Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-14 00:00:00

11.02.2004року позивачі звернулися до Полтавського районного суду з позовом про визнання за ними права власності на 2/3 частини спадкового майна, та виділити ним в реальне користування дану частину, в обгрунтування своїх вимог зазаначили, що 12.05.2003 року помер їх батько [PERSON], після смерті якого залишилося майно, а саме житловий будиник з надвірними побудовами, які розташовані по вул. Степовій, 7 в с. Залізничне Полтавського району. 10.03.2004року позивачі додатковою позовною заявою просили визнати також за ними право власності на 2/3 частини автомобіля [NUMBER]. 02.02.2005року позивачі подали додаткову позовну заяву, якою просили визнати за ними право власності по 1/3 частині спадкового майна, виділити їм 2/3 частини майна в користування, стягги з відповідачки грошову компенсацію за автомобіль в сумі 1931,66 грн. кожному. 23.03.2005року відповідачка звернулася до Полтавського районного суду з позовом про визнання за нею права власності на ? частину спадкового майна та право власності на автомобіль, в обгрунтування своїх вимог зазначила, що провола добудови до майна, що значно підвищили його вартість а автомобіль куплений за її кошти, також стягнути з позивачів кошти на поховання. 11.07.2005року відповідачка звернулася до Полтавського районного суду з позовом до [PERSON] сільської ради про визнання недійсним та скасування рішення виконавчого комітету [PERSON] сільської ради Полтавського району від 26 лютого 2004 року та визнання недійсним свідоцтва про право власності на жилий будинок та визнання за нею права власності на Уг частину спадкового майна та право власності на автомобіль. 24.05.2006року відповідачка подала позов до позивачів, де змінила позовні вимоги в частині витрат на поховання. 24.20.2006року рішенням Полтавського районного суду вимоги позивачів задоволено в повному обсязі, а саме: -визнано за ними право власності по 1/3 частині спадкового нерухомого майна та по 1/6 частині на автомобіль за кожним, -визнано за відповідачкою право власності на 1/3 частину спадкового нерухомого майна та на 2/3 частини на автомобіль, -скасовано рішення виконавчого комітету [PERSON] сільської ради Полтавського району від 26 лютого 2004 року та визнання недійсним свідоцтва про право власності на жилий будинок. 12.12.2006року ухвалою колегії суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Полтавської області, рішення Полтавського районного суду від 24.10.2006 року залишено без змін, апеляційну скаргу відповідачки відхилено. 12.12.2006року ухвалою колегії суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України, касаційну скаргу відповідачки задоволено, скасовано рішення Полтавського районного суду від 24.10.2006 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 12.12.2006 року. 13.11.2008року позивачі [PERSON], [PERSON] звернулися в Полтавський районний суд з додатковою позовною заявою до [PERSON] про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом, а саме по 1/3 домоволодіння та автомобіля а також про реальний розподіл домоволодіння та скасування рішення виконавчого комітету [PERSON] сільської ради Полтавського району від 26 лютого 2004 року та визнання недійсним свідоцтва про право власності на жилий будинок. 03.02.2009року відповідач [PERSON] звернулася в Полтавський районний суд з додатковою позовною заявою до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на майно в порядку спадкування, а саме на 2/3 частину житлового будинку розташованого по вул. Степовій, 7 в с. Залізничне Полтавського району та на автомобіля [NUMBER], стягнення витрат на поховання. 15.03.2010року позивачі [PERSON], [PERSON] звернулися в Полтавський районний суд з позовною заявою до [PERSON] про встановлення порядку користування жилим будинком з виділенням сторонам ідеальних часток. 16.03.2010року відповідачка [PERSON] уточнила позовні вимоги, просила додатково стягнути з позивачів завдану їй моральну шкоду в сумі 200 000 грн. В судове засідання зявився адвокат, представник відповідачки та відповідачка, представник відповідачів та відповідачі не зявилися, відповідачі попередньо надали заяви про розгляд справи без їх участі. Відповідач [PERSON] сільська рада Полтавського району в судове засідання не зявилася, попередньо надавши заяву про розгляд справи без їх участі, при винесенні рішення покладаються на розсуд суду. В судовому засіданні встановлено, що відповідно свідоцтва про смерть 12.05.2003 року помер [PERSON], після його смерті відкрилася спадщина на домоволодіння, яке розташоване по вул. Степовій, 7 в с. Залізничне Полтавського району а також на автомобіль [NUMBER]. Згідно рішення Полтавського районного суду від 22.06.1978 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, а також визнано право власності за [PERSON] на частину домоволодіння по вул. Степова, 7 в с. Залізничне Полтавського району , а саме на кімнату № 3 площ. 18,5 кв.м., кімнату № 4 плош. 8,1 кв.м. та кухні площ. 6,1 кв.м. За [PERSON] даним рішенням визнано право власності на ? частину домоволодіння по вул. Степова, 7 в с. Залізничне Полтавського району , а саме на кімнату № 1 площ. 11,5 кв.м., кімнату № 2 площ. 9,4 кв.м., кухні площ. 6,5 кв.м. та коридора площ.3,9 кв.м. Відповідно договору дарування від 21.07.1983 року [PERSON] подарувала [PERSON] ? частину будинку по вул. Степова, 7 в с. Залізничне Полтавського району на загальну площу 32,7 кв.м., що відповідає її частини відповідно до вищезазначеного рішенню суду про поділ майна. Домоволодіння по вул. Степова, 7 в с. Залізничне Полтавського району розташоване на земельній ділянці державного фонду, площею 0,05 га. Автомобіль ВАЗ-2108, 1992 року випуску , д.н.з. [NUMBER] зареєстровано 30.06.2000 року за померлим [PERSON] Відповідно свідоцтва про шлюб [PERSON] заключив шлюб з [PERSON] 26.12.1987 року. Відповідно до технічного паспорту на садибний (індивідуальний) будинок, виготовленого 24.07.1988 року, житловий будинок з господарськими будівлями по вул. Степова, 7 в с. Залізничне Полтавського району зареєстровано за померлим [PERSON]. Згідно свідоцтв про народження дітей та свідоцтва про шлюб спадкоємцями померлого [PERSON] є його діти [PERSON], [PERSON] та його дружина [PERSON], які в шестимісячний термін подали заяви до Полтавської районної державної нотаріальної контори про прийняття спадщини. Висновок судово-технічної експертизи № 826 від 10.04.2006 року вказує, що вартість домоволодіння на період смерті [PERSON] та на період проведення експертного дослідження по відношенню до 24.07.1998 року збільшилась на 25%. Відповідно автотоварознавчої експертизи № 1272 від 29.03.2005 року, реальна вартість , бувшого в експлуатації технічно несправного та розкомплектованого легкового автомобіля [NUMBER], що належить [PERSON] на момент огляду станов на 24.03.2005 року , становить 4 118,07 грн. Відповідно договору купівлі-продажу від 30.05.1996 року [PERSON] від імені своєї матері [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON], продала а [PERSON] купила житловий будинок в с. Клепачі Лубенського району Полтавської області Суд бере до уваги акт від 06.12.2006 року про те, що відповідачка [PERSON] проживала з померлим [PERSON] з 1984 року і добудовувало господарство, так як підписи осіб належним чином завірено секретарем сільської ради. Довідка [PERSON] сільської ради Полтавського району, видана 11,12.2006 року підтверджує, що [PERSON] проживала з померлим [PERSON] з 1984 року і добудовувала з чоловіком господарство. Відповідно ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не впливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 355 ЦК України встановлено, що майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Згідно ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Частки у праві спільної часткової власності визнаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласниками або законом, ст. 357 ЦК України. Якщо розмір часток у праві спільної часткової власності не встановлений за домовленістю співвласників або законом , він визначається з урахуванням вкладу кожного із співвласників у придбання (виготовлення, спорудження майна). Співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності, ч. 1 ст. 364 ЦК України . Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1278 ЦП України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкоємець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Суд бере до уваги, що відповідачка більше 20 років проживала разом з померлим [PERSON], споруджувала відповідні господарські будівлі, проводила разом з чоловіком газифікацію літньої кухні, та вважає, тому дане майно є спільною власністю подружжя, окрім будинку, і відповідачці належить ? частина господарських будівель та споруд відповідно технічного паспорту. Окрім цього враховуючи, що відповідачка добудовувала тамбур до будинку, протягом житгя підтримувала разом з чоловіком стан будинку, вносила на його ремонт кошти , суд вважає за можливим відійти від рівності частки при виділенні кімнати для проживання в будинку, а також, що відповідачі не проживають в будинку більше 20 років, доказів про їх переїзд на постійне місце проживання в м. Полтаву не надано, тому за можливо визначити для проживання відповідачці більшу кімнату в будинку. Вимоги відповідачки про відшкодування витрат на поховання підлягає частковому задоволенню. Відповідно вимогам ст. 556 ЦК України в редакції 1964 року, спадкоємці, які прийняли спадщину, відшкодовують в дійсної вартості спадкового майна понесені третіми особами необхідні витрати по уходу за спадкодавцем під час його хвороби, на поховання спадкодавця, а також по охороні його спадкового майна. Так як витрати по похованню відповідачкою, були понесені до 2004 року і вона вважалася, спадкоємцем а не третьою особою, до вступу з силу ЦК України 2004 року, тому вона не має право на виплати понесені в 2003 році. Суд вважає, що виготовлення відповідачкою памятника чоловікові в 2004 році, підлягають відшкодуванню з позивачів пропорційно затратам відповідачки, враховуючи, що спадкоємці не надавали матеріальної допомоги відповідачці на його виготовлення, встановлення та оплату, так як відповідно вимогам ч. ст. 1232 ЦК України в редакції 2004 року, спадкоємці зобовязані відшкодувати розумні витрати , які були зроблені одним із них або іншою особою на утримання, догляд, лікування та поховання спадкодавця. Вимоги, щодо визнання за позивачкою права власності на автомобіль з компенсацією позивачам вартості в частині 1/6 кожному підлягають задоволенню, так як відповідачка не заперечує проти даних вимог, тому суд вважає, що так як автомобіль знаходиться в користуванні відповідачки, тому слід за нею визнати право власності з відшкодуванням вартості позивачам. Суд вважає, що відшкодування необхідно робити відповідно висновку автотоварознавчої експертизи № 1272 від 29.03.2005 року, в якому зазначена реальна вартість, бувшого в експлуатації технічно несправного та розкомплектованого легкового автомобіля, яка становить 4 118,07 грн. тому відшкодуванню відповідачам підлягає 1372,69 грн. Вимоги про скасування та визнання недійсним рішення виконавчого комітету [PERSON] сільської ради Полтавського району від 26 лютого 2004 року видано свідоцтво про право власності на жилий будинок від 05 березня 2004 року розташований по вул. Степовій, 7 в с. Залізничне Полтавського району, яким визнано право приватної власності за [PERSON], суд вважає обргунтованими, та такими, що підлягають задоволенню, так як постановляючи рішення виконком не врахував, що рішення виносилося на фізичну особу, яка померла, окрім цього в Полтавському районному суді перебувала справа про визнання права власності на дане майно за спадкоємцями. На підставі викладеного,

Outcome: partial