overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-26 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом про стягнення заборгованості за послуги водовідведення, посилаючись на те, що відповідачі є абонентами КП „Харківкомуночиствод. Відповідачі своєчасно не сплачували за надані послуги з водовідведення, в наслідок чого утворилася заборгованість, яку вони не погашають. Сума заборгованості за період з 01.02.2009р. по 01.02.2010р. склала 190 грн. 23 коп. Відповідачі в судове засідання не з'явилися. Про час та місце слухання справи сповіщені вчасно і належним чином, причини неявки суду не повідомили. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення і доводи представника позивача, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини: Відповідачі зареєстровані у квартирі 305, 306 буд. 2 по вул. Залютинській в м. Харкові. Квартира не приватизована. Сума заборгованості відповідачів за карткою абонента за період з 01.02.2009р. по 01.02.2010р. склала 190 грн. 23 коп. У відповідністю ст. 64 ЖК України, повнолітні члени наймача несуть солідарну відповідальність за зобовязання, виходять відповідного договору. У відповідністю ст. 68 ЖК України, наймач зобовязаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Таким чином, відповідачі не виконують свої обов'язки по оплаті послуг водовідведення. З огляду на вищевикладене, суд вважає, що з відповідачів підлягає стягненню заборгованість у розмірі 190 грн. 23 коп., а також відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, ст. 3 Декрету Кабінету Міністрів "Про державне мито", судовий збір у розмірі 1 % від суми позову, але не менш ніж 51 грн., та витрати на інформаційно-технічне забезпечення у розмірі 30,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-26 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом про стягнення заборгованості за послуги водовідведення, посилаючись на те, що відповідачка є абонентом КП „Харківкомуночиствод. Відповідачка своєчасно не сплачувала за надані послуги з водовідведення, в наслідок чого утворилася заборгованість, яку вона не погашає. Сума заборгованості за період з 01.05.2004р. по 01.01.2010р. склала 509 грн. 96 коп. Відповідачка в судове засідання не з'явилася. Про час та місце слухання справи сповіщена вчасно і належним чином, причини неявки суду не повідомила. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення і доводи представника позивача, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини: Відповідачка зареєстрована у [INFO]. Квартира приватизована. Сума заборгованості відповідачки за карткою абонента за період з 01.05.2004р. по 01.01.2010р. склала 509 грн. 96 коп. У відповідністю зі ст.162 ЖК України, власник квартири зобовязаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Таким чином, відповідачка не виконує свої обов'язки по оплаті послуг водовідведення. Так як відповідачем не було надано заяви або клопотання щодо застосування до правовідносин позовної давності, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-26 00:00:00

Позивач у судовому засіданні підтримала заявлені вимоги, наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач позовні вимоги визнає, не заперечує проти розірвання шлюбу. Судом в ході судового розгляду справи були досліджені: -свідоцтво про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] (д/п Трікоз) Л.М., згідно якого шлюб зареєстрований 23.04.1985 року відділом ЗАГС м. Рені Одеської області, актовий запис № 52; -копія паспорту на імя [PERSON]; -копія свідоцтва про народження сина [PERSON], [INFO], в якому батьками вказані позивач та відповідач; -копія свідоцтва про народження дочки [PERSON], [INFO], в якому батьками вказані позивач та відповідач; -квитанції про сплату судового збору та витрат на ІТЗ по розгляду справи. Дослідивши надані докази, судом було встановлено такі обставини: позивач [PERSON] просить розірвати шлюб із відповідачем [PERSON], зареєстрований 23.04.1985 року відділом ЗАГС м. Рені Одеської області, актовий запис № 52. Від цього шлюбу сторони мають двох дітей: сина [PERSON] [INFO], та дочку [PERSON] [INFO]. Позивач у судовому засіданні пояснила, що цей шлюб у них обох перший, подружнє життя із відповідачем не склалось, оскільки чоловік зраджує їй з іншою жінкою, внаслідок чого між ними втратились почуття любові і пошани, немає взаємопорозуміння. На теперішній час сторони проживають разом, але не підтримують шлюбних стосунків. Спорів майнового характеру між сторонами не існує. За таких обставин позивач вважає, що примирення з чоловіком не можливе і наполягає на розірванні шлюбу. Оскільки чоловік відмовляється від розірвання шлюбу в органах РАГС, позивач вимушена звернутися до суду. Витрати повязані з реєстрацією розірвання шлюбу просить покласти на відповідача. Відповідач не заперечує мотивів наведених позивачем для розірвання шлюбу, пояснивши, що з дружиною дійсно немає взаємопорозуміння, примирення з позивачем вважає не можливим, між ним та позивачем втрачені почуття любові і пошани, тому він згоден на розірвання шлюбу. Витрати повязані із розірванням шлюбу просить покласти на нього. Встановивши вищеозначені обставини, суд приходить до висновку, що сімя сторін фактично розпалась, її збереження неможливе, шлюб існує суто формально і підлягає розірванню. Між позивачем і відповідачем втратилися почуття любові і пошани, взаємодопомоги і підтримки, тобто морально - правові підстави шлюбу. Приходячи до такого висновку, суд враховує фактичні обставини справи і інтереси кожного з подружжя. Застосування заходів щодо примирення подружжя, передбачених ст. 111 СК України, в даній ситуації суд вважає не доцільним. Витрати повязані з реєстрацією розірвання шлюбу, згідно зі встановленими обставинами справи, суд покладає на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-26 00:00:00

КРЕП №10 м. Кіровограда звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача боргу в сумі 467 грн. 09 коп. за обслуговування будинку та прибудинкової території. Відповідачі до суду не зявились, повідомлялися належним чином. Представник КРЕП № 10 м. Кіровограда до суду не зявився, просе розглянути справу в його відсутність, про що надав заяву, де зазначив, що не заперечує проти винесення заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] є квартиронаймачем квартири [ADDRESS],к.2 в м. Кіровограді. Шляхом видачі розрахункової книжки по оплаті за обслуговування будинку та прибудинкової території та наданням і отриманням послуг між сторонами склались фактичні договірні відносини по обслуговуванню будинку та прибудинкової території. В порушення вимог ст. 68 ЖК України, ст.526, ст. 509 ЦК України в редакції 2003р. відповідач в односторонньому порядку відмовився від виконання взятих на себе договірних зобов'язань по оплаті згідно встановлених тарифів за обслуговування будинку та прибудинкової території, тому за період з квітня 2008 року по лютий 2010 року утворилась заборгованість в сумі 467 грн. 09 коп.. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача ЗО грн. витрат з інформаційно-технічного забезпечення на користь позивача, а судовий збір в сумі 51 грн. на користь держави. На підставі ст.ст. 509, 525, 526 ЦК України, ст. 64, 68 ЖК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-26 00:00:00

Позивач у судовому засіданні підтримав заявлені вимоги, наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач позовні вимоги визнає, не заперечує проти розірвання шлюбу. Судом в ході судового розгляду справи були досліджені: -свідоцтво про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] (д/п Замфіреску) Т.Д., згідно якого шлюб зареєстрований 31.08.2001 року відділом РАГС Ренійського РУЮ Одеської області, актовий запис № 73; -копія паспорту на імя [PERSON]; -копія свідоцтва про народження сина [PERSON]В, [INFO], батьками вказані позивач та відповідач; -копія свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], батьками вказані відповідач [PERSON] та [PERSON]; -квитанції про сплату судового збору та витрат на ІТЗ по розгляду справи. Дослідивши надані докази, судом було встановлено такі обставини: позивач [PERSON] просить розірвати шлюб із відповідачем [PERSON], зареєстрований 31.08.2001 року відділом РАГС Ренійського РУЮ Одеської області, актовий запис № 73. Від цього шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO]. Позивач у судовому засіданні пояснив, що цей шлюб у них обох перший, подружнє життя із відповідачем не склалось в наслідок відсутності взаємопорозуміння, виникали сварки на ґрунті скрутного матеріального становища родини, крім того, між подружжям втратились почуття любові і пошани. З жовтня 2004 р. сторони разом не проживають, не підтримують шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть. На теперішній час і позивач і відповідач проживають у фактичних шлюбних відносинах з іншими людьми, крім того відповідач народила дитину від іншого чоловіка. За взаємною згодою неповнолітній син залишився проживати разом з позивачем. Відповідач добровільно надає матеріальну допомогу на його утримання. Спорів майнового характеру між сторонами не існує. За таких обставин позивач вважає, що примирення з дружиною не можливе і наполягає на розірванні шлюбу. Витрати повязані з реєстрацією розірвання шлюбу просить покласти на нього. Відповідач не заперечує мотивів наведених позивачем для розірвання шлюбу, пояснивши, що з чоловіком на протязі спільного життя дійсно не було взаємопорозуміння, на теперішній час вона проживає з іншим чоловіком від якого народила дитину, і якій визнав своє батьківство щодо цієї дитини, примирення з позивачем вважає не можливим, між нею та позивачем втрачені почуття любові і пошани, тому вона згодна на розірвання шлюбу. Витрати повязані із розірванням шлюбу просить покласти на позивача. Встановивши вищеозначені обставини, суд приходить до висновку, що сімя сторін фактично розпалась, її збереження неможливе, шлюб існує суто формально і підлягає розірванню. Між позивачем і відповідачем втратилися почуття любові і пошани, взаємодопомоги і підтримки, тобто морально - правові підстави шлюбу. Приходячи до такого висновку, суд враховує фактичні обставини справи і інтереси кожного з подружжя, а також їхньої дитини. Застосування заходів щодо примирення подружжя, передбачених ст. 111 СК України, в даній ситуації суд вважає не доцільним. Витрати повязані з реєстрацією розірвання шлюбу, згідно зі встановленими обставинами справи, суд покладає на позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-26 00:00:00

Прокурор Зборівського району звернувся до суду із позовом в інтересах [PERSON] до управління Пенсійного фонду України в Зборівському районі про стягнення державної соціальної виплати. Позивач посилається на те, що [PERSON] має статус дитини війни. Згідно Закону України «Про соціальний захист дітей війни» ( далі Закону) їй підвищується пенсія на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Протягом 2006-2007 років така надбавка не виплачувалась, а у 2008-2009 роках виплачувалась в неповному обсязі. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та зіслалася на обставини викладені в позові. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнає та подав заперечення. Суд заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст.6 Закону дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. П.12 ст.71 Закону України «Про Державний бюджет на 2007р» дію ст.6 Закону зупинено. Рішенням Конституційного суду України від 09.07.2007р положення даної статті визнано таким, що не відповідає Конституції України та втратили чинність з дня ухвалення Конституційним судом України рішення, тобто з 9 липня 2007р. При таких обставинах суд вважає, що позивач має право на отримання пенсії підвищеної на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, починаючи з 9 липня по 31 грудня 2007р. Також позивачка має право на підвищену пенсію, з врахуванням отриманих виплат з 22 травня по 31 грудня 2008 року та за 2009 рік, оскільки ст.. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» (в редакції Закон України «Про Державний бюджет України на 2008 рік») визнано неконституційними, згідно з рішенням Конституційного суду України від 22.05.2008 року. Проте така виплата за період з 22 травня по 31 травня 2008 року, та за 2009 рік повинна проводитись з врахуванням надбавки до пенсії в розмірі встановленому для учасників війни, які позивачка отримала.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-26 00:00:00

09 липня 2010 року [PERSON] звернулась до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовом до Управління Пенсійного фонду України в місті Добропілля Донецької області (далі УПФУ в м. Добропілля) про визнання неправомірними дій УПФУ у відмові з виплати їй соціальної допомоги по підвищенню пенсії відповідно до ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" за період з 9 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, з 22 травня по 31 грудня 2008 року, з 1 січня по 31 грудня 2009 року. В обґрунтування заявлених вимог, в позовній заяві позивач [PERSON] зазначила, що за нею визнано статус "Дитини війни". Вона перебуває на обліку в УПФУ в м. Добропілля, і згідно Закону України "Про соціальний захист дітей війни", має право на отримання щомісячної соціальної допомоги в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, яка фактично йому не нараховувалась. Просить визнати дії УПФУ в м. Добропілля неправомірними та зобов'язати нарахувати та виплатити йому щомісячну доплату до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії по віку згідно Закону України "Про соціальний захист дітей війни" за період з 9 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, з 22 травня по 31 грудня 2008 року, з 1 січня по 31 грудня 2009 року. Представник відповідача, діюча на підставі довіреності [PERSON], у судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] не визнала, обґрунтовуючи свої заперечення тим, що після прийняття Конституційним Судом України рішень щодо конституційності зупинення норми закону та зміни редакції Закону України №2195-1У питання фінансування підвищення пенсії у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком в законодавчому порядку не було врегульоване, тоді як фінансове забезпечення соціальних гарантій здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету. Законодавством України не передбачено автоматичного відновлення дії норми, яка втратила чинність на підставі нормативно-правового акту, який було визнано у подальшому неконституційним. Оскільки ст. 7 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» передбачено, що фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України, а Законом України «Про Державний бюджет України» за 2007,2008,2009 роки видатки на підвищення дітям війни не передбачено, то і після рішення Конституційного суду України вищенаведене підвищення не виплачувалось. Просить суд з цих підстав в задоволенні позову відмовити. Позивач [PERSON] у судове засідання 27 липня 2010 року не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність, наполягає на задоволенні вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-26 00:00:00

[PERSON] звернувсь в суд з позовом до Злазненської сільської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті його матері [PERSON], яка померла 04.01.2009 року. В обгрунтування заявлених вимог позивач покликається на те, що він пропустив шестимісячний строк для прийняття спадщини за заповітом після смерті матері [PERSON] у звязку з тим, що був невірно проінформований щодо порядку прийняття спадщини, а тому питання щодо оформлення спадщини може бути вирішене лише після надання йому судом додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. У судовому засіданні представник позивача адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримав, покликаючись на обставини, викладені в позовній заяві, і просить визначити позивачу додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Представник відповідача в судове засідання не зявивсь, подав суду заяву в якій просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги визнає. Суд, заслухавши пояснення представника позивача адвоката [PERSON] та дослідивши письмові докази по справі, вважає заявлені вимоги обгрунтованими. Встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії 1-ГЮ №070873, виданого Злазненською сільською радою, 4 січня 2010 року померла [PERSON]. Позивач пропустив встановлений строк для прийняття спадщини після смерті матері [PERSON], оскільки був невірно проінформований щодо порядку прийняття спадщини та помилково вважав, що спадщина приймається не протягом шестимісячного строку, а по його закінченні. Відповідно до ч.З ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спрадщини. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-26 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідачки про стягнення заборгованості за використану теплову енергію. Вказав, що вона є власником квартири [ADDRESS], шляхом відкриття особового рахунку, видачею абонентської книжки сторони вступили в договірні відносини. На адресу відповідачки надаються послуги теплопостачання, надані послуги відповідачкою за період з грудня 2008 року по квітень 2010 року оплачені частково і станом на 01.05.2010 року заборгованість складає 1 524 грн. 32 коп. Просить суд стягнути з відповідачки вказану суму та судові витрати. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала повністю, просить стягнути вказану суму та судові витрати по справі. Відповідачка в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлена в установленому законом порядку, надала суду заяву, в якій позов визнала. Враховуючи думку представника позивача, суд вважає за можливе розглянути справу у її відсутність та винести заочне судове рішення, про що представник позивача не заперечувала. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідачка проживає в [INFO] і є власником даної квартири. Згідно ст.68 ЖК України наймач зобовязаний щомісячно сплачувати комунальні послуги, у тому числі і за послуги теплопостачання. Шляхом укладення договору № 1996, відкриття особового рахунку на ім»я відповідачки № 228002176 та видачі розрахункової книжки сторони вступили в договірні відносини відповідно до яких відповідачка отримує теплову енергію і повинна вчасно її оплачувати. Внаслідок частково оплати коштів за отримання теплової енергії за період з грудня 2008 року по квітень 2010 року утворився борг, станом на 01.05.2010 року сума якого складає 1 524,32 грн., що підтверджується наданим суду розрахунком заборгованості. На час розгляду справи відповідачкою борг не сплачено. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Враховуючи, що відповідачкою зобовязання перед позивачем належним чином не виконуються, позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню, витрати понесені ним при подачі позовної заяви, а саме, 51 грн. судового збору та 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. На підставі вище викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-26 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини. Позов мотивує тим, що з 18.08.2006 року вони перебувають в зареєстрованому шлюбі від якого мають сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось, тому вони перестали вести спільне господарство і проживати однією сім»єю з січня 2009 року. Примирення вважає не можливим, спори вирішеними, просить суд розірвати шлюб та стягнути з відповідача аліменти до повноліття дитини. В попередньому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач в попередньому засіданні позов визнав, не заперечує проти його задоволення. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обгрунтовані та підлягають задоволенню. В попередньому засіданні встановлено, що дійсно 18.08.2006 року між сторонами укладений шлюб. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивчкою. Враховуючи те, що подружжя тривалий час проживає окремо, шлюбні відносини припинені, намірів зберегти сімю у сторін не має, спору про розподіл майна та місце проживання дитини між сторонами не має, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню, так як подальше проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них. Відповідно до ч. 2 ст.112 СК України суд постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст.181 Сімейного Кодексу України закріплено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч.1 ст.183 Сімейного Кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Таким чином, позовні вимоги в частині розірвання шлюбу та стягнення аліментів є доведеними та обгрунтованими, базуються на чинному законодавстві і підлягають задоволенню.

Outcome: approved