overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-11 00:00:00

АК Харківобленерго» 24.02.2010 року звернулось до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача заборгованості за спожиту електроенергію у розмірі 109 грн. 88 коп., судові витрати покласти на відповідача. В обгрунтування свої вимоги позивач вказав, що відповідач триваїий час не виконує своїх зобов'язань по платі за користування електроенергією, добровільно заборгованість не сплачує, у зв'язку з чим позивач був змушений звернутися до суду. У судовому засіданні представник позивача, що діє на підставі доручення, підтримав позов, просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Заяв про відкладення слухання справи до суду не надійшло. За клопотанням представника позивача, у відповідності зі ст..224 ЦПК України у разі неявки у судове засідання відповідачів, які належним чином повідомлені і від яких не надійшло повідомлення про причини неявки, або якщо зазначені ними причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти вирішення справи. Суд. заслyхавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовна заява обґрунтована і підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Із довідки-розрахунку, наданої позивачем, вбачається, що заборгованість відповідача за спожиту електроенергію за період з 13.05.2003 р. по 03.02.2007 р. складає 1 грн. 97 коп., за період з 03.02.2007 р. по 03.02.2010 р. складає 107 грн. 91 коп., а всього - 109 грн. 88 коп.. Згідно ст. 68 ЖК України споживачі зобов'язані своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Згідно ст.64 ЖК України члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення, повнолітні члени сім'ї несуть солідарну відповідальність за зобов'язаннями. У відповідності зі ст.. 525 ЦК України однобічна відмова від виконання прийнятих зобов'язань не допускається. Відповідно до п..20 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів від 26.07.1999 р. № 1357, плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця. Таким чином, відповідач не виконує покладені на нього обов'язки щодо своєчасного розрахунку за спожиту електроенергію, тому сума заборгованості перед АК „Харківобленерго підлягає стягненню у судовому порядку. Судові витрати в справі визначаються судом, виходячи з положень ст..80 ЦПК України і Декрету Кабінету Міністрів „Про державне мито, а саме з відповідачів підлягає стягненню на користь держави 1% від розміру задоволених вимог по позову, але не менше 51 грн.. Крім того, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача сплачені ним витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем 29 вересня 1984 року та зареєстрований Полого-Яненківською сільською радою Переяслав-Хмельницького району Київської області, актовий запис № 22. Позивачка обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що сімейне життя не склалося через постійні суперечки, несумісність характерів, неповагу до неї з боку чоловіка та зловживання ним спиртними напоями, під впливом яких він вчиняє бійки та ображає її нецензурними словами. В результаті зазначених обставин подружжя припинило ведення спільного господарства, їх шлюб носить формальний характер. Від шлюбу неповнолітніх дітей немає. Факт укладення шлюбу та реєстрації Полого-Яненківською сільською радою Переяслав-Хмельницького району Київської області 29 вересня 1984 року підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, серії ІІ-БК № 469626. В судовому засіданні позивачка вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач до суду не зявився, на адресу суду надіслав заяву в якій просив слухати справу без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Підстави позову, на які посилається позивач, не потребують доведення, оскільки вони визнані відповідачем. Суд дійшов до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Позов підлягає задоволенню на підставі ст.112 Сімейного кодексу України, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило їх інтересам. На підставі ст.ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-11 00:00:00

Заявник звернувся в суд з проханням встановити факт належності з моменту видачі йому трудової книжки без номера, виданої 10 серпня 1973 року, в якій він по-імені та по-батькові російською мовою значиться як «Алексей Николаевич». Документ необхідний для отримання пенсії. У судовому засідання заявник підтримав заяву у повному обсязі та просить її задовольнити. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що заява підлягає задоволенню, так як з досліджених у судовому засіданні документів вбачається, що заявник та особа, на яку видано документ є однією і тією ж особою, а розбіжності в документах заявника пояснюються помилками при оформленні офіційних документів. На підставі викладеного, ст. 256 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-11 00:00:00

Заявник звернувся в суд з проханням встановити факт належності з моменту видачі [PERSON], яка померла 30 листопада 2009 року, трудової книжки колгоспника № 200, заповненої 20 листопада 1966 року, в якій вона значиться як «Мелещук Варвара Шелестівна». Документи необхідні для отримання пенсії. У судовому засідання заявник підтримав заяву у повному обсязі та просить її задовольнити. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що заява підлягає задоволенню, так як з досліджених у судовому засіданні документів вбачається, що заявник та особа, на яку видано документ є однією і тією ж особою, а розбіжності в документах заявника пояснюються помилками при оформленні офіційних документів. На підставі викладеного, ст. 256 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-11 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на власне утримання у звязку з проживанням з нею дитини сина [PERSON], [INFO], у розмірі 500 гривень щомісячно, до досягнення дитиною трьох років. Позивачка у судовому засіданні дала пояснення згідно позовної заяви, позов підтримала частково в розмірі 300 гривень та просить його задовольнити. Відповідач позов визнав, просить його задовольнити Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи зі наступного. З свідоцтва про народження вбачається, що відповідач є батьком сина [PERSON], [INFO]. Як встановлено в судовому засіданні, дитина проживає разом з матірю та перебуває на її утриманні. Відповідно до ст. 84 СК України, дружина має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. У звязку з чим слід стягнути аліменти з відповідача на користь позивача на її утримання у звязку з проживанням з нею дитини сина [PERSON], [INFO], у розмірі 300 гривень щомісячно, до досягнення дитиною трьох років. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-11 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання за ним права власності на : земельну ділянку площею 1,62 га, розташовану на території Сарненського району Рівненської області, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії РВ № 037109, виданого 15 жовтня 2003 року на підставі розпорядження Сарненської районної державної адміністрації Рівненської області № 337 від 4 серпня 2003 року та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 525; земельну ділянку площею 1,84 га, розташовану на території Сарненського району Рівненської області, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії РВ № 040152, виданого 15 жовтня 2003 року на підставі розпорядження Сарненської районної державної адміністрації Рівненської області № 337 від 4 серпня 2003 року та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 526; в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON], яка померла 30 жовтня 2008 року. У судовому засіданні позивач підтримав позов в повному обсязі, просить позов задовольнити. Відповідач згідно заяви позов визнав просить позов задовольнити в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов доведений і підлягає задоволенню. Пунктом 2 Постанови Пленуму ВСУ № 20 від 22 грудня 1995 року „Про судову практику у справах за позовами про захист приватної власності передбачена можливість розгляду судами справ про визнання права власності на майно. Стаття 328 ЦК України визначає підстави виникнення права приватної власності. Встановлено, що громадянин набуває права власності на підставах, не заборонених чинним законодавством. Згідно копій відповідних свідоцтв засвідчується, що спірне майно належало [PERSON], яка померла 30 жовтня 2008 року. Згідно ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Враховуючи, що в судовому засіданні встановлені факт вступу заявника у встановлені строки у володіння спадковим майном, відсутність заповітів та заяв третіх осіб про прийняття спадщини, суд знаходить підстави для висновку про обґрунтованість позовних вимог. Беручи до уваги, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд за наявності для того законних підстав приходить до висновку про можливість задоволення позову в повному обсязі. На підставі викладеного, ст.ст. 328, 335, 392, 1216, 1233, 1258, 1261, 1268 ЦК України, п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22 грудня 1995 року „Про судову практику у справах за позовами про захист приватної власності,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-11 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання за ним права власності на житловий будинок № 34 з надвірними будівлями по вулиці Севастопольській в м. Сарни Рівненської області в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], яка померла 7 грудня 2008 року, встановити за нею факт права власності на спірне майно. У судовому засіданні позивач підтримав позов в повному обсязі, просить позов задовольнити. Відповідач згідно заяви просить справу розглянути за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов доведений і підлягає задоволенню. Пунктом 2 Постанови Пленуму ВСУ № 20 від 22 грудня 1995 року „Про судову практику у справах за позовами про захист приватної власності передбачена можливість розгляду судами справ про визнання права власності на майно. Стаття 328 ЦК України визначає підстави виникнення права приватної власності. Встановлено, що громадянин набуває права власності на підставах, не заборонених чинним законодавством. Згідно копій відповідних свідоцтв засвідчується, що спірна садиба належала [PERSON], яка померла 7 грудня 2008 року. Враховуючи, що в судовому засіданні встановлені факт вступу заявника у встановлені строки у володіння спадковим майном, відсутність заповітів та заяв третіх осіб про прийняття спадщини, суд знаходить підстави для висновку про обґрунтованість позовних вимог. Беручи до уваги, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд за наявності для того законних підстав приходить до висновку про можливість задоволення позову в повному обсязі. На підставі викладеного, ст.ст. 328, 335, 392, 1216, 1233, 1258, 1261, 1268 ЦК України, п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22 грудня 1995 року „Про судову практику у справах за позовами про захист приватної власності,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-11 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання за ним права власності на житловий будинок № 37 з надвірними будівлями по вулиці Садова в с. Велике Вербче Сарненського району Рівненської області; на грошовий вклад відділення № 6339 Сарненського району Рівненської області ВАТ «Державного ощадного банку України» на рахунку № 915510654 на суму 1153 гривень 45 копійок; в порядку спадкування за заповітом після смерті батька [PERSON], який помер 01.07.2004 року, встановити за ним факт права власності на спірне майно житловий будинок № 37 з надвірними будівлями по вулиці Садова в с. Велике Вербче Сарненського району Рівненської області; встановити факт, що [PERSON], який помер 01.07.2004 року, є батьком [PERSON], [INFO]. У судовому засіданні позивач підтримав позов в повному обсязі, просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] сільська рада Сарненського району Рівненської області згідно заяви позов визнав, просить позов задовольнити в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов доведений і підлягає задоволенню. Пунктом 2 Постанови Пленуму ВСУ № 20 від 22 грудня 1995 року „Про судову практику у справах за позовами про захист приватної власності передбачена можливість розгляду судами справ про визнання права власності на майно. Стаття 328 ЦК України визначає підстави виникнення права приватної власності. Встановлено, що громадянин набуває права власності на підставах, не заборонених чинним законодавством. Згідно копій відповідних свідоцтв засвідчується, що спірне майно належало [PERSON], який помер 01.07.2004 року. Враховуючи, що в судовому засіданні встановлені факт вступу заявника у встановлені строки у володіння спадковим майном, відсутність заповітів та заяв третіх осіб про прийняття спадщини, суд знаходить підстави для висновку про обґрунтованість позовних вимог. У відповідності до ч. 2 п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд не має права відмовити в розгляді заяви про встановлення родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом внесення змін і встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. Суд вважає, що заява в частині факту родинних відносин підлягає задоволенню, так як з досліджених у судовому засіданні документів вбачається, що розбіжності в документах, що засвідчують осіб, пояснюються допущенням помилок в записах особи в офіційних документах. На підставі викладеного, ст.ст. 328, 335, 392, 1216, 1233, 1258, 1261, 1268 ЦК України, п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22 грудня 1995 року „Про судову практику у справах за позовами про захист приватної власності, ст. 256 ЦПК України, ч. 2 п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-11 00:00:00

До суду надійшов зазначений позов, обґрунтовуючи представник позивача зазначив, що відповідач [PERSON] користується послугами Бориспільської ФЕГГ з газопостачання і повинен оплачувати дані послуги, відповідно до вимог ст.ст.15, 28 Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.1999р. № 2246 та вимог ст.ст. 64,67,68 ЖК України, однак відповідач за вказані послуги не сплачує, внаслідок чого допустив заборгованість станом на 19.03.2010р. у сумі 1171,83 грн., тому позивач просить суд стягнути з відповідача суму зазначеної заборгованості, та сплачених судових витрат у розмірі 30 грн., крім того слухати справу у її відсутність. Відповідач, як на попередній розгляд справи, так і на судове засідання не зявився, письмових пояснень суду не надав. Суд, дослідив, оцінив та проаналізував всі зібрані по справі докази у їх сукупності, дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню у повному обсязі. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач дійсно користується послугами Бориспільської ФЕГГ з газопостачання, однак допустив заборгованість станом на 19.03.2010р. у сумі 1171,83 грн., яку добровільно не виплачує, тому вона підлягає стягненню в судовому порядку. Оскільки позов задовольняється, то з відповідача слід стягнути судові витрати по справі. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-11 00:00:00

2 грудня 2009 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем по справі 28 квітня 2007 року . Свої вимоги мотивує тим, що сімейне життя не склалося , шлюбно-сімейні відносини припинено рік тому, на теперішній час мешкають окремо, спільного господарства не ведуть, кожен живе своїм життям. У судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги, просив їх задовольнити та пояснив, що останнім часом шлюб має лише формальний характер, на цей час відповідач проживає окремо, наміру поновити шлюбні відносини він не має, тому що остаточно переконаний, що перспектив спільного проживання з відповідачем та перебування з нею у шлюбі не існує . Відповідач у судове засідання не зявилася, причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, що підтверджено даними, які містяться в матеріалах справи. Суд, за клопотанням позивача щодо проведення заочного розгляду справи за відсутності відповідача , розглянув справу у порядку заочного провадження, з дотриманням вимог, встановлених ст.. 224 ЦПК України , на підставі наявних доказів. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та докази , надані позивачем в обґрунтування заявлених позовних вимог, суд вважає, що вимоги позивача законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню. Згідно з вимогами ст.. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Судовим розглядом справи встановлено, що сторони уклали шлюб 28 квітня 2007 року. Від шлюбу дітей не мають. Сімейне життя не склалося через різні погляди на життя, втраті нормальних відносин, що призводило до сварок та скандалів. Шлюбно-сімейні відносини сторони не підтримують з квітня 2009 року, мешкають окремо . Позивач довів суду, що подальше спільне життя та збереження родини не можливо та не доцільно. Наведене свідчить , що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Фактичні взаємини подружжя та дійсні причини звернення позивача до суду вказують на те, що підстав для примирення сторін не вбачається. Приймаючи до уваги, що за час знаходження справи в провадженні суду, відповідач не виявила зацікавленості, не подала своїх заперечень на позов, суд вважає, що підстав для збереження шлюбу не існує. На цей час позивач не має вільної згоди на дійсний шлюб та не бажає в подальшому перебувати в шлюбі з відповідачем На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-11 00:00:00

Позивачка звернулася в суд із зазначеним позовом вказуючи на те, що 30.05.2005 р. в с. Іванівка, Уманського р-ну, Черкаської обл. померла її тітка [PERSON], після смерті якої залишилась спадщина, яка складається із житлового будинку, майнового, земельного паю та іншого майна в с. Іванівка, Уманського р-ну, Черкаської обл. Зазначає, що після смерті тітки спадкоємцем майна був її (заявниці) батько [PERSON], який був тітчиним рідним братом, однак 5.01.2009 р. батько помер так і не прийнявши спадщину. Вказує, що окрім неї інших спадкоємців після смерті тітки немає і вона фактично прийняла спадщину, однак оформити юридично її не могла і таким чином пропустила строк для її прийняття. Просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті тітки [PERSON] В судовому засіданні [PERSON] підтримала свій позов. Представник відповідача в суд не зявився, однак Іванівська сільська рада подала заяву в якій просить справу слухати у відсутність її представника, не перечує проти задоволення позову. Судом встановлено, що 30.05.2005 р. в с. Іванівка, Уманського р-ну. Черкаської обл. померла [PERSON], після смерті якої залишилась спадщина, яка складається із житлового будинку, майнового, земельного паю та іншого майна в с. Іванівка, Уманського р-ну, Черкаської обл. Спадкоємцем після смерті [PERSON] залишився її рідний брат [PERSON], однак спадщину після смерті сестри він не прийняв і 5.01.2009 р. помер сам. Єдиним спадкоємцем майна [PERSON] після смерті [PERSON] залишилась позивачка [PERSON], яка є рідною дочкою померлого [PERSON] та племінницею [PERSON] Спадщину позивачка фактично прийняла, однак оформити юридично не може, так як пропустила для цього встановлені законом строки. Суд вважає, що позивачка пропустила строк для прийняття спадщини з поважної причини, а тому, відповідно до ст. 1272 ЦК України, суд може визначити їй додатковий строк, достатній для подання нею зави про прийняття спадщини. Вислухавши позивачку, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-11 00:00:00

Позивачка звернулася в суд із зазначеним позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно. Зазначає, що 2.07.1998 р. помер її чоловік [PERSON] після смерті якого залишилась спадщина, яка складається із житлового будинку з надвірними спорудами по вул. Кармелюка, 5 с. Кочержинці, Уманського р-ну, Черкаської обл. Вказує, що житловий будинок вони придбали у 1983 році і договір купівлі-продажу оформили на чоловіка. За роки життя вони робили ремонти в будинку, користувались надвірними спорудами. Позивачка зазначає, що коли звернувся в Уманське БТІ для одержання документації на праве власності на будинок після смерті чоловіка, то їй було відмовлено, так як чоловік, після купівлі житлового будинку не одержав на нього правовстановлюючих документів. Просить визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними спорудами по вул. Кармелюка, 5, с. Кочержинці, Уманського р-ну, Черкаської обл. після смерті [PERSON], померлого 2.07.1998 р. В судовому засіданні позивачка підтримала свій позов. Представник відповідача в судове засідання не зявився, однак Кочержинська сільська рада подала суду заяву в якій просить справу слухати без участі представника, проти задоволення позову не заперечує. Судом встановлено, що 21.11.1973 р. відділом РАЦС Уманського міського управління юстиції Черкаської області було зареєстровано шлюб [PERSON] та [PERSON], яка після укладення шлюбу взяла прізвище чоловіка [PERSON]. 9.08.1983 р. подружжя придбало житловий будинок з надвірними спорудами по вул. Кармелюка, 5, с. Кочержинці, Уманського р-ну, Черкаської обл., договір купівлі-продажу на який оформили на [PERSON] Подружжя прожило в шлюбі до 2.07.1998 р. - до дня смерті [PERSON] Після смерті останнього спадкоємцем його майна залишилась дружина [PERSON], однак спадщину на майно вона не може прийняти, так як чоловік за життя не одержав на будинок правовстановлюючих документів. Відповідно до ст. 1261 ЦК України позивачка є спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON], а тому має право на спадкування майна після його смерті. Вислухавши позивачку, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved