Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про знесення самовільних забудов. [PERSON] звернувся до суду з зустрічним позовом до [PERSON] про визнання права власності на обєкти самовільного будівництва. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 листопада 2009 року зустрічний позов [PERSON] залишено без розгляду. В обґрунтування позову [PERSON] вказав, що йому та відповідачу на праві приватної власності належить по ? частині домоволодіння № 76 по вул. Макарова в м. Дніпропетровську. Він проживає у житловому будинку зазначеному у технічному паспорті літ. В-1 Ж, а відповідач у житловому будинку літ. Б-1 Ж. [PERSON] посилається, на те, що у 2003 році відповідач самовільно та без його дозволу, змінив порядок користування земельною ділянкою та побудував на проїзді до його будинку прибудову Б2-1, гараж У, альтанку Р. Протоколом комісії з питань земельних спорів виконавчого комітету Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради від 29.01.2008 року факт самовільного будівництва підтверджено і йому рекомендовано звернутись з питанням зносу самовільних забудов до суду. Просив суд зобовязати [PERSON] знести самовільні забудови, розташовані за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Макарова, № 76. У судовому засіданні представник позивача та позивач позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити. В обґрунтування позову посилались на обставини викладені у позовній заяві. Відповідач та його представник позовні вимоги не визнали, у задоволенні позову просили відмовити. Зазначили, що [PERSON] пропустив строк позовної давності для звернення до суду з вимогами щодо самовільних забудов. Представник Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради позовні вимоги підтримав. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що у задоволенні позовних вимог [PERSON] необхідно відмовити. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] на праві приватної власності належить по ? частині домоволодіння № 76 по вул. Макарова в м. Дніпропетровську. [PERSON] проживає у житловому будинку зазначеному у технічному паспорті літ. В-1 Ж, а [PERSON] у житловому будинку літ. Б-1 Ж. Домоволодіння розташоване на земельній ділянці площею 942 кв.м., відвод земельних ділянок в натурі муж співвласниками не провадився. Згідно повідомлення КП «ДМБТІ» від 20.02.2008 року [PERSON] у 2003 році самовільно на території домоволодіння № 76 по вул. Макарова в м. Дніпропетровську збудував прибудову Б2-1 (у звязку з чим змінилося часткове співвідношення між співвласниками домоволодіння), яке підлягає узаконенню у встановленому порядку. Оскільки [PERSON] звернувся до суду 27.03.2008 року, про незгоду його з будівництвом прибудови викладено у довідці квартального комітету від 11.03.2004 року, що є, згідно ч. 1 ст. 261 Цивільного Кодексу України, початком перебігу позовної давності, тому він пропустив строк позовної давності для звернення до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, вагомих причин його пропуску не надав та не ставив питання перед судом про його поновлення. Відповідно до ст.ст. 257, 267 ЦК України, суд не вважає причини пропущення позовної давності позивачем за поважні. На підставі зазначеного суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Outcome: dismissed