overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-12 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дітей, мотивуючи свої вимоги тим, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем з 06.09.2003 року по 06.05.2010 року, від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], але на даний час вони разом не проживають, матеріальну допомогу на утримання дітей відповідач не надає. Тому вона вимушена звернутися до суду з даним позовом, просить стягнути з відповідача на її користь аліментів в розмірі 1\\4 частини з усіх видів заробітку до повноліття дітей В судовому засіданні позивачка уточнила свої позовні вимоги, просила суд стягнути з відповідача на її користь аліментів в розмірі 1\\3 частини з усіх видів заробітку до повноліття дітей, а також аліменти в розмірі 1\\6 частини з усіх видів заробітку на її утримання до досягнення дитини трьохрічного віку. Відповідач в судовому засіданні уточнені позовні вимоги визнав повністю, не заперечував проти задоволення позову в повному обсязі. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов′язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 06.09.2003 року по 06.05.2010 року, від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. При розгляді справи встановлено, що позивачка не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дітьми, отримує допомогу. Відповідач працює, отримує заробітну плату. Позивачка зазначає, що на даний час вона з чоловіком разом не проживає, відповідач не надає їй матеріальну допомогу на її утримання та утримання дітей. Відповідно до ч. 2 ст. 84 Сімейного Кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно із ч. 4 ст. 84 Сімейного Кодексу України право на утримання вагітна дружна, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Оскільки відповідач матеріальну допомогу на утримання дружини, яка не працює і знаходиться у відпустці по догляду за дітьми, а також на утримання дітей не надає, хоча має таку можливість, суд вважає за можливе стягнути з нього на користь позивачки аліменти на її утримання та утримання дітей. Вирішуючи питання про розмір аліментів, суд враховує вимоги ст. 182, 183 Сімейного Кодексу України і приходить до висновку про доцільність стягнення з відповідача аліментів в частковому відношенні до його заробітку, а саме в розмірі 1\\3 частини від усіх видів його заробітку (доходу) на утримання неповнолітніх дітей та 1\\6 частини від усіх видів його заробітку (доходу) на утримання дружини до досягнення дітьми трьох років до 28.03.2011 року. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави державне мито в сумі 51 грн. та інформаційно-технічні послуги в сумі 120 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-12 00:00:00

11.03.2010р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до своєї доньки [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням у будинку квартирі № 7 по вул. 6-та Миколаївська, 12-а, у м.Миколаєві. Свої вимоги позивач мотивував тим, що він є власником вищевказаної квартири, в якому зареєстровані він та відповідачка. За твердженням позивача, [PERSON] з липня 2007 року там не проживає, оскільки, зібравши усі свої речі добровільно переїхала проживати до своєї матері, яка рішенням Ленінського райсуду м.Миколаєва від 11.02.2009р. була визнана такою, що втратила право користування спірним жилим приміщенням. Як вказав позивач, відповідачка у 2009 році вийшла заміж та створила свою сімю. Посилаючись на викладені обставини, [PERSON] простив задовольнити його позов. В судовому засіданні представник позивача - [PERSON] - позов підтримала. Відповідачка до суду вдруге не зявилася, про день, час і місце розгляду справи була сповіщена належним чином, заперечень проти позову та клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вислухавши пояснення представника позивачки, дослідивши матеріали справи, заслухавши свідків, суд дійшов до наступного. [PERSON] на підставі Договору дарування, посвідченого 19.09.2002р. приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу, є власником квартири [ADDRESS]. Відповідно до техпаспорту на вказану квартиру, вона має дві житлові кімнати, житловою площею 11,3кв.м. і 18,9 кв.м. Згідно довідки ЖЕК № 15 ЖКП «Південь» № 375 від 02.03.2010р. у даній квартирі зареєстровані [PERSON] і його повнолітня донька [PERSON] Рішенням Ленінського райсуду м.Миколаєва від 11.02.2009р. колишня дружина позивача - [PERSON] - була визнана такою, що втратила право користування спірним жилим приміщенням, оскільки не проживала у ньому без поважних причин з 2006 року. Судом встановлено, що [PERSON] з липня 2007 року у спірній квартирі не проживає, виселялася з неї добровільно. За даний період відповідачка участі в оплаті комунальних послуг та інших витрат, повязаних з утриманням квартири, не приймала, її майна у квартирі немає, спроб вселитися у спірну квартиру не робила. Викладені обставини підтверджуються Актом про не проживання відповідачки у квартирі [ADDRESS], затвердженим ЖЕК № 15 ЖКП «Південь» за № 994 від 02.03.2010р., та поясненнями свідків [PERSON], [PERSON] і [PERSON] Доказів того, що відсутність [PERSON] за місцем своєї реєстрації викликано поважними причинами, суду не було надано. Приймаючи до уваги викладене, суд вважає встановленим, що відповідачка не проживає у спірному житловому приміщенні без поважних причин понад один рік. Отже, на підставі ч.2 ст.405 ЦК України, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача суму заборгованості за спожитий природний газ у розмірі 351 грн 58 коп., а також 30 гривень в рахунок відшкодування сплачених позивачем витрат на інформаціно-технічне забезпечення розгляду справи. У судовому засіданні представник позивача на заявлених позовних вимогах наполягав. Відповідач про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить його розписка, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено, що згідно Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 2246 від 09.12.1999 року, відповідач зобов'язаний вчасно вносити плату за надані послуги з газопостачання. Відповідно до укладеного між відповідачем та Новопсковським МРУЕГГ договору про надання населенню послуг з газопостачання від 15.08.2006р. № 11097 плата за надані послуги повинна здійснюватись споживачем не пізніше 10 числа наступного місяця. Відповідач дані зобов'язання не виконував, в результаті чого виникла заборгованість за спожитий газ у сумі 351 грн. 58 коп., що дотепер не погашена. У відповідності до ст.ст.526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору й у зазначений у ньому строк. Крім того, відповідач неодноразово попереджався про необхідність погашення заборгованості за використаний природний газ. Вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, тому що він підтверджується матеріалами справи, поясненнями представника позивача. У відповідність до ст. 88 ЦПК України суд стягує з [PERSON] на користь держави судовий збір в розмірі 51 грн., та на користь ВАТ Луганськгаз 30 грн у рахунок відшкодування сплачених позивачем при зверненні до суду витрат повязаних з інформаційно-технічним забезпеченням розгляду цивільної справи, так як позовні вимоги ВАТ «Луганськгаз» задоволені у повному обсязі. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-12 00:00:00

В квітні 2010 р. ВАТ «Укртелеком» в особі філії «Утел» Відкритого акціонерного товариства «Укртелеком» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за телекомунікаційні послуги. Свої вимоги позивач обгрунтовує тим, що між позивачем та відповідачем 31.08.2009 року укладено договір про надання послуг рухомого звязку № 400147 та додаткові угоди до нього № 1/3179515, 1/3183515, 1/3186515, 1/3189515, 1/3193515. У звязку з несплатою відповідачем телекомунікаційних послуг утворився борг, який складає 19834,96 грн. Згідно ст. 625 ЦК України збитки від інфляції складають 1332,34 грн.; три проценти річних - 198,20 грн. Посилаючись на наведене та на положення ст.ст. 33, 63 Закону України «Про телекомунікації», п.Ю, ч.8 п. 31, п. 320 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг ст.625 ЦК України, позивач просив стягнути на свою користь з відповідача 21365,49 грн. заборгованості та судові витрати. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив про їх задоволення. Відповідачка в судове засідання не зявилась. Про час і місце судового засідання повідомлялась судом належним чином, причин неявки суду не повідомила. У відповідності до ст.ст.224, 225 ЦПК України судом ухвалено про проведення заочного розгляду справи. Вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали цивільної справи, та оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов наступного. Між ВАТ «Укртелеком» та [PERSON] укладено договір № 400147 про надання послуг рухомого звязку від 31.08.2009 р та додаткові угоди до нього № 1/3179515, 1/3183515, 1/3186515, 1/3189515, 1/3193515. Згідно умов Договору Оператор (позивач) зобовязався надавати Абоненту (відповідачу) послуги рухомого звязку стандарту UMTS, а також за домовленістю сторін інші супутні та додаткові послуги, а Абонент зобовязався приймати та оплачувати послуги на умовах договору, правил і тарифів. З матеріалів справи вбачається, що відповідач згідно умов Договору свої зобов'язання не виконує, в звязку з чим має заборгованість яка складає 19834,96 грн., що підтверджується розрахунками. Відповідно до п. 5 ст.ЗЗ Закону України «Про телекомунікації», ст.32 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг абонент зобовязаний своєчасно оплачувати телекомунікаційні послуги. Згідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Таким чином, враховуючи вищевикладене та наданих суду доказів, суд вважає, що вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за послуги електрозвязку підлягають задоволенню. Відповідно зі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню сплачені при подачі позову судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-12 00:00:00

ВАТ МТЕЦ звернувся до суду із позовом до відповідачів, в якому просить про стягнення з них заборгованості по оплаті за поставлене теплозабезпечення у розмірі 1753 грн. 11 коп. У судове засідання представник позивача надав заяву, в якій вимоги викладені в позові підтримав, просив про розгляд справи за його відсутності , проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачі у судове засідання не з'явилися , про дату слухання справи повідомлялися належним чином , про причини неявки суду не повідомили. Ухвалою суду справа розглянута за їх відсутністю у порядку заочного розгляду , оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши матеріали справи , судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. ВАТ МТЕЦ виконує централізоване теплозабезпечення і постачання і постачання гарячого водопостачання будинків, розташованих у Центральному районі м. Миколаєва. На підставі розпоряджень Миколаївської облдержадміністрації в м. Миколаєві встановлені тарифи на теплову енергію, що відпускається теплозабезпечуючими організаціями, заборгованість по оплаті стягується позивачем. При цьому, нарахування сум оплати за послуги по теплозабезпеченню проводиться, відповідно до встановлених тарифів на загальну опалювальну площу, нарахування сум оплати за постачання гарячого водопостачання гарячого водопостачання проводиться відповідно до кількості проживаючих. Відповідачі зареєстровані в [INFO], опалювальною площею 56,50 кв.м.,у зв'язку з чим між сторонами був укладений договір шляхом надання розрахункової книжки, за якими позивач зобов'язався належним чином виконувати теплозабезпечення і постачання гарячого водопостачання, а відповідачі належним чином робити оплату отриманих послуг. За період з 03.2008 року по 04.2009 року заборгованість відповідачів перед позивачем по вказаній квартирі по оплаті за теплозабезпечення і постачання гарячого водопостачання склала 1753 грн. 11 коп. У добровільному порядку погасити заборгованість, по зобов'язаннях, що випливають з договору найму відповідачі відмовляються. На підставі викладеного , у відповідності до ст. ст. 64, 67, 68 ЖК України, ст. 526 ЦК України, Правил надання населенню послуг теплопостачання, затверджених Постановою КМУ від 30.12.1997 року № 1497,Норм і вказівок по нормуванню витрат палива і теплової енергії на опалення житлових будинків,затверджених ГКСАЖП України від 14.12.1993 року, суд дійшов висновку, що пред'явлений позов підлягає задоволенню і з відповідачів слід стягнути в солідарному порядку суму вищевказаного боргу. Згідно зі ст. ст. 81, 88 ЦПК України суд вважає за необхідним стягнути з відповідачів на користь позивача по 7,50 на ІТЗ розгляду справи та по 12 грн. 75 коп.судового збору на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу з тих підстав, що між ними відсутнє взаєморозуміння, на цьому грунті часто відбуваються сварки. У судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву, в якій вимоги позову підтримала та просила розглянути за її відсутністю. Відповідач також у судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій вимоги позову визнав та просив розглянути справу за його відсутністю. Ухвалою суду справа розглянута за відсутністю сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи, сторони знаходяться у шлюбі з 5.12.2003року, від шлюбу мають неповнолітню дитину Олену, 2005року народження. Подружні відносини і ведення сумісного господарства між ними припинені з вересня 2009року. У сім'ї склалися ненормальні взаємини, внаслідок чого подружні відносини припинені і не підтримуються по теперішній час. Сторони миритися не бажають, загальне господарство не ведуть, проживають окремо. Неповнолітня дитина залишилася на проживання сумісно з позивачем, знаходиться на її утриманні і вихованні. На підставі вищевикладеного. згідно зі ст. ст. 104, 110, 112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сімї сталі неможливі і суперечать інтересам сторін, зокрема інтересам позивача, які мають істотне значення, у зв'язку з чим заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню. Згідно зі ст. 88 ЦПК України судовий збір слід стягнути з позивача згідно заяв сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON], третя особа - УТБ «Миколаївська нерухомість 2000» про визнання дійсним договору купівлі-продажу житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями і спорудами по вул. Привільна, 56 в місті Миколаєві, раніше укладеного між сторонами 04.01.2001 року на УТБ «Миколаївська нерухомість 2000», який зареєстровано у журналі реєстрації біржових угод за реєстровим № 2-24. Позивач у судовому засіданні вимоги позову підтримав. Відповідач у судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій вимоги позову визнав, просив про розгляд справи за їх відсутності. Третя особа у судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суду не повідомила, заперечень не надсилала. Ухвалою суду справу розглянуто за відсутністю відповідача та третьої особи, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову, дослідивши письмові докази, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи, 04.01.2001 року сторони уклали договір купівлі-продажу, за яким [PERSON] придбала у власність житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами по вул. Привільна, 5<Гв місті Миколаєві, що раніше належала відповідачу [PERSON]. на підставі Свідоцтва про право власності на спадщину за законом від 02.06.2000 року, посвідченого [PERSON], державним нотаріусом Першої Миколаївської державної нотаріальної контори за № 4- 1525, зареєстрованого в КП ММБТІ за реєстровим № 7148 від 20.06.2000 року, передавши відповідачу в рахунок покупки суму в розмірі 1700,00 гривень. Даний договір укладений на УТБ «Миколаївська нерухомість 2000». Сторони за угодою повністю виконали істотні умови договору, за якими [PERSON] передала позивачу спірну квартиру, а вона, в свою чергу, передала останній визначену грошову суму. На підставі ст.224 ЦК України (в редакції 1963 року), ст.328 ЦК України, суд вважає, що вимоги позову є обгрунтованими та підлягають задоволенню. У відповідності зі ст.ст.81, 88 ЦПК України судові витрати сплачені при подачі позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути борг за кредитним договором у сумі 61 499,58 грн., посилаючись на те, що відповідач не виконала зобов'язання за кредитним договором від 06.07.07. Представник позивача у судове засідання не з'явився, просив справу розглядати за його відсутності, позов підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, клопотань про відкладення розгляду справи не надіслала, про причину неявки суд не повідомила, тому суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. У судовому засіданні досліджені докази: кредитний договір від 06.07.07., розрахунок заборгованості, вимога про усунення порушень договору. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що 06 липня 2007 року між сторонами був укладений кредитний договір №01 19/07/06-А про надання кредиту у розмірі 111 400 грн. Отриманні кошти позичальник зобов'язувався повернути до 04.06.2012 року та сплатити 15,5% річних за користування кредитом. В порушення ст.ст.526, 1054 ЦК України відповідач неналежно виконав зобов'язання, в результаті чого утворилася заборгованість перед позивачем за кредитом у розмірі 61499,58 грн., яка складається з строкової заборгованості за кредитом, - 46405 грн., простроченої заборгованості за кредитом - 10150,85 грн., строкової заборгованості за відсотками - 360,25 грн., простроченої заборгованості за процентами - 2633,01 грн., пені за прострочену сплату кредиту та процентів -1950,47 грн., яка підлягає стягненню на користь позивача. Суд вважає надані позивачем докази достатніми та переконливими. З відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті державного мита в розмірі 615 грн. та сплати за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн., а всього 735 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-12 00:00:00

Позивач просить суд визнати право власності на нерухоме майно, а саме: на будівлю гаража № 693, який знаходяться за адресою: Полтавська обл.., м. Карлівка, пр-к. Халтуріна, 8Б, за померлим 23.01.1981року [PERSON] при його житті. 3.Визнати те, що [PERSON] в порядку успадкування за законом, фактично прийняв спадщину, а саме: гараж № 693. який знаходяться за адресою: Полтавська обл.., м. Карлівка, пр-к. Халтуріна, 8Б, який належав померлому 23.01.1981 року [PERSON] і фактично став власником вищевказаного гаража та визнати право власності за ним в цілому на гараж № 693, який знаходяться за адресою: Полтавська обл., м. Карлівка. пр-к. Халтуріна, 8Б. У заяві посилаючись нате, що позивач [PERSON] є рідним сином [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження, видане Максимівською сільською радою Карлівського району. Полтавської області від 03.07.1955 року. 21.08.1975 року Карлівською міською радою, згідно протоколу № 11, було видано рішення № 59 від 13.05.1975 року, згідно якого було ухвалено дозволити будівництво гаража по (вул. Леніна, 117 стара адреса), зараз (нова адреса - пр-к. Халтуріна, 8Б), м. Карлівка, гр.. [PERSON] Федотовичу.В 1975 року зусиллями його батька ним було побудовано гараж № 693, який знаходиться за адресою: Полтавська область, м. Карлівка, (вул. Леніна, 117 - стара адреса), зараз (нова адреса - пр-к. Халтуріна. 8Б). 23.01.1981 року його батько [PERSON], помер, про що відділом РАЦС Карлівського РУЮ, було видано свідоцтво про смерть від 26.01.1981 року та зроблено актовий запис за № 10. На даний час виникла потреба у переоформленні гаражу на імя позивача після померлого батька. Так як на будівлю гаража не було технічної документації, він звернувся із заявою до ПП «Інвентаризатор» про виготовлення технічного паспорту. 17.03.2010 року ІІП «Інвентаризатор» йому було видано технічний паспорт на будівлю гаража № 693. який знаходиться за адресою: Полтавська область, м. Карлівка, пр-к. Халтуріна, 8Б в якому його батька [PERSON], записано як користувач. Згідно технічного паспорту інвентаризаційна вартість гаража складає 11737,00 гривень. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги і просить суд їх задовольнити. Від відповідача надійшло повідомлення, проте, що не заперечує проти задоволення позову і просить справу розглядати у його відсутності. Суд, заслухавши пояснення сторони та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обгрунтований : підлягає задоволенню. Оскільки, визнання права власності, необхідне позивачу, для оформлення спадщини, а у відповідності з ст. 328 ЦК України право власності може бути визнане лише судом, то суд, вважає, за можливим задовольнити позов повністю.

Outcome: approved