Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-18 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернувся до суду з позовом, з урахуванням уточнень, до [PERSON], третя особа приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу [PERSON], про визнання недійсним укладеного 11.02.2000 року між [PERSON] та [PERSON] договору купівлі-продажу ? частини квартири [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що з 08.05.1992 року по 03.03.2001 року він перебував у шлюбі з відповідачкою [PERSON] Від шлюбу мають доньку: [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу близько трьох років він проживав з відповідачкою [PERSON] однією сімєю. Під час шлюбу 13.07.1999 року ними сумісно була придбана квартира [ADDRESS]. У лютому 2000 року відповідачка [PERSON] звернулася до нього з приводу оформлення вищевказаної квартири на її імя, мотивуючи тим, що у останньої невелика заробітна плата і необхідно оформити субсидію. 11.02.2000 року в Першій Державній нотаріальній конторі м. Харкова вони оформили всю спірну квартиру на імя відповідачки [PERSON]: право власності на ? частину квартири за спільною заявою сторін за відповідачкою [PERSON] в порядку придбання спільного майна подружжям в порядку ст. 22 КпШС України; право власності на іншу ? частину квартири за відповідачкою [PERSON] по договору купівлі-продажу. В цей час він проживав з відповідачкою [PERSON] однією сімєю, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, тому від відповідачки ніяких коштів за договором купівлі-продажу не отримував і не претендував на них, оскільки була домовленість з відповідачкою, що договір купівлі-продажу укладено з метою оформлення субсидії, тобто укладено удаваний правочин, без наміру створення будь-яких правових наслідків. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали, просили його задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, посилаючись на те, що позивач запропонував продати частину квартири відповідачці, оскільки йому потрібні були грошові кошти. Для придбання частини квартири відповідачка брала кошти у своєї матері. Частина квартири не була продана з метою оформлення субсидії та сторони не проживали однією сімєю, між ними була домовленість, що позивач може деякий час проживати у спірній квартирі. Третя особа приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Суд, заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що з 08.05.1992 року по 03.03.2001 рік [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. Під час шлюбу сторонами сумісно була придбана квартира [ADDRESS]. Договір купівлі-продажу від 30.07.1999 року був оформлений на [PERSON] Таким чином, зазначена квартира являлася спільною сумісною власністю подружжя. 11.02.2000 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу ? частини квартири [ADDRESS], посвідчений державним нотаріусом Першої Харківської нотаріальної контори [PERSON], реєстровий № 7-210. На підтвердження свого позову [PERSON] посилається на те, що вищевказаний договір укладено без наміру створення будь-яких правових наслідків, т. я. була домовленість з відповідачкою, що договір купівлі-продажу укладено з метою оформлення субсидії. Зазначені обставини підтвердили допитані судом свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] З оглянутих в судовому засіданні матеріалів цивільної справи №2-116/2006 за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на квартиру та розподіл сумісно нажитого майна та зустрічною позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про розподіл квартири, що є сумісною власністю подружжя вбачається, що [PERSON], яка мешкає за адресою: [ADDRESS] перебувала на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення як отримувач житлових субсидій з 01.02.2001 року. Відповідно до ст. 58 Цивільного кодексу України (в ред. 1963 року), який діяв на час виникнення спірних відносин, недійсною є угода лише про людське око, без наміру створити юридичні наслідки (мнима угода ). Таким чином суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] законні, обгрунтовані, а тому підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved