Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-12 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Новозаводському районі м. Чернігова про визнання дій неправомірними та зобовязати провести перерахунок пенсії, як дитині війни, мотивуючи вимоги наступним. Він перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Новозаводському районі м. Чернігова, отримує пенсію за віком і має статус дитини війни. Згідно ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» № 2195 від 18.11.2004 р. дітям війни пенсія підвищується на 30% мінімальної пенсії за віком. Протягом 2006 - 2007 р. підвищення, як дитині війни йому не виплачувалось взагалі, відповідач виплачував і зараз виплачує значно в менших розмірах, з 01.01.2008 р. 47,00 грн., з 01.04.2008 р. 48,10 грн., з 01.07.2008 р. 48,20 грн., з 01.10.2008 р. по 01.03.2010 р. 49,80 грн. щомісячно. Зазначає, що рішенням Конституційного Суду України № 6-рп/2007 від 09.07.2007 р. визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), Положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 р.» № 489, п. 12 ст. 71, яким зупинено на 2007 р. дію ст. 6 Закону України № 2195 з урахуванням ст. 111 цього Закону; ст. 111 за якою підвищення до пенсії або щомісячного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, яка виплачується замість пенсії, відповідно до ст. 6 Закону України № 2195 виплачується особам, які є інвалідами (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») у розмірі 50 відсотків від розміру надбавки, встановленої для учасника війни. Рішення Конституційного Суду України від 22 травня 2008 р. № 10-рп\\2008 по справі № 1-28\\2008 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) положення п. 41 р. 2 Закону України № 107. Статтею 54 Закону України «Про Державний бюджет на 2009 р.» від 26.12.2010р. № 835 установлено у 2009 р. прожитковий мінімум на одну особу та для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення в розмірах, що діяли у грудні 2008 р. Згідно Закону України «Про прожитковий мінімум» від 15.07.1999 р. № 966-14 в редакції Закону від 25.03.2005 р. № 2017-3 «Про державні соціальні гарантії» мінімальна пенсія за віком визначається у розмірі не нижче прожиткового мінімуму. Просив визнати дії відповідача щодо ненарахування йому підвищення до пенсії як дитині війни згідно з вимогами ст. 6 Закону «Про соціальний захист дітей війни» неправомірними. Зобовязати відповідача згідно названого Закону провести йому перерахунок пенсії з підвищенням її розміру, як дитині війни на 30 % мінімальної пенсії за віком, передбаченої ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» починаючи з 01.01.2006 р. В судове засідання позивач, представник відповідача не з»явились, про день та час розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку. Позивачем подана заява про розгляд справи у його відсутність. Представник відповідача до суду надав заперечення(а.с.16), згідно яких просив в задоволенні позову відмовити. Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність позивача, представника відповідача на підставі наявних в справі матеріалів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Правовий статус дітей війни, основи їх соціального захисту встановлюються Законом України "Про соціальний захист дітей війни" № 2195-ІV від 18.11.2004 (із змінами та доповненнями). [PERSON] гарантує їх соціальну захищеність шляхом надання пільг і соціальної підтримки. Відповідно до ст. 1 вищевказаного Закону дитина війни - особа, яка є громадянином України та якій на час закінчення (02 вересня 1945 року) Другої світової війни було менш 18 років. Судом встановлено, що [PERSON] перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Новозаводському районі м. Чернігова і отримує пенсію відповідно до Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 р. № 1058 і має статус дитини війни згідно із Законом України № 2195 (а.с.7,16). Згідно зі ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Таким чином, щомісячна доплата до пенсії для дітей війни є формою соціального забезпечення громадян, які відповідно до спеціального закону, є дітьми війни. Тобто, фактично ця щомісячна надбавка є формою реалізації конституційного права громадян, які є дітьми війни, на соціальний захист. Статтею 19 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі мінімального споживчого бюджету і підвищується у звязку із збільшенням величини вартості мінімального споживчого бюджету чи межі малозабезпеченості. Згідно п. 12 ст. 71 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" від 19 грудня 2006 року з метою приведення окремих норм законів у відповідність із цим законом, зупинено на 2007 рік дію ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" з урахуванням ст. 111 цього Закону, відповідно якої у 2007 році підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, яка виплачується замість пенсії, відповідно до ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни виплачується особам, які є інвалідами (крім тих, на яких поширюється дія Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), у розмірі 50 відсотків від розміру надбавки, встановленої для учасників війни. Рішенням Конституційного Суду України від 9 липня 2007 року, було визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), такі положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» , як п. 12 ст. 71, яким зупинено на 2007 рік дію статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", з урахуванням статті 111 цього закону. Згідно п. 41 розділу ІІ Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 28 грудня 2008 року текст ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни» викладено у новій редакції, відповідно до якої дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") до пенсії, або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Відповідно до п. 2 Рішення Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) положення пунктів 36-100 розділу ІІ "Внесення змін до деяких законодавчих актів України" Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 28 грудня 2008 року. Положення статей, які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення - тобто з 09 липня 2007 року і 22 травня 2008 року відповідно. Рішення Конституційного Суду України у цій справі має преюдиціальне значення для судів при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнанні неконституційними. Відповідне рішення Конституційного Суду України є обов'язковим для виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене. Згідно ч. 2 ст. 152 Конституції України Закони, ч. 2 ст. 19, ч. 3 ст. 22 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. При цьому при прийняті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Законами України "Про Державний бюджет України на 2009 рік" і "Про Державний бюджет України на 2010 рік" положення ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" не зупинялось, а отже допомога в цей період мала нараховуватись у визначених цим Законом розмірах. Відповідачем не надано суду доказів та не доведено правомірності свого рішення щодо виплати позивачу державної соціальної допомоги не у розмірі визначеному ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" та Рішень Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року N 6-рп/2007 та від 22 травня 2008 року № 10-пр/2008. Що стосується вимоги позивача про зобовязання провести перерахунок щомісячної соціальної допомоги у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком за 2006 р. суд відмовляє, оскільки позивачем пропущено трирічний строк позовної давності звернення до суду, клопотання про поновлення строку не заявляє, а відповідач наполягає на відмові в задоволенні частини позовних вимог за період з 01.01.2006 року по 26.05.2007 року в звязку з пропущенням строку звернення до суду. Аналізуючи правові норми в сукупності з рішеннями Конституційного Суду України, що наведені вище, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково, потрібно: визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Новозаводському районі м. Чернігова щодо відмови [PERSON] здійснити перерахунок та виплату пенсії як дитині війни в розмірі значно нижчим, ніж передбачено ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Новозаводському районі м. Чернігова провести перерахунок [PERSON] щомісячної соціальної допомоги у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за період з 09.07.2007 р. по 31.12.2007 р., з 22.05.2008 року по 12.07.2010 року з урахуванням виплаченої щомісячної соціальної допомоги та забезпечити відповідні виплати за вказаний період. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, отже на користь позивача підлягають стягненню з відповідача 37 грн. 00 коп. витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи та 8 грн. 50 коп. судового збору. В решті задоволення позовних вимог відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: partial