 07.05.2010р. в надані суду 14.07.2010р. заяві, посилалися на те, що під час перевірки стану електричних приладів обліку і електроустановок у відповідача було виявлено порушення, а саме: зрив пломби енергопостачальної організації на клемній кришці приладу обліку споживання електроенергії, внаслідок чого енергопостачальнику спричинено матеріальний збиток. Позивачем було складено акт з виявленими порушеннями та була нарахована сума збитків, яка складає 940грн. 80коп., яку представник позивача просила стягнути з відповідача разом із понесеними при подачі позову судовими витратами, розглянувши справу за її відсутності в судовому засіданні з винесенням заочного рішення. Відповідач у судове засідання 14.07.2010р. не зявився, про дату та час слухання справи був повідомлений належним чином, згідно вимог ч. 9 ст. 74 ЦПК України, а саме шляхом розміщення оголошення в газеті «Вісті Придніпровя» , про причини не явки суд не сповістив. Враховуючі вищезазначені обставини, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідачки згідно ст. 169 ЦПК України за правилами глави 8 розділу ІІ ЦПК України винести по справі заочне рішення. Суд, вивчивши матеріали даної цивільної справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю особистим немайновим права фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. У судовому засіданні судом встановлено, що 05.03.2008р. працівниками позивача було складено акт №00098295 про порушення правил користування електричною енергією для населення відповідно до якого у відповідача виявлено порушення, а саме: зрив пломби енергопостачальної організації на клемній кришці приладу обліку споживання електроенергії ( а.с. № 10). Внаслідок цього енергопостачальнику спричинено матеріальний збиток, який був розрахований та складає 940грн. 80коп., що підтверджується розрахунком ( а.с. № 16). Приймаючі до уваги вищезазначене, та враховуючи що відповідач в добровільному порядку не сплатив суму завданої матеріальної шкоди, суд вважає за можливе стягнути з відповідача матеріальну шкоду, завдану безобліковим користуванням електричною енергією, в розмірі 940грн. 80коп. Приймаючі до уваги, що позовні вимоги позивача по даній цивільній справі задоволено, та відповідно до ч. 2 ст. 88 ЦПК України, суд вважає можливим стягнути з відповідача судові витрати понесені позивачем при предявлені позову в розмірі 301 грн. ( 51грн. судовий збір та 250 грн. витрати на ІТЗ ), що підтверджується квитанціями. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-13 00:00:00

Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі до жовтня 2002 року, в якому мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає біля позивачки та знаходиться на її утриманні, а з відповідача у її користь стягуються аліменти на утримання сина за рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 15.04.2002р. в розмірі ? частини усіх видів заробітку щомісячно до повноліття дитини. Позивачка просила змінити розмір аліментів і стягнути у її користь з відповідача аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі по 450 гривень щомісячно, вказуючи на те, що її матеріальне становище погіршилось, через різке підвищення цін на промислові та продовольчі товари, тому такий розмір аліментів є дуже малим, відповідач являється працездатним і може сплачувати аліменти у більшому розмірі. В судовому засіданні позивачка підтримала заявлені вимоги. Відповідач позов не визнав, посилаючись на те, що не може сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON], у більшому розмірі, так як ніде не працює та проживає з жінкою, з якою має ще двоє дітей і якими опікується зараз саме він. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] являється батьком [PERSON], [INFO]. Рішенням Кіцманського районного суду від 15.04.2002 року з відповідача стягуються на користь позивачки аліменти на утримання сина [PERSON], в розмірі ? частини усіх видів заробітку щомісячно до повноліття дитини, а також, що відповідач є працездатним та утримує двох дітей у другому шлюбі. Оскільки відповідач має мінливий заробіток, з урахуванням того, що розмір аліментів не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, як визначає положення ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України, суд вважає за доцільне визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, яка становитиме 300 гривень. Враховуючи наведене, ст.ст. 182, 184, 192 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-13 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу,мотивуючи тим,що з грудня 2009 року вона з відповідачем спільно не проживає, втратили почуття поваги та любові один до одного, між ними виникали часті сварки, що негативно впливають на їх інтереси, як чоловіка і жінки. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги і просила шлюб розірвати. Відповідач в судовому засіданні позов визнав,нг заперечував проти розірвання шлюбу. Суд,заслухавши пояснення сторін,дослідивши письмові докази по справі, встановив слідуючі обставини справи та відповідні їм правовідносини. 21 липня 2007 року сторони уклали перший шлюб , зареєстрований у відділі цивільного стану Чорнобаївського районного управління юстиції, актовий запис №52 , дошлюбне прізвище Куцовол і вели спільне сімейне життя до грудня 2009 року, після чого його припинили і проживають окремо. В цьому шлюбі сторони дітей не мають , двічі над спася строк для примирення, але сторони так і не помирилися.Спір за майно вирішується окремо в порядку цивільного судочинства.. В судовому засіданні встановлені фактичні взаємини подружжя, що сторони мали різні погляди на життя, не знаходили спільної мови при вирішенні сімейних питань,в зв»язку з чим виникали часті сварки,що порушувало право сторін на повагу до сімейного життя і при такій поведінці подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторіні ці обставини мають істотне значення в їх сім»ї. На примирення сторони не згідні.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-13 00:00:00

Позивачка 21 травня 2010 року звернулася до суду з позовом, в якому просить ухвалити рішення про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON], [INFO] в розмірі по 1 000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В обгрунтування позовних вимог зазначала, що 14 жовтня 2008 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, від якого вони мають неповнолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO] Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, в звязку з чим вона змушена звернутися до суду. Просить ухвалити рішення, яким стягувати;з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1 000 грн. щомісячно до досягнення ним повноліття. В судовому засіданні позивачка [PERSON] 1.1. позовні вимоги підтримала, давши пояснення аналогічні тим. що викладені в поданому до суду позові. Просила позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечив та пояснив, що погоджується сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі по 600 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття Заслухавши пояснення сторін, зясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. Як вбачається із свідоцтва про народження [PERSON] народилася 23 квітня 2009 року, батьками дитини є [PERSON] 1.1. та [PERSON] - сторони по справі. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні було встановлено, що дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться повністю на її утриманні. Відповідач ухиляється від виконання даного обов'язку, малеріальну допомогу на утримання дитини не надає. При визначенні розміру аліментів суд враховує розмір прожиткового мінімум), встановленого Кабінетом Міністрів України на 2010 рік для дітей віком до 6 років, матеріальне становище сторін, відсутність на утриманні у відповідача інших неповнолітніх дітей, стан здоровя дитини, стан здоровя відповідача та інші обставини, що мають істотне значення. В зв'язку з вищенаведеним суд приходить до висновку, що позов є підставним, підлягає до часткового задоволення та з відповідача слід стягувати аліменти в користь [PERSON] 1.1, на утримання неповнолітньої доньки [PERSON]. [INFO] в розмірі по 600 гри. щомісячно, яка підлягає індексації відповідно до закону, починаючи з 12 травня 2010 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-13 00:00:00

18 червня 2010 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про визнання договору купівлі-продажу жилого будинку № 99, по вул.. Кірова в с. Пересадівка Жовтневого району Миколаївської області від 14.05.2001 року укладений між нею і [PERSON] та зареєстрований на Універсальній товарній біржі "Ріко-Альянс" дійсним. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначила, що 14 травня 2001 року між нею з однією сторони та відповідачем - з іншої, укладений письмовий договір купівлі- продажу вищевказаного житлового будинку. Даний договір оформлений. на товарній біржі, без подальшого його нотаріального посвідчення і був зареєстрований в ММ БТІ. Однак відповідно до діючого законодавства виданий товарною біржею договір не є належним документом, що свідчить про право власності на будинок. Оскільки сторони за договором належним чином виконали умови договору та по справі відсутні підстави, які б свідчили про відсутність домовленості між ними, тому позивач змушена звернутись до суду з даним позовом. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, направив на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності і підтримання нею позову. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилась, направив на адресу суду заяву з проханням розглядати позов за її відсутності і відсутності заперечень проти задоволення вимог позивача. Універсальна товарна біржа "Ріко- Альянс" - третя особа по справі в суд свого представника не направила, про причини неявки не повідомила. Вислухав пояснення сторін, дослідивши письмові докази, що представлені, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 14 травня 2001 року між позивачем і [PERSON] укладений письмовий договір купівлі-продажу за яким позивач придбала жилий будинок з прилеглими будівлями і спорудами за адресою: Миколаївська область Жовтневий район с. Пересадівка вул.. Кірова, 99, що зареєстрований на Універсальній товарній біржі "Ріко- Альянс" за № 129, умови якого сторони належним чином виконали та в суді не оспорювали (а.с.6-10). Згідно реєстраційного напису вищезазначений договір зареєстрований в Миколаївському міжміському БТІ позивачем 07 червня 2001 року за реєстровий № 589 (а.с.10). Відповідно до витягу з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 16.04.2010 року інформація на спірний будинок відсутня (а.с.12). Згідно з ч. 1 ст. 227 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) договір купівлі-продажу житлового будинку, в якому хоча б однією із сторін є громадянин, підлягає нотаріальному посвідченню. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору. Однак, на підставі частини 2 ст. 47 ЦК УРСР такий договір може бути визнаний судом дійсним, при умові, якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, що має місце по даній справі, тому вимоги позивачів про визнання угоди дійсною є обґрунтованими на законі та підлягають задоволенню.

Outcome: approved