Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-20 00:00:00

23.12.2009 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до ПП «Віднова» про стягнення сум, належних при звільненні -1770,77 грн., середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні -3900 грн. та 5000 грн. відшкодування моральної шкоди і судових витрат по справі,. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що у відпо¬відача, на той час фірма називалася «Віднова-ліфт» працював з 21.02.2006 року по 30.06.2009 року на посаді електромеханіка та звільнений за прогул, за ч,4 ст.40 КЗпП України. На день звільнення працював, але відповідач у січні-червні 2009 року не вповній мірі виплачував заробітну плату, а тому не провів з ним остаточного розрахунку. Не виплатою у повному обсязі заробітної плати, йому нанесена моральна шкода, яку він оцінює у розмірі 5000 грн. 03.03.2010 року у судовому засіданні уточнив позовні вимоги в частині та просив стягнути з відповідача 6058 грн. заборгованості заробітної плати та за час затримки,решту позовних вимог залишив попередні. У судовому засіданні позивач позов підтримав та пояснив, що він з часу звільнення ніде не працює та знаходиться на пенсії. Представник позивача, який діє за усною угодою позовні вимоги з уточненням підтримав та додатково пояснив, що позивачу не виплачували заолбітної плати з грудень 2008 та січень-травень 2009 року з розрахунку мінімальної заробітної плати, що діяла у даний період. За червень 2009 року не виплачено 325 грн., за відпрацьований період та у вересні 2008 року з розрахунку мінімальної заробітної плати- 600 грн. отримав тільки 500 грн., а заборгованість становить 33,32 грн. Просить позов задовольнити. У попередньому судовому засіданні представник відповідача - директор ПП «Віднова» [PERSON] подав суду довідку від 20.01.2010 року № 4 про заборгованість перед позивачем та довідку про середньомісячний заробіток. Позов визнає частково. Моральну шкоду заперечує, оскільки підприємство не могло виплатити заробіт¬ну плату, але бажає таку виплатити та зазначає, що підприємство має велику дебіторську заборгованість. Позивач не був зразковим працівником, за його вини підприємство втратило дохід, останній час прогулював, а тому моральної шкоди не вбачає. У судовому засіданні надав пояснення аналогічні зазначеним. Представник відповідача головний бухгалтер також частково визнала позов, щодо моральної шкоди заперечила. Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Як вбачається з копії трудової книжки (а.с.3-4) позивач 21.02.2006 року був прийнятий у ПП «Віднова-ліфт» на посаду елктромеханіка по ремонту і технічному обслуговуванні ліфтів та у подальшому перевівся на підприємство «Віднова» і 30.06.2009 року звільнений за прогул, за ч.4 ст.4 0 КЗпП України. Підстави та порядок звільнення з підприємства не оскаржує. З пояснень позивача у судовому засіданні встановлено, що він є пенсіонером. З довідки ПП «Віднова» від 20.01.2010 року № 4 про заборго¬ваність перед позивачем вбачається, що така становить 1770,77 грн. (а.с.11). У зв'язку із зменшенням об'єму робіт, відповідно до наказу по підприємству від 27.02.2009 року №8-6 з 01.03.2009 року позивача переведено на заробітну плату 650,00 грн.(а.с.7). Однак, у судовому засіданні представники відповідача пояснили, що включення позивача у даний наказ є помилковим, оскільки він на той час мав заробітну плату на рівні мінімальної по державі, а метою даного наказу, було зменшення заробітної плати у зв'язку із зменшенням об'ємів робіт на підприємстві. У судовому засіданні представники відповідача не надали доказів того, що за оспорюваний період позивачеві виплачувалася заробітна плата, а тому суд вважає, що за грудень 2008 року, січень-червень 2009 року заробітна плата позивачеві повинна бути виплачена з розрахунку мінімальної заробітної плати з врахуванням 18 відсотків обовязкових відрахувань, що становить 3529,00 грн. Оскільки у вересні 2008 року позивач отримав тільки 500 грн., то необхідно йому доплатити 33,32 грн. З пояснень директора у судовому засіданні та представлених письмових довідок вбачається, що заборгованість по виплаті заробітної плати позивачеві пов'язане з великою дебіторською заборгованістю, близько 1 млн.грн., а тому з врахуванням зазначених обставин, суд вважає, що моральну шкоду слід стягнути у розмірі 500 грн., що є достатньою і допустимою. Підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача і 150 гривень 00 копійок за надання правової допомоги. У решті у задоволенні позовних вимог слід відмовити за безпідставністю. З відповдача на користь держави підлягає стягненю 51 гривня 00 копійок судового збору та на користь ТУ ДСА у Львівській області 120 (сто двадцять) гривень 00 копійок витрат за інформаційно- технічне забезпечення розгляду цивільної справи в суді.

Outcome: partial