Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-06 00:00:00

28.01.2009 року позивач звернувся з позовом до суду про стягнення заборгованості з відповідача, посилаючись на те, що згідно укладеного договору № б/н від 30.08.2005 року відповідач отримав у кредит у розмірі 2700, 00 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 48 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, шо відповідає строку дії картки. З огляду на те, шо відповідач взяв на себе певні зобов'язання щодо погашення суми заборгованості за кредитом і сплати відсотків за ним та на даний час їх не виконує, заборгованість останнього перед банком становить 4597, 34 гривень, тому позивач просить стягнути зазначену суму на його користь. Представник позивача в судове засідання не з'явився, проте надав суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутністю, позовні вимоги просив повністю задовольнити. Відповідач, належним чином повідомлений про час та дату слухання справи до суду не з'явився, не надав письмової заяви про розгляд справи у його відсутність та про відкладення розгляду справи. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), також ст. 224 цього Кодексу зазначає, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивач проти ухвалення заочного розгляду справи не заперечував. Перевіривши письмову заяву представника позивача, з'ясувавши обставини справи та перевіривши і зваживши всі доводи, що наведені в матеріалах справи суд приходить до висновку про задоволення позову у повному обсязі з наступних підстав. Матеріалами справи підтверджується, що 30.08.2005 року між сторонами було укладено договір № б/н, який складається з Заяви позичальника та Умов надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою та за яким відповідачу були надані грошові кошти у сумі 2700, 00 гривень. Суд не може не погодитися з позивачем стосовно того, що отримавши вказані кошти, відповідач взяв на себе певні зобов'язання, а саме - сплачувати суму заборгованості та відсотків за кредитним договором. Взятих на себе зобов'язань відповідач не виконує, у зв'язку із чим станом на 04.12.2008 року у останнього виникла перед банком заборгованість в розмірі 4597, 34 гривень, що підтверджується наявним в матеріалах справи розрахунком. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений термін відповідно до умов договору. Згідно ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. З урахуванням наведеного, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 4597,34 гривень. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь банку слід стягнути судовий збір сплачений останнім в розмірі 51 гривню та 30 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. З огляду на вищевикладене, враховуючи наведені норми та

Outcome: approved