Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-31 00:00:00

Відкрите акціонерне товариство Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» в особі Чернігівської обласної дирекції ВАТ HACK Оранта» звернулось до суду з позовом до [PERSON] в якому просить стягнути з відповідача в порядку регресу на свою користь суму страхового відшкодування в розмірі 14379,55 грн. та судові витрати. Представник позивача звернувся до суду з письмовою заявою про проведення розгляду справи без його участі. Як вбачається зі змісту позовної заяви, 11 серпня 2009 року біля магазину ПП «Ярмак» в с.Сиволожі Борзнянського району було пошкоджено автомобіль [NUMBER], який належить [PERSON] Відповідно до висновку дільничного інспектора міліції Борзнянського РВ УМВС [PERSON] від 10.09.2009 року, автомобіль марки «Skoda Oktavia» було пошкоджено гужовою повозкою. При опитуванні свідків пригоди було встановлено, що власником даної гужової повозки являється [PERSON]. Пошкоджений автомобіль [PERSON] застрахований в Чернігівській обласній дирекції HACK «Оранта» відповідно до договору добровільного страхування транспортного засобу (банківське КАСКО) №К3861-015/08/СТ від 18.04.2008 року. Позивачем було складено страховий акт №773-09 та здійснено розрахунок суми страхового відшкодування від 08.10.2009 р., виходячи із звіту №608-09 про визначення матеріального збитку, заподіяного власнику пошкодженого автомобіля «Skoda Oktavia». На підставі вказаних документів проведено виплату страхового відшкодування в розмірі 14 379,55 грн. За вказаних обставин виникло право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства в порядку ст. 15 Цивільного кодексу України, шляхом стягнення із відповідача, як винної особи, виплаченого страхового відшкодування. Згідно з ст.27 Закону України «Про страхування» від 07.03.1996 року до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Тобто, НАСК «Оранта» має право звернути стягнення суми страхового відшкодування, виплаченого за договором добровільного страхування транспортного засобу №К38б1-015/08/СТ від 18.04.2008 року, до відповідача. Регресну вимогу від 09.03.2010р. № 01-07/331 про сплату 14379,55 грн. у добровільному порядку відповідач отримав, але на день звернення до суду з позовом вимога страхової компанії залишилась без відповіді та не задоволеною. На підставі викладеного, представник позивача задовольнити позов. Відповідач, [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав. В пояснення він повідомив суду, що 11 серпня 2009 року близько 10-0 год. він разом зі своїми знайомими [PERSON] та [PERSON] приїхав в центр села Сиволож на гужовій повозці. [PERSON] накинувши вуздечку коня зверху паркана, пшов з батьком [PERSON] по своїх справах, а він пішов у бар, що знаходиться в центрі с.Сиволож. Потім він, почувши звук удару вийшов на вулицю і побачив як двоє хлопців оглядали автомобіль на якому були пошкодження. Потім стало зрозумілим, що пошкодження заподіяне повозкою в яку був запряжений кінь. З'ясувавши, що це він приїхав на повозці, хлопці запропонували викликати співробітників ДАІ. Зателефонувавши вони після розмови повідомили що співробітники ДАІ не можуть приїхати в с.Сиволож і потім поїхали по своїх справах подальшому до нього підходив дільничний інспектор і просив підписати якійсь документ, пояснивши, що це для виплати страховки [PERSON] I.А. за пошкоджений автомобіль. Він підписав той документ. Однак, він вважає, що відповідальність за пошкодження автомобіля "Skoda Octavia" повинні нести [PERSON] та [PERSON], які є власниками коня та повозки. Свідок [PERSON] в показаннях повідомив, що близько 7-00 год. 11.08.2009 року до нього звернувся його знайомий [PERSON] 0.0. з проханням дати йому коня з повозкою для вирішення особистих справ. Він йому відмовив. Потім вони з дружиною поїхали з дому по своїх справах. В кінці дня він дізнався про те, що повозкою пошкоджено автомобіль «Skoda Окtаvіа» біля бару в центрі села. Його ніхто не допитував по даних обставинах і не викликали в правоохоронні органи. Дружина говорила про те, що наступного дня приходили міліціонери і оглядали пошкоджений віз. Свідок [PERSON] в показаннях пояснив, що 11.08.2009 року він був у батьків вдома в с.Сиволожі, оскільки працює в Києві. До нього зайшов його знайомий [PERSON] і вони вирішили поїхати на рибалку на гужовій повозці. Оскільки кінь не достатньо чітко виконує команди і потребує нагадування певних навичок, то [PERSON], запрягши коня вирішив проїхатись по селу. Через деякий час від дружини [PERSON] яка прийшла з центра села, він дізнався, що віз розбито і ним пошкоджено якійсь автомобіль. Коли прийшов у центр, то побачив розбитий віз без коня. Поряд був [PERSON] 0.0. Він з'ясував, що коли грицан пішов у магазин, кінь з невідомих причин, вірогідно будучи наляканим, зірвався і повозкою, в яку він запряжений, зачіпив бокову сторону автомобіля «Sкоdа Окtаvіа», що стояв поряд. З'ясувавши письмові пояснення позивача, а також вислухавши пояснення відповідача та свідків, дослідивши письмові докази, що долучені до справи, суд, з урахуванням положень ст.60 ЦПК України щодо обов'язку доказування і подання доказів кожною стороною, перевірив, з огляду на встановлені факти, правомірність посилань позивача на зазначені ним правові підстави, що підлягають застосуванню при розгляді позову. Так, з матеріалів справи вбачається, що 11 серпня 2009 року біля магазину ПП «Ярмак» в с.Сиволожі Борзнянського району було пошкоджено автомобіль [NUMBER], який належить [PERSON] Відповідно до висновку дільничного інспектора міліції Борзнянського РВ УМВС [PERSON] від 10.09.2009 року, автомобіль марки «Sкоdа Окtаvіа» пошкоджено гужовою повозкою. При опитуванні свідків даної пригоди ним було встановлено, що візником даної гужової повозки в момент події був [PERSON]. Пошкоджений автомобіль, власником якого є [PERSON], застрахований в Чернігівській обласній дирекції НАСК «Оранта» відповідно до договору добровільного страхування транспортного засобу (банківське КАСКО) №К3861-015/08/СТ від 18.04.2008 року. Позивачем було складено страховий акт №773-09 та здійснено розрахунок суми страхового відшкодування від 08.10.2009 р., виходячи із звіту №608-09 про визначення матеріального збитку, заподіяного власнику пошкодженого автомобіля «Skoda Oкtаvіа». На підставі вказаних документів проведено виплату страхового відшкодування в розмірі 14 379,55 грн. За вказаних обставин виникло право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства в порядку ст. 15 Цивільного кодексу України, шляхом стягнення із відповідача, як винної особи, виплаченого страхового відшкодування. Згідно з ст.27 Закону України «Про страхування» від 07.03.1996 року до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, переходить право вимоги в межах фактичних затрат, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Регресну вимогу від 09.03.2010р. № 01-07/331 про сплату 14379,55 грн. у добровільному порядку відповідач отримав, але на день звернення до суду з позовом вимога страхової компанії залишилась без відповіді та не задоволеною. Зазначене спонукало НАСК «Оранта» звернутись до суду з вимогою про стягнення суми страхового відшкодування, виплаченого за договором добровільного страхування транспортного засобу №К3861-015/08/СТ від 18.04.2008 року, до відповідача. Відповідно до ст.993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно з ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Доводи відповідача про його непричетність до пошкодження автомобіля [NUMBER], який належить [PERSON] I.А., не знайшли свого підтвердження і спростовуються доказами, що містяться в матеріалах перевірки Ж01 №130 від 11.08.2009 року проведеної дільничним інспектором міліції Борзнянського РВ УМВС по заяві [PERSON] Зокрема, з письмових пояснень [PERSON], що є у вказаних матеріалах, вбачається, що він 11.08.2009 року під'їхавши до магазину в центрі села Сиволож на повозці запряженій конем залишив її біля вказаного магазину і зайшов в нього. Потім, почувши звуки удару вийшов на вулицю і побачив що, кінь відірвався і повозкою зачіпив автомобіль. Тобто, відповідач визнавався в тому, що на момент події з пошкодженням автомобіля [NUMBER], який належить [PERSON], він особисто розпоряджався гужовою повозкою, без участі осіб, які залучені до справи в якості свідків [PERSON] та [PERSON] Одночасно показання свідків [PERSON] та [PERSON] про їх непричетність до керування гужовою повозкою повністю узгоджуються з обставинами, що містяться в матеріалах вказаної перевірки. З довідки, виданої головою Сиволозької сільської ради, вбачається що кінь належить [PERSON] В своїх показаннях в судовому засіданні [PERSON] пояснював 11.08.2009 року він не давав дозволу [PERSON] користуватись конем та повозкою. З огляду на встановлені в судовому засіданні факти суд дійшов висновку про правомірність вимог позивача, зазначених ним у позові.

Outcome: approved