overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-24 00:00:00

[PERSON] звернулась з даним позовом, посилаючись на те, що їй на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 10.09.2003 року на праві власності належить житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований в с. Лашківка, вул. Коцюбинського, 5, Кіцманського району Чернівецької області. Право власності на дані будівлі 11.09.2003 року зареєстровано за нею в Кіцманському РБТІ. Відповідачка [PERSON]І являється її колишньою невісткою, шлюб між нею та [PERSON] розірваний згідно свідоцтва від 15.04.2005 року. Відповідачка [PERSON] із сином [PERSON], [INFO], зареєстровані біля належного їй на праві власності житлового будинку, але в будинку не проживають з 16.09.2009 року. Реєстрація відповідачки у належному їй господарстві створює перешкоди у користуванні будинком, тому просила позов задовольнити. Позивачка [PERSON] підтримала заявлені вимоги, подавши письмову про це заяву. Відповідачка [PERSON] позов стосовно себе визнав, не погодившись із вимогами про зняття з реєстраційного обліку її малолітнього сина, звернувшись до суду з відповідного змісту письмовою заявою. Представник служби у справах дітей подала письмову заяву про відсутність заперечень щодо задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що позивачці [PERSON] на праві власності належить житловий будинок з господарськими спорудами, розташований в с. Лашківка, вул. Коцюбинського, 5, Кіцманського району Чернівецької області на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 10.09.2003 року. Право власності на дані будівлі 10.09.2003 року зареєстровано за позивачкою в Кіцманському РБТІ. Відповідачка [PERSON] та її малолітній син [PERSON] зареєстровані біля належного позивачці на праві власності житлового будинку, але в будинку не проживають з вересня 2009 року, що вбачається із змісту довідки № 297 від 20.05.2010 року виконкому Лашківської сільської ради та Акту від 22.02.2010 року.. Реєстрація відповідачки біля належного позивачці житлового будинку позбавляє її права володіти та користуватись житловим будинком. Відповідно до вимог ст. 319 ЦК України власник вправі володіти, користуватись та розпоряджатись своїм майном на власний розсуд. Згідно ст. 383 ЦК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей, і мають право розпоряджатись цією власністю на свій розсуд : продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до вимог ст. 391 ЦК України власник може вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, хоча б ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. На підставі викладеного, ст.ст. 319, 383, 386, 387, 388, 391, 400 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-24 00:00:00

19.05.2010 року позивач звернувся до суду з заявою, в якій просив суд постановити рішення, яким визнати дії Шевченківського відділу соцзахисту управління соцзахисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради щодо недоврахування та недовиплати щорічної грошової допомоги на оздоровлення за 2007-2009 роки неправомірними і стягнути щорічну грошову допомогу за 2007, 2008, 2009 роки у сумі 4335 грн. Заяву мотивує тим, що статтею 48 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи йому, як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, 3 категорії, повинні були виплатити щорічну допомогу на оздоровлення в розмірі 3-х мінімальних заробітних плат. Проте у спірний період такі виплати не проводились в належному розмірі, виплачувалося тільки по 75 грн. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обємі, просив позов задовольнити. Від представника відповідача поступило письмове заперечення на позовні вимоги з клопотанням розглядати справу у його відсутності. Зясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС третьої категорії та має право на доплату щорічної допомоги на оздоровлення, відповідно до вимог ст. 48 Закону України „ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи у розмірі 3-х мінімальних заробітних плат. На підставі Постанови КМ України № 562 від 12.07.05 р. спірні виплати проводились відповідачем в заниженому розмірі. Статтею 22 Конституції України встановлено, що звуження змісту та обсягу існуючих прав, шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів не допускається. Дане положення відображене у рішенні Конституційного Суду України від 09.07.07 р. № 6- рп у справі за конституційним поданням 46 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України положень статей 29,36, частини другої ст. 56, ч.2 ст. 62, ч.І ст. 66, п. 7,9,12,13, 14, 23, 29, ЗО, 39, 41,43, 44, 45, 46, ст. 71, ст.ст. 98, 101, 103, 111 Закону України « Про Державний бюджет України на 2007 рік» та Рішенні Конституційного Суду України № 10-рп від 22.05.08 р. Відповідно до вимог ст.152 ч. 2 Конституції України Закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність. Відтак, суд вважає, що є підставними вимоги позивача у межах строку позовної давності. Безпідставними суд вважає покликання відповідача на відсутність коштів як на підставу для відмови у позові. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-24 00:00:00

Кредитна спілка «Партнер-Плюс» (далі Спілка) звернулась до суду з позовом, в якому просила стягнути з відповідачів солідарно 5748 грн. залишку заборгованості по кредиту, та понесені судові витрати. В обґрунтування позову Спілка вказувала, що 15.01.2008 року [PERSON] отримав кредит в сумі 8000 грн. під 60 відсотків річних строком на 24 місяці, про що з ним було укладено кредитний договір. З метою забезпечення умов кредитного договору з [PERSON] 15.01.2008 року укладено договір поруки. [PERSON] не виконав зобовязань по кредитному договору, а [PERSON] відмовилась від виконання умов договору поруки. В судовому засіданні представник Спілки позов підтримала, зменшила вимоги у звязку з добровільною сплатою частини заборгованості [PERSON] і просила стягнути з відповідачів залишок боргу за договором кредиту в сумі 5148 грн. 70 коп. та судові витрати. [PERSON] позов визнав, підтвердив наявність обставин на які вказував позивач. [PERSON] позов не визнала, пояснила, що заборгованість має сплачувати [PERSON], а не вона. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази суд вважає позов слід задовольнити. Встановлено, що 15.01.2008 року між Спілкою та [PERSON] укладено кредитний договір, згідно якого відповідач отримав гроші в сумі 8000 грн., та зобовязувався згідно графіка погашення кредиту щомісячно сплачувати платежі строком в 24 місяці. Однак [PERSON] повернення кредитних коштів не здійснював, тому у нього утворився не стягнутий борг перед позивачем який станом на теперішній час становить 5148 грн. 70 коп. Оскільки відповідач [PERSON] допустив порушення умов кредитного договору, не виконує взяті на себе зобов'язання щодо своєчасної та повної сплати сум платежів по поверненню кредитних коштів, а тому відповідно до ст. 610-612 ЦК та умов кредитного договору є законною вимога Спілка про стягнення заборгованості за кредитом. Відповідач [PERSON] згідно укладеного нею з позивачем договору поруки від 15.01.2008 року є поручителем і взяла на себе обов'язок відповідати за належне виконання [PERSON] вимог щодо сплати кредиту. На підставі ч.1 ст. 554 ЦК, та умов договору поруки поручитель та боржник несуть солідарну відповідальність перед кредитором. Тому суд покладає на обох відповідачів в солідарному порядку сплатити Спілці присуджені судом кошти у зв'язку з наслідками що настали від невиконання [PERSON] умов кредитного договору. Також з відповідачів підлягають стягненню згідно ст. 88 ЦПК понесені позивачем судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-24 00:00:00

12 квітня 2010 року до Краснокутського районного суду звернулася позивач [PERSON] з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що з відповідачем [PERSON] перебувають в шлюбі з 11 жовтня 1997 року, який зареєстрований Мурафською сільською радою Краснокутського району Харківської області, актовий запис №17. Від цього шлюбу мають неповнолітніх дітей : [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Протягом шлюбу сімейні стосунки з чоловіком не склалися, бажання зберегти сімю сторони не мають, в звязку з чим подальше спільне життя та збереження сімї позивач вважає неможливим. Майнові відносини сторони урегулюють самостійно в добровільному, позасудовому порядку. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовну вимогу та просить шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не зявився, причину неявки суд не повідомив, хоча був викликаний своєчасно та належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення судових повісток. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення сторони, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ВЛ №298927, виданого 11 жовтня 1997 року Мурафською сільською радою Краснокутського району Харківської області, актовий запис №17, сторони по справі знаходяться в зареєстрованому шлюбі. Від цього шлюбу мають двох неповнолітніх дітей : [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] В судовому засіданні також встановлено, що позивач [PERSON] не бажає примирення, подальше зберігання шлюбу неможливе та просить розірвати шлюб. Згідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу заперечує інтересам одного з них або інтересам їх дітей, котрі мають важливе значення. Суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємовідносини подружжя, дослідивши матеріали справи, вважає подальше сумісне життя подружжя неможливим та за таких обставин шлюб підлягає розірванню. Витрати, пов'язані з оплатою отримання свідоцтва про розірвання шлюбу в органах РАЦС, з власної ініціативи покласти на позивача [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В судовому засіданні позивачка позов підтримала та пояснила суду, що з відповідачем по справі перебуває в зареєстрованому шлюбі з 23.08.2003 року, від якого мають малолітню дитину [PERSON], [INFO] Почуття поваги і кохання втратили, шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, строк наданий судом для примирення позитивного результату не дав. А тому вважає, що сімя розпалась остаточно і зберегти її неможливо. Відповідач в судовому засіданні позов визнав та пояснив суду, що шлюбні відносини припинені, вважає, що сімя розпалась остаточно. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 23.08.2003року, від якого мають малолітню дитину [PERSON], 06.04.2005р.н. Спільне життя у сторін не склалося, спільного господарства не ведуть. Строк, наданий сторонам для примирення, позитивного результату не дав. На думку суду сімя розпалася остаточно і зберегти її неможливо. Шлюб необхідно розірвати, поклавши судові витрати на відповідача. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON]. про стягнення аліментів на дитину, в якій вказала, що вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 04 квітня 2008 року і має з ним неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Дитина знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Він являється працездатним, працює і має можливість надавати матеріальну допомогу дитині, на своєму утриманні крім сина він нікого не має. Позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина у розмірі ? частини доходу відповідача щомісяця, починаючи з дня подання заяви до повноліття дитини. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовну вимогу про стягнення аліментів на утримання сина у розмірі ? частини доходу відповідача на місяць. Відповідач [PERSON] у судове засідання не прибув, про час розгляду справи повідомлений належним чином - судовою повісткою, яку він отримав, про що є його розписка. Він надав до суду заяву в якій просить позов розглянути без його участі, с позовом згодний. Суд, вислухавши думку позивача про розгляд справи у відсутності відповідача, постановив ухвалу про розгляд справи без присутності відповідача. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позовна вимога [PERSON] підлягає задоволенню. Суд встановив, що відповідач [PERSON] батько неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Неповнолітня дитина проживає з позивачем. Згідно зі ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач [PERSON] не надав суду доказів, що він надає матеріальну допомогу дитині добровільно. У звязку з чим згідно зі ст. 181 ч.3 Сімейного кодексу України, аліменти підлягають стягненню у примусовому порядку. Стягуючи аліменти та визначаючи їх розмір, суд враховує стан здоровя дитини, те що відповідач являється працездатним, працює, у нього на утриманні крім сина [PERSON] інших дітей, непрацездатних батьків, яким він зобовязаний надавати матеріальну допомогу не має. В звязку з наведеним, суд вважає можливим стягнути аліменти з відповідача на користь позивача у розмірі ? частини його доходу на місяць. Згідно зі ст.81, 88 ЦПК України з відповідача належить стягнути у доход місцевого бюджету судовий збір у сумі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення у сумі 120,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину, в якій вказала, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 08 січня 2009 року і має з ним неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Дитина знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Він являється працездатним і має можливість надавати матеріальну допомогу дитині, на своєму утриманні крім Марка він має ще сина [PERSON], на утримання якого виплачує аліменти.. Позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі ? частини доходу відповідача щомісяця, починаючи з дня подання заяви до повноліття дитини. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовну вимогу про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] у розмірі ? частини доходу відповідача на місяць. Відповідач [PERSON]М.у судове засідання не прибув, про час розгляду справи повідомлений належним чином: судовою повісткою, яку він отримав, про що є його розписка. Суд, вислухавши думку позивача про розгляд справи у відсутності відповідача, постановив ухвалу про заочний розгляд справи, без присутності відповідача. Третя особа [PERSON] пояснила, що відповідач є батьком сина [PERSON], на утримання якого стягнуті аліменти, але він виплачує їх не регулярно і має заборгованість. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позовна вимога . підлягає частковому задоволенню. Суд встановив, що відповідач [PERSON] батько неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Неповнолітня дитина проживає з позивачем. За рішенням суду відповідач виплачує аліменти на утримання сина [PERSON] на користь його матері [PERSON] Згідно зі ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач [PERSON] не надав суду доказів, що він надає матеріальну допомогу дитині добровільно. У звязку з чим згідно зі ст. 181 ч.3 Сімейного кодексу України, аліменти підлягають стягненню у примусовому порядку. Стягуючи аліменти та визначаючи їх розмір, суд враховує стан здоровя дитини, те що відповідач являється працездатним, працює, у нього на утриманні крім сина [PERSON] є ще неповнолітній син [PERSON], на утримання якого він платить аліменти. В звязку з наведеним, суд вважає можливим стягнути аліменти з [PERSON]. на користь позивача у розмірі 1/6 частини його доходу на місяць. Згідно зі ст.81, 88 ЦПК України з відповідача належить стягнути у доход місцевого бюджету судовий збір у сумі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення у сумі 120, грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-24 00:00:00

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала. Суду пояснила, що вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі з 18 листопада 2008 року, від якого 17 серпня 2000 року у них народилась донька Валерія. 25 грудня 2006 року шлюб між ними розірвано, неповнолітня донька залишена на проживанні з нею. Відповідач участі у вихованні та догляді їх доньки не бере, фактично доглядом та утриманням дитини займається вона. Оскільки у добровільному порядку відповідач коштів на утримання дитини не надає, вона звернулась з даним позовом до суду. Однак не заперечила проти стягнення аліментів з відповідача в тому розмірі, якому визначить суд. Відповідач в судове засідання не з"явився. Про день та час розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином. Причин своєї неявки суду не повідомив, заяв чи клопотань про перенесення розгляду справи до суду не подавав. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Судом встановлено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 18 листопада 1998 року, від якого 17 серпня 2006 року у них народилась донька Валерія. 25 грудня 2006 року шлюб між сторонами розірвано, неповнолітня дитина сторін залишена на проживанні з матір»ю. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст.182 Сімейного Кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж ЗО відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.184 Сімейного Кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.54 Закону України "Про Державний бюджет України на 2009 рік" прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років становить 557 грн., для дітей віком від б років до 18 років 701 грн. Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності та те, що відповідач у добровільному порядку у належному розмірі коштів на утримання неповнолітньої доньки позивачу не надає, не допомагає їй створювати належні умови для розвитку природних здібностей дитини, працездатний, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення. Однак, розмір аліментів, які позивач просить стягнути з відповідача на думку суду є надто завищеним, документально не підтвердженим, тому з врахуванням вимог розумності та справедливості, у відповідності до вимог чинного законодавства та першочергово в інтересах дитини та обох сторін, до стягнення з відповідача підлягають аліменти на утримання дитини в розмірі по 300 грн. щомісячно, до досягнення донькою повноліття. На підставі викладеного

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-24 00:00:00

В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав. Просить суд стягнути з відповідача на користь ЖКП "Покровське" заборгованість за надані житлово-комунальні послуги в яка виникла станом на 01 червня 2010 року в розмірі 1554,98 грн. та судові витрати по справі. Відповідач в судове засідання не з"явився. Про день та час розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином судовими повістками. Причин своєї неявки суду не повідомив. Заяв чи клопотань про перенесення розгляду справи по суті до суду не подавав. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення. Судом встановлено, що відповідач по справі являється власником квартири [ADDRESS], яка знаходиться на балансі ЖКП "Покровське". Відповідно до ч.1 ст.68 ЖК України наймач зобовязаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до ст.184 ЖК України фінансування витрат на експлуатацію та ремонт житлового фонду місцевих рад здійснюється за рахунок засобів житлово-комунальних підприємств, а у випадку недостатності цих засобів - за рахунок державного бюджету. Оскільки основним джерелом отримання коштів на виконання даних функцій є плата за утримання будинків і прибудинкових територій, то невиконання власниками квартир (будинків) обовязку по сплаті даних платежів не дає змоги житлово-комунальним підприємствам належним чином виконувати покладені на них функцій і прямо порушує інтереси держави. Внаслідок порушення відповідачем своїх договірних зобовязань, станом на 01 червня 2010 року утворилась заборгованість перед ЖКП "Покровське" за надані житлово-комунальні послуги в розмірі 1554 грн. 98 коп., що стверджується оглянутим та дослідженим в судовому засіданні розрахунком заборгованості, згідно особового рахунку відповідача. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідності до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Оскільки у добровільному порядку відповідач не бажає виконувати покладені на неї обовязки по оплаті житлово-комунальних послуг, тому вони підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в судовому порядку. Відповідно до ст.88 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки рішення прийнято на користь позивача, котрий згідно рішення міської Ради звільнений від сплати судових витрат, тому вони підлягають стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-24 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з обґрунтуванням доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини рішення. На підставі викладеного,

Outcome: approved