Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-06 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області (далі- Фонд) про стягнення моральної шкоди в зв»язку з ушкодженням здоров»я внаслідок професійного захворювання. В обґрунтування заявлених позовних вимог, позивачка посилається на ті обставини, що вона на протязі 20 років працювала на викладацькій роботі в умовах голосового напруження. В різні роки працювала методистом з учбових дисциплін та виховної роботи, вчителем української мови та літератури, вихователем групи продовженого дня. працювала на цих посадах за сумісництвом. Згідно своїх професійно-посадових обов'язків вона напружувала голосові зв'язки під час викладацької діяльності. Стаж роботи в умовах голосового напруження 20 років. Згідно первинного огляду 07.10.2005 р. позивачці встановлена була ступінь втрати професійної працездатності - 30% з 03 жовтня 2005р. безстроково та третя гріпа інвалідності. Основний діагноз: Хронічний гіпертрофічний ларингіт, вторинна дисфонія. На цих підставах Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі призначило їй щомісячні страхові виплати, а також нарахована одноразова допомога. Згідно санітарно-гігієнічної характеристики умов праці на протязі всієї викладацької діяльності позивачка виконувала роботу з навантаженням на голосові зв,язки від 70-90% робочого часу при допустимому до 50%, що значно перевищує ставку вчителя. Захворювання пов'язане з таким великим перевантаженням негативно вплинуло на стан здоров,я позивачки , що призвело до отримання нею моральних страждань. Позивачка вважає, що факт заподіяння їй моральної шкоди наявний, оскільки вона частково на 30% втратила професійну працездатність в працездатному віці від професійних захворювань , що спричиняє їй моральні страждання, вона відчуває незручності в повсякденному житті, відчуває себе хворою багато років, постійно відчуває охриплість голосу, сухість і дертя в горлі. Навязливий сухий кашель іноді не дає можливості розмовляти зовсім, що негативно впливає на її викладацьку діяльність. Під час емоційного навантаження голос зникає, зриваються уроки. Через отримане професійне захворювання в неї склалися дуже складні відносини у сімї, з рідними, друзями. Після навантаження на роботі вона не в змозі спілкуватися з рідними, бо відчуває сильний біль та подразнення в горлі. Порушені її нормальні життєві звязки через неможливість продовження активного громадського життя, вона втратила нормальні стосунки з трудовим колективом, бо відчуває роздратованість. Всі вказані нею факти та обставини призводять до значних моральних страждань та переживань, значним чином змінили ритм та порядок її життя, порушили її нормальні життєві зв'язки , для чого вона повинна прикладати значні додаткові зусилля для продовження свого життя. Позивачка оцінює моральну шкоду, яка підлягає стягненню з відповідача у сумі 176800 грн., яку і просла стягнути на її користь. Представник позивача - [PERSON], що діє на підставі довіреності, підтримала позовні вимоги, наполягала на задоволенні їх у повному обсязі, підтвердила обставини, викладені у позовиній заяві. Представник відповідача - проти позову заперечувала пояснивши, що Законом України « Про загальнообов,язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» у разі втрати потерпілим професійної працездатності відшкодування моральної шкоди не передбачене. Фонд виплачує моральний збиток тільки за наявності факту спричинення моральної шкоди яку встановлює МСЕК. Даний факт встановлений відносно позивачки не був. Крім того, 1 січня 2008 року набрав чинності Закон України "Про Державний бюджет України на 2008 рік» від 28.12.2007 року №107-УІ, в якому на підставі п.44 розділу 2 «Внесення змін до деяких законодавчих актів України» у Законі України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійних захворювань, які спричинили втрату працездатності» у п.3 розділу XI «Прикінцеві положення»: після абзацу третього доповнено новим абзацом такого змісту: «відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків моральної (немайнової) шкоди застрахованим і членам їх сімей незалежно від часу настання страхового випадку припиняється з 1 січня 2008 року». Тобто, з 01.01.2008 року у Фонду соціального страхування від нещасного випадку на виробництві відсутній обов'язок, щодо відшкодування моральної шкоди всім застрахованим і членів їх сімей незалежно від часу настання страхового випадку. По-друге, 20 березня 2007 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійних захворювань, які спричинили втрату працездатності", відповідно до яких всі норми даного закону, якими передбачалося виплата моральної шкоди - виключено. Таким чином, Фонд соціального страхування ... не повинен виплачувати позивачеві моральну шкоду. Крім того, позивачка звернулася до суду з пропуском строку позовної давності, тобто позивач пропустив строк, у межах якого він мав право звернутися до суду з вимогою про захист свого права. Суд, вислухавши доводи сторін, дослідивши письмові докази, давши їм оцінку, вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Поясненнями представників сторін, матеріалами справи встановлено, що позивачка [PERSON] на протязі 20 років працювала на викладацькій роботі в умовах голосового напруження. В різні роки працювала методистом з учбових дисциплін та виховної роботи, вчителем української мови та літератури, , вихователем групи продовженого дня, працювала на цих посадах за сумісництвом. При обговоренні питання про спричинення позивачці морального збитку, суд враховує конкретні обставини спричинення шкоди, стан її здоров'я. За час роботи позивачка отримала професійне захворювання, згідно акту розслідування професійного захворювання від 16 серпня 2005 року , та за висновками первинної МСЕК від 07.10.2005 р. їй встановлена була ступінь втрати професійної працездатності 30% з 03 жовтня 2005р. безстроково- та третя гріпа інвалідності. Основний діагноз: Хронічний гіпертрофічний ларингіт, вторинна дисфонія. Згідно санітарно-гігієнічної характеристики умов праці на протязі всієї викладацької діяльності позивачка виконувала роботу з навантаженням на голосові зв,язки від 70-90% робочого часу при допустимому до 50%, що значно перевищує ставку вчителя. Згідно своїх професійно-посадових обовязків вона напружувала голосові звязки під час викладацької діяльності. Стаж роботи в умовах голосового напруження 20 років . Оскільки позивачка є застрахованою особою відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», згідно зі ст.21 п. 1 «є» 28 ч.3 вказаного Закону , в обов»язки відповідача входить своєчасне та в повному обсязі відшкодування шкоди, заподіяної працівникові внаслідок ушкодження його здоров'я у вигляді страхової виплати у відшкодування моральної шкоди за наявності факту заподіяння цієї шкоди потерпілому. Суд вважає, що факт заподіяння позивачці моральної шкоди наявний, оскільки вона частково - на 30% втратила професійну працездатність в працездатному віці від профзахворювань згідно висновків МСЕК, що спричиняє їй моральні страждання, вона відчуває незручності в повсякденному житті, відчуває себе неповноцінною людиною, як вдома так і перед сторонніми людьми. Крім того, у судовому засіданні було з»ясовано, що на день розгляду справи стан здоров'я позивачки погіршується, вона змушена постійно лікуватися , однак, поліпшення не настає, хвороба прогресує. Ці факти підтверджені наявними у матеріалах справи виписками із історії хвороби . У підтвердження позовних вимог позивачка також зазначила, що у зв,язку з хворобою відчуває себе хворою багато років, постійно відчуває охриплість голосу, сухість і дертя в горлі. Навязливий сухий кашель іноді не дає можливості розмовляти зовсім, що негативно впливає на її викладацьку діяльність. Під час емоційного навантаження голос зникає, зриваються уроки. Через отримане професійне захворювання в неї склалися дуже складні відносини у сім'ї, з рідними, друзями. Після навантаження на роботі вона не в змозі спілкуватися з рідними, бо відчуває сильний біль та подразнення в горлі. Порушені її нормальні життєві звязки через неможливість продовження активного громадського життя, вона втратила нормальні стосунки з трудовим колективом, бо відчуває роздратованість. Змушені зміни в життєвих відносинах, сімейних обставинах, викликають у позивачки моральні переживання, почуття безвихідності і відсутності перспектив на майбутнє. Всі вказані позивачкою факти та обставини призводять до значних моральних страждань та переживань, значним чином змінили ритм та порядок її життя, порушили її нормальні життєві зв'язки, для чого вона повинна прикладати значні додаткові зусилля для продовження свого життя. Обговорюючи розмір відшкодування позивачці моральної шкоди, суд враховує, характер та об'єм її фізичних, душевних, психічних страждань від одержаного профзахворювання, тривалість лікування, втрату можливості її повної трудової та соціальної реабілітації, що призвело до значних тяжких змін її життєвих зв'язків, що потребує від неї додаткових зусиль для організації свого життя. Оскільки, позивачкою втрачено 30% професійної працездатності по профзахворюванням згідно первинного висновку МСЕК від 07.10.2005 року де їй -встановлено 30% стійкої втрати професійної працездатності з 03 жовтня 2005р.безстроково, тобто, висновок МСЕК з приводу профзахворювання, дата якого є датою страхового випадку, настав вже після 1 квітня 2001 року, тобто вже після введення в дію Закону України „Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійних захворювань, які спричинили втрату працездатності", з урахуванням вказаних позивачкою та встановлених судом обставин характеру спричиненої моральної шкоди позивачці, та виходячи з міркувань розумності, виваженості та справедливості, суд вважає за необхідне стягнути на її користь 40000 грн. з відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області. Також, рішенням Конституційного Суду України від 27 січня 2004 року № 1-рп/2004 року встановлено обов,язок Фонду... відшкодовувати моральну шкоду , заподіяну умовами виробництва, з втратою потерпілим професійної працездатності. Вказане положення не виключає обов'язку Фонду відшкодовувати моральну шкоду, спричинену умовами виробництва, в інших випадках, коли здійснення права застрахованих на відшкодування моральної (немайнової) шкоди, спричиненої умовами виробництва, повинно забезпечуватись Фондом на підставі ст.ст.1, 5, 6,13,21 та частини 3 ст.28 цього Закону всім потерпілим, в тому числі в випадку тимчасової, стійкої або повної втрати професійної працездатності. Саме цим Законом , на час встановлення позивачці первинно ( в жовтні 2005 року) втрати працездатності, урегульовано порядок відшкодування шкоди внаслідок нещасних випадків та профзахворювань, які спричинили втрату працездатності, а тому посилення представника відповідача на пропуск терміну позовної давності відповідно до ЦК та КЗоТ України є безпідставними. Виходячи з того, що право на відшкодування моральної шкоди у позивачки виникло з 07.10.2005 року, дія Закону України «Про державний бюджет на 2008 рік», яким внесені зміни в Закон України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійних захворювань, які спричинили втрату працездатності» щодо припинення відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків моральної (немайнової) шкоди застрахованим і членам їх сімей незалежно від часу настання страхового випадку з 1 січня 2008 року» на правовідносини сторін не поширюється, тому посилання відповідача на вказані Закони, як на підставу відмови у задоволенні позовних вимог суд вважає необгрунтованими. Згідно з рішенням Конституційного Суду №6-рп\\2007р, від 09.07.2007р.; № 10-рп\\2008 р від 22.05.2008р.» Конституційний Суд України дійшов висновку, що законом про Держбюджет не можна вносити зміни до інших законів, зупиняти їх дію, чи скасовувати їх, оскільки з об,єктивнйх причин це створює протиріччя у законодавстві, і як наслідок - скасування та обмеження прав і свобод людини і громадянина». Тобто, право застрахованої особи на отримання страхових виплат виникає під час дії законодавчих актів, які надають йому право на отримання відшкодування моральної шкоди. Представник відповідача, заперечуючи проти заявленого позову, у судовому засіданні, на підставі ст.. 60 ЦПК України не надав доказів на спростування тверджень позивача. З урахуванням викладених обставин та наданих в порядку ст.. 60 ЦПК України доказів суд вбачає наявність спричинення позивачу моральної шкоди незалежно від наявності чи відсутності з цього приводу висновку МСЕК, яку повинен відшкодувати позивачу відповідач, як одну із передбачених Законом України «Про загальнообов»язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, що спричинили втрату працездатності» страхових виплат.

Outcome: partial