Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-13 00:00:00

11 травня 2010 року Банк звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що 07.12.2006 р. між ним та [PERSON] укладено кредитний договір № 7577-С, відповідно до якого відповідачу надано кредит в сумі 6 500 грн з процентною ставкою 25,0 % річних на строк 24 місяці, тобто до 06.12.2008 р. Відповідач зобов'язаний був щомісячно здійснювати погашення кредиту згідно графіку. Однак з 07.08.2009 р. відповідач свої зобов'язання не виконує і станом на 30,04.2010 р. у відповідача виникла прострочена заборгованість в сумі 7 202,99 грн, яка складається: із залишку заборгованості за кредитом в сумі 3 519 грн; заборгованості за відсотками в сумі 2 243,39 грн та штрафу в розмірі 1 440,60 грн. З посиланням на статті 525, 526, 530, 536, 550, 611, 615, 651, 653, 1048-1050, 1054, 1055 ЦК України, просили стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором у вказаній сумі, а також судові витрати по справі. В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач будучи своєчасно та належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи у судове засідання без поважних причин не з'явився. Представник позивача погодилася на постановлення судом заочного рішення у справі. Заслухавши представника позивача, дослідивши обставини справи і перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, а в силу ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Зі змісту положень ст. 1054 ЦК випливає, що банк зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених кредитним договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Як вбачається з матеріалів справи, 07 грудня 2006 р. між Банком та [PERSON] укладено кредитний договір № 7577-С, відповідно до якого відповідачу надано кредит в сумі 6 500 грн з процентною ставкою 25,0 % річних на строк 24 місяці, тобто до 06.12.2008 р. Згідно Договору [PERSON] зобов'язаний був до 20 числа кожного місяця погашати кредит. В день укладення договору боржником була отримана вказана сума кредиту готівкою. Судом встановлено, що починаючи з 07 серпня 2009 р. боржник припинив виконання своїх зобов'язань, внаслідок чого станом на 30 квітня 2010 р. у відповідача виникла прострочена заборгованість в сумі 7 202,99 грн, яка складається: із залишку заборгованості за кредитом в сумі 3 519 грн; заборгованості за відсотками в сумі 2 243,39 грн та штрафу в розмірі 1 440,60 грн. За правилами ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. В силу ч. 1 ст. 1048 ЦК позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. За таких обставин суд дійшов висновку про наявність правових підстав щодо стягнення з боржника відповідно до ст. 625 ЦК України на користь Кредитору грошових сум за кредитним договором.

Outcome: approved