Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-12 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Рибопромислова судноплавна компанія «Капітан» (надалі ТОВ «Рибопромислова судноплавна компанія «Капітан») звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], Граденицької сільської ради Біляївського району Одеської області, Біляївського БТІ, про визнання права власності, визнання недійсним свідоцтва про право власності, визнання недійним рішення про оформлення свідоцтва про право власності та зобовязання скасувати державну реєстрацію права власності. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що ТОВ «Рибопромислова судноплавна компанія «Капітан» набув право власності на цілісний майновий комплекс консервного заводу на підставі договорів купівлі-продажу від 23.04.2009 року посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] зареєстрованого в реєстрі під № 667, та від 24.04.2009 року в рамках процедури банкрутства СГ ТОВ «Україна» по справі № 2/346-06-12020 з метою погашення його боргів. Серед придбаного майна, також значиться розташована на території консервного заводу незавершена будівництвом складська будівля без інженерних споруд. Оформлення свідоцтва про право власності на останню за [PERSON] як на не житлову будівлю, що розташована в с. Градениці, Біляївського району Одеської області, провулок Миру, 23А, яка в цілому складається з літ. «А» нежитлова будівля (будівля складу) загальною площею 1621,10 кв.м., на думку позивача порушує його права власності і як наслідок є підставою для звернення до суду з метою захисту права шляхом визнання права власності. Крім того, позивач ставить питання про скасування свідоцтва про право власності, визнання недійсним рішення про оформлення свідоцтва про право власності та скасування державної реєстрації права власності за [PERSON]. 05 травня 2010 року доповнив свої позовні вимоги, та просив також визнати недійсними збори власників майнових сертифікатів колишнього КСП «Україна» від 05.06.2009 року, та визнати недійсним протокол № 4 від 05.06.2009 року, яким було прийнято рішення про виділення майна [PERSON] в натурі, і який став підставою для оформлення свідоцтва про право власності на складську будівлю. У судовому засіданні зявився представник позивача - ТОВ «Рибопромислова судноплавна компанія «Капітан», який свій позов підтримав у повному обсязі. [PERSON] у судове засідання не зявився, однак сповіщений належним чином через оголошення в пресі. Присутній голова Граденицької сільської ради Біляївського району Одеської області - [PERSON], який позовні вимоги щодо визнання недійсним свідоцтва про право власності від 29 січня 2010 року видане [PERSON] на нежитлову будівлю, що розташована в с. Градениці, Біляївського району Одеської області, провулок Миру, 23А, яка в цілому складається з літ «А» нежитлова будівля (будівля складу) загальною площею 1621,10 кв.м., та рішення Граденицької сільської ради Біляївського району Одеської області від 28 січня 2010 року № 10, визнав повністю. Представники Біляївського Бюро технічної інвентаризації у судове засідання не зявилися, але неодноразово був сповіщений належним чином про місце та час проведення судового засідання. Також присутній представник СГ ТОВ «Україна» - [PERSON], діючий на підставі Постанови господарського суду Одеської області від 22 травня 2008 року по справі № 2/346-06-12020, який підтримав позовні вимоги ТОВ «Рибопромислова судноплавна компанія «Капітан». У судове засідання також зявився представник СГ ТОВ «Південьагропереробка» - [PERSON], який звернувся з клопотанням про залучення його до участі у справі як третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача. Ухвалою суду від 13.07.2010 року СГ ТОВ «Південьагропереробка» був залучений до участі у справі у якості третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача, представник якого, просив у задоволені позові відмовити повністю. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає позовні вимоги ТОВ «Рибопромислова судноплавна компанія «Капітан» необхідно задовольнити частково з наступних підстав. ТОВ «Рибопромислова судноплавна компанія» Капітан» придбав цілісний майновий комплекс консервного заводу «Україна», що знаходяться на території Граденицької сільської ради за адресою: Одеська область, Біляївській район, село Градениці, провулок Миру, 23 на підставі договорів купівлі-продажу від 23.04.2009 року посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] зареєстрованого в реєстрі під № 667, та від 24.04.2009 року в рамках процедури банкрутства СГ ТОВ «Україна» по справі № 2/346-06-12020 з метою погашення його боргів. Всі будівлі та споруди майнового комплексу, належали продавцю як правонаступнику колишнього КСП «Україна», які перейшли до нього, разом у з усіма борговими зобовязаннями в результаті його реорганізації, що підтверджується Статутом СГ ТОВ «Україна». Спірна нежитлова будівля знаходилася на балансі СГ ТОВ \~«Україна», що підтверджується також актом інвентаризації основних засобів. До складу придбаного позивачем цілісного майнового комплексу консервного заводу, також увійшла розташована на його території незакінчена будівництвом будівля складу. Договір про відчуження спірної нежитлової будівлі нотаріально засвідчений не був через відсутність технічних документів на будівлю у продавця. Судом встановлено, що покупець за вказаними договорами розрахувався з продавцем повністю, про що свідчать виписки з банківського рахунку та сторонами був підписаний акт приймання-передачі обладнання консервного заводу від 24.04.2009 року , відповідно до якого, було передано також незакінчену будівництвом будівлю складу. \~ Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до ст. 657 ЦК України, договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укла\-дається в письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстра\-ції. Ч. 2 ст. 220 ЦК України встановлено, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове ви\-конання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення до\-говору не вимагається.\~ Отже, судом встановлені всі підстави для визнання договору купівлі-продажу обладнання консервного заводу, відповідно до якого ТОВ «Рибопромислова судноплавна компанія «Капітан» придбала нежитлову будівлю, що розташована в с. Градениці, Біляївського району Одеської області, провулок Миру, 23А, яка в цілому складається з літ. «А» нежитлова будівля (будівля складу) загальною площею 1621,10 кв.м., дійсним та визнання права власності на вказану будівлю за позивачем. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це права оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Додатком №1 Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого Наказом Міністерства Юстиції України №6/5 від 28.01.2003р., установлений вичерпний перелік документів, на підставі яких проводиться реєстрація прав власності на обєкти нерухомого майна, п.2.1 якого встановлено, що для реєстрації виникнення, існування і припинення прав власності на нерухоме майно й оформлення прав власності на нерухоме майно в БТІ надаються правовстановлюючі документи, яким може бути, у тому числі, і рішення суду про визнання права власності на обєкти нерухомого майна. З огляду на те, що на теперішній час у позивача відсутній належним чином оформлений правовстановлюючий документ, на підставі якого проводиться реєстрація права власності на належну йому нежитлову будівлю, суд вважає, що позовні вимоги про визнання права власності на нежитлову будівлю, що розташована в с. Градениці, Біляївського району Одеської області, провулок Миру, 23А, яка в цілому складається з літ «А» нежитлова будівля (будівля складу) загальною площею 1621,10 кв.м підлягають задоволенню. У зв'язку з тим, що судом встановлено, що власником нежитлової будівлі, розташованої в с. Градениці, Біляївського району Одеської області, провулок Миру, 23А, яка в цілому складається з літ. «А» нежитлова будівля (будівля складу) загальною площею 1621,10 кв.м. є ТОВ «Рибопромислова судноплавна компанія «Капітан», то одночасно з визнанням його власником суд, вважає необхідним й припинити право власності на це майно [PERSON]. З огляду на вищезазначене, суд доходить висновку, що підлягає визнанню недійсними свідоцтво про право власності від 29 січня 2010 року видане [PERSON] на нежитлову будівлю, що розташована в с. Градениці, Біляївського району Одеської області, провулок Миру, 23А, яка в цілому складається з літ «А» нежитлова будівля (будівля складу) загальною площею 1621,10 кв.м., та рішення Граденицької сільської ради Біляївського району Одеської області від 28 січня 2010 року № 10. Крім того, вивчивши матеріали справи, суд також дійшов висновку, що право власності було оформлено відповідачу [PERSON] без належних правових підстав. Так, підставою для прийняття рішення сільською радою про видачу свідоцтва про право власності на спірний обєкт стала заява відповідача, з посиланням на те, що спірна нежитлова будівля була виділена йому в натурі рішенням зборів власників майнових сертифікатів колишнього КСП «Україна» від 05.07.2009 року, яке оформлено протоколом № 4 від 05.07.2009 року. Відповідно до протоколу, на цих зборах приймалось рішенням про виділення майна в натурі, яке входить до пайового фонду власникам майнових сертифікатів колишнього КСП «Україна» і зокрема про виділення [PERSON] нежитлової будівлі за територією консервного заводу. Структуру та перелік майна, що складає пайовий фонд було затверджено зборами пайщиків колишнього КСП «Україна» від 13.12.2006 року, яке оформлено протоколом № 1 від 13.12.2006 року. Однак, згідно додатку № 5 до акту розрахунку пайового фонду КСП «Україна», який був затверджений рішенням 13.12.2006 року, серед майна відсутня яка-небудь нежитлова будівля за територією консервного заводу, або нежитлова будівля складу. Крім того, наказом Міністерства аграрної політики України «Про затвердження порядку розподілу та користування майном колишніх колективних сільськогосподарських підприємств» від 14.03.2001 за № 62 передбачена процедура виділення майна в натурі окремим власникам чи групам власників майнових паїв. Пунктом 15 цього Порядку встановлено, що виділення майнових паїв у натурі окремим особам, які виявили бажання отримати свої майнові паї в індивідуальну власність, проводиться підприємством - користувачем майна із переліку майна, виділеного на ці цілі. При виділенні майна в натурі конкретному власнику підприємство-правонаступник (користувач) одночасно з підписанням акта приймання-передавання майна робить відмітку про виділення майна в натурі у Свідоцтві про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (далі - Свідоцтво), що засвідчується підписом керівника підприємства та печаткою. Свідоцтво з відміткою про виділення майна в натурі індивідуально, акт приймання-передавання майна можуть бути підставою для оформлення прав власності на зазначене майно в установленому порядку. Однак, в наданих [PERSON] свідоцтвах про право власності на майновий пай, відсутні відмітки підприємства правонаступника СГ ТОВ «Україна», від імені якого діє ліквідатор [PERSON] на підставі Постанови господарського суду Одеської області від 22 травня 2008 року по справі № 2/346-06-12020, яким також не були підписані відповідні акти приймання-передачі майна. Згідно ст.ст. 1, 3 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Вимоги позивача, про визнання зборів власників майнових сертифікатів колишнього КСП України, та протоколу цих зборів № 4 від 05.06.2009 р. недійсними не підлягають задоволенню, оскільки ТОВ Рибопромислова судноплавна компанія Капітан участі в вказаних зборах не приймала, доказів про те, що є власником майнових сертифікатів колишнього КСП Україна та про право участі в зборах суду не надала. Інших обставин для задоволення вимог в цій частині не вказала, та відповідних доказів не надала. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: partial