Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] районної в м. Києві ради, треті особи - Головне управління земельних ресурсів КМДА, Головне управління юстиції в м. Києві - про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на земельну ділянку, посилаючись на наступні обставини. Позивачу належить на праві власності 1/ 3 частина земельної ділянки по вул. Арефєва, 12 у [PERSON] районі м. Києві, власником 1/3 частини вказаної земельної ділянки був померлий 24.12.2008 року [PERSON], рідний дядько позивача . Власником ще 1/3 частини земельної ділянки була [PERSON], яка померла 25.08.2009 року . Відповідно до заповіту [PERSON] спадкоємцем частини житлового будинку є позивач [PERSON], у звязку з цим нотаріусом було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом 10.07.2009 року. Однак на частину земельної ділянки, що належала померлому [PERSON], заповіту складено не було. Тому після смерті дядька бабуся позивача [PERSON] фактично вступила в управління і володіння спадковим майном , подавши 18.06.2009 року заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини. 25.08.2009 року [PERSON] померла, не встигши отримати свідоцтво на спадщину за законом. Інших спадкоємців першої черги ні за законом, на за заповітом крім позивача, у померлої немає. Батько позивача - [PERSON], син [PERSON] помер в 1992 році. 18.06.2009року нотаріусом також було посвідчено заповіт [PERSON], яким вона заповіла все своє майно позивачу. Після смерті бабусі позивач фактично вступив в управління і володіння спадковим майном, в межах шестимісячного строку звернувся до Шістнадцятої Київської державної нотконтори, але йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на 1/3 частину земельної ділянки, яку фактично успадкувала [PERSON], оскільки вона не оформила свої спадкові права. Тому позивач просив встановити факт прийняття спадщини [PERSON] після її померлого 24.12.2008 року сина [PERSON] - на 1/3 частину земельної ділянки по вул. Арефєва, 12 у м. Києві. Також просив визнати право власності за ним на вказану 1/3 частину земельної ділянки, яка на даний період часу зареєстрована на праві власності за померлим [PERSON] В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав заявлені позовні вимоги та просив позов задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача - [PERSON] районної в м. Києві ради [PERSON] про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності. Представник третьої особи - Головного управління юстиції в м. Києві про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав клопотання про розгляд справи в його відсутності, просив винести рішення у відповідності до норм чинного законодавства. Представник третьої особи - Головного управління земельних ресурсів КМДА в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заперечень на позов не надав, судом визнано за можливе розглянути справу у відсутності третьої особи. Вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про смерть , виданого відділом ЗАГС Харківського району м. Києва, 13.03.1992 року помер [PERSON] у віці 37 років ( а.с. 9), який був батьком позивача [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим [PERSON] відділом ЗАГС м. Києва 24.07.1982 року ( а.с. 16). 08.06.1999 року позивач [PERSON] отримав свідоцтво про право на спадщину за законом , видане 16-ю Київською державною нотаріальною конторою. Спадкове майно, на яке видане це свідоцтво, складається з 1/3 частини житлового будинку № 12 по вул. Арефєва у м. Києві з відповідними надвірними будівлями та спорудами ( а.с. 21). Рішенням Київської міської ради № 65/3156 від 02.02.2006 року земельна ділянка по вул. К.Арефєва, 12 у м. Києві, площею 0,10 га була передана у власність для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд в рівних частинах ( по 1/3) [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Співвласникам було видано державні акти про право власності на вказану земельну ділянку : [PERSON] - 07.07.2006 року ; [PERSON] - 23.06.2006 року, [PERSON] - 01.09.2006 року (а.с. 6-8). Як вбачається з заповіту, складеного [PERSON], посвідченого державним нотаріусом 16-ї Київської державної нотаріальної контори 15.06.2004 року, він заповів належну йому на праві приватної власності 1/3 частину жилого будинку по вул. Арефєва, 12 у м. Києві - [PERSON] ( а.с. 46). 24.12.2008року [PERSON] помер у віці 57 років, про що Відділом РАЦС [PERSON] РУЮ в м. Києві видано свідоцтво про смерть ( а.с. 44). 28.05.2009року позивач [PERSON] звернувся з заявою до 16-ї Київської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини, а 10.07.2009 року він отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом - на 1/3 частину житлового будинку № 12 по вул. Арефєва у м. Києві ( а.с. 23) , що зареєстроване в Київському міському БТІ 16.07.2009 року, ставши таким чином власником 2/3 вказаного будинку. 18.06.2009року до Шістнадцятої Київської нотаріальної контори також звернулась [PERSON] з заявою про прийняття спадщини після свого сина [PERSON], яка складається з 1/3 частини земельної ділянки, розміром 0,10 га по вул. Арефєва, 12 у [PERSON] районі м. Києва ( а.с. 56 ). Згідно з довідкою КП «Управління житлового господарства» Дарницького району м. Києва від 30.09.2009 року , батько позивача [PERSON], [INFO], дядько [PERSON], [INFO], бабуся [PERSON], [INFO] проживали та були зареєстровані до моменту смерті за адресою м. Київ, вул. Арефєва, 12 ( а.с. 17). Статтею 1297 ЦК України передбачено , що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. З викладеного вбачається, що [PERSON] належним чином прийняла спадщину у вигляді 1/3 частини земельної ділянки по вул. Арефєва, 12 у м. Києві, звернувшись до нотаріальної контори з відповідною заявою. Отже, в судовому засіданні знайшов підтвердження факт прийняття спадщини [PERSON] після померлого 24.12.2008 року сина [PERSON] - на 1/3 частину вказаної земельної ділянки. 25.08.2009року [PERSON] померла у віці 86 років , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим відділом реєстрації смерті у м. Києві 25.08.2009 року ( а.с. 13), та не встигла отримати свідоцтво про право на спадщину після [PERSON] і провести державну реєстрацію права власності на частину земельної ділянки. Як вбачається з акту , складеного комісією служби приватного сектора КП «Управління житлового господарства» Дарницького району м. Києва 14.10.2009 року , [PERSON] не зареєстрований, але фактично проживає у приватному будинку по вул. К.Арефєва, 12 у м. Києві ( а.с. 10). Відповідно до вимог ст. 1266 ЦК України , внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Звернувшись до Шістнадцятої Київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після бабусі [PERSON], єдиним спадкоємцем якої є позивач, 13.10.2009 року він отримав листа про неможливість нотконтори видати свідоцтво про право на спадщину - частину земельної ділянки № 12 по вул. Арефєва в м. Києві, оскільки у померлої не виникло право власності на вказану земельну ділянку. Статтею 125 ЦК України , встановлено , що право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникають з моменту державної реєстрації цих прав . Відповідно до ст. 1268 ЦК України , спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. Пунктом «г» ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України передбачено , що громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Виходячи з тих обставин , що [PERSON] належним чином прийняла спадщину після померлого сина [PERSON], але не встигла оформити та зареєструвати своїх спадкових прав, а позивач фактично вступив в управління і володіння спадковим майном, подавши відповідну заяву до нотаріальної контори, однак йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину , вбачається, що позивач не може іншим способом захистити свої спадкові права, ніж звернувшись з даним позовом до суду. Відповідно до ст. 392 ЦК України , власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 1277 ЦК України визначено , що у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Тому враховуючи загальні положення спадкового законодавства про те, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття, та положення земельного законодавства, що громадяни набувають права власності на землю, прийнявши спадщину , суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги [PERSON] та визнати за ним право власності в порядку спадкування після померлої [PERSON] - на 1/3 частину земельної ділянки по вул. Арефєва, 12 у м. Києві, яка на даний період часу зареєстрована на праві власності за [PERSON] На підставі викладеного , ст. 392, 1225, 1266, 1268, 1277, 1296 Цивільного кодексу України , ст. 81, 125 Земельного кодексу України ,

Outcome: approved