Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей на іншого з подружжя, посилаючись на те, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Суворівськоі' районної ради народних депутатів м. Одеси 26 серпня 1995 року. Від шлюбу сторони мають трьох малолітніх дітей: [PERSON], який народився 22 лютого 2003 року, [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. [PERSON] зазначає, що діти проживають разом з нею та знаходяться на її утриманні. Батько дитини - [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню та утриманню дітей. Отже відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, хоча зобов'язаний це робити відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України. Позивач також зазначає, що вона не має матеріальної можливості самостійно забезпечити дітям повноцінне харчування, придбання предметів для організації їх побуту, можливості користуватися закладами культури, тощо. Для цього потрібні кошти, яких у неї не вистачає для задоволення необхідних та навіть мінімальних потреб дитини. Кім того, позивач знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення дитиною трирічного віку і також потребує матеріальної допомоги. З урахування наведеного, позивач вважає, що має право на стягнення з відповідача на свою користь аліментів на утримання дітей [PERSON], [PERSON], [PERSON] у розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менш ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною [PERSON] повноліттю, тобто до 22 лютого 2021 року; потім у розмірі у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менш ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22 лютого 2021 року і до досягнення [PERSON] повноліття, тобто до 16 жовтня 2022 року; а згодом в розмірі % частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менш ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16 жовтня 2022 року і до досягнення [PERSON] повноліття, тобто до 31 березня 2026 року. А також має право отримання від відповідача, оскільки не працює, так як знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, і просить стягнути матеріальну допомогу на своє утримання в розмірі 300 гривень щомісяця, починаючі від дня пред'явлення позову і до досягнення [PERSON] трирічного віку, тобто до 31 березня 2011 року. Позивач наполягає на задоволенні позову, про що надала заяву. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином відповідно до вимог ст. 74 ЦПК України, про причини неявки не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, прийнявши до уваги твердження позивача, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26 серпня 1995 року, свідоцтво серії І-ЖД № 028669 від 26 серпня 1995 року. Від шлюбу мають спільних дітей - [PERSON], який народився 22 лютого 2003 року, свідоцтво серії 1-ЖД № 165452 від 11 березня 2003 року; [PERSON], [INFO], свідоцтво серії 1-ЖД № 221243 від 02 листопада 2004р., [PERSON], [INFO], свідоцтво Серії 1-ЖД № 133282 від 08 травня 2008 р. Як убачається з довідки Голови виконкому Петровської селищної ради Іванівського району Одеської області від 05.02.2009 року № 248 [PERSON], [PERSON] та [PERSON] проживають разом з матір'ю та знаходяться на її утриманні (а.с.7). Позивач знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, до досягнення дитиною трирічного віку, доведено свідоцтвом про народження [PERSON], [INFO], свідоцтво Серії 1-ЖД № 133282 від 08 травня 2008 р Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років (ч.2 ст. 84 СК України). Відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей не надає, хоча зобов'язаний це робити відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України. У відповідності зі ст.182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я матері; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів за жодних обставин не може бути меншим за один неоподаткований мінімум доходів громадян. Відповідно до ст.З Конвенції про права дитини, яка прийнята резолюцією 44/25 Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1989р. та ратифікована Постановою ВР № 789-ХІІ від 27.02.1991р., в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.З ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за рішенням суду. Позивач підтвердила позов в частині стягнення аліментів на утримання дітей, оскільки не має матеріальної можливості самостійно забезпечити дітям повноцінне харчування, придбання предметів для організації їх побуту, можливості користуватися закладами культури. Для цього потрібні кошти, яких у неї не вистачає для задоволення необхідних та навіть мінімальних потреб дітей. Угоди про добровільну сплату аліментів з відповідачем не досягнуто. При визначенні розміру аліментів суд враховує також положення Закону України „Про державний бюджет України на 2007р.", відповідно до якого з 01 жовтня 2007р. встановлено прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років у розмірі 604 грн. Тобто це є той мінімум, який дитина повинна отримувати для свого прожиття. Тому саме цей розмір аліментів має сплачувати відповідач на користь позивачки на утримання дитини. Обставини, на які посилалася позивач обґрунтовуючи свої вимоги, доведені в судовому засіданні належними та допустимими доказами у відповідності до ст.ст. 10, 60 ЦПК України. За таких обставин суд вважає, що з [PERSON] необхідно стягнути на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON], [PERSON], [PERSON] у розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менш ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною [PERSON] повноліттю, тобто до 22 лютого 2021 року, потім у розмірі у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менш ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючі з 22 лютого 2021 року до досягнення [PERSON] повноліття, тобто до 16 жовтня 2022 року; а згодом в розмірі Ул частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менш ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16 жовтня 2022 року і до досягнення [PERSON] повноліття, тобто до 31 березня 2026 року. Позовна заява в частині стягнення аліментів на утримання позивача також підлягає задоволенню, оскільки вона не працює і знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, до досягнення дитиною трирічного вік. Відповідно до ст.ст.81. 88 ЦПК України суд вважає, що з [PERSON] необхідно стягнути судові витрати по справі - судовий збір у розмірі 17 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, пов'язаного з розглядом цивільної справи у розмірі 30 грн. В силу ст. 367 ЦПК України суд зобов'язаний допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць

Outcome: approved