Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-04 00:00:00

Позивачка звернулася до суду 07 червня 2010 року з позовом, в якому просить суд визнати дії управління Пенсійного фонду України в Лозівському районі Харківської області щодо іевиплати надбавки 30 % мінімальної пенсії незаконними та зобов»язати Управління Іенсійного Фонду України у Лозівському районі Харківської області здійснити перерахунок іенсії з підвищенням її на 30 % мінімальної пенсії за віком та провести відповідні нарахування і шплатити на її користь недоплачену як дитині війни щомісячну державну допомогу за період з П .01.2008 року до 31.12.2009 року." В зв'язку з викладеним позивачка звернулася до суду і просить задовольнити позов. Відповідач в письмовій заяві до суду, просив в задоволенні позову відмовити, посилаючись па ге. що органи Пенсійного фонду мають використовувати кошти тільки на виплати, вичерпаний перелік яких визначений діючим законодавством, до яких виплати підвищення пенсії відповідно до ст. 6 Закону № 2195-ІУ не відносяться. Вказав, що мінімальний розмір пенсії за ііком, який визначається Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне врахування» у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, у випадку підвищення до пенсії відповідно до ст. 6 Закону № 2195-ІУ застосовуватися не може. Також надав суду довідку про фактично виплачені позивачу суми щомісячного підвищення до пенсії згідно Закону № 2195-ІУ /у 2008 році: з 01 січня по 31 березня - у розмірі 47.00 грн., з 01 квітня по 30 червня - у розмірі 48.10 грн., з 01 липня по 30 вересня - у розмірі 48.20 грн., з 01 жовтня по 31 грудня - у розмірі 49,80 грн.; у 2009 році: з 01 січня по 31 грудня - у розмірі 49.80 грн.. В судове засідання позивач та відповідач не з'явилися, про місце, день і час слухання справи овідомлені своєчасно та належним чином, надали до суду заяви про розгляд справи без їх їласті. Суд вирішив можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних у справі юказів. Дослідивши наведені доводи сторін та перевіривши матеріали справи, суд знаходить позов гаким, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 6 Закону № 2195-ІУ дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове тримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на Ю % мінімальної пенсії за віком. Судом достовірно встановлено, що [PERSON] народилася 2 червня 1937 юку і в розумінні ст. 1 Закону № 2195-ІУ набула статусу «Дитина війни», що відповідно до ст. цьоого ж Закону надає їй право на державну соціальну підтримку у вигляді підвищенні ф >ії в розмірі ЗО % від мінімальної пенсії за віком. юги позивача в частині зобов'язання відповідача виплачувати в 2008 році щомісячну 5авку до пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком суд вважає частково іунтованими. іаними довідки управління Пенсійного фонду України в Лозівському районі Харківської асті позивачу у 2008 році було виплачено підвищення до пенсії як «Дитині війни» в гупних розмірах: з січня по березень - по 47,00 грн., з квітня по червень - по 48,10 грн.. з ня по вересень - по 48,20 грн., з жовтня по грудень - по 49,80 грн. на місяць, повідно до п.п.41 розділу 2 Закону України «Про Державний бюджет на 2008 рік та про сення змін до деяких законодавчих актів України» текст статті 6 Закону № 2195-1V ладено в наступній редакції. Дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону )аїни «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») до пенсії або місячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що шанується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для ісників війни. Ветеранам війни, які мають право на отримання підвищення до пенсії або місячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що їлачується замість пенсії, відповідно до цього Закону та Закону України «Про статус еранів війни, гарантії їх соціального захисту» дане підвищення провадиться за їх вибором атонзяедїшмсдашщїннюго Суду України від 22.05.2008 №10-рп\\2008 року визнано таким, що відповідає Конституції України (є неконституційним) положення п.п.41 розділу 2 Закону )аїни «Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих ів України». іення Конституційного суду є обов'язковим для виконання на території України, остаточним е може бути оскарженим, і таким, що має преюдиціальне значення для судів загальної исдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії южень статей зазначених законів, що визнані неконституційними. Віповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі юження, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення нституційним Судом України рішення про їх неконституційність. ігляду на зазначені норми законодавства, до 22.05.2008 року, тобто до ухвалення рішення нституційним Судом України, відповідач, здійснюючи позивачу доплати, передбачені ст.6 юну № 2195-ІУ в редакції від 01.01.2008 року, з урахуванням п.п.41 розділу 2 Закону України ро Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів раїни», діяв на підставі та у відповідності з діючою нормою цих законів, а тому позовні моги щодо стягнення доплати до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком з 01 січня 21 травня 2008 року задоволенню не підлягають. ж тим, з 22 травня 2008 року відповідач повинен був нараховувати та сплачувати позивачу тату до пенсії, передбачену ст.6 Закону № 2195-ІУ в редакції, яка діяла до 01.01.2008 року, _ льки з моменту ухвалення рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 №10- 2008 року норма пп..41 розділу 2 Закону України «Про Державний бюджет на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України» втратила чинність та не підлягала осуванню. Тому відповідач з 22 травня по 31 грудня 2008 року мав діяти у відповідності з тисами діючої норми ст.6 Закону № 2195-ІУ, нараховувати та здійснювати позивачу доплату .пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, аттею 58 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін деяких законодавчих актів України» затверджено на 2008 рік прожитковий мінімум на одну Ьбу та для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, (рема, для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня - 470 гривень, з 1 квітня - 481 гривня. І липня - 482 гривні, з 1 жовтня - 498 гривень. Вимоги позивача в частині зобов'язання відповідача виплачувати в 2009 році щомісячну ібавку до пенсії в розмірі ЗО % мінімальної пенсії за віком суд вважає обгрунтованими.І За даними довідки управління Пенсійного фонду України в Лозівському районі Харківської бласті позивачу у 2009 році було виплачено підвищення до пенсії як «Дитині війни» в розмірі ю 49,80 грн. на місяць. Законом України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» дія статті 6 Закону № 2195-1V іе була зупинена і, відповідно, у 2009 році продовжує діяти норма, згідно якої дітям війни іенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що іиплачується замість пенсії, підвищуються на 30 % мінімальної пенсії за віком. Статтею 54 Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» від 26 грудня 2008 юку № 835-УІ, що набрав чинності з 1 січня 2009 року прожитковий мінімум на одну особу та іля тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, встановлений розмірах, що діяли у грудні 2008 року - тобто 498 гривень. іа чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, іередбаченими ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне трахування», іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або істановлював інший розмір, немає. Поводи відповідача щодо застосування положень статті 28 Законом України «Про іагальнообов'язкове державне пенсійне страхування», з якої випливає, що мінімальний розмір іенсії за віком, встановлений абзацом 1 частини 1 цієї статті, застосовується виключно для означення розмірів пенсії, призначених згідно з цим Законом, суд вважає необгрунтованими, іскільки наявність такої норми та відсутність іншого мінімального розміру пенсії за віком не є іідставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії права на соціальний ахист, права на отримання доплати до пенсії, передбаченої ст.6 Закону № 2195-ІУ. Гакож не впливають на висновок суду доводи відповідача про відсутність бюджетного фінансування передбачених Законом № 2195-ІУ доплат до пенсії і не можуть бути причиною іевиконання покладених на управління Пенсійного фонду України зобов'язань, оскільки >еалізація позивачем права на підвищення пенсії, яке базується на Законі України, не може іути поставлено у залежність від бюджетних асигнувань. Іенсійний фонд України діє у відповідності Положення «Про Пенсійний фонд України» і ідійснює свої повноваження на підставі п. 15 цього положення через створені в установленому порядку його територіальні управління. Відповідно до Закону України «Про [загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» рішення про призначення та перерахунок шенсій приймаються районними управліннями Пенсійного фонду України за місцем (проживання пенсіонерів. Таким чином, обов'язок по нарахуванню та виплаті доплати до пенсії позивача, передбаченої ст.6 Закону № 2195-ІУ покладено на управління Пенсійного фонду України в Лозівському районі Харківської області, за місцем проживання позивача. Згідно вимог ст. 6 Закону № 2195-ІУ відповідач повинен нарахувати позивачу підвищення до пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, а при виплаті такого нарахування врахувати вже виплачену суму та провести виплату недоплаченої суми підвищення до пенсії Судові витрати по справі підлягають розподілу у відповідності до ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: partial