Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-28 00:00:00

06 серпня 2009 року позивач [PERSON] акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» в особі філії «Полтавське регіональне управління» ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» звернувся в суд з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості по кредитному договору. В позовній заяві посилалися на те, що на підставі кредитного договору від 14 березня 2008 року №532-КТ між позивачем та відповідачем [PERSON] виникло зобовязання, за яким позивач надав відповідачу кредит в сумі 42500 доларів США строком користування до 22 лютого 2027 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,5 відсотків річних та з 29.05.2008 року згідно Додаткової угоди до кредитного договору ставка складає 18,0 відсотків річних. 14.03.2008 року між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] за №532-КТ був укладений іпотечний договір, згідно якого іпотекодавець [PERSON] передає в заставу (іпотеку) іпотекодержателю ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» квартиру під №43, що знаходиться в будинку №51а по вул.Пушкіна в м.Полтава. Дана квартира складається з однієї житлової кімнати, має загальну площу 31,1 кв.м і жилу площу 16,8 кв.м, як забезпечення повернення кредиту, виданого за кредитним договором №532- КТ від 14.03.2008 року. 14 березня 2008 року між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] було укладено договір поруки №532-КТ від 14.03.2008 року, згідно якого [PERSON] зобов»язалась перед банком відповідати у повному обсязі за своєчасне та повне виконання [PERSON] зобов»язань за кредитним договором №532-КТ від 14.03.2008 року. Згідно пункту 2.1 договору поруки №532-КТ від 14.03.2008року у випадку невиконання боржником [PERSON] зобов»язань за кредитним договором, боржник [PERSON] та поручитель [PERSON] відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Просили суд достроково розірвати кредитний договір №532-КТ від 14.03.2008 року. Стягнути з відповідачів на користь філії «Полтавське регіональне управління» ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» суму кредиту по кредитному договору №532-КТ від 14.03.2008 року, суму простроченого кредиту, суму комісійної винагороди та пені в розмірі 355004 грн. 17 кой. Стягнути з відповідачів суму державного мита та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 1730 грн. 19 листопада 2009 року позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідачів ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі філії «Полтавське регіональне управління» ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит», [PERSON] про розірвання договору поруки, посилаючись на те, що 14.03.2008 року між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] було укладено кредитний договір №532-КТ, згідно якого банк надав [PERSON] кредит у сумі 42500 доларів США строком користування до 22.02.2027 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,5 відсотків річних. У відповідності до укладеного 14.03.2008 року між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] договору поруки №532-КТ, вона зобов»язалася перед банком відповідати в повному обсязі за своєчасне та повне виконання [PERSON] своїх зобов»язань за кредитним договором №532-КТ. В подальшому між банком та позичальником було укладено додаткову угоду до кредитного договору №532-КТ, згідно якої розмір відсотків за користування кредитними коштами було збільшено з початкових 13,5% річних до 18% річних. Ніякого узгодження з нею, як поручителем, збільшення розміру основного зобов»язання ніхто не здійснював. Зміни до договору поруки №532-КТ від 14.03.2008року не вносилися. Просила суд розірвати договір поруки №532-КТ, укладений 14.03.2008 року між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит», [PERSON] та [PERSON]. 22 січня 2010 року позивач [PERSON] товариство «Банк «Фінанси та Кредит» звернулось в суд з заявою про уточнення позовних вимог до [PERSON], [PERSON]. Просили суд стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі філії «Полтавське регіональне управління» АТ «Банк «Фінанси та Кредит» кредит в сумі 407417 грн. 50 коп., заборгованість за кредитом 38612, 38 доларів США (308319,85 гри.); заборгованість за простроченим кредитом 2124.96 доларів США (16967,81 грн.); заборгованість за простроченими процентами 1397,51 доларів США (11159, 12 грн.); пеню за прострочення повернення кредиту 64986,92 грн., заборгованість за нарахованими процентами 749,38 доларів США, а всього 407417,50 коп. Не розривати кредитний договір №532-КТ від 14.03.2008 року. Сплачений судовий збір та плату за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу стягнути з відповідачів на користь позивача. В судовому засіданні представники позивача [PERSON], [PERSON] підтримали позовну заяву. Просили стягнути з відповідачів на їх користь заборгованість за кредитом в сумі 407417 грн. 50 коп. та суму державного мита, витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 1730 грн. В задоволенні зустрічного позову відмовити за безпідставністю. Представник відповідачів, позивача [PERSON] [PERSON] з позовом не згоден. Просив суд в задоволенні позову банку відмовити за безпідставністю. Просив суд задовольнити позов [PERSON] про розірвання договору поруки, оскільки вимоги банка є необгрунтованими. Суд, заслухавши пояснення представників позивача [PERSON], [PERSON], пояснення представника відповідачів [PERSON], вививши та дослідивши докази у справі, приходить до висновку, що позовні вимоги банку підлягають задоволенню, в задоволенні позову [PERSON] необхідно відмовити за безпідставністю. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] згідно кредитного договору №532-КТ від 14 березня 2008 року (а.с.6-8) отримала кредит в сумі 42500 доларів США (а.с. 12) строком користування до 22 лютого 2027 року, сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,5 відсотків річних та з 29.05.2008 року згідно Додаткової угоди до кредитного договору ставка складає 18,0 відсотків річних. Виконання вказаного вище договору забезпечено договором поруки (а.с.11), відповідно до якого поручитель [PERSON] прийняла на себе обовязок у повному обсязі, як солідарний боржник, відповідати перед кредитором за виконання зобовязань за договором, що був укладений між позивачем та [PERSON]. Згідно умов кредитного договору п.3.2 погашення заборгованості по кредиту та відсотках проводиться щомісячно, в термін до 10 числа кожного місяця. Відповідно до п.п.3.6. Кредитного договору у випадках несвоєчасного повернення кредиту або несвоєчасної сплати процентів за користування кредитними ресурсами, як у випадку настання строку повернення кредиту (його частини) та строку сплати процентів, так й у випадку виникнення відповідно до умов цього договору зобов»язання позичальника достроково повернути кредитні ресурси та сплатити проценти, банк має право видати наказ про примусову сплату боргового зобов»язання. Згідно п. 6.1 за прострочення повернення кредитних ресурсів або сплати процентів, позичальник сплачує банку пеню з розрахунку 1% від простроченої суми за кожний день прострочення. Зазначена пеня сплачується у випадках порушення позичальником строків платежів, передбачених пунктами 3.2., 3.4., 4.З., 4.4., 4.6 цього договору. Сплата пені не звільняє позичальника від зобов»язання сплатити проценти за весь час фактичного користування кредитними ресурсами. На час звернення до суду у відповідача [PERSON] утворилась заборгованість в сумі 407417 грн. 50 коп., заборгованість за кредитом 38612, 38 доларів США (308319,85 грн.); заборгованість за простроченим кредитом 2124,96 доларів США (16967,81 грн.); заборгованість за простроченими процентами 1397,51 доларів США (11159, 12 грн.); пеню за прострочення повернення кредиту 64986,92 грн., заборгованість за нарахованими процентами 749,38 доларів США, а всього 407417,50 коп. Враховуючи вкрай тяжкий матеріальний стан відповідачів, значну суму пені за прострочення повернення кредиту в сумі 64986 грн. 92 коп. та ч.З ст.551 ЦК України, в якій зазначено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення, суд приходить до висновку про часткове зменшення розміру пені до 32493,46 грн. Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно статті 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -- відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 2 ст. 612 ЦК України боржник, який прострочив виконання зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Таким чином, позовні вимоги банку в цій частині підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача 374924 грн. 04 коп. (заборгованість по сплаті кредиту, відсотках за користування ним, нарахованої пені), а також 1700 грн. судового збору та 30 грн. витрат на інформаційно- технічне забезпечення розгляду справи, сплаченого позивачем при подачі позовної заяви до суду з [PERSON], [PERSON] - солідарно. Суд приходить до висновку, що позовна заява [PERSON] про розірвання договору поруки задоволенню не підлягає, оскільки відповідно до статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов»язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов»язання боржником. Порука є угодою щодо прийняття перед третьою особою на себе обов»язку поручителя перед кредитором за виконання боржником свого зобов»язання та необхідності нести відповідальність за невиконання або неналежне виконання зобов»язання боржником шляхом відшкодування у грошовій формі того, що не було виконане боржником. Підписання сторонами додаткової угоди до кредитного договору 532-КТ від 14.03.2008 року між кредитором та боржником, не впливає на обсяг відповідальності поручителя, а тому не повинна з ним узгоджуватись, тобто змінились умови кредитування, але зобов»язання поручителя в частині обсягу солідарної відповідальності перед кредитором, у разі невиконання зобов»язання боржником, залишились незмінними. Зміна відсоткової ставки і підписання додаткової угоди була викликана істотною зміною кон»юнктури кредитного ринку, яка може спричинити погіршення фінансового результату від виконання кредитних операцій за цим договором для банку відносно очікуваного фінансового результату на момент укладання договору. Позивачем [PERSON] на момент підписання додаткової угоди до кредитного договору 532-КТ від 14.03.2008 року жодних заперечень письмовою або усною формою з цього приводу подано не було, а після подання позовної заяви банком для захисту своїх майнових прав до відповідачів [PERSON], [PERSON], позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання договору поруки 532-КТ від 14.03.2008 року. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial