Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-08 00:00:00

27.01.2010 року Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» звернувся до Миргородського міськрайонного суду із позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В судовому засіданні представник АКБ «Укрсоцбанк» [PERSON], що діє на підставі довіреності (а.с.138) позов підтримав. Пояснив, що 30.08.2006 року між банком та відповідачкою [PERSON] було укладено кредитний договір за яким відповідачка отримала кредит в сумі 30000 доларів США з щомісячним частковим погашенням суми основної заборгованості по 250 доларів США, сплатою процентів в розмірі 13 % річних та кінцевим терміном повернення кредитних коштів 20.08.2016р.. В забезпечення зобовязань за даним кредитним договором 30.08.2006 року було укладено Договір Поруки між Банком, [PERSON] та [PERSON]. Додатковою угодою від 10.10.2008 р. було змінено розмір процентної ставки та встановлено її на рівні 14 % річних. Відповідачкою [PERSON] умови кредитного договору не виконуються. Просить суд стягнути з відповідачів на користь позивача 243 498 грн. 43 коп. заборгованості за кредитним договором та понесені позивачем при зверненні з позовом до суду судові витрати. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в матеріалах справи мається клопотання про розгляд справи у його відсутність, також він направив на адресу суду письмове заперечення проти позовних вимог АКБ «Укрсоцбанк» та просив суд відмовити позивачу в задоволенні його позовних вимог (а.с.77-78). Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася хоча був належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, направила на адресу суду заяву про перенесення розгляду справи (а.с.137). Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. З долученого до матеріалів позову заперечення вбачається, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] вважають кредитний договір №727/213/5-Ф від 30.08.2006 р. та додаткову угоду до нього незаконними та такими, що не відповідають вимогам Закону України «Про захист прав споживачів» (а.с.42-45) Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що 30 серпня 2006 року між АКБ «Укрсоцбанк» і відповідачкою [PERSON] було укладено кредитний договір №727/213/5-Ф (а.с.5-8), за яким відповідачка отримала кредит в сумі 30000 доларів США на період до 20.08.2016 року з щомісячним частковим погашенням суми основної заборгованості по 250 доларів США, під процентну ставку за користування кредитними коштами в розмірі 13% річних за перший рік, в подальшому, після закінчення цього строку розмір процентів підлягає щорічному перегляду відповідно до умов Договору. В забезпечення зобовязань за даним кредитним договором 30.08.2006 року було укладено договір поруки №727/213/5-2 між АКБ «Укрсоцбанк», [PERSON] та [PERSON] (а.с.10-11). За умовами договору поруки поручитель [PERSON], зобовязався перед Кредитором АКБ «Укрсоцбанк», відповідати за виконання позичальником [PERSON], зобовязань по кредитному договору №727/213/5-Ф від 30.08.2010 р. 10.10.2008 року між позивачем та відповідачкою [PERSON], було укладено додаткову угоду про внесення змін до договору кредиту №727/213/5-Ф від 30.08.2006 року, згідно якої було змінено розмір процентної ставки за користування кредитом та встановлено її на рівні 14 % річних (а.с.9). Згідно ст.1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі, що була передана йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. Умови Договору відповідачкою [PERSON] порушені, про що свідчить розрахунок заборгованості, наданий АКБ «Укрсоцбанк» (а.с.123-124). У відповідності до вимог Закону позивач направив [PERSON] відповідну вимогу про виконання зобовязань по кредитному договору (а.с.15). Строк дії кредитного договору між [PERSON] і позивачем не закінчився, але відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Отже позивач набув право на дострокове повернення суми кредитних коштів та інших виплат за даним договором. АКБ «Укрсоцбанк» на момент укладення договору мав право на надання кредиту в іноземній валюті відповідно до Закону України «Про [PERSON] України», Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», Закону України «Про банки і банківську діяльність», Декрету КМУ «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» (ас.139-142). Право Банку змінювати процентну ставку за кредитом передбачено умовами договору. Позичальник був повідомлений про підвищення процентної ставки належним чином згідно умов договору і вимог ч.4 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів». Підвищення процентної ставки відбулося до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо заборони банкам змінювати умови договору банківського вкладу та кредитного договору у односторонньому порядку». Поручитель підписав договір поруки, де зазначено, що він ознайомлений з умовами кредитного договору. Згідно ст.ст.553, 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку, поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Ст.536 ЦК України передбачено обовязок боржника сплачувати проценти. До стягнення підлягає також і заборгованість по пені за несвоєчасне повернення кредиту та відсотків та штраф за несвоєчасне повернення кредиту та відсотків Зважаючи на вище викладене позов підлягає до задоволення, оскільки відповідачка [PERSON] порушила умови кредитного договору і не виконує зобовязань перед позивачем. Судові витрати підлягають до стягнення на користь позивача на підставі ст. 88 ЦПК України. Відповідно, до ч.3 ст.554 ЦК України, особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки, а тому заборгованість по кредиту підлягає до стягнення з обох боржників.

Outcome: approved