Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-18 00:00:00

26.02.2010 року позивач звернулась до суду з зазначеним позовом, в якому вказала, що з 20.09.1988 року за згодою керівників підприємств в порядку переводу наказом № 574 вона була прийнята на роботу на посаду головного бухгалтера Комунального підприємства «Бориспільтепломережа». На даному підприємстві вона працювала на займаній посаді до 01 червня 2009 року. В цей день наказом № 48/к директора КПТМ «Бориспільтепломережа» [PERSON] її було переведено заступником головного бухгалтера з укладенням строкової трудової угоди від 29 травня 2009 року. 14 серпня 2009 року доповненням до строкової трудової угоди від 29 травня 2009 року строк дії трудової угоди продовжений на 3 місяці: з 01 вересня до 01 грудня 2009 року. 25 листопада 2009 року доповненням до строкової трудової угоди від 29 травня 2009 року строк дії трудової угоди продовжений на 2 місяці: з 01 грудня 2009 року до 01 лютого 2010 року. 28 січня 2010 року позивач захворіла та знаходилася на амбулаторному лікуванні. 01 лютого 2010 року їй повідомили про звільнення з роботи у зв'язку з припиненням трудового договору та ознайомили з наказом №8/к від 29 січня 2010 року. [PERSON] не погоджується з вказаним наказом про її звільнення, вважає його незаконним, а тому просить суд визнати недійсним укладання трудових відносин з нею на посаді заступника головного бухгалтера КПТМ «Бориспільтепломережа» з 01 червня 2009 року по 01 вересня 2009 року на підставі наказу від 01 червня 2009 року № 480-к на умовах строкової трудової угоди, визнати незаконним наказ №8-к від 31 січня 2010 року про її звільнення з посади заступника головного бухгалтера та зобов'язати директора КПТМ «Бориспільтепломережа» поновити її на посаді заступника головного бухгалтера КПТМ «Бориспільтепломережа» на невизначений термін з компенсацією їй середньомісячної заробітної плати за весь період вимушеного прогулу. Крім того, позивач вважає, що такими діями відповідача їй завдано моральної шкоди, яка виразилась в емоційному стресі та приниженні її гідності та честі, в зв"язку з чим просить стягнути з останнього моральну шкоду в сумі 5000 грн. Також позивач просить стягнути з відповідача понесені нею витрати на правову допомогу в сумі 5000 грн. Позивач та її представник повністю підтримали заявлений позов. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав повністю. Представник третьої особи в судовому засіданні позов не визнав повністю. Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити виходячи з наступних підстав. Встановлено, що позивач з 20.09.1988 року до 01.06.2009 року працювала на посаді головного бухгалтера в Комунальному підприємстві «Бориспільтепломережа». 01 червня 2009 року наказом № 48/к директора КПТМ «Бориспільтепломережа» [PERSON] була переведена заступником головного бухгалтера з укладенням строкової трудової угоди від 29 травня 2009 року. 14 серпня 2009 року доповненням до строкової трудової угоди від 29 травня 2009 року строк дії трудової угоди продовжений на 3 місяці: з 01 вересня до 01 грудня 2009 року. 25 листопада 2009 року доповненням до строкової трудової угоди від 29 травня 2009 року строк дії трудової угоди продовжений на 2 місяці: з 01 грудня 2009 року до 01 лютого 2010 року. 01 лютого 2010 року позивача було звільнено з роботи у зв'язку з припиненням трудового договору та ознайомлено з наказом №8/к від 29 січня 2010 року. Позивач вважає дії відповідача незаконними, оскільки трудові відносини між ними мали бути встановлені тільки на невизначений строк з урахуванням характеру роботи та умов її виконання, так як бухгалтерська робота, де вона працювала постійно існувала і буде існувати на підприємстві. Крім того, в штатному розкладі підприємства є посада заступника головного бухгалтера підприємства з виконанням обов"язків головного бухгалтера в разі його відсутності. Тобто відповідачем були порушені вимоги Кодексу законів про працю України. Як вбачається з матеріалів справи, з січня 2007р. для покращення ведення бухгалтерського обліку підприємство КПТМ "Бориспільтепломережа" перейшло на програму «1С: Підприємство. Бухгалтерський облік», але [PERSON], пройшовши навчання, так і не стала досвідченим користувачем. Вела бухгалтерський та податковий облік у ручному режимі. В подальшому це призвело до розбіжностей даних бухгалтерського обліку, які були виявлені під час перевірок. На підставі підсумків планової ревізії виконавчої дирекції Київського обласного відділення фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності головному бухгалтеру [PERSON] була оголошена догана за неякісне виконання своїх функціональних обов'язків згідно посадової інструкції, які призвели до нанесення матеріальних збитків підприємству. На підставі акту інвентаризації розрахунків по 1 групі споживачів, в якому вказана розбіжність дебіторської заборгованості між абонентно-договірним відділом і головною книгою підприємства в квітні 2009 року [PERSON] також була оголошена догана за порушення бухгалтерського обліку. Дані обставини підтверджуються наказом № 72 від 20 .04.2009 року та наказом № 75 від 28.04.2009 pоку. Після таких упущень в роботі [PERSON] було запропоновано звільнити посаду головного бухгалтера. Головним бухгалтером була призначена [PERSON]. На час відсутності гідної кандидатури заступника головного бухгалтера на підставі заяви [PERSON] від 14.05.2009 p. було укладено строкову трудову угоду. 29 січня 2010 року [PERSON] написала заяву на надання відпустки. Інженером відділу кадрів [PERSON] була надана письмова відмова про надання відпустки, оскільки на час написання заяви [PERSON] знаходилася на лікарняному та 31.01.2010 року закінчувався строк дії трудової угоди. 1 лютого 2010 року [PERSON] була ознайомлена з наказом про звільнення та отримала трудову книжку. Відповідно до положень ст. 23 КЗпП України, робітник, який працює по строковому трудовому договору, після закінчення строку дії договору підлягає звільненню без заяви робітника згідно наказу роботодавця на підставі п.2 ст.36 КЗпП України. За положеннями ст. 23 КЗпП України трудовий договір може бути укладений на визначений строк, встановлений за погодженням сторін. Такий договір укладається у випадках, коли трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений строк з урахуванням характеру наступної роботи, або умов її виконання, або інтересів працівника та в інших випадках, передбачених законодавчими актами. З наведеного вбачається, що переведення позивача на умовах строкового договору відбувалось за її згодою та на законних підставах. Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Таким чином, оскільки позивачем не доведено підстави визнання незаконною строкової трудової угоди, незаконним наказу про звільнення, поновлення на роботі, виплату заробітної плати за час вимушеного прогулу та не надано доказів завданої їй моральної шкоди, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed