Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-26 00:00:00

В серпні 2008 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Первомайського МВ УМВС України в Миколаївській області, Державного казначейства України та відділення Державоного казначейства у Первомайському районі. Вона просила покласти обов'язок на першого відповідача повернути вилучені у неї речі, а саме: телевізор «Телефункен», аудіо магнітофон «Яуза», відеомагнітофон «Грюндік», взуття, обручку, поламаний програвач, понівечений одяг, білизну, аудіо і відео касети, втрачений заробіток, або відшкодувати їх вартість в сумі шість тис.гривень та стягнути з відділення Державного казначейства у Первомайському районі 10 тисяч гривень моральної шкоди. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що 07 червня 2002 року органами досудового слідства за її місцем проживання був проведений незаконний обшук, внаслідок якого вилучені її особисті речі та речі членів її сім»ї. Крім того незаконним обшуком їй завдано моральну шкоду, яка полягає в тому, що вона не мала змоги користуватись своїми речами. В наступному позивачка уточнила та збільшила позовні вимоги, просила також повернути їй: відеоприставку «Соніплейтейшен» з джойстиком, диски в кількості 26 шт., підсилювач «Одисей», калькулятор, кабелі підключення до відеоприставки, джойстик, чоботи жіночі дві пари, напівчоботи жіночі 1 пара, чоботи чоловічі 1 пара, черевики чоловічі 3 пари, черевики чоловічі зношені 2 пари, 1 ботінок чоловічий зношений, сорочку чоловічу, жилетку чоловічу, пристрій для різання - паяння металів, стабілізатор, просила визнати за нею право власності на вилучені речі, крім того збільшила розмір моральної шкоди до 100 тис.гривень. В попередньому судовому засіданні ухвалою суду від 09.03.2010 року відділення державного казначейства у Первомайському районі було визнано неналежним відповідачем та виключено зі складу відповідачів по справі, проти чого позивач не заперечувала. В судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представник Первомайського МВ УМВС України в Миколаївській області позов не визнала та пояснила суду, що у органів досудового слідства були всі підстави для проведення обшуку у квартирі позивачки, так як там проживав [PERSON], відносно якого була порушена кримінальні справа. Місцевим судом м.Первомайська 06.06.2002 року було дано дозвіл на проведення обшуку в квартирі за місцем проживання [PERSON] Вважає, що у позивачки не має підстав для звернення до суду саме з таким позовом, тому просила в задоволенні позову відмовити. Крім того, просить відмовити у звязку пропуском строку позовної даності. Представник Державного казначейства України в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні позовних вимог позивачки, посилаючись на те, що обшук було проведено законно та на те, що позивачка пропустила трирічний строк звернення до суду за захистом своїх прав. Вислухавши пояснення сторін, прокурора, який заперечував проти задоволення позовних вимог, дослідивши матеріали справи, матеріали кримінальної справи №01250093 т.5 (а.с. 386-387), справу №9-259/2002 року санкцію на обшук [PERSON], допитавши свідка [PERSON], суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Судом встановлено, що в квартирі [ADDRESS] постійно проживає позивачка, її дочка, чоловік [PERSON] та проживав її син [PERSON], якого засуджено. Відповідно до ст. 1 Закону України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду" 1994 року за № 266/94 підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок незаконного засудження, незаконного притягнення як обвинуваченого, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході розслідування чи судового розгляду кримінальної справи обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують правагромадян. В судовому засіданні встановлено, що обшук в квартирі [ADDRESS] був проведений відповідно до постанови місцевого суду м. Первомайська Миколаївської області від 06 червня 2002 року. Згідно ст. 181 КПК України обшук проводився в присутності двох понятих і особи, яка займає дане приміщення, а саме [PERSON] про що було складено протокол /а.с. 141 т.2/. В результаті обшуку в квартирі було знайдено предмети, які підтверджували незаконну злочинну діяльність сина позивачки [PERSON] В судовому засіданні встановленно що [PERSON], сина позивача [PERSON] визнано винним та засуджено місцевим судом м. Первомайська Миколаївської області за ч.2 ст.185, ч.З ст. 185, ч.4 ст. 185, ч.2 ст. 140, ч.Зст.289 КК України на підставі ст. 70 КК України до 14 років позбавлення волі. Статтею 3 Закону України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду" визначено, яка саме завдана матеріальна шкода підлягає відшкодуванню в порядку, визначеному цим Законом за рахунок держави, Вимоги [PERSON] під дію цього Закону не підпадають, так як обшук був проведений в ході розслідування кримінальної справи за обвинуваченням сина позивача [PERSON], а не її самої. Відповідно до Закону України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду" при наявності підстав, передбачених ст. 1 Закону, громадянинові відшкодовується за рахунок коштів державного бюджету шкода у випадках, передбачених ст. З цього Закону. В судовому засіданні таких підстав не встановлено. Крім того, спірні правовідносини, що утворились з 07.06.2002 року знаходиться поза межами трирічного строку позовної давності, передбаченого ст. 71 ЦК України 1963 року. Відповідно до ст.. 75 ЦК України 1963 року позовна давність підлягає застосуванню судом незалежно від заяви сторін щодо цього. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовна заява [PERSON] задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed