Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-24 00:00:00

Позивач ЗАТ КБ «ПриватБанк» в особі Чернігівського РУ ПриватБанку звернулось до суду посилаючись на те, що 04 січня 2008 року ПриватБанк та [PERSON] уклали кредитний договір № 01-МК/2008/Тг1(надалі кредитний договір) відповідно якого відповідачу було надано кредит у розмірі 100000,00 грн. на термін до 04 січня 2018 року включно. Згідно договору відповідач зобовязується сплачувати: відсотки за користування кредитними коштами в розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно статей 526,527,530 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав. Відповідно до частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення боржником зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 08.02.2010р. має заборгованість 107763,64 грн., яка складається з наступного: 91308,04 грн. заборгованість за кредитом; 229,22 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 3978,61 грн. заборгованість по простроченому кредиту; 12148,86 заборгованість по простроченим відсоткам; 98,91 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором ПриватБанк і Приватне підприємство «Хлібодар» 04.01.2008 року уклали договір застави №01-МК/2008/Z1. Згідно з договором застави відповідач надав в заставу належне йому майно: - ДКУ 20, дробівка універсальна, серійний номер 1755, рік придбання 1995, 1 штука; - Крупоочисна машина АПК 300, серійний номер 00912 МБО, рік придбання 1992, 14 штук. В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором позивач просить суд звернути стягнення на заставне майно відповідача, згідно договору застави та стягнути з відповідачів судові витрати. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить суд задовольнити їх в повному обсязі, просить суд рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №01-МК/2008/ Тг1 від 10.01.2008 року в сумі 107763,64 грн. звернути стягнення на заставне майно згідно договору застави №01-МК/2008/Z1 04.01.2007 року, а саме: - ДКУ 20, дробівка універсальна, серійний номер 1755, рік придбання 1995, 1 штука; - Крупоочисна машина АПК 300, серійний номер 00912 МБО, рік придбання 1992, 1 штук; шляхом продажу вказаного предмету застави (на підставі договору застави рухомого майна 01-МК/2008/Z1 від 04.01.2007 р.) Публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, код ЄДРПОУ 14360570) з укладенням від імені ( відповідача-2) [PERSON] підприємства «Хлібодар» договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, а також наданням ПриватБанку всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. Також просить суд стягнути з відповідачів на користь позивача судові витрати сплачені позивачем при подачі позову. Представник відповідача [PERSON] підприємства «Хлібодар» та відповідачка - [PERSON] в судове засіданні 25 травня 2010 року повторно не з»явилась, хоча була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, про причини неявки до суду не повідомила. Суд, вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали позову в межах заявлених позовних вимог вважає за необхідне в задоволити позов. Судом встановлено, 04 січня 2008 року ПриватБанк та [PERSON] уклали кредитний договір № 01-МК/2008/Тг1(надалі кредитний договір) відповідно якого відповідачу було надано кредит у розмірі 100000,00 грн. на термін до 04 січня 2018 року включно. Згідно договору відповідач зобовязується сплачувати: відсотки за користування кредитними коштами в розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно статей 526,527,530 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав. Відповідно до частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення боржником зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 08.02.2010 року має заборгованість 107763,64 грн., яка складається з наступного: 91308,04 грн. заборгованість за кредитом; 229,22 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 3978,61 грн. заборгованість по простроченому кредиту; 12148,86 заборгованість по простроченим відсоткам; 98,91 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором ПриватБанк і Приватне підприємство «Хлібодар» 04.01.2007 року уклали договір застави №01-МК/2008/Z1. Згідно з договором застави відповідач надав в заставу належне йому майно: - ДКУ 20, дробівка універсальна, серійний номер 1755, рік придбання 1995, 1 штука; - Крупоочисна машина АПК 300, серійний номер 00912 МБО, рік придбання 1992, 14 штук. Майно належить відповідачу [PERSON] підприємству «Хлібодар» на праві власності на підставі Договору купівлі-продажу. Директором приватного підприємства «Хлібодар» є відповідачка [PERSON]. В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором позивач просить суд звернути стягнення на заставне майно відповідача, згідно договору застави. Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу. Стаття 530 ЦК України встановлює, що якщо в зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Договором застави передбачено,що у випадку порушення заставодавцем/позичальником зобовязань за кредитним договором, або за договором застави, заставодавець зобовязаний передати предмет застави заставодержателю в заклад. В порушення вищезазначених вимог закону та умов договору, відповідач зобовязання за кредитним договором не виконує; предмети застави в заклад банку не передані. Відповідно до ст. 19 Закону України « Про заставу», за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначаються на момент фактичного задоволення. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобовязання, забезпеченого заставою, воно не виконано (ч.1 ст. 20 ЗУ «Про заставу»). Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачено законом, або договором застави. Згідно з договором застави, звернення стягнення та реалізація предмету застави здійснюється відповідно до чинного законодавства та цього договору, у тому числі шляхом безпосереднього продажу конкретному покупцю з правом укладання заставодержателем договору купівлі-продажу предмету застави від іменні заставодавця. Приймаючи до уваги, що ПриватБанком заявлено позов саме з підстав, вказаних у заяві, цілком очевидно, що виконання рішення суду стосовно звернення стягнення на предмети застави шляхом надання права безпосереднього продажу конкретному покупцю, - неможливо без фактичного знаходження предметів застави у володінні ПриватБанку. Відповідно до ст. 590 УК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду. За таких обставин позов підлягає задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати на користь позивача, так як ці витрати сплачені позивачем при поданні позову до суду і позов задовольняється.

Outcome: approved