Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-17 00:00:00

У червні 2009 р. позивачка звернулася до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася з вини відповідача [PERSON] на Смузі відводу № 64 у м. Дніпропетровську, належний їй автомобіль Daewoo Matiz 1.0, реєстраційний номер [NUMBER], отримав технічні пошкодження, чим їй була заподіяна матеріальна шкода, частково відшкодована страховою компанією, при цьому її непогашений залишок склав 6.057, 58 грн. Також внаслідок неправомірних дій відповідача позивачці була заподіяна моральна шкода, оцінена нею у 50.000, 00 грн. На підставі викладеного просила суд стягнути з відповідачів солідарно на її користь вищезазначені суми. У судовому засіданні позивачка заявлені вимоги підтримала у повному обсязі, на їх задоволенні наполягла. Відповідач до суду не зявився, за місцем реєстрації, підтвердженим обліковими даними ГУМВС України у Дніпропетровській обл., не проживає (а.с. 53, 54, 66, 67, 68), у звязку з чим про день та час про день та час проведення судового засідання був повідомлений шляхом публікації оголошення у пресі (а.с. 71), що є підставою для вирішення справи без його участі у заочному порядку. Третя особа [PERSON] до суду не зявився, повістки у судові засідання, призначені на 22.09.2009 р., 21.01.2010 р., отримав (а.с. 44, 55), від явки до суду ухилився, у подальшому місце проживання змінив, не повідомивши про це суд (а.с. 60, 65), у звязку з чим згідно ч. 1 ст. 77 ЦПК України вважається повідомленим про день та час розгляду справи та відсутнім без поважної причини. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 07.12.2008 р. мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю сторін. Близько 14:00 годин зазначеного дня відповідач [PERSON], керуючи належним третій особі [PERSON] автомобілем [NUMBER] (а.с. 40), на Смузі відводу № 64 у м. Дніпропетровську, здійснюючи зміну напрямку руху - поворот ліворуч, у порушення вимог п. 10.1., 11.4. Правил дорожнього руху України не переконався у безпеці цього маневру та виїхав на смугу зустрічного руху, де скоїв зіткнення з автомобілем Daewoo Matiz 1.0, реєстраційний номер [NUMBER], що належить позивачці (а.с. 8) та перебував під її керуванням. Фактичні обставини спірної ДТП, а також наявність вини [PERSON] в її скоєнні, встановлені постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25.12.2008 р., якою відповідач був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП (а.с. 9), а отже відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України є преюдиційно встановленими і не підлягають доказуванню. Відповідно до висновку спеціаліста розмір заподіяної позивачці матеріальної шкоди з урахуванням втрати товарної вартості склав 15.200, 00 грн. (а.с. 13-32), згідно акту виконаних робіт фактично підлягає сплаті нею на користь ПП [PERSON] за ремонт автомобіля 17.232, 40 грн. (а.с. 36). Як випливає з пояснень позивачки, заподіяна їй матеріальна шкода була частково відшкодована страховою компанією у розмірі 11.174, 82 грн. Аналізуючи виниклі між сторонами правовідносини, суд доходить висновку про те, що вони врегульовані положеннями ст. ст. 22, 1167, 1187, 1188 ЦК України. Так, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є зокрема діяльність, повязана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Ст. 1188 ЦК України визначений порядок відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок взаємодії декількох джерел підвищеної небезпеки, відповідно до якого шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, окремо зазначених в законі. Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Такими збитками вважаються зокрема витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Враховуючи, що спірна ДТП сталася з вини відповідача [PERSON], суд доходить висновку про обґрунтованість позову в частині відшкодування заподіяної позивачці шкоди за його рахунок. Вирішуючи питання про розмір відшкодування заподіяної матеріальної шкоди, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача 4.025, 18 грн. відповідно до висновку експерта за вирахуванням суми, виплаченої страховою компанією. При цьому приймається до уваги, що існує значна кількість субєктів підприємницької діяльності, що здійснюють ремонт пошкодженої автомобільної техніки, розцінки за послуги яких, а отже і остаточна сума оплати за відновлення автомобіля, значно відрізняються. Оскільки розмір грошового зобовязання особи, винної у заподіянні шкоди, не може залежати від того, до кого саме з зазначених субєктів звернеться потерпілий, суд вважає за необхідне виходити з розміру відшкодування, визначеного експертним шляхом. Також суд враховує, що позивачкою не надані докази фактичної оплати нею ремонту автомобіля. Також згідно ст. 22 ЦК України підлягають відшкодуванню витрати позивачки на проведення оцінки та поштові послуги (а.с. 10-12, 33). Вирішуючи питання про обґрунтованість позову в частині відшкодування моральної шкоди, суд приходить до наступного. Не викликає сумніву, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди позивачці була заподіяна певна моральна шкода, що виразилася у стражданнях та переживаннях, а також життєвих незручностях, пов'язаних з пошкодженням і неможливістю нормальної експлуатації належного їй автомобіля, необхідністю докладання додаткових зусиль до організації свого життя, у тому числі для ремонту пошкодженого майна, звернення до суду за захистом свого права. Разом з тим, суду не надані будь-які докази, що об'єктивно свідчили б про істотність заподіяної їй моральної шкоди і настання внаслідок спірного ДТП суттєвих негативних наслідків для її психологічного та фізичного стану. З урахуванням викладеного суд вважає позовні вимоги у відповідній частині такими, що підлягають частковому задоволенню у розмірі 800, 00 грн. Сума відшкодування визначена судом з урахуванням характеру та тривалості заподіяних позивачці страждань, переживань та незручностей, а також характеру дій відповідача, який на протязі тривалого часу ухиляється від відшкодування заподіяної позивачці шкоди. Відповідно до ст. 79, 84, 88 ЦПК України понесені позивачкою судові витрати (а.с. 2-4, 70) підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача пропорційно задоволеній частині позовних вимог, а саме у розмірі 30, 00 грн. + 51, 00 грн. + 100, 00 грн. = 181, 00 грн. При цьому витрати на правову допомогу (а.с. 34) відшкодуванню не підлягають, оскільки не вбачається за можливе встановити, яка саме юридична допомога була надана позивачці, у звязку з чим та чи повязане її надання з спірними правовідносинами. На підставі викладеного,

Outcome: partial