Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON], третя особа ВГІРФО Комінтернівського РВ ГУМВСУ в Харківській області, про усунення перешкод в здійсненні права власності, виселення [PERSON] та зняття з реєстрації відповідачів [PERSON] та [PERSON] В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що йому на праві особистої власності належить квартира [ADDRESS]. До 04 вересня 1998 року він перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою [PERSON], від якого має сина - [PERSON], який разом з матір'ю [PERSON] зареєстрований у вищевказаній квартирі, але фактично вже третій рік проживає за адресою: [INFO], зі своєю цивільною дружиною. В 1993 році позивач поїхав до Польщі на постійне місце роботи, де і працює по теперішній час. До свого від'їзду, він проживав у вказаній квартирі. 18.01.1995 року без його згоди в спірній квартирі була зареєстрована його колишня дружина [PERSON], яка зайняла спірну квартиру, та в категоричній формі відмовляється від виселення з неї, чим порушує його право на безумовне користування, володіння та розпорядження своїм майном. У 2008 році він мав бажання повернутися з Польщі до України на постійне місце проживання, але своєю реєстрацією та проживанням в спірній квартирі відповідачка [PERSON] унеможливлює його переїзд, та порушує його законне право на проживання в квартирі. При цьому, він створив іншу сім'ю, одружений, отже незаконні дії відповідача, окрім його прав порушують й права членів його сім'ї, які також не можуть вселитися разом з ним в квартиру. Крім того, відповідач [PERSON] з метою отримання реєстрації та вселення до спірної квартири звернулася до суду з заявою про визнання [PERSON] померлим, хоча достовірно знала, що він працює у Польші. Рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова про оголошення [PERSON] померлим було скасовано за заявою [PERSON] 26 січня 2001 року. Після того, він змушений був знову повернутися до Польші, та між ним та відповідачкою була домовленість, що вона зніметься з реєстрації та виселеться з квартири до його приїзду. Приїхавши у липні 2008 року до України, [PERSON] отримав категоричну відмову щодо виселення з квартири від відповідачки, при цьому, зазначив, що за час свого мешкання відповідачка занедбала квартиру, квартира знаходиться в майже аварійному стані, та він схвильований за те, що його майно руйнується. Реєстрація відповідачів порушує його право власності житловим приміщенням. Усі розрахунки за комунальні послуги в даній квартирі розраховуються з урахуванням зареєстрованих осіб, що також порушує його право, як власника квартири, у зв'язку з тим, що відповідачі не приймають участі в сплаті комунальних послуг, та за час його відрядження утворився великий борг по сплаті за комунальні послуги. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити, проти задоволення зустрічного позову заперечувала. Відповідачі та їх представник проти позову [PERSON] заперечували, звернулися до суду з зустрічною позовною заявою до [PERSON] про встановлення права користування житловим приміщенням (сервітуту без визначення строку). В обґрунтування своїх вимог відповідачі посилаються на те, що [PERSON] з 1979 року по теперішній час проживає в спірній квартирі та вселилась як дружина [PERSON], 31.12.1979 року в них народився син [PERSON], який мешкає з зазначеній квартирі з моменту народження по теперішній час. Всі вони в даній квартирі проживали разом з батьками [PERSON] В 1984 році померла його мати, а в 1987 році помер батько чоловіка, після чого [PERSON] успадкував квартиру, в якій вони разом з сином проживали. В 1990 році не порадившись із нею, її чоловік виїхав до Польщі на заробітки, вона прикладала багато зусиль, щоб знайти його, зверталась до друзів, знайомих, в органи міліції з письмовими заявами, про надання інформації про місце перебування її чоловіка. Приблизно у 1994 році серед їх знайомих пішли чутки, що її чоловік загинув, та вона була змушена в 1995 році в судовому порядку визнати [PERSON]Є померлим. У червні 2008 року [PERSON] з'явився та почав вимагати, щоб вона з сином залишили квартиру. Крім того, відповідачі зазначили, що за весь час їхнього проживання у спірній квартирі вони зробили ремонт у кімнатах, а саме обклеїли стіни шпалерами, частково обновили паркетну підлогу, побілили поверх, вставили новий замок у вхідні двері, а також робили поточний дрібний ремонт на кухні, санвузлі, коридорі. Також відповідачі зазначили, що сплачували комунальні платежі за користування комунальними послугами. Також відповідачі зазначили, що [PERSON] не визнає за ними право користування спірною квартирою, а домовленості між ними про встановлення сервітуту не досягнуто, вони вимушені звернутися до суду, так як іншого помешкання придатного для проживання вони не мають. Представник третьої особи Відділу громадянства, імміграції, реєстрації фізичних осіб Комінтернівського РВ ГУМВС України в Харківській області в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Суд, вислухавши пояснення сторін, допитавши свідків, вивчивши матеріали справи, вважає що позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню, в задоволенні зустрічної позовної заяви [PERSON] та [PERSON] слід відмовити, з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що власником квартири [ADDRESS] є [PERSON], що підтверджується свідоцтвом право на спадщину по закону від 04.09.1999 року та витягом з реєстру права власності на нерухоме майно. Згідно довідки житлового кооперативу "Ювілейний" в зазначеній квартирі зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON] з 18.01.1995 року по теперішній час. З 1990 року [PERSON] виїхав до Польщі на заробітки та перестав мешкати однією родиною з [PERSON], хоча офіційно на розлучення не подавав, сімейні відносини фактично були припинені. Про факт перебування [PERSON] за кордоном було відомо [PERSON] Ця обставина підтверджується поясненнями свідка [PERSON] , який пояснив, що бачився з відповідачкою [PERSON], та остання йому повідомила, що визнала свого чоловіка померлим , доки той перебуває у Польщі. Відповідно до матеріалів справи у 1995 році [PERSON] звернулась до суду з заявою про визнання [PERSON] померлим, та лише після цього зареєструвалась у спірній квартирі, так як свого дозволу на реєстрацію власник квартири [PERSON]Є не надавав. 04 вересня 1998 року шлюб між [PERSON]Є та [PERSON] розірвано. Шлюб розірвано на підставі заяви [PERSON] без участі [PERSON], оскільки останній знаходився у Польші. Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 09 жовтня 1998 року [PERSON] визнаний померлим. Твердження представника відповідачів про те, що факт відсутності дозволу [PERSON] на реєстрацію [PERSON] у спірній квартирі є не доведеним, суд оцінює критично, оскільки відповідно до довідки Відділу по справам міграції та реєстрації фізичних осіб Комінтернівського РВ ХМУ УМВС в Харківській області №62/8016 від 14.12.2009 року відсутня інформація щодо надання останнім такого дозволу, у зв'язку з закінченням строку зберігання таких відомостей. Однак, суд вважає доведеним факт ненадання позивачем [PERSON] згоди на реєстрацію [PERSON] виходячи з наступного. Відповідачка не заперечувала у судовому засіданні, що [PERSON] приблизно у 1990 році виїхав до Польші. У 1995 році [PERSON] звернулась до суду з заявою про визнання [PERSON] померлим. Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 09 жовтня 1998 року [PERSON] визнаний померлим. 26 січня 2001 року вищевказане рішення було скасовано за заявою [PERSON] Отже на момент реєстрації [PERSON] у спірній квартирі позивач [PERSON] знаходився за кордоном. Зазначені обставини свідчать про те, що своєї згоди [PERSON] на реєстрацію [PERSON] у спірній квартирі не надавав. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні не заперечувала, що позивач [PERSON] після 2001 року знову поїхав до Польші та повернувся до м. Харкова лише у 2008 році. Однак, в 2008 [PERSON] після повернення з Польщі отримав категоричну відмову відповідачки [PERSON] про виселення з квартири. За комунальні послуги в даній квартирі виникла заборгованість, що підтверджується повідомленнями про необхідність їх сплати. [PERSON] почала регулярно сплачувати комунальні послуги лише після звернення з позовною заявою [PERSON] до суду, тому суд критично ставиться до доказів [PERSON] про виконання обов'язків щодо сплати комунальних послуг. Відповідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Частиною 1 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 405 Цивільного кодексу України члени сім"ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Згідно з ч.2 ст. 64 Житлового кодексу України до членів сім"ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім"ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Таким чином, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] в частині виселення [PERSON] з займаного нею приміщення та зняття її з реєстрації підлягає задоволенню, оскільки відповідач [PERSON] своєю реєстрацією та проживанням створює перешкоди позивачеві у здійсненні його права власності, а саме квартирою № 39 по вул. Ньютона, 129-А в м. Харкові. Позовні вимоги про зняття з реєстрації [PERSON] задоволенню не підлягають, так як відповідач [PERSON] є сином позивача [PERSON], зареєстрований у спірній квартирі як член його родини з народження. Враховуючи вказане, не підлягає задоволенню зустрічний позов [PERSON] та [PERSON] до [PERSON] про встановлення права користування житловим приміщенням (сервітуту), оскільки відповідач [PERSON] має право на користування даним житлом відповідно до закону. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial