Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-22 00:00:00

30.04.2010 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути на його користь з відповідача суму заборгованості по грошовій компенсації замість не отриманого речового майна в розмірі 7434 грн. 36 коп. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що він проходив військову службу у Харківському університеті Повітряних Сил на посаді доцента кафедри аеродинаміки та динаміки польоту авіаційного факультету Університету, у військовому званні «підполковник». Наказом начальника Генерального штабу Головнокомандувача Збройних Сил України від 10.11.2009 року № 697 був звільнений з військової служби у запас без права носіння військової форми одягу, та з 08 грудня 2009 року виключений зі списків особового складу Університету наказом начальника Університету (по стройовій частині) від 08 грудня 2009 року № 256. На речовому забезпеченні під час проходження служби в Університеті перебував у самому Університеті, про що свідчать довідка № 31 від 09.12.2009 року (про одержання грошової компенсації замість речового майна, що підлягало видачі до березня 2000 року, на суму у розмірі 679,49 грн.) та довідка № 31 від 09.12.2009 року (про одержання грошової компенсації замість речового майна на суму у розмірі 6754,87 грн.), які видані Харківським університетом Повітряних Сил. Згідно Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей під час проходження військової служби його повинно було бути забезпечено за рахунок держави речовим майном відповідно до встановлених Кабінетом Міністрів України норм. Він забезпечувався речовим майном, але не у повному обсязі, у зв`язку з чим, на момент звільнення його з військової служби утворилася заборгованість. На день виключення його зі списків особового складу Університету сума грошової компенсації замість належного до видачі речового майна складала 7434 грн. 36 коп. Оскільки, на момент виключення зі списків особового складу Університет не розрахувався з ним стосовно належного до видачі речового майна або грошової компенсації замість нього, та враховуючи відмови з боку Харківського університету Повітряних Сил на неодноразові звернення позивача, позивач вважає, що з боку Харківського університету Повітряних Сил безумовно порушено його право на одержання даної грошової компенсації і йому завдана шкода. Позивач [PERSON] на судове засідання не з"явився, надав суду письмову заяву, в якій підтримав свої позовні вимоги, просив їх задовольнити у повному обсязі та просив суд розглянути позов без його участі. Представник відповідача на судове засідання не з`явився, надав суду письмові заперечення, в яких позовні вимоги позивача не визнав, посилаючись на те, що пунктом 2 Закону України від 17.02.2000 року № 1459-III Про деякі заходи щодо економії бюджетних коштів, який вступив у дію з 11.03.2000 року, було призупинено дію частини другої ст. 9 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей в частині одержання військовослужбовцями за їх бажанням грошової компенсації замість речового майна. Просив суд розглянути справу без участі представник ХУПС. Суд, дослідивши матеріали справи та докази, надані в їх обґрунтування, вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судовим розглядом справи встановлено, що [PERSON] проходив військову службу у Харківському університеті Повітряних Сил на посаді доцента кафедри аеродинаміки та динаміки польоту авіаційного факультету Університету, у військовому званні «підполковник». Наказом начальника Генерального штабу Головнокомандувача Збройних Сил України від 10.11.2009 року № 697 був звільнений з військової служби у запас без права носіння військової форми одягу, та з 08 грудня 2009 року виключений зі списків особового складу Університету наказом начальника Університету (по стройовій частині) від 08 грудня 2009 року № 256. На речовому забезпеченні під час проходження служби в Університеті позивач перебував у самому Університеті, про що свідчать довідка № 31 від 09.12.2009 року (про одержання грошової компенсації замість речового майна, що підлягало видачі до березня 2000 року, на суму у розмірі 679,49 грн.) та довідка № 31 від 09.12.2009 року (про одержання грошової компенсації замість речового майна на суму у розмірі 6754,87 грн.), які видані Харківським університетом Повітряних Сил. Згідно Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей під час проходження військової служби позивача повинно було бути забезпечено за рахунок держави речовим майном відповідно до встановлених Кабінетом Міністрів України норм. [PERSON] забезпечувався речовим майном, але не у повному обсязі, у зв`язку з чим, на момент звільнення його з військової служби утворилася заборгованість. На день виключення позивача зі списків особового складу Університету сума грошової компенсації замість належного до видачі речового майна складала 7434 грн. 36 коп. Частиною 9 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено: «військовослужбовці\~ особи, які проходять військову службу», а частиною 2 статті 24 цього ж Закону визначено: «Закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України». Норма частини другої ст. 9 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей (в редакції до внесення 03.11.2006 року змін у Закон), яка була призупинена пунктом 2 Закону України від 17.02.2000 року № 1459-III Про деякі заходи щодо економії бюджетних коштів, та норма частини 1 ст. 9-1 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей (в редакції після внесення 03.11.2006 року змін у Закон) в частині одержання військовослужбовцями за їх бажанням грошової компенсації замість речового майна поширювалась саме на військовослужбовців. При цьому, особи, які належать до військовослужбовців і на яких поширюється дія Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей (у редакції Закону на момент звільнення позивача), вичерпно визначені статтями 3 і 5 цього Закону. Виходячи з вказаних норм позивач з дня звільнення з військової служби і виключення зі списків особового складу, перестав відноситись до категорії військовослужбовців, на яких поширюється дія Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей в частині забезпечення військовослужбовців речовим майном, а звідти - і на яких поширюється дія пункту 2 Закону України від 17.02.2000 року № 1459-III Про деякі заходи щодо економії бюджетних коштів. Отже, позивач з дня звільнення з військової служби і виключення зі списків особового складу, став відноситись до категорії військовослужбовців, звільнених з військової служби у запас. Проте, пунктом 28 Положення про порядок речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил та інших військових формувань у мирний час, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.10.2004 року № 1444 (яке діяло на момент виникнення права і правовідносин та діє на теперішній час), передбачено, що військовослужбовцям, які звільняються у запас або відставку без права носіння військової форми одягу, виплачується грошова компенсація за неотримане речове майно. Отже, приймаючи рішення про задоволення позову [PERSON] , суд виходить з того, що позивач є військовослужбовцем, звільненим з військової служби у запас без права носіння військової форми одягу, і відповідно до пункту 28 Положення про порядок речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил та інших військових формувань у мирний час, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.10.2004 року № 1444, має законне право за своїм бажанням одержати грошову компенсацію замість речового майна, належного йому на день звільнення. Судові витрати, понесені позивачем при подачі позову до суду та підтверджені документально, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, в порядку ч.1 ст. 88 ЦПК України. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по грошовій компенсації замість належного до видачі речового майна та судових витрат. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved