Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-10 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовною заявою про позбавлення батьківських прав [PERSON], встановлення опіки над дітьми та стягнення аліментів на дітей, оскільки відповідач з листопада 2005 року перестав приймати участь у вихованні і утриманні дітей [PERSON] [INFO] і [PERSON] [INFO], батьком яких у свідоцтві про їх народження записаний відповідач. На попередньому судовому засіданні і в судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному об'ємі, просила позбавити батьківських прав [PERSON], призначити її опікуном дівчат, оскільки матір дітей померла, а батько дітей самоусунувся від їх виховання та утримання, а також стягнути на утримання дітей аліменти. Представник зацікавленої особи Органу Опіки та Піклування [PERSON], підтримала позовні вимоги, вважає, що батька необхідно позбавити батьківських прав, оскільки останній не піклується про фізичний, духовний та моральний розвиток неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON], батьком яких він є. Призначити позивача опікуном над онуками [PERSON] та [PERSON], та передати дівчат на її виховання. Оскільки при позбавленні батьківських прав батьки не звільняються від утримання дітей, то стягнути з відповідача на утримання дітей аліменти. Відповідач [PERSON], про час і місце розгляду справи неодноразово повідомлявся за відомим місцем реєстрації. До суду надходили заяви від відповідача про визнання позовних вимог в повному об'ємі, потім надійшла телеграма про повне невизнання позовних вимог і про відкладення розгляду справи, судом була задоволена заява про відкладення розгляду справи. На 11.05.2010 року відповідач був повідомлений про розгляд справи, але в судове засідання не з,явився. Письмової заяви про відкладення розгляду справи не надходило. При таких обставинах справи, суд вирішив продовжити розгляд справи при наявних доказах. В судовому засіданні встановлено, що 22.09.1995 року був укладений шлюб між [PERSON], (рідною дочкою позивачки) та [PERSON] (відповідачем по справі). В шлюбі вказаним подружжям були усиновлені малолітні діти [PERSON] та [PERSON], батьками дітей у свідоцтві про народження дітей були записані дочка позивача та відповідач. 23.11.2005 року шлюб між [PERSON], (рідною дочкою позивачки) та [PERSON] (відповідачем по справі) було розірвано. З моменту розлучення усиновлені діти знаходились на утриманні і вихованні дочки позивача. Відповідач за рішенням суду повинен був сплачувати аліменти, але відповідно наданих документів у відповідача є борг по аліментам на грудень 2009 року у сумі 4834 гривні 47 копійок. [INFO] дочка позивача померла. Діти залишилися проживати із позивачем. Відповідно до вимог 4.2 статті 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Допитані у суді свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], суду повідомили, що відповідач довготривалий час, приблизно з листопада 2005 року, перестав перейматись проблемами своїх дітей, не надає матеріальної допомоги, не приймає ніякої участі у їх вихованні, тобто ухилився від виконання своїх батьківських обов'язків, не переймається проблемами неповнолітніх дочок, не проявляє уваги до їх здоров'я, фізичного духовного та морального розвитку. Ніякої матеріальної допомоги ні в добровільному порядку, ні за рішенням суду не надає, має заборгованість по аліментам. Проаналізувавши покази свідків та вивчивши матеріали справи суд прийшов до висновку, що відповідач не виконує своїх обов'язків, покладених на нього ст.150 Сімейного Кодексу України. У відповідності до ч.1 п.2 ст. 164 Сімейного Кодексу України, батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. З наданих документів вбачається, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню неповнолітніх дітей. В судовому засіданні знайшло підтвердження, що ні в добровільному порядку, ні за рішенням суду ніякої матеріально допомоги дітям не надає, оскільки відповідно наданих документів на грудень 2009 року є борг по сплаті аліментів у сумі 4834 гривні 47 копійок. Крім того, підтвердженням того, що відповідач ухиляється від своїх обов'язків, які передбачені ст. 150 СК України, є характеристики на дітей з ЗОСШ №1 м. Славутича, де їх батько ніколи не з'являвся та не цікавився їх успіхами та проблемами, тобто це негативно характеризує відповідача, який неналежно виконує свої батьківські обов'язки. Відповідно до висновку ради опіки та піклування Славутицького міського виконавчого комітету, відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків і позбавлення його батьківських прав відносно дітей [PERSON] та [PERSON], є доцільним відповідно актів обстеження умов та виховання неповнолітніх дітей в сім,ї позивач разом з дітьми проживає у 3-х кімнатній квартирі за адресою: [ADDRESS], де діти мають ізольоване приміщення, яке облаштовано всім необхідним для проживання, розвитку і навчання дівчат. Тому судом зроблено висновок, що відповідач не виконував і не виконує по цей час в повному обсязі своїх батьківських обов'язків. На даний час у суді відсутні відомості про те, що відповідач працює, через свою поведінку він не піклується про здоров'я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток. Ухиляється від утримання дітей, має заборгованість по аліментам. Тому судом зроблено висновок, що в даному випадку є підстави для позбавлення його батьківських прав. Відповідно вимог ст.243 СК України та ч.3 ст.60 ЦК України опіка, піклування встановлюється над дітьми - сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування, опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років. Суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Тому суд вважає, що вимоги в цій частині позивача також підлягають задоволенню оскільки відповідно подання Органу Опіки та Піклування виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області є доцільним призначити опікуном неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] [PERSON] Згідно до п.2 ст.166 Сімейного кодексу України батьки не звільняються від сплати аліментів на утримання дітей. За рішенням Славутицького міського суду з відповідача стягувалися аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] на користь дочки позивача, але оскільки дочка позивача померла, то стягнення на її користь припинено. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. При цьому, при визначенні розміру аліментів, які підлягають до стягнення з платника, суд повинен враховувати обставини, передбачені ст.ст.182, 200 Сімейного Кодексу України. Суд вважає, що в даному випадку необхідно стягувати аліменти з відповідача на утримання неповнолітніх дочок. Місце роботи відповідач суду не повідомив, проте є особою працездатного віку, тобто повинен надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. Оскільки відповідач має працездатний вік то суд в даному випадку прийшов до висновку, що змір аліментів необхідно визначити у частці, і вимоги позивача в частині розміру аліментів по 1/6 частині обґрунтовані. На підставі викладеного та

Outcome: approved