Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-29 00:00:00

В травні 2010 року [PERSON] (позивач) звернулася до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що відповідно до Закону України Про соціальний захист дітей війни має статус дитини війни, у звязку з чим згідно ст. 6 того ж Закону має право на отримання щомісячної соціальної допомоги у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. Незважаючи на це у періоди з 09.07.2007 р. по 31.12.2007 р., з 22.05.2008 р. по 31.12.2008 р. та з 01.01.2009 р. по 31.12.2009 р. така допомога їй не виплачувалася у належному розмірі, що позивач вважає неправомірним. На підставі викладеного просила суд поновити строк для звернення до суду за захистом порушених прав, визнати дії відповідача у відповідній частині незаконними, зобовязати відповідача здійснити перерахунок раніше призначеної пенсії за віком відповідно до ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни з урахуванням підвищення в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, стягнути з останнього на свою користь заборгованість з виплати доплати до пенсії за періоди з 09.07.2007 р. по 31.12.2007 р., з 22.05.2008 р. по 31.12.2008 р., з 01.01.2009 р. по 31.12.2009 р. у розмірі 2709 грн. 85 коп. та судові витрати по справі. Позивач у судове засідання не зявилась, надала до суду клопотання, в якому просила розглянути справу за її відсутність. Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнала, просила суд у його задоволенні відмовити, посилаючись на те, що для нарахування та виплати підвищення дітям війни згідно ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни у спірні періоди відсутні законні підстави. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що позивачеві, яка має статус дитини війни відповідно до Закону України Про соціальний захист дітей війни, УПФУ в Індустріальному районі м. Дніпропетровська була призначена та виплачувалася пенсія, що у 2007-2009 р. нараховувалася без врахування підвищення її розміру на 30% мінімальної пенсії за віком, передбаченого ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни. Аналізуючи виниклі між сторонами правовідносини, суд приходить до наступного. Так, зі змісту позовних вимог вбачається, що позивач оспорює правомірність визначення відповідачем розміру пенсії, що виплачувалася їй у періоди з 09.07.2007 р. по 31.12.2007 р., з 22.05.2008 р. по 31.12.2008 р., з 01.01.2009 р. по 31.12.2009 р. Станом на початок спірного періоду питання підвищення розміру пенсії для дітей війни були врегульовані положеннями ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, якою було визначено, що для осіб, що мають відповідний статус, розмір пенсії, довічного утримання або соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30% мінімальної пенсії за віком. З 01.01.2007 року набрав чинності Закон України Про державний бюджет України на 2007 рік, ст. ст. 71, 111 якого у 2007 році коло осіб, на яких поширюється чинність ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, було істотно звужене, для решти осіб дія згаданої норми була зупинена. 09.07.2007 року Конституційним Судом України було ухвалене рішення у справі № 6рп-2007, яким визнані неконституційними положення п. 12 ст. 71 Про державний бюджет України на 2007 рік. У звязку з цим законодавство, що регулює спірні питання, повернулося до стану, що існував до набрання чинності Законом України Про державний бюджет України на 2007 рік. Оскільки згідно ст. 73 Закону України Про Конституційний Суд України акти, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення відповідного рішення, позовні вимоги, заявлені щодо періоду з 09.07.2007 р. по 31.12.2007 р. є обґрунтованими та підлягають задоволенню. З 01.01.2008 року набрав чинності Закон України Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України, пп. 2 п. 41 розділу ІІ якого розмір підвищення пенсії був прирівняний до надбавки, встановленої для учасників війни. 22.05.2008 року Конституційним Судом України було ухвалене рішення у справі № 10-рп/2008, яким визнані неконституційними положення пп. 2 п. 41 розділу ІІ Закону України Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України. У звязку з цим законодавство, що регулює спірні питання, повернулося до стану, що існував до набрання чинності згаданим Законом України. Оскільки згідно ст. 73 Закону України Про Конституційний Суд України акти, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення відповідного рішення, позовні вимоги, заявлені щодо періоду з 22.05.2008 р. по 31.12.2008 р. є обґрунтованими. У 2009 році зміст статті 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни не змінювався та розмір підвищення не корегувався, тому розмір підвищення до пенсії як дитині війни має бути таким як і у 2007-2008 роках. За таких обставин вимоги позову, заявлені щодо періоду з 01.01.2009 р. по 31.12.2009 р. підлягають задоволенню. Строк позовної давності у спірних правовідносинах застосуванню не підлягає, оскільки підвищення до пенсії, яке передбачене ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, є складовою пенсії, а згідно ч. 2 ст. 87 Закону України Про пенсійне забезпечення суми пенсій, не одержані своєчасно з вини органу, що призначає або виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком. На підставі викладеного,

Outcome: partial