Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-13 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до ВАТ «Донецькобленерго» про захист прав споживачів. В обґрунтування вимог вказала, вона проживає за адресою [INFO]. Вона є споживачем електроенергії на підставі договору укладеного з відповідачем за №123/32 від 04.05.2004 року. За спожиту електроенергію вона завжди розраховується своєчасно і в повному обсязі відповідно до показників прибору обліку електроенергії. Оскільки відповідно до ст.257 ЦК України позовна давність складає три роки та і на самих квитанціях зазначено, що їх слід зберігати три роки то вона зберігала всі квитанції за останні три роки з червня 2007 року по лютий 2010 року. В даних квитанціях чітко простежується кількість спожитої електроенергії (відповідно до показань лічильника) і суми сплачені за спожиту електроенергію. З червня 2009 року вона почала отримувати від відповідача квитанції в яких в різних розмірах була вказана заборгованість по сплаті за спожиту електроенергію. На всі звірки вона надавала представникам відповідача всі квитанції про сплату за спожиту електроенергію і прохала провести перерахунок та виключити заборгованість. Представники відповідача не робили перерахунок і не могли пояснити коли і як утворилася заборгованість. В лютому 2010 року вона звернулася до відповідача із письмовою заявою, в якій просила вказати за який період виникла заборгованість та провести звірку по квитанціям, які в неї маються. Однак відповідач на її звернення дав письмову відповідь в якій лише вказав на розмір заборгованості, але не вказав в який період і як вона утворилася. Так як вона своєчасно сплачує рахунки в повному обсязі за спожиту електроенергію і в неї збереглися всі квитанції за останні три роки, то вона не стала сплачувати заборгованість, виставлену їй відповідачем. Однак 3 лютого 2010 року до неї завітали представники відповідача і відключили електроенергію. Вона вважає, що дії відповідача порушують її права споживача електроенергії, оскільки суперечать чинному законодавству. Також зазначає, що відповідач своїми діями завдав їй моральну шкоду, яка полягає в тому, що вона та її сімя залишилися без електроенергії, чим було погіршені умови та якість її життя. За захистом своїх порушених прав вона вимушена звертатися до відповідних інстанцій, при цьому витрачати свій особистий час. Все це порушило звичайний уклад та умови її життя та потребує від неї додаткових зусиль для організації її побуту та життя, завдає їй душевні страждання і переживання, вона стала дратівливою, все це погано впливає на стосунки з оточуючими її людьми. Просить суд зобовязати ВАТ «Донецькобленерго» відновити постачання електричної енергії, здійснивши за свій рахунок безоплатне підключення до електромережі житлової квартири за адресою: м. Димитров, м-н «Молодіжний» 53/32, та стягнути на її користь з відповідача відшкодування моральної шкоди в розмірі 3000 грн. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги, обгрунтовуючи їх викладеними в позовній заяві обставинами. Відповідач позовні вимоги не визнав та надав суду заперечення на позовну заяву, в яких пояснив, що дійсно на позивача відкрито особистий рахунок № 29123032 з 1991 року. 23.12.2003 року між позивачем та енергопостачальником був укладений договір про постачання електроенергії, 04.05.2004 року договір був повторно укладений з причин зміни його формату. 8 грудня 2009 року позивачу було направлене повідомлення про відключення електроенергії у звязку із заборгованістю у розмірі 134 грн. 17 коп. 14 грудня 2009 року споживач зявилася до Красноармійського РЕМ з приводу відключення електричної енергії, де їй була проведена звірка, при якій борг був збільшений на 760.66 грн. Отже згідно акту звірки від 14.12.2009 року сума боргу у позивача склала 894 грн. 83 коп. 8 січня 2010 року позивачу було повторно вручене попередження про існуючу заборгованість та відключення електроенергії. 1 лютого 2010 року споживач знов зявляється до Красноармійського РЕМ, де їй проводять ще одну звірку, при якій борг склав 863.47 грн. Просить суд відмовити [PERSON] в задоволені позовних вимог в повному обсязі. В судовому засіданні представник відповідача пояснив, що борг 894.83 грн. був виявлений при звірці 14.12.2009 р. та був уточнений в сумі 863.47 грн. при звірці 01.02.2010 р. Цей борг був виявлений за даними архіву і утворився ще в 2003 році. Позивач не погоджувалася з цим боргом та не один акт звірки не підписала. Через несплату цього боргу позивач 03.02.2010 р. була відключена від електричної мережі. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що між позивачем, яка проживає за адресою [INFO], та відповідачем укладено договір № 324/23/32 від 04.05.2004 року на постачання та користування електроенергією (а.с. 6-9). Позивачем надані суду квитанції про оплату спожитої електроенергії за період з червня 2006 року по лютий 2010 року (а.с. 14-24). Відповідно до п.27 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 р. № 1357 (з наступними змінами), у разі несплати за спожиту електричну енергію протягом 10 днів після терміну, зазначеного у договорі чи платіжному документі, та неотримання енергопостачальником повідомлення про оплату на 20 день споживачу надсилається попередження про відключення електричної енергії. У разі несплати за спожиту електричну енергію на 30 день після отримання споживачем попередження енергопостачальник має право відключити споживача від електричної мережі. Оскільки борг в сумі 863.47 грн., сплату якого вимагає від позивачки відповідач, за поясненнями представника відповідача утворився ще в 2003 році і наявність якого не визнає позивач, то при відключенні позивача від електроенергії відповідачем був суттєво порушений порядок і строки відключення електричної енергії, передбачені п.27 Правил користування електричною енергією для населення, а тому це відключення є неправомірним. Позивачем в судовому засіданні надані квитанції, якими підтверджена оплата спожитої електричної енергії за період з червня 2006 року по лютий 2010 року і суд вважає, що чинним законодавством не передбачений обовязок споживача зберігати квитанції про оплату спожитої електричної енергії за межами трирічного строку позовної давності, в даному випадку за період 2003 року. Тому суд вважає, що позовні вимоги в частині зобовязання відповідача відновити постачання електричної енергії позивачу підлягають задоволенню. В той же час позовні вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивачки відшкодування моральної шкоди в розмірі 3000 грн. не підлягають задоволенню, оскільки згідно п.5 ч.1 ст.4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі мають право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди, заподіяної небезпечною для життя і здоровя людей продукцією у випадках, передбачених законодавством. Позивачем не надано суду доказів що їй заподіяна моральна шкода небезпечною для її життя і здоровя продукцією. На підставі вищенаведеного,

Outcome: partial