Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Харківської філії [PERSON] акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Дженералі Гарант», та [PERSON] акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Дженералі Гарант», третя особа [PERSON] про стягнення суми страхового відшкодування, позовні вимоги обґрунтовував наступним. Між позивачем та відповідачем 20.09.2005 року було укладено договір (поліс) добровільного страхування транспортного засобу, водія та пассажирів від нещасних випадків, цивільної відповідальності № 19-3278781, за умовами якого було застраховано легковий автомобіль позивача марки «Шевролет Такума», держ.номер АХ 47 94 КХ. 23 липня 2006 року на вул. Дерев'янко в м. Харкові між автомобілем позивача, під керуванням [PERSON] та автомобілем марки «Шкода -Октавія» держ.номер АХ 4815 АЕ під керуванням [PERSON] Після настання ДТП позивач звернувся з відповідною заявою до відповідача [PERSON] акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Дженералі Гарант» про отримання суми страхового відшкодування відповідно до укладеного 20.09.2005 року договору, однак відповідач відмовився виплатити суму страхового відшкодування на підставі того, що, на його думку, [PERSON] керувала автомобілем позивача без наявності посвідчення водія. Позивач вважає відмову відповідача виплатити суму страхового відшкодування безпідставною та незаконною та просив стягнути з відповідачів солідарно на його користь суму страхового відшкодування за договором Добровільного страхування транспортного засобу, водія та пасажирів від нещасних випадків, Цивільної відповідальності № 19-3278781. Під час розгляду справи позивач уточнював та доповнював свою позовну заяву, остаточно просив стягнути з відповідачів солідарно на його користь страхове відшкодування за договором добровільного страхування транспортного засобу, водія та пасажирів від нещасних випадків, цивільної відповідальності № 19-3278781 в розмірі, визначеному висновком спеціаліста авто товарознавця від 16.10.2006 року в сумі 49940 гривен 20 коп. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали уточнену позовну заяву, просили її задовольнити. В судовому засіданні представник відповідача ВАТ «Українська страхова компанія «Дженералі Гарант» в особі Харківської філії ВАТ «Українська страхова компанія «Дженералі Гарант» [PERSON] проти позову заперечував, при цьому зазначав, що позивач [PERSON] не був присутній в належному йому автомобілі «Шевролет Такума», яким керувала [PERSON], та з вини якої 23 липня 2006 року на вул. Дерев'янко в м. Харкові трапилась дорожньо-транспортна пригода. За таких обставин страхова компанія не визнала цей випадок страховим та відмовила [PERSON] у виплаті страхового відшкодування. Просив у позові відмовити. Суд, заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши наявні в справі письмові докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 20.09.2005 року між [PERSON] та ВАТ «Українська страхова компанія «Гарант-авто» був укладений договір (поліс) добровільного страхування транспортного засобу, водія та пассажирів від нещасних випадків, цивільної відповідальності № 19-3278781, за умовами якого було застраховано легковий автомобіль позивача марки «Шевролет Такума», держ.номер АХ 47 94 КХ (а.с. 8-10). ВАТ «Українська страхова компанія «Гарант-авто» була перейменована у Відкрите акціонерне товариство «Українська страхова компанія «Дженералі Гарант» (а.с.22). Згідно вироку Дзержинського районного суду м. Харкова [PERSON] була визнана винною в скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 23 червня 2006 року на вул. Дерев'янко в м. Харкові між автомобілем позивача, під керуванням [PERSON] та автомобілем [NUMBER] під керуванням [PERSON]М.(а.с.37-39). Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що в результаті ДТП він отримав травми та самостійно рухатися не міг. Дружина витягла його із автомобіля та посадила на узбіччі. До нього підходив [PERSON] та цікавився станом його здоровя. Зі слів своєї дружини [PERSON] відомо, що за кермом автомобіля «Шевролет Такума» була дівчина, на пасажирському кріслі сидів молодий чоловік. Судом була досліджена кримінальна справа за звинуваченням [PERSON] в скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, з матеріалів якої вбачається: Згідно відповіді слідчого відділу розслідування ДТП ГУ МВС України [PERSON] директору ОАО СК «Гарант-Авто» B.JI. Поддубному, [PERSON] на момент ДТП 23.07.2006 року в 7 годин 45 хвили на вул.. Деревянко в м. Харкові керувала автомобілем «Шевролет Такума» в присутності власника вказаного автомобіля [PERSON] ( а.с. 99) Допитаний на досудовому слідстві свідок [PERSON] пояснював, що 23.07.2006 року він знаходився в якості пасажира в належному йому автомобілі «Шевролет Такума».За кермом перебувала [PERSON] (а.с. 29-30 ) Потерпіла [PERSON] пояснювала, що після зіткнення вона підійшла до автомобіля «Шевролет Такума», за кермом якого знаходилась дівчина, рядом з нею на пасажирському кріслі сидів молодий чоловік(а.с.35-26). В ході розгляду справи сторонам було розяснено положення ст. ст. 10, 60 ЦПК України, згідно яких кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона досилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно ч.4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, обовязковий для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок. Вироком Дзержинського районного суду м. Харкова [PERSON] визнана винною в тому, що грубо порушила п.п. 1.5, 10.1 Правил дорожнього руху України, чим скоїла злочин, передбачений ч1ст. 286КК України. В скоєнні буд-яких інших правопорушень, в тому числі керуванні автомобілем Ш законних підстав, [PERSON] звинувачена не була. Крім того, позивач в судовому засіданні пояснював, що в момент ДТП він знаходився у власному автомобілі в якості пасажира. Такі ж показання він давав при Допиті його в якості свідка під час розслідування кримінальної справи. Таким чином, судом не встановлено жодних обєктивних даних, які можуть спростувати факт знаходження позивача [PERSON] в якості пасажира у власному автомобілі «Шевролет Такума», яким керувала [PERSON], в момент дорожньо- транспортної пригоди 23.07.2006 року. Отже, твердження представника відповідача щодо відсутності позивача [PERSON] в автомобілі, а також керування [PERSON] автомобілем без наявності в неї освідчення водія, суд вважає безпідставними, оскільки ці твердження не обґрунтовані жодними доказами, відображають лише припущення представника відповідача. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про те, що відмова [PERSON] акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Дженералі Гарант» виплатити [PERSON] страхового відшкодування є безпідставною та незаконною. Статтею 20 Закону України «Про страхування» передбачено, що страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Згідно висновку спеціаліста-автотоварознавця №8092 від 16.10.2006 року розмір матеріальної шкоди, завданої власнику автомобіля [NUMBER] [PERSON] становить 49940 грн. 20 коп. (а.с. 47-49). Враховуючи, що договір № 19-3278781 ВАТ добровільного страхування транспортного засобу, водія та пасажирів від нещасних випадків, цивільної відповідальності був укладений між [PERSON] та ВАТ «Українська страхова компанія «Гарант-авто» правонаступником якої є ВАТ «Українська страхова компанія «Дженералі Гарант», суд вважає, що страхове відшкодування підлягає стягненню саме з ВАТ «Українська страхова компанія «Дженералі Гарант». Згідно ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст. 988 ЦК України страховик зобов'язаний протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати страхувальникові. У разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. На підставі викладеного,

Outcome: partial