Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-20 00:00:00

В березні 2009 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив ухвалити рішення, яким змінити дату звільнення з 12 вересня 2008 року на 29 грудня 2008 року, стягнути з відповідача на його користь заробітну плату за час вимушеного прогулу в сумі 12 492 грн. 19 коп., суму компенсації моральної шкоди в розмірі 3\~000 грн. та судові витрати. В обґрунтування позову позивач вказав на те, що з 04.01.2004 року працював у відповідача на посаді замісника директора по маркетингу. 14 травня 2008 року його ознайомили з наказом про скорочення його посади, в цей день він хворів і знаходився на лікарняному по 12 вересня 2008 року включено. На роботу вийшов 15 вересня 2008 року, з урахуванням, що 13-14 вересня 2008 року були вихідні дні. Листок непрацездатності від нього не прийняли, до роботи не допустили, повідомивши, що його звільнено 23 серпня 2008 року. 11 грудня 2008 року була надана відповідь з фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності Дніпропетровського обласного відділення Красногвардійської районної виконавчої дирекції та 22 грудня 2008 року була надана відповідь Дніпропетровською міською лікарнею № 15, де зазначено, що листок непрацездатності № 498660 було видано обґрунтовано і він підлягає оплаті згідно діючого законодавства. 26 грудня 2008 року він отримав на руки наказ про звільнення з 12 вересня 2008 року, хоча мав приступити до роботи 13 вересня 2008 року, кошти по листку непрацездатності і компенсацію за невикористані чотири дні відпустки йому нарахували і виплатили 29 грудня 2008 року. Виходячи з вищенаведеного йому повинні нарахувати заробітну плату з 13 вересня 2008 року по 29 грудня 2008 року включно в сумі 7\~292 грн. 54 коп., доплату вихідної допомоги в сумі 690 грн., компенсацію за невикористану відпустку в сумі 4\~509 грн. 65 коп. Вказані порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Таким чином, позивач вимушений звернутися до суду для захисту своїх порушених прав. У судовому засіданні позивач уточнив позовні вимоги та просив суд змінити дату звільнення з 12 вересня 2008 року на 29 грудня 2008 року, стягнути з відповідача на його користь заробітну плату за час вимушеного прогулу в сумі 30 416 грн. 15 коп., компенсацію за невикористану відпустку в сумі 2\~878 грн. 50 коп., компенсації моральної шкоди в розмірі 3\~000 грн. та судові витрати, посилаючись на підстави зазначені в позовній заяві, крім того вказав на те, йому невірно було нараховано компенсацію за невикористану відпустку, а також, що трудову книжку він з підприємства взяв під розписку в березні 2008 року для працевлаштування на іншій роботі, але не повернув її оскільки загубив, а коли знайшов, то не бажав повертати, оскільки не згоден був з датою звільнення. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, та просила відмовити в їх задоволенні, посилаючись на те, що 13.05.2008 року було прийнято рішення про попередження [PERSON] про майбутнє скорочення його посади, про що він поставив свій підпис 14.05.2008 року в протоколі № 3. 14.07.2008 року Наказом № 58-ОК [PERSON] було звільнено, але він 14.07.2008 року пішов на лікарняний до 02.08.2008 року З 04.08.2008 року по 23.08.2008 року він перебував на лікарняному по іншому захворюванню. Після надання позивачем всіх лікарняних листів, було прийнято рішення про відміну наказу про звільнення № 58-ОК від 14.07.2008 року та зазначити нову дату звільнення позивача 23 серпня 2008 року наказ № 61-ОК. З 26.08.2008 року по 12.09.2008 рік [PERSON] знову знаходився на лікарняному, що підтверджується лікарняним листом № 498660, який у керівництва ТОВ „БАД Детальсервіс викликав підозру, так як був підписаний з порушеннями. 22 грудня 2008 року вони отримали відповідь на запит з Дніпропетровської міської лікарні № 15, де зазначено, що [PERSON] дійсно знаходився на лікарняному, але лікарем при оформлені лікарняного листа були допущені деякі помилки. 23 грудня 2008 року отримали відповідь з управління охорони здоровя Дніпропетровської міської ради, де зазначено, що лікарняний лист видано обґрунтовано, але при його оформленні були допущені деякі порушення вимог наказу МОЗ України № 455, на перебіг захворювання та термін непрацездатності виявлені порушення не вплинули. Таким чином було прийнято рішення про відміну наказу про звільнення № 61-ОК від 22.08.2008 року та зазначити нову дату звільнення, а саме наказ № 66-ОК від 23 грудня 2008 року, призначити дату звільнення 12 вересня 2008 року. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та просила відмовити в їх задоволенні, посилаючись на те, що вимушений прогул позивача відбувся по його вині, оскільки він за власною заявою 13 березня 2008 року взяв трудову книжку на 5 днів з підприємства і після цього її більше не повертав. У позивача на руках був лікарняний лист, він повинен був виправити в ньому допущені помилки та повернути на підприємство, але він це зробив лише в грудні 2008 року. Вислухавши сторони та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що позивач з 03.01.2004 року працював у відповідача на посаді замісника директора по маркетингу, що підтверджується Наказом № 1-К від 03.01.2004 року (а.с. 55). 13.05.2008 року Наказом № 10-К було скорочено з 14 травня 2008 року посаду інженера по маркетингу (а.с. 6). Відповідно до Протоколу № 3 від 13.05.2008 року [PERSON] був попереджений про скорочення його посади (а.с 69). Згідно Наказу № 58-ОК від 14.07.2008 року [PERSON] було звільнено з посади за скороченням чисельності робітників (а.с. 117). Наказом № 61-ОК від 22 серпня 2008 року було скасовано Наказ № 58-ОК від 14 липня 2008 року, у звязку наданням лікарняних листів № 407971 від 14.07.2008 року, № 728732 від 30.07.2008 року, № 728836 від 04.08.2008 року (а.с. 49). Згідно Наказу № 60-ОК від 23 серпня 2008 року [PERSON] було звільнено за скороченням кількості робітників (а.с. 48). Наказом № 66-ОК від 12.09.2008 року позивача було звільнено за скороченням чисельності працівників (а.с. 4). Позивачем до ТОВ „БАД Детальсервіс було надано лікарняний лист № 498660 від 26.08.2008 року, але відповідач його не прийняв, посилаючись на те, що він був виданий з порушеннями. Згідно відповіді Красногвардійської районної виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності Дніпропетровського обласного відділення від 30.10.2008 року на запит відповідача від 16.10.2008 року відповідно до п. 1.9 Інструкції „Про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян у разі вибору громадянином лікуючого лікаря і лікувально-профілактичного закладу не за місцем проживання чи роботи, документи, що засвідчують тимчасову непрацездатність, видаються при наявності заяви-клопотання, погодженої з головним лікарем обраного лікувально-профілактичного закладу, засвідченої його підписом та печаткою, таким чином, у випадку сумнівів щодо правомірності видачі лікарняного листка необхідно провести розслідування страхового випадку та направити запит до лікарні, яка видала лікарняний листок. 17.11.2010 року на запит відповідача від 16.10.2008 року від Красногвардійської районної виконавчої дирекції Фонда соціального страхування з тимчасової втрати працездатності Дніпропетровського обласного відділення надійшла відповідь, де зазначено, що листок непрацездатності [PERSON] було видано обґрунтовано, проте при його оформленні лікарем були допущені помилки по виконанню вимог п. 3.12 Інструкції „Про порядок заповнення листків непрацездатності, затвердженої наказом МОЗ України № 532/274/136-ос/1406 від 03.11.2004 року. Згідно відповіді Дніпропетровської лікарні № 15 від 22 грудня 2008 року листок непрацездатності було видано обґрунтовано, проте при його оформленні лікарем були допущені помилки по виконанню вимог п. 3.12 Інструкції „Про порядок заповнення листків непрацездатності, затвердженої наказом МОЗ України № 532/274/136-ос/1406 від 03.11.2004 року, оплату вказаного листка непрацездатності слід проводити згідно Закону України „Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням від 18.01.2001 року № 2240-111. 23.12.2008 року на запит ТОВ „БАД Детальсервіс Дніпропетровська міська рада Управління охорони здоровя надали відповідь, яка надійшла до ТОВ „БАД Детальсервіс 26.12.2008 року, відповідно до книги вхідної кореспонденції (а.с. 120), що лікарняний листок № 498660 видано обґрунтовано, але при його оформлені допущено деякі порушення вимог наказу МОЗ України № 455, для виправлення недоліків просили повернути лікарняний лист в міську лікарню № 15 (а.с 122). Згідно пояснень в судовому засіданні представників відповідачів 26.12.2008 року, у звязку з отриманням відповіді з Дніпропетровської міської ради Управління охорони здоровя, ними було повідомлено позивача про отримання розрахунку відповідно до лікарняного листа № 498660. 29.12.2008 року ТОВ „БАД Детальсервіс з позивачем провів розрахунок. Згідно ч. 1 ст. 47 КЗпП України - власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Що стосується посилань відповідача на те, що при звільненні його трудова книжка не була оформлена, то вони є безпідставними та необґрунтованими, оскільки в судовому засіданні [PERSON] вказав на те, що він взяв трудову книжку з підприємства під розписку в березні 2008 року для працевлаштування на іншій роботі, але не повернув її оскільки загубив, а коли знайшов, то не бажав повертати, оскільки не згоден був з датою звільнення. Крім того відповідачем позивачеві було винесено попередження про повернення трудової книжки, яку він взяв під розписку 13.03.2008 року строком на пять днів (а.с. 103). Таким чином, суд прийшов до висновку, що трудова книжка не була оформлена відповідачем при звільненні позивача за вини [PERSON] У відповідності до ч. 1 ст. 83 КЗпП України - у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей. Відповідно до п. 7 Постанови КМ України від 08.02.1995, № 100 "Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати" - нарахування виплат за час щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв'язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або компенсації за невикористані відпустки, тривалість яких розраховується в календарних днях провадиться шляхом ділення сумарного заробітку за останні перед наданням відпустки 12 місяців або за менший фактично відпрацьований період на відповідну кількість календарних днів року чи меншого відпрацьованого періоду (за винятком святкових і неробочих днів, встановлених законодавством). Одержаний результат перемножується на число календарних днів відпустки. Що стосується посилань позивача на те, що йому невірно було нараховано компенсацію за невикористану відпустку та стягнення з відповідача на його користь компенсацію в сумі 2\~878 грн. 50 коп., то вони також є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки компенсація за невикористану відпустку нараховувалася за період з 04.01.2007 року по 12.09.2008 рік відповідно до п. 7 Постанови КМ України від 08.02.1995, № 100 "Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати", а саме в липні 2008 року заробітна плата позивача складала 586 грн. 96 коп. (згідно розрахункової відомості), а не 1\~593 грн. 70 коп., як зазначає [PERSON], оскільки лікарняні листи від 14.07.2008 року, 30.07.2008 року та 04.08.2008 року були надані в бухгалтерію для оплати тільки в серпні 2008 року. Таким чином денна сума відпускних складає 15\~440 грн. 96 коп. / 356 = 43 грн. 37 коп. Згідно Наказу № 60-ОК позивачеві було нараховано за 36 календарних днів суму, яка складала 1\~561 грн. 32 коп., останні 4 дні компенсації за невикористану відпустку були нараховані в грудні 2008 року, згідно Наказу № 66-ОК в сумі 278 грн. 04 коп. з вини позивача, оскільки він несвоєчасно надавав лікарняні, оформлені належним чином. Таким чином, денна сума відпускних складає 16\~370 грн. 26 коп. / 356 = 45 грн. 98 коп. Всього сума компенсації за 40 днів складає 1\~839 грн. 36 коп. Крім того згідно Акту перевірки № 04-01-101/32 від 19.02.2009 року Територіальної державної інспекції праці у Дніпропетровській області порушень при звільненні [PERSON] ТОВ „БАД Детальсервіс встановлено не було (а.с. 66-67). Що стосується вимог позивача щодо зміни дати звільнення з 12 вересня 2008 року на 29 грудня 2008 року, оскільки йому лікарняний лист № 498660 було оплачено лише 29 грудня 2008 року, та стягнути з відповідача на його користь заробітну плату за час вимушеного прогулу в сумі 30 416 грн. 15 коп., то вони також не підлягають задоволенню, оскільки як встановлено в судовому засіданні лікарняний лист № 498660 позивачем відповідачеві було надано з порушенням вимог наказу МОЗ України № 455, тому він був повернутий [PERSON] для виправлення недоліків, а ТОВ „БАД Детальсервіс було проведено розслідування, яке закінчилося 26.12.2008 року. Крім того чинним законодавством України не передбачено зміни дати звільнення у звязку з неповним розрахунком при звільненні. А вимушеного прогулу у [PERSON] не було, оскільки як встановлено всудовому засіданні, запис у трудову книжку про звільнення не було зроблено своєчасно з вини позивача. Згідно ст. 1167 ЦК України - моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявністю її вини. Статтею 23 ЦК України визначено поняття моральної шкоди, в чому вона полягає, порядок визначення та стягнення. Крім того, в п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року є розяснення, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обовязковому зясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного звязку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд повинен зясувати, чим підтверджується факт заподіяння позначених моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України - власник або уповноважений їм орган повинен відшкодувати заподіяну моральну шкоду працівнику, якщо порушення його законних прав привели до моральнихстраждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Оскільки в судовому засіданні не встановлено неправомірних дій відповідача і не доведено факту спричинення такими діями моральної шкоди, суд не вбачає правових підстав для задоволення позову в частині стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди в сумі 3 000 грн. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 81 ЦПК України з позивача на користь держави повинні бути стягнуті витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved