Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення боргу за договором позики, нотаріально посвідченим 10.06.2006 року. Свої вимоги мотивував тим. що 10 червня 2006 року він позичив відповідачу гроші в сумі 9000 ( дев»ять тисяч) доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 09.10.2009 року становило 72900 грн., про що останній надав йому розписку. В свою чергу відповідач зобов»язувався повернути кошти до 10 жовтня 2006 року, але гроші до цього часу не повернув. У зв»язку з чим він вимушений звернутися з позовом до суду. Також просив стягнути суму судових витрат в розмірі 850 грн. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали і просили їх задовольнити, пославшись на обставини викладені в позовній заяві. Крім того, пояснив, що додатково до договору позики відповідачем на вимогу позивача було складено розписку в присутності свідків. При передачі грошових коштів були присутні дружина позивача та відповідача. Гроші передавалися в купюрах по 100 доларів США. На прохання повернути позичені ним грошові кошти від [PERSON] відповіді не надійшло, після чого він змушений був звернутися до суду. Представник відповідача позовні вимоги не визнав і просив в задоволенні позову відмовити, пояснивши, що гроші в сумі 9000 доларів США фактично не одержував і розписку про це не писав. Підтверджує, що особисто підписав договір позики в результаті впливу, психічного тиску та обману, не володіючи знаннями законодавства, але отямившись відмовився підписувати розписку. Крім того, відповідач на момент укладання договору позики не потребував таких значних грошових коштів. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає встановленими наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. 10 червня 2006 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики, згідно до умов якого позивач надав відповідачу у борг гроші в сумі 9000 доларів США , які [PERSON] зобов»язувався повернути до 10 жовтня 2006 року. Відповідно до ст.. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона І/позикодавець/ передає у власність другій стороні /позичальникові/ грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов»язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів /суму коштів/ або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики укладається у письмовій формі. Враховуючи вимоги закону, суд приходить до висновку, що між сторонами було укладено договір позики, який нотаріально посвідчений. В договорі зазначено, що гроші відповідачу [PERSON] передав до підписання договору. Крім того, в договорі і зазначені умови договору, які є обов»язковими для даного виду договорів а саме 1 кількість грошей , які отримані відповідачем у позикодавця, та строк повернення позики- на першу вимогу. Оцінюючи пояснення представника відповідача в тій частині, що розписка не була підписана відповідачем [PERSON], що може свідчить про те, що гроші в момент укладення договору останньому не передавалися, суд вважає такими, що не заслуговують на увагу, оскільки договір позики між сторонами укладений в письмовій формі та посвідчений нотаріусом, відповідач до звернення позивача з позовом до суду, не звертався ні в органи міліції, ні до суду з метою захисту своїх прав та визнання договору недійсним, добре усвідомлюючи підписання ним договору позики. За таких обставин суд вважає, що наявність або відсутність розписки, не впливає на вирішення даного спору. В той же час слід зазначити, що як вбачається з наданого позивачем висновку спеціаліста № 3977/10-11 від 04.06.2010 року , підписи від імені [PERSON], які містяться нижче основного рукописного тексту розписки від імені [PERSON] про отримання ним від [PERSON] в борг грошей в сумі 9000 доларів США, датованої 10.06.2006 року та нижче рукописного запису «Присутствие и подпись свидетелей заверяю» - виконані [PERSON] Рукописні записи прізвища «Гребеножко» у розписці від імені [PERSON] про отримання ним від [PERSON] в борг грошей у сумі 9000 доларів США, датованій 10.06.2006 року - виконані [PERSON] Також не знайшли свого підтвердження посилання представника відповідача [PERSON] на те, що він розписку про отримання грошових коштів не підписував, адоговір позики підписав в результаті впливу, психічного тиску та обману Судом встановлено, що до цього часу відповідач свої зобов»язання не виконав, гроші не повернув. Відповідно до ст.. 1049 ЦК України позичальник зобов»язаний повернути позикодавцеві позику /грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем/ у строк та порядку, встановлені договором. Таким чином, оскільки відповідач, отримавши кошти у позику, не повернув їх у визначений термін, то ці кошти в сумі 71190 грн. підлягають стягненню примусово. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов»язання, на вимогу кредитора зобов»язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Виходячи з вимог закону, суд вважає, що підлягають задоволенню і вимоги позивача про стягнення трьох процентів річних в сумі 7287 грн. 75 коп. Що стосується вимог про стягнення з відповідача суми боргу з урахуванням індексу інфляції, то суд вважає, що в цій частині вимоги задоволенню не підлягають, оскільки гроші відповідачу передавалися в доларах США, і відповідно сума, яка підлягає стягненню з відповідача вираховуються виходячи з курсу долара США на момент винесення рішення. Крім того, підлягають стягненню з відповідача і всі витрати, які були понесені позивачем при подачі позову до суду.

Outcome: partial