Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-17 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в обґрунтування якого зазначала , що відповідач [PERSON] є платником аліментів на утримання неповнолітньої дитини , стягнутих на користь позивачки [PERSON] на підставі рішення Московського районного суду м.Харкова від 16.07.2007р. Згідно розрахунку державного виконавця заборгованість за аліментами станом на 01.03.2010р. складає 3159,56 грн. Добровільно сплачувати борг відповідач відмовляється , а тому [PERSON] просила стягнути з нього заборгованість за аліментами у розмірі 3159,56 грн. у судовому порядку. Крім того [PERSON] зазначала, що відповідно до рішення Московського районного суду м.Харкова від 10.03.2010р. з відповідача стягнуто неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період 10.07.2009р. по 30.09.2009р. у розмірі 285,90 грн., проте і в подальшому він продовжує ігнорувати свій обовязок по сплаті аліментів, а тому відповідно до положень ст..196 СК України позивачка просила стягнути з нього неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з 21.11.2009р. по 31.03.2010р. у розмірі 2907,63 грн. В судовому засіданні представник позивачки за довіреністю [PERSON] позовні вимоги підтримав. При цьому зазначив ,що тривалий час відповідач ігнорує свій обовязок по сплаті аліментів, вводе в оману судові органи та органи державної виконавчої служби, зазначаючи в якості адреси свого проживання данні , що не відповідають дійсності , і що утруднює процес виконання рішення суду. В той же час позивачка конче потребує матеріальної допомоги на дитину, т.я. дитини хворіє, а позивачка також має на утриманні непрацездатного за віком батька. Відповідач в судове засідання не зявився. Про час та місце розгляду справи був повідомлений судом належним чином. Про причини своєї неявки суд не повідомив. За таких обставин на підставі ч. 4 ст.169 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановлює заочне рішення). Заслухавши пояснення представника позивачки , дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. При цьому суд виходив з наступного. Судовим розглядом встановлено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] мають неповнолітню дитину [PERSON] ,21.12.2001р.народження. На підставі рішення Московського районного суду м.Харкова від 16.07.2007р. починаючи з 22.05.2007р. і до повноліття дитини з відповідача на користь позивачки були стягнуті аліменти на утримання неповнолітнього [PERSON] у розмірі ? частини від усіх видів заробітку щомісячно. Виконавчий лист знаходиться на примусовому виконанні у Київському відділі державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції. Відповідно до розрахунку державного виконавця заборгованість за аліментами станом на 01.03.2010р. складає 3159,56грн., станом на 01.04.2010р. 3729,66 грн. Порядок стягнення заборгованості по аліментам у разі неможливості стягнення аліментів із заробітної плати чи інших доходів боржника врегульований положеннями ст.74 Закону України "про виконавче провадження". Зокрема вказаним законом передбачено, що у разі неможливості стягнення аліментів із заробітної плати чи інших доходів боржника протягом 3-х місяців підряд, якщо боржник не працює і не одержує доходів, стягнення звертається на майно боржника. Таким чином питання щодо стягнення заборгованості з аліментів , стягнутих на підставі рішення суду на користь позивачки, повинно вирішуватися в порядку виконання рішення суду , а тому підстав для стягнення такої заборгованості в судовому порядку суд не вбачає. Положеннями ст.196 Сімейного кодексу України передбачено право одержувача аліментів на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення при виникненні заборгованості з вини особи , яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду. Матеріали справи свідчать , що відповідач [PERSON] освічений про наявність в нього майнового зобовязання щодо сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини згідно з рішенням Московського районного суду м.Харкова від 16.07.2007р. Будь-яких доказів на підтвердження того, що несплата аліментів стала наслідком , наприклад, його тяжкої хвороби , іншої незалежної від нього обставини, з боку відповідача не надано суду не надано. Виходячи із змісту вказаної норми закону неустойка (пеня) нараховується на суму простроченої суми аліментів , належної до сплати у відповідному місяці. У позовній заяві [PERSON] вказує, що її позовні вимоги стосовно стягнення неустойки (пені) поширюються на період з 22.11.2009р. по 01.03.2010р. Згідно із розрахунком державного виконавця заборгованість за аліментами з 22.11.2009р. по 01.03.2010р. складає 3159,56грн. : 22.11.2009р.- 01.12.2009р. = 171,03 грн., 01.12.2009р.- 01.01.2010р. = 570,10грн., 01.01.2010р.- 01.02.2010р. = 570,10 грн., 01.02.2010р.- 01.03.2010р.= 570,10 грн. Таким чином розмір неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів з 22.11.2009р. по 01.03.2010р. становить 528,39 грн. : 22.11.2009р.- 01.12.2009р. = 15,39 грн. (1,71 грн. х 9 дн.), 01.12.2009р.- 01.01.2010р. = 176,70 грн. (5,70 грн. х 31 дн.), 01.01.2010р.- 01.02.2010р. = 176,70 грн. (5,70 грн. х 31 дн.), 01.02.2010р.- 01.03.2010р.= 159,60 грн. (5,70 грн. х 28 дн.). На підставі наведеного позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню на суму 528,39 грн. - у розмірі неустойки (пені) за прострочення відповідачем [PERSON] сплати аліментів з 22.11.2009р. по 01.03.2010р. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1% від задоволеної суми позовних вимог 52,84 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи 120 грн.

Outcome: partial