Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-11 00:00:00

01 червня 2010 року позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області та просить: - зобовязати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області зробити перерахунок у відповідності до Закону України «Про соціальний захист дітей війни» щомісячної державної соціальної допомоги - підвищення до пенсії за період з січня 2006 року по квітень 2010 року. В судове засідання позивач не зявився, подав до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обємі. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав заперечення, в яких просить відмовити в задоволенні позовних вимог, в звязку з відсутністю законодавчо визначеного механізму реалізації положень ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Просить розглянути справу за відсутності представника Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області. Дослідивши письмові матеріали, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивач є особою, на яку поширюється дія абзацу 1 статті 1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18 листопада 2004 року, та має статус «дитини війни», що підтверджується посвідченням. Згідно статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Редакція цієї статті набрала чинності з 1 січня 2006 року. Згідно з частиною 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року, мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. Положення ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»не є перешкодою для застосування даної величини (мінімального розміру пенсії за віком) до обрахування інших пенсій чи доплат пов'язаних з мінімальною пенсією за віком, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого частиною першою статті, мінімального розміру пенсії за віком. Пунктом 17 статті 77 Закону України Про Державний бюджет України на 2006 рік від 20.12.2005 року дію ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни від 18.11.2004 року на 2006 рік зупинено. Законом України Про внесення змін до Закону України Про Державний бюджет України на 2006 рік від 19.01.2006 року п. 17 ст. 77 вказаного Закону виключено, а ст. 110 викладено в новій редакції, згідно якої пільги дітям війни, передбачені ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни від 18.11.2004 року, запроваджуються у 2006 році поетапно, за результатами виконання бюджету у першому півріччі, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України за погодженням з Комітетом Верховної Ради України з питань бюджету. Однак протягом 2006 року Верховною Радою України та Кабінетом Міністрів відповідних нормативно-правових актів не видавалось. Таким чином, у 2006 році відповідач не мав правових підстав для нарахування позі підвищення до пенсії у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком як дитині війни, а і підлягають задоволенню позовні вимоги в цій частині. П. 12 ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» дію ст. 6 України «Про соціальний захист дітей війни» на 2007 рік зупинено. Проте ріг Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року № 6-рп/2007 положення п. 12 ст. 71 України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» визнані неконституційними. Згідно ч. 2 ст. 152 Конституції України, Закони, інші правові акти або їх окремі положен визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом У рішення про їх неконституційність. Рішення зворотної дії в часі не має. Зважаючи на викладене суд приходить до висновку, що в період з 09 липня по 31 грудні року відповідач мав правові підстави для нарахування позивачеві підвищення до пенсії на! мінімальної пенсії за віком, як те передбачено ст.. 6 Закону України «Про соціальний захист війни» і не виконання вимог Закону свідчить про протиправність дій Головного управу пенсійного Фонду в Кіровоградській області, а відтак порушені права позивача за вказаний а підлягають захисту. ? Підпунктом 2 пункту 41 розділу II Закону України "Про державний бюджет України на 20| та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" текст статті 6 Закону України | соціальний захист дітей війни» викладено в наступній редакції: дітям війни (крім тих, на| поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захист^ пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої і учасників війни. Ч. 4 ст. 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального зах% визначено, що учасникам війни пенсії підвищуються на 10 % прожиткового мінімуму для осіб, , втратили працездатність. Однак Рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/2008 ві*^ травня 2008 року визнано неконституційним положення Закону України "Про Державний бкА, України на 2008 рік" від 28 грудня 2007 року щодо викладення положень ст. 6 Закону України і соціальний захист дітей війни" в новій редакції. Таким чином, відновлено дію ст. 6 Закону Укр§ «Про соціальний захист дітей війни» і з 22 травня 2008 року позивач мав право на отрим^. підвищення до пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком. Відповідач ігнорував п|| позивача на підвищення пенсії за вказаною нормою Закону в період з 22 травня по 31 грудня 3| року, а тому вимоги позивача в цій частині підлягають задоволенню. Зміст ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» у 2009 - 2010 році змінювався та розмір підвищення не коригувався, дія закону зупинена не була. Таким чияь.. відповідач повинен був провести підвищення пенсії позивачеві у збільшеному розмірі відповідно^ вимог ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»з 01 січня 2009 року по 31 бере| 2010 року, в межах позовних вимог. Посилання відповідача на неврегульованість питання обчислення розміру пенсії дітям віі| чинним законодавством не приймається судом до уваги, оскільки ст.6 ЗУ Про соціальний захф дітей війни визначено, що дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання і державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30% мінімальф пенсії за віком. Реалізація особою права, що пов'язане з отриманням бюджетних коштів, яке базуєта на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових акі національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань відсутності коштів. Крім того, незважаючи на компетенцію деяких органів влади по надану обов'язкових роз'яснень щодо виконання вимог законодавства, наявність чи відсутність будь-як^ відомчих чи міжвідомчих роз'яснень, інструкцій та розпоряджень щодо механізму виконання ноц Закону України не може бути підставою для невиконання цих норм, якщо це тягне за соба» порушення прав та законних інтересів громадян України. Зважаючи на те, що здійснення перерахунку пенсії відноситься до компетенції органу Пенсійного фонду України, а суд не вправі .виконувати функції даного субєкта владн^. повноважень, суд визнає необхідним зобовязати Головне управління пенсійного фонду України | Кіровоградській області здійснити перерахунок та виплатити щомісячне підвищення до пенсі, позивачу, починаючи з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, з 22 травня 2008 року по ЗГ березня 2010 року, відповідно до ст.6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» з урахуванням норі» - ч.І ст.28 ЗУ Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, та здійснити її виплату, прийнявши до уваги розмір фактично щомісячно виплаченої пенсії у вказані періоди та права на щомісячну виплату підвищення пенсії в розмірі ЗО % мінімальної пенсії за віком. Враховуючи викладене, вимога щодо зобов»язання проведення виплат певної суми з вищевикладених підстав задоволенню не підлягає. Вимоги позивача про зобовязання здійснювати виплату підвищення до пенсії «дітям війни» відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни» надалі не підлягають задоволенню, оскільки захисту підлягає вже порушене право, а не те, яке може бути порушено у майбутньому. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд повертає на користь позивача з Державного бюджету України 8,50 грн. судового збору та 37 грн. витрат на інформаційно- технічне забезпечення позову. На підставі викладеного та

Outcome: partial