overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій зазначає, що вони з відповідачкою перебувають у шлюбі від 09.10.2004 року, у якому народився син [PERSON], 07.07.2006 року. Шлюбні відносини між подружжям припинені із червня 2007 року, проживають окремо, спільне господарство не ведеться, угода про утримання дитини між ними досягнута, примирення між подружжям неможливе, тому позивач просить розірвати шлюб. Позивач у попередньому судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі та просив розірвати їх шлюб з відповідачем, оскільки разом сторони не проживають, шлюбні стосунки припинені, дитина проживає із відповідачем, майнові питання будуть вирішувати окремо. Відповідач в попередньому судовому засіданні позовні вимоги визнала, показала, що вона не заперечує проти розірвання шлюбу, примирятися із позивачем не бажає. Суд розяснив сторонам наслідки визнання позову відповідачем, що згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Тростянецького РУЮ 09 жовтня 2004 року (а.с.3), мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с.4). Таким чином, судом встановлено, що фактичні шлюбні стосунки між сторонами припинені, і зясувавши фактичні взаємини подружжя, причини поданого позову, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що мають істотне значення. Витрати за розірвання шлюбу суд вважає за необхідне покласти на позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом , посилаючись на те, що 27.08.2009 року померла його мати-ХАХЛЮК [PERSON],яка проживала в [INFO] та яка все своє майно заповіла йому. Після її смерті залишилось спадкове майно, яке складається з домоволодіння за вказаною адресою. Єдиним спадкоємцем померлої за заповітом та за законом є він. Спадщину після смерті матері він прийняв, але нотаріус відмовляє йому у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове домоволодіння з-за відсутності правоустановиих документів на не спадкове майно . Оскільки його право на це спадкове майно не визнається, він звернувся з позовом до суду та просив визнати за ним право власності на спадкове домоволодіння. В судовому засіданні позивач [PERSON]. свої позовні вимоги підтримав. Представник відповідача- Липівської сільської ради - в судове засідання не прибув, просив справу слухати в його відсутності, позовні вимоги визнав. Представник третьої особи- КП КОР «Макарівське БТІ»- в судове засідання не прибув, просив справу слухати в його відсутності. Визнання відповідачем позову не суперечить закону і суд його приймає. Судом встановлено, що 27.08.2009 року померла мати позивача [PERSON], яка проживала в [INFO] та яка все своє майно заповіла позивачу. Позивач спадщину прийняв, але нотаріус відмовляє йому у видачі свідоцтва про право на спадщину з-за відсутності правоустановчого документу на спадкове домоволодіння, тому позивач звернувся з позовом до суду. Викладене підтверджується матеріалами справи та копією спадкової справи №45 за 2010 р. Макарівської ДНК до майна померлої 27.08.2009 року [PERSON]. Домоволодіння в с.Липівка Макарівського району Київської області,вул.Коцюбинського,65 належало померлій [PERSON]на підставі запису в погосподарській книзі Липівської сільської ради за 2006-2010 р.р.(особовий рахунок №198). На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-05 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернувся з позовною заявою, якою просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 7366,27 грн. та судові витрати в сумі 193,66 грн. РЗ судовому засідання представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просить їх задовольнити посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідач у судове засідання не з "явився. Про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Про причину неявки суд не повідомив. Суд визнав за можливе розглядати справу у відсутності відповідача за наявними матеріалами справи оскільки достатньо доказів та ухвалив розглядати справу заочно, проти чого представник позивача в поданій заяві не заперечував, в заяві зазначив, що позовні вимоги підтримує. Суд з"ясувавши обставини справи, дослідивши заяви сторін та надані докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з слідуючих підстав. Встановлено, що 19.06.2008 року між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір № 234525 СКЕО, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 15 000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 32 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 18.12.2009 року. У відповідності до умов договору погашення заборгованості здійснюється щомісяця Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотками, комісією та інші витрати згідно умов договору. Свої зобов'язання за кредитним договором відповідач належним чином не виконав. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором Відповідач станом на 22.11.2009 року має заборгованість - 7366,27 грн., яка складається з наступного: 5812,42 грн. - заборгованість за кредитом; 964,98 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 250 грн.- штраф (фіксована частина) та 338,87 грн. штраф (процентна складова). Статтею 525 ЦК України заборонено односторонню відмову від виконання зобов'язання. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. В частинні 1 ст. 625 ЦК України вказано, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ч.І ст. 1054 ЦК України умовами кредитного договору є обов'язок кредитодавця надати грошові кошти позичальнику, а позичальник зобов'язаний повернути кредит та сплатити проценти. Стаття 1052 ЦК України закріплює право кредитодавця вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів у разі невиконання позичальником обов'язків, встановлених договором. Таким чином суд приходить до переконання, що позовні вимоги грунтуються на законі та договорі, що є підставою до їх задоволення. Згідно ст. 88 ЦПК України суд стягує на користь позивача сплачене державне мито з відповідача в розмірі 73,66 грн. та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення. На підставі ст.ст. 525, 526, 1050, 1052, 1054 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-05 00:00:00

У червні 2009 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до ПАТ "Сведбанк" про визнання недійсним кредитного договору №07/КЛ-70 від 06.02.2006 року посилаючись на те, що зазначений договір укладений нею під впливом обману щодо прав та обов'язків за договором, а також його правової природи. В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали, наполягали на їх задоволенні. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити позивачу в задоволенні позову. Третя особа [PERSON] у судовому засіданні питання про вирішення справи залишив на розсуд суду. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні факти та відповідні ним правовідносини. Відповідно до ст. 215 Цивільного кодексу України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою ст. 203 Цивільного кодексу України. Із матеріалів справи вбачається, що 06.02.2006 року між [PERSON] та АКБ "ТАС-Комерцбанк" укладений кредитний договір №07/КЛ-70. За умовами зазначеного договору АКБ "ТАС-Комерцбанк" зобов'язався надати позивачу готівкові кошти у формі кредитної лінії, що поновлюється у розмірі 180000,00 грн. строком до 06.02.2008 року, зі сплатою процентів у розмірі 21% річних за весь час фактичного користування кредитом. Згідно з п.1.1. Статуту ВАТ "Сведбанк", правонаступником всіх прав та обов'язків АКБ "ТАС-Комерцбанк" є ВАТ "Сведбанк". Відповідно до ст. 230 Цивільного кодексу України, якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування. Обманом є умисні вольові дії однієї зі сторін, направлені на невірне усвідомлення другою стороною обставин, що мають істотне значення. В ході судового розгляду справи ні позивач, ні представник позивача не надали суду доказів на підтвердження своїх вимог, а саме: які обманні дії при укладені кредитного договору мали місце з боку відповідача. Згідно з ч.1 ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що при укладенні кредитного договору [PERSON] з умовами договору була обізнана, засвідчила договір своїм підписом. Тобто кредитний договір №07/КЛ-70 від 06.02.2006 року укладався сторонами вільно, умови договору визначались на їх розсуд та ними погоджені. Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не обґрунтовані, а тому задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу з тих підстав, що між ними відсутнє взаєморозуміння, на цьому ґрунті часто відбуваються сварки. У судове засідання позивач не з'явився, надав заяву, в якій вимоги позову підтримав та просив розглянути справу за його відсутності у порядку заочного розгляду. Відповідач до судового засідання не з'явився, про дату слухання справи був повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Ухвалою суду справа розглянута за відсутністю сторін у порядку заочного розгляду, оскільки у справі є достатньо даних про права і взаємини сторін . Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи, сторони знаходяться у шлюбі з 17.01.2007року, від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Подружні відносини і ведення сумісного господарства між ними припинені з 10.09.2007року. У сімї склалися ненормальні взаємини, внаслідок чого подружні відносини припинені і не підтримуються по теперішній час. Сторони миритися не бажають, загальне господарство не ведуть, проживають роздільно. На підставі вищевикладеного, згідно зі ст. ст. 104. 110, 112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї сталі неможливі і суперечать інтересам сторін, зокрема інтересам позивача, які мають істотне значення, у зв'язку з чим заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню. Згідно зі ст. 88 ЦПК України судовий збір слід стягнути з позивача згідно його заяви.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу квартири дійсним та про визнання права власності. В позовній заяві вказала, що 10 жовтня 2001 року вона уклала з відповідачем договір купівлі-продажу однокімнатної квартири № 2, житловою площею 19,9 кв. м, загальною площею 39,1 кв.м, корисною площею 39,1 кв.м., розташованої в будинку № 17 по вул. Ватутіна в м. Гребінка Полтавської області. Договір зареєстровано на Українській універсальній біржі. Позивач сплатив відповідачеві грошові кошти, відповідач передала зазначене майно. Таким чином, сторони домовилися про усі істотні умови договору, але відповідач ухиляється від його нотаріального посвідчення. На підставі викладеного просила визнати договір купівлі-продажу дійсним та визнати право власності на зазначену квартиру. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив задовольнити, надав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Позивач в судове засідання не зявилась, будучи належним чином повідомлена про день та час розгляду справи. \~\~ Відповідач в судове засідання не зявився, надавши до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, у якій проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Представники третіх осіб: Української універсально біржі та Державної нотаріальної контори Гребінківського району Полтавської області в судове засідання не зявилися, надавши кожен до суду письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності, у якій проти задоволення позовних вимог не заперечували. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] 10 жовтня 2001 року уклала з відповідачем [PERSON] договір купівлі продажу № НГР - 468 однокімнатної квартири № 2, житловою площею 19,9 кв. м, загальною площею 39,1, корисною площею 39,1 кв. м, яка знаходиться в будинку № 17 по вул. Ватутіна в м. Гребінка Полтавської області. Договір зареєстровано на Українській універсальній біржі. ( а.с. 09). Позивач сплатив відповідачеві грошові кошти, відповідач передала зазначене майно. Таким чином, сторони домовились про всі істотні умови договору, відбулося його виконання, але відповідач ухиляється від його нотаріального посвідчення. Відповідно до ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. На підставі викладеного суд приходить до висновку про визнання договору дійсним та визнання за [PERSON] права власності на зазначену квартиру.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-05 00:00:00

[PERSON] JI.B. звернулася до суду з заявою, в якій просить встановити факт родинних відносин між нею та [PERSON] ([PERSON]), як між рідними онучкою та дідусем. При цьому вона посилається на те, що має право постійно проживати на Україні, так як її дідусь народився в 1907 році в м. Одесі та постійно проживав на Україні. Однак в свідоцтві про народження матері заявниці вказане тільки ім*я батька - [PERSON], що породжує для неї юридичні наслідки, оскільки від цього залежить виникнення її права на постійне проживання в Україні, в зв*язку з чим вона змушена звернутись до суду. В попередньому судовому засіданні заявник підтримала заявлені вимоги та просить заяву задовольнити у повному обсязі. Зацікавлена особа - [PERSON] в попередньому судовому засіданні заяву визнав, не заперечував проти її задоволення. Суд, вислухавши заявника, зацікавлену особу, свідка [PERSON], дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Як встановлено в попередньому судовому засіданні, заявниця народилася 19 липня 1978 року у м. Ташкент, республіка Узбекистан, що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим повторно 17.05.2007 року /актовий запис №2492/, її батьками у свідоцтві про народження зазначено: батько [PERSON], мати [PERSON] /а.с.9/. Мати заявниці [PERSON] народилася 26.03.1952 року у м. Текелі Талди-Курганської області, що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим повторно 18.08.1976'року /актовий запис №634/, її батьками у свідоцтві про народження зазначені: батько [PERSON], мати [PERSON] /а.с.12/. Рідна сестра матері заявника [PERSON] народилася 01.08.1942 року у м. Ташкент, що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим повторно 07.03.1950 року /актовий запис №3007/, її батьками у свідоцтві про народження зазначені: батько [PERSON], мати [PERSON] /а.с. 1З/. Згідно свідоцтва про народження [PERSON] вбачається, що він народився 21.04.1907 року в м. Одесі. Свідоцтво про народження видане йому повторно Раввінатом м. Одеси 8.04.1966 року, актовий запис №562, тому його прізвище, ім*я та по батькові зазначене за єврейською традицією - [PERSON]. Факт родинних відносин між [PERSON] ([PERSON]) та [PERSON] Любов*ю Володимирівною, як між рідними дідусем і онучкою, підтвердила також в попередньому судовому засіданні свідок [PERSON] Пояснення заявниці стосовно того, що встановити факт родинних відносин з дідусем їй необхідно, так як це породжує для неї юридичні наслідки, оскільки від цього залежить виникнення її права на постійне проживання в Україні, в ході попереднього судового засідання знайшли своє підтвердження. Стаття 256 ЦПК України встановлює, що судом може бути встановлений факт родинних відносин між фізичними особами. За таких обставин суд вважає, що заява [PERSON] J1.B. підлягає задоволенню, оскільки доведена та обґрунтована.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-05 00:00:00

02.06.2010 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачкою [PERSON] вказує, що шлюб був зареєстрований між ними 11.08.2001 року у Прибужанівській сільській раді Вознесенського району Миколаївської області, актовий запис № 15. Від даного шлюбу мають доньку: [PERSON] [INFO]. Свої вимоги обґрунтовує тим, що дружина постійно йому зраджувала, мають різні погляди на життя, з листопада 2009 року проживають окремо, просить позов задовольнити. Позивач [PERSON] позов повністю підтримав, наполягає на розірванні шлюбу. Відповідачка [PERSON] позов повністю визнала, на розірвання шлюбу згодна. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши письмові докази по даній справі, суд дійшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе з причин, вказаних сторонами, та суперечить їх інтересам, тому позов підлягає задоволенню. Згідно ст.112 Сімейного кодексу України, суд, з»ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. З таких підстав суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення по справі і шлюб між сторонами, відповідно до вимог ст. 105,110,112 Сімейного кодексу України, має бути розірвано.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-05 00:00:00

Позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за квартплату в розмірі 872,93 грн., посилаючись на те, що в порушення ст. 10 ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду» він не вносить плату по витратах на обслуговування будинку та прибудинкової території. Представник позивача у судове засідання не з'явився, просив справу розглядати за його відсутності, позов підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, клопотань про відкладення розгляду справи не надіслав, про причину неявки суд не повідомив, тому суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. У судовому засіданні досліджені докази: особовий рахунок; розрахунок заборгованості; довідка про знаходження будинку на балансі позивача; довідка про реєстрацію. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що в порушення ст. 10 ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду» відповідач не вносить плату по витратах на обслуговування будинку та прибудинкової території, в зв'язку з чим за період з 01.05.2007 р. по 01.04.2010 р. виникла заборгованість у сумі 872,93 грн., яка підлягає стягненню на користь позивача. Суд вважає надані позивачем докази достатніми та переконливими. Судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 51 грн. та інформаційне-технічне забезпечення розгляду цивільних справ у розмірі 30 грн. на підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-05 00:00:00

Позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за квартплату в розмірі 576,88 грн., посилаючись на те, що в порушення ст. 10 ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду» він не вносить плату по витратах на обслуговування будинку та прибудинкової території. Представник позивача у судове засідання не з'явився, просив справу розглядати за його відсутності, позов підтримав не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, клопотань про відкладення розгляду справи не надіслав, про причину неявки суд не повідомив, тому суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. У судовому засіданні досліджені докази: особовий рахунок; розрахунок заборгованості; довідка про знаходження будинку на балансі позивача; довідка про реєстрацію. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що в порушення ст. 10 ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду» відповідач не вносить плату по витратах на обслуговування будинку та прибудинкової території, в зв'язку з чим за період з 01.06.2007 р. по 01.05.2010 р. виникла заборгованість у сумі 576,88 грн., яка підлягає стягненню на користь позивача. Суд вважає надані позивачем докази достатніми та переконливими. Судові витрати, а саме судовий-вбір у розмірі 51 грн. та інформаційне-технічне забезпечення розгляду цивільних справ у розмірі 30 грн. на підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-05 00:00:00

Позивач звернувся із позовом до суду, посилаючись на те, що 10 липня 2006 року померла його мати [PERSON], яка проживала в [INFO]. Після смерті матері залишилось спадкове майно: земельна ділянка площею 0,0914 га, що розташована в с.Лютіж Вишгородського району. Звернутись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті матері позивач не може, оскільки був пропущений строк для прийняття спадщини (шість місяців з дня відкриття спадщини). Причини пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини він пояснює, що не знав про наявність спадкового майна. Тому позивач вважає, що має право на визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини і просить суд у відповідності із ст.1272 ЦК України визначити йому додатковий двохмісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини. В судовому засіданні позивач позов підтримав і пояснив, що не зміг своєчасно подати заяву про прийняття спадщини в шестимісячний строк з причини незнання про спадкове майно. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявилися, згідно заяв з позовом згодні і просять заслухати справу без їх участі. Вислухавши позивача, оглянувши документи, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити, оскільки в судовому засіданні було встановленого позивач пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин і це підтверджується поясненням позивача. Враховуючи наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-05 00:00:00

Враховуючи, що для складання повного тексту рішення необхідний значний час, суд вважає за можливе у відповідності із ст.209 ЦПК України проголосити тільки вступну і резолютивну частину рішення із послідуючим складанням повного тексту рішення на протязі пяти днів.

Outcome: approved