Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-17 00:00:00

Позивач, уточнивши позовні вимоги, звернувся до суду з позовом до відповідача про усунення від права спадщини, визнання єдиним спадкоємцем домоволодіння, відшкодування судових витрат, земельного податку. В обґрунтування позовних вимог вказав, що на підставі рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 21.09.2006 року йому належить ? частина домоволодіння № 13 по пров. Лікарняному в м. Дніпропетровську. Інша ? частина домоволодіння належить відповідачу. Раніше домоволодіння належало [PERSON], яка померла 08.10.1972 року та [PERSON], яка померла 24.09.1993 року. [PERSON] після смерті матері прийняла спадщину фактично. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді спірного домоволодіння, спадкоємцями за заповітом, складеним 29.03.1991 року, у рівних частках стали він та відповідач. Позивач посилається на те, що на момент складення заповіту [PERSON] виповнилося 83 роки, враховуючи похилий вік спадкодавця, його волевиявлення не було вільним, не відповідало його волі, а було здійснено ним під тиском, бо на той час діяв заповіт [PERSON] від 09.01.1974 року за яким вона заповідає все своє майно [PERSON] та йому. Його батько, [PERSON], завжди мешкав поруч у домоволодінні № 34 по пров. Лікарняному в м. Дніпропетровську, він допомагав [PERSON] по господарству, доглядав будівлю. Відповідач у 1964 році вийшла заміж і мешкала в м.Донецьку, де і проживала. Після смерті [PERSON] його батько звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, а також прийняв спадщину фактично. Відповідач до нотаріальної контори не зверталась, проживала постійно у м.Донецьку і її не можна визнати такою, що прийняла спадщину. Позивач зазначив, що він є єдиним спадкоємцем за законом після смерті [PERSON], а відповідач не визнає його право власності та перешкоджає йому у користуванні майном, він сплачує земельний податок, що і змусило його звертатись до суду. Просив суд прийняти рішення про усунення відповідача від права спадщини за законом; визнати його єдиним спадкоємцем домоволодіння № 13 по пров. Лікарняному; відшкодувати з відповідача на його користь 51 грн. вартість судового збору, 120 грн. вартість ІТЗ, 28, 98 грн. державне мито, сплачені кошти земельного податку 236,73 грн.. У судовому засіданні позивач уточнені позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач позовні вимоги не визнала, у задоволенні позову просила відмовити. Вказала, що на підставі рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 21.09.2006 року їй належить ? частина домоволодіння № 13 по пров. Лікарняному в м. Дніпропетровську, рішення набрало законної сили. Суд, заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи, вважає, що уточнені позовні вимоги не підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 21.09.2006 року позивачу та відповідачу належить по ? частині домоволодіння № 13 по пров. Лікарняному в м. Дніпропетровську. Рішення набрало законної сили 02.06.2006 року. Згідно вказаного рішення суду встановлено факт прийняття спадщини [PERSON] після смерті [PERSON], померлої 24.09.1993 року, визнано за [PERSON] право власності на ? частину домоволодіння № 13 по пров. Лікарняному в м. Дніпропетровську в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлої 24.09.1993 року. Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді інших справ, я яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини.

Outcome: dismissed