Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-14 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] сільської ради, [PERSON], [PERSON], треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON], [PERSON] про визнання незаконним рішення виконкому [PERSON] сільської ради від 27.01.2005 року №8 про встановлення права власності за [PERSON] на будинковолодіння, що знаходиться по вул.Рубанця, 1 в с.Рудники Снятинського району Івано-Франківської області, визнання недійсним свідоцтва про право власності від 28.03.2006 року виданого [PERSON] сільською радою [PERSON] на будинковолодіння, що знаходиться по вул.Рубанця, 1 в с.Рудники Снятинського району Івано-Франківської області. Свої позовні вимоги обґрунтовувала тим, що будинковолодіння по вул.Рубанця,1 в с.Рудники Снятинського району Івано-Франківської, в якому проживала вона та вищезазначені особи, відносилося до суспільної групи «колгоспний двір», тому дане майно, в рівних частках, належить всім членам «колгоспного двору». Однак, [PERSON] сільська рада, порушуючи її право власності на частку в майні колишнього «колгоспного двору» та інших членів двору видала свідоцтво про право власності на спірне будинковолодіння на [PERSON]. У судовому засідання представник позивачки позовні вимоги підтримала і просила їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з»явилася, однак подала до суду заяву в якій вказала, що позов визнає, а справу просить слухати у її відсутність. Відповідач [PERSON] та представник відповідача [PERSON] сільської позовні вимоги не визнали. Треті особи [PERSON] та [PERSON] подали заяви про розгляд справи у їх відсутність. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Встановлено, що будинковолодіння, яке знаходиться по вул.Рубанця, 1 в с.Рудники Снятинського району Івано-Франківської області мало статус колгоспного двору, в якому, згідно довідки виданої виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради, були зареєстровані і проживали станом на 01.01.1990 року [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Відповідно, до вимог ст.ст. 120,123,563 ЦК України (в ред.1963 року;, майно колгоспного двор)' належало його членам, на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. З Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику, у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22.12.1995 року №20 із змінами і доповненнями слідує, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до до 15.04.1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Доводи відповідачів про те, що позивачка не представила жодних доказів щодо наявності у неї правових підстав для набуття права власності на спірне майно не заслуговують на увагу суду та спростовуються вищенаведеними обставинами щодо набуття позивачкою права в майні колгоспного двору. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 120,123,563 ЦК УРСР 1963 р.,

Outcome: approved