Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому зазначає, що 17 вересня 2009 року помер її дядько - [PERSON], який постійно проживав в [INFO]. Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно: жилий будинок № 9 по вул. Вітряна в с. Гарапівка та на земельні ділянки: площею 0,25 - для будівництва і обслуговування жилого будинку та господарських будівель, та 0,35 га - для ведення особистого підсобного господарства. Спадкоємців за законом першої черги немає. Позивач є спадкоємцем за заповітом. В шестимісячний строк з дня смерті дядька вона подала заяву державному нотаріусу про прийняття нею спадщини. Однак вона не може реалізувати свої спадкові права на жилий будинок та земельні ділянки біля нього, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на них. Вказані документи не можуть бути виготовлені в силу ст.ст. 26, 346 ч.1 п.11 ЦК України у зв'язку зі смертю власника. Позивач просить визнати за нею право власності на жилий будинок за № 9 по вул. Вітряна в с. Гарапівка, Андрушівського району, на земельні ділянки: площею 0, 25 га - для будівництва і обслуговування жилого будинку та господарських будівель та 0,35 га - для ведення особистого підсобного господарства. В судовому засіданні позивач позов підтримала, обгрунтувавши вищенаведеними обставинами та просила його задовольнити. Представник відповідача до суду не з'явився, направив суду заяву про розгляд справи у його відсутність, зазначивши, що позов визнає та не заперечує проти його задоволення. Судом встановлено, що 17 вересня 2009 року року помер [PERSON] .Антонович, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.4). Позивач є спадкоємцем за заповітом , що підтверджується копією заповіту, який не змінений та не скасований (а.с.5). Довідкою Павелківської сільської ради № 113 від 19 березня 2010 року підтверджується, що згідно запису погосподарської книги № 5 за особовим рахунком № 267 за [PERSON] рахується житловий будинок за адресою: вул. Вітряна, 9, с.Гарапівка, Андрушівського району, Житомирської області (а.с.6). Рішенням виконкому Павелківської сільської ради від 29 червня 1995 року [PERSON] були передані у приватну власність земельні ділянки: площею 0,25 га - для будівництва і обслуговування жилого будинку та господарських будівель, та 0,35 га для ведення особистого підсобного господарства (а.с.7). Довідкою державної нотаріальної контори підтверджується, що після смерті [PERSON] із заявою про прийняття спадщини звернулася позивач [PERSON] (а.с. 17-22). Вирішуючи спір суд також виходить із положень ст. З ч.4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року №1952- IV , згідно з якими , право власності на нерухоме майно , набуте згідно з діючим законодавством до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Суд вважає, що спадкодавець був власником нерухомого майна, яке входить до складу спадщини у відповідності з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав нерухоме майно та їх обтяжень». Згідно ст. 120 ЗК України позивач набуває право власності на земельні ділянки з моменту набуття права власності на жилий будинок. Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню. За клопотанням позивача суд не стягує судові витрати з відповідача.

Outcome: approved