Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-14 00:00:00

[PERSON] звернулась до Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу з позовом про визнання права власності на квартиру, посилаючись на те, що перебували у шлюбі, який розірвано станом на теперішній час. У період шлюбу укладено договір купівлі-продажу квартири, для здійснення чого отримано кредит у фінансовій установі. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги змінила, просила суд визнати за нею право власності на квартиру та зобовязати її компенсувати відповідачу ? частину квартири у грошовому еквіваленті. Відповідач у судовому засіданні вимоги визнав, не заперечував проти задоволення уточнений позовних вимог. Допитавши сторони, дослідивши письмі матеріали та надані докази, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та відповідність їх чинному законодавству, й відповідно задоволенню, виходячи з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 20 листопада 2004 року сторони уклали шлюб, який зареєстрований Жовтневим відділом РАЦСу Криворізького міського управління юстиції, про що здійснено актовий запис № 891. 04 лютого 2009 року Жовтневим відділом РАЦСу Криворізького міського управління юстиції видано свідоцтво про розірвання шлюбу, згідно якого здійснено актовий запис про розірвання шлюбу № 49 від 04.02.2009 року. Відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 12 січня 2006 року відповідач придбав квартиру [ADDRESS]. Як встановлено судом для придбання нерухомості відповідачем укладено кредитний договір № 0Г05И8089Д від 12.01.2006 року. Станом на теперішній час, відповідно до довідки № 133-325/152 від 10.06.2010 року договір іпотеки № 0Г 05 И 8089 З від 12.01.2006 року вважається припиненим внаслідок виконання у повному обсязі зобовязання перед фінансово-кредитною установою. Право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстровано КП ДОР «Криворізьке БТІ» в книзі: 204п-81 запис: 81. Сімейним кодексом України встановлено, що «майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя.» Згідно ст. 368 ЦК України спільною сумісною власністю визначається власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них. Статтею 8 закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» порядок визначення частки у спільній власності визначається договором або законом.. ст. 355 Цивільного кодексу України встановлена презумпція дії правового режиму спільної власності, що не визначає порядок вирішення питання виділення частини спільної власності кожному співвласнику. Статтею 370 ЦК України передбачено, що частки кожного із співвласників при спільній сумісній власності є рівними, якщо інше не встановлено судом. Фактично квартира [ADDRESS] являється спільною сумісною власністю подружжя, оскільки придбана в період шлюбу. Сторонами цивільних правовідносин може бути досягнуто згоди щодо частини власності у майні, у тому числі компенсації частини та визнанні права власності. Таким чином, аналізуючи зібрані в справі докази, у їхні сукупності, суд дійшов до висновку про доведеність уточнених позовних вимог позивачем та їх відповідне визнання відповідачем, а отже уточнені позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved