Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Рівненського міського суду з позовом до [PERSON] 0.1. про звільнення від сплати заборгованості за аліментами, де просить звільнити його від сплати цієї заборгованості, розмір якої становить 8083 грн. 35 коп. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що за весь період стягнення з нього аліментів, а це з 26 вересня 2007 року й по день досягнення його дочкою [PERSON] повноліття - 31 січня 2009 року, фактично сплачував аліменти на користь своєї дочки [PERSON], [INFO], а не на користь своєї колишньої дружини - відповідача по справі [PERSON] Це було зумовлено тим, що, як він вказує, колишня дружина зловживала алкогольними напоями й тому він вважав, що сплачені ним кошті не будуть використані [PERSON] за цільовим призначенням. З метою надання матеріальної допомоги в добровільному порядку 21 серпня 2008 року у відділенні №1 філії ВАТ КБ "Надра" в м.Рівне ним на ім'я дочки було відкрито накопичувальний рахунок №1011201, на який того ж дня було внесено 2500 грн. Лише у березні 2010 року йому від державного виконавця стало відомо про наявність у нього заборгованості за аліментами перед [PERSON], а тому змушений був звернутися з позовом до суду. в судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав, просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] позов не визнала та просить відмовити в його задоволенні за безпідставністю та недоведеністю. З'ясувавши обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з таких підстав. Як вбачається з наданого позивачем [PERSON] заборгованості по аліментах від 18.03.2010 р., здійсненого державним виконавцем відділу ДВС Рівненського міського управління юстиції [PERSON], всього належить до сплати позивачем на користь відповідача заборгованість за аліментами в розмірі 8083,35 грн., що утворилася за період з 26.09.2007 р. по 31.01.2009 р. [PERSON] в судовому засіданні визнав ту обставину, що є боржником у виконавчому провадженні, заведеному відділом ДВС РМУЮ на підставі виконавчого листа №2 - 8686 від 09.01.2008 р., виданого Рівненським міським судом. Однак, позивач не визнав та оспорює факт заборгованості за аліментами в розмірі 8083,35 грн., вказуючи, що 21 серпня 2008 року сплатив на користь дочки [PERSON] 2500 грн., а також пояснив суду, що за час сплати аліментів різними сумами й у різний час надавав дочці кошти на утримання, а тому вважав, що зі стороні відповідачки до нього не має бути ніяких претензій. Такі доводи позивача є необгрунтованими, виходячи з наступного. Відповідно до ч.2 ст.197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв'язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Як на обставину, що має істотне значення, позивач [PERSON] посилається на те, що надавав кошти на утримання безпосередньо неповнолітній дитині, а не її матері, тобто стягувачці у виконавчому провадженні. Однак, згідно наявної в матеріалах справи постанови державного виконавця Ковальчук С.С. від 17.02.2010 р. "Про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження" аліменти було стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання їх неповнолітньої дочки [PERSON], 31.ОГ.1991 р.н. Тобто, одержувачем аліментів є [PERSON], а не [PERSON], а позивач в судовому засіданні не довів відповідними доказами, що його колишня дружина за період з 26 вересня 2007 по 31 січня 2009 року отримувала від нього аліменти на їх дочку. Отже, твердження [PERSON] про те, що він добровільно надавав дитині матеріальне утримання та відкрив на її ім'я у банку рахунок суд оцінює критично, так як зазначені обставини, навіть при наявності їх доведення, не звільняють позивача від обов'язку сплатити заборгованість за аліментами на користь відповідачки [PERSON] 0.1.

Outcome: dismissed