overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на самочинно збудовані будівлі та споруди. В позовній заяві позивач вказує, що він є власником земельної ділянки по вул. Бронзоса, 48 в м. Мелітополі. На вказаній земельній ділянці позивач самочинно побудував гараж, розміром 4,25 х 6,25 м. Позивач вказує, що в позасудовому порядку оформити право власності на вказану самочинно збудовану споруду не має можливості, тому він просить суд визнати за ним право власності на вказаний самочинно збудований гараж. В судове засідання сторони не з?явились. Від позивача до суду надійшла заява з проханням слухати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Від представника відповідача [PERSON] до суду надійшло клопотання з проханням слухати справу у їх відсутність, просять суд винести рішення по матеріалам, які є в справі. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обгрунтований і підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно договору дарування земельної ділянки від 18 березня 2010 року позивачу належить земельна ділянка площею 40 кв.м за адресою: м. Мелітополь, вул. Бронзоса, 48, кадастровий номер земельної ділянки: 2310700000:02:017:0160. \\а.с. 10\\ Згідно копії листа з Управління містобудування і архітектури Мелітопольської міської ради від 05 лютого 2010 року № 3-77\\з, гаражу, побудованому на земельній ділянці згідно з Державним актом на право власності на земельну ділянку від 03.03.2009 № 010926200191 з зазначеною адресою вул. Бронзоса, 48, присвоєний адресний номер вул. Бронзоса, 52\\11. \\а.с. 12\\ 20 березня 2010 року КП «ММБТІ» складено акт № 325 про те, що позивачем по вул. Бронзоса, 52\\11 в м. Мелітополі самочинно побудований гараж, розміром 4,25 х 6,25 м, вартістю 26 431 грн. \\а.с. 11\\ Згідно висновку від 05 травня 2010 року з КП «Проектно-виробниче архітектурно-планувальне бюро» вказана самочинно збудована споруда знаходиться в задовільному стані і є можливість оформлення права власності вказаного гаражу згідно з ситуаційним планом та технічним паспортом на гараж. \\а.с. 13\\ Відповідно до ч. 3 ст. 376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнано за особою, яка здійснила це будівництво на земельній ділянці, яка не була відведена для цієї мети, при умові надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під вже збудоване нерухоме майно. На підставі ч. 5 ст. 376 ЦК України суд, на вимогу користувача земельної ділянки, може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке збудоване самочинно, якщо це не порушує права інших осіб. Тому суд вважає необхідним визнати за позивачем право власності на гараж, розміром 4,25 х 6,25 м. Позовні вимоги позивача підтверджуються копією паспорту, копією технічного паспорту, копією витягу з рішення, копією державного акту на землю, копією договору дарування земельної ділянки, копією акту, копією листа про присвоєння адресу, копією висновку та іншими доказами. На підставі вищевикладеного и

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на самочинно збудовану будівлю. В позовній заяві позивач вказує, що він є власником 1\\5 частини домоволодіння № 54 по вул. Червонофлотській в м. Мелітополі. Власником іншої 4\\5 частини домоволодіння є третя особа по справі. На земельній ділянці, яка обслуговує вказаний будинок, позивач самочинно побудував тамбур а?-1, розміром 2,96 х 1,61 м. Позивач вказує, що в позасудовому порядку оформити право власності на вказану самочинно збудовану будівлю не має можливості, тому він просить суд визнати за ним право власності на вказаний самочинно збудований тамбур. В судове засідання з?явився позивач. Від представника відповідача [PERSON] до суду надійшло клопотання з проханням слухати справу у їх відсутність, просять суд винести рішення по матеріалам, які є в справі. Третья особа в судове засідання не з'явилась, не повідомивши суд про причину неявки. Про час та місце слухання справи була повідомлен аналежним чином. Позивач в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі, просить суд задовольнити позов. Суд, заслухавши пояснення позивача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обгрунтований і підлягає повному задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачу на підставі договору дарування частини будинку від 26.11.2004 року (р. № 2-3147) належить 1\\5 частина житлового будинку № 54 по вул. Червонофлотській в м. Мелітополі Запорізької області. \\а.с. 7, 8\\ 21 січня 2010 року КП «ММБТІ» складено акт № 93 про те, що позивачем по вул. Червонофлотській, 54 в м. Мелітополі самочинно побудовано тамбур а?-1, розміром 9,96 х 1,61 м, вартістю 4531 грн. \\а.с. 14\\ Згідно висновку від 11 грудня 2009 року з КП «Проектно-виробниче архітектурно-планувальне бюро» вказаний тамбур знаходиться в задовільному стані і є можливість оформлення права власності на вказаний тамбур згідно з ситуаційним планом забудови земельної ділянки. \\а.с. 9\\ Відповідно до ч. 3 ст. 376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнано за особою, яка здійснила це будівництво на земельній ділянці, яка не була відведена для цієї мети, при умові надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під вже збудоване нерухоме майно. На підставі ч. 5 ст. 376 ЦК України суд, на вимогу користувача земельної ділянки, може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке збудоване самочинно, якщо це не порушує права інших осіб. Тому суд вважає необхідним визнати за позивачем право власності на тамбур а?-1, розміром 2,96 х 1,61 м. Позовні вимоги позивача підтверджуються копією паспорту, копією договору дарування частини будинку, копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, копією акту, копією висновку, копією технічного паспорту та іншими доказами. На підставі вищевикладеного и

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-17 00:00:00

25.03.2010 року заявник [PERSON] геріатричний пансіонат звернувся до суду про визнання [PERSON] безвісно відсутнім. Заявник вказує, що [PERSON] перебував у Вознесенському геріатричному пансіонаті, є інвалідом 1-ї групи. З 02.04.2007 року, останній вибув у відпустку та зник в невідомому напрямку. За результатами розшукових заходів в період з 2007 року по теперішній час встановити його місцезнаходження не виявилось можливим. Просить визнати [PERSON] безвісно відсутнім для зняття його з реєстраційного обліку герітаричного пансіонату. Представник заявника [PERSON] в судовому засіданні заяву підтримала, зазначила, що з квітня 2007 року [PERSON] не отримує пенсію, всі документи, паспорт, пенсійне посвідчення знаходяться в них, тому просить задовольнити заяву. Заінтересована особа представник СГІРФО Вознесенського МВ УМВС в судове засідання не з»явився, на адресу суду надіслав письмову заяву, що проти заяви не заперечує. Вислухавши пояснення заявника, свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], дослідивши письмові докази, суд встановив наступне. [PERSON] [INFO], уродженець [INFO] постійно проживав та зареєстрований у Вознесенському геріатричному пансіонаті за адресою: м. Вознесенськ вул. Жовтневої революції № 275, що підтверджується паспортом серія НН 663124 виданий Київськисм РВ УМВС України в Одеській області від 03.07.2001 року (а.с.3) та Карточкою прописки - Формою № 4 (а.с.4). Відповідно до інформації Вознесенського МВ УМВС в Миколаївській області № 43/6912 від 08.05.2009 року та № 43/3042 від 26.02.2008 року, № 43/17143 від 12.12.2007 року місцезнаходження [PERSON] відповідно розшукових заходів встановити не має можливості (а.с.5-7). Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] працівники геріатричного пансіонату пояснили, що бачили, після закінчення відпустки [PERSON] деякий час, на їх пропозицію повернутися відмовлявся. Свідок [PERSON] пояснив, що [PERSON] у 2007 року жив у його батька більше місяця. Після того як той став зловживати алкоголем він запропонував йому повертатися в пансіонат і [PERSON] пішов. Встановлення даного факту необхідно заявнику для зняття з обліку Вознесенського геріатричного пансіонату. Відповідно до вимог ст.246 ЦПК України заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місце перебування якої невідоме, або за місцем знаходження її майна. На підставі досліджених доказів та в силу ст.46 ЦК України суд вважає, що вимоги заявника [PERSON] геріатричного пансіонату підлягають задоволенню, оскільки визнання судом фізичної особи безвісно відсутньою можливе, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-17 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду 02.02.2010 року до відповідача та просив ухвалити рішення згідно якого стягнути незаконно виплачену грошову винагороду. Свої вимоги мотивував тим. що під час ревізії фінансово господарської діяльності ВЧ [NUMBER] , яка проводилась у вересні 2009 року, територіальним Південним контрольно-ревізійним управлінням, встановлено, що в порушення ст. 32 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, вимог телеграм Міністра об України від 27.11.2006 року № 248\\646, від 28.08.2007 року № 248\\9\\443, від 06.12.2007року № 248\\9\\580 колишньому військовослужбовцю ВЧ [NUMBER] полковнику [PERSON] була сплачена премія за наявності не знятих раніше накладених дисциплінарних стягнень. Відповідно до наказу командуючого Повітряних Сил Збройних сил України від 01.11.2007 року № 412 «Про незадовільну організацію вартової служби у військовій частині [NUMBER] та притягнення винних до дисциплінарної відповідальності», який надійшов до військової частини [NUMBER] 14.12.2007 року, [PERSON] оголошено дисциплінарне стягнення у вигляді догани. Вище вказане стягнення на день видання наказу командира військової частини , [NUMBER] від 12.12.2007 року № 688 «Про преміювання військовослужбовців військової частини [NUMBER] з нагоди 16 ї річниці Збройних Сил України» не було знято. В результаті чого [PERSON] був нагороджений грошовою премією за наявності не знятих раніше накладених дисциплінарних стягнень, шо суперечить вимогам чинного законодавства. Сума безпідставної виплати премії становить 2177 гривень 60 копійок. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-17 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], зареєстрований на Одеській товарній біржі 23 квітня 1997 р. під № 20114, дійсним, посилаючись на те, що не може в повній мірі користуватись правами власника. Відповідачі в попереднє судове засідання не з'явились, належним чином повідомлені, як вбачається з розписки про вручення судової повістки, позов визнають, просять справу розглядати за їх відсутності. Відповідач [PERSON] помер 28.08.2008 року, про що відповідачами суду надано свідоцтво про смерть серія 1-ЖД№ 160364. Представник третьої особи - Одеської товарної біржі в попереднє судове засідання не з'явився, повідомлявся, за місцем знаходження така установа не знаходиться. Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Як встановлено у попередньому судовому засіданні, сторони 23 квітня 1997 року уклали угоду, по якій [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] продали, а [PERSON] придбала квартиру [ADDRESS]. Умови договору сторонами цілком виконані: покупець сплатила вартість квартири, а продавці одержали обумовлену суму грошей, ніяких претензій до позивача не пред'явлено. Позивач зареєструвала 24 квітня 1997 року вказаний договір в ОМБТІ та РОН. Згідно ст. 220 ЦК України якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.За таких обставин, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-17 00:00:00

ПП „Будекспосервіс звернулось до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості з оплати витрат на утримання будинку та прибудинкової території в розмірі 1881 грн. 81 коп. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн. Представник позивача в судовому засіданні звернулась до суду з заявою про відмову від позову в частині стягнення заборгованості в звязку з добровільним погашенням боргу та просила стягнути з відповідачів на їх користь витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн. Відповідачі в судове засідання не зявились. Про день, час і місце слухання справи повідомлені у встановленому законом порядку. Враховуючи, що відповідачі до предявлення позову не оспорювали право позивача на отримання заборгованості і добровільно її погасили, то відповідно до ч. 4 ст. 88 ЦПК України суд може не накладати на них обовязки щодо відшкодування державного мита. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України у випадку якщо позивач не підтримує своїх вимог внаслідок задоволення їх відповідачем після предявлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення всіх понесених ним у справі витрат з відповідача. Суд приймає відмову від позову, оскільки вона не суперечить закону, відповідає інтересам сторін, не порушує інтересів інших осіб. Наслідки закриття провадження по справі згідно зі ст. 206 ч.3 ЦПК України представнику позивача розяснено. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-17 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі ? частини з усіх видів заробітку щомісячно до досягнення повноліття. Заявлені вимоги мотивує тим, що за рішенням виконкому Комсомольської міської ради від 27.10.2009 року неповнолітній [PERSON] встановлено статус „дитина, позбавлена батьківського піклування і її призначено піклувальником над онукою. Дитина проживає з нею і вона займається її вихованням і утриманням. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, тому вимушена звернутися до суду. Відповідачка має дитину від другого шлюбу, але стягнення по виконавчим документам з неї не проводяться. Позивач в судовому засіданні позов підтримала повністю, посилаючись на обставини, викладені в позові. Відповідач в судове засідання не зявилась, причину неявки до суду не повідомила. Про час і місце розгляду справи повідомлена, у встановленому законом порядку. Визнавши подані позивачем докази достатніми для встановлення фактів, що мають суттєве значення для вирішення спору, суд вважає можливим проведення заочного розгляду справи. Судом встановлено, що [PERSON] є донькою [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-КЕ № 111431. (а.с. 4). В звязку зі смертю [PERSON] 07.04.2009 року (а.с. 9) та позбавленням [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітньої доньки [PERSON] за рішенням Комсомольського міського суду від 01.10.2009 року (а.с. 6), [PERSON] призначено піклувальником над неповнолітньою онукою (а.с. 4). Дитина проживає з позивачем і перебуває на її повному утриманні. Відповідачка матеріальну допомогу на утримання доньки не надає. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Згідно зі ст. 181 ч. 3 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. З врахуванням всіх обставин справи, що мають істотне значення для її вирішення, суд вважає, що розмір аліментів має бути визначений в розмірі ? частини з усіх видів заробітку щомісячно. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі ? частини з усіх видів заробітку, щомісячно, з дня подачі заяви і до досягнення дитиною повноліття. Заявлені вимоги мотивує тим, що з перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, мають спільну дитину - [PERSON], [INFO] Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, тому вимушена звернутися до суду. Відповідач інших дітей не має, утримання по виконавчим документам з нього не проводиться. Позивач в попередньому судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позові. Відповідач в попередньому судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд, вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 16.07.2005 року. (а.с. 3). Мають спільну неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Дитина перебуває на утриманні позивача. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Згідно зі ст. 181 ч. 3 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. З врахуванням всіх обставин справи, що мають істотне значення для її вирішення, суд вважає, що розмір аліментів має бути визначений в розмірі ? частина з усіх видів заробітку, але не менше встановленого законом мінімального розміру аліментів на одну дитину. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, на задоволенні наполягала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату слухання справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Між тим, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про розгляд справи за його відсутності, заперечення проти заочного розгляду справи до суду не направив. Ухвалою суду справа слухалася у відсутність відповідача в порядку заочного провадження, оскільки в матеріалах справи достатньо даних про права та відносини сторін. Дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, суд встановив наступне. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 18.01.1997 року. Від шлюбу дітей не мають. Подружні відносини та ведення сумісного господарства між ними припинені з 2003 р. і не підтримуються по теперішній час. Позивач на примирення не згодна, спільне господарство не ведуть. Приймаючи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку, що подальше сумісне проживання подружжя і збереження сім'ї є неможливим і суперечить інтересам сторін. За таких обставин на підставі ст.ст.104, 110, 112 СК України позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню. Згідно ст.88 ЦПК України судовий збір слід стягнути з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-17 00:00:00

02.04.2010 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідачів заборгованості за послуги теплопостачання в розмірі 2089 грн 14 коп. та 30 грн у відшкодування витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Представник позивача - [PERSON], надіслав суду заяву про зменшення ціни позову і пославшись на часткову оплату суми боргу, просив стягнути з відповідачів заборгованість в розмірі 1967 грн 20 коп., та розглянути справу за його відсутності. Відповідачка уточнені позовні вимоги визнала і пояснила, що не розраховується за спожиті послуги через скрутний фінансовий стан її сім»ї. Співвідповідач не з'явився, про час і місце розгляду справи сповіщався належним чином. Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідачі проживають в [INFO] і є споживачами послуг теплопостачання, які надає позивач. Відповідно до статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", статті 19 Закону України "Про теплопостачання", вони зобов'язані своєчасно сплачувати за спожиті послуги. Проте, відповідачі за послуги теплопостачання розраховуються неналежним чином, внаслідок чого в період з 01.12.2007 року по 01.03.2010 року виникла заборгованість в розмірі 1967 грн 20 коп. Розмір заборгованості підтверджується розрахунком що є підставою для її стягнення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-17 00:00:00

ЗОКС „Довіра" звернулось з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості, вказуючи, що між ЗОКС „Довіра" та [PERSON] було укладено кредитний договір. У забезпечення виконання зобов'язання між позивачем та [PERSON] укладено договір поруки. Відповідачі належним чином не виконують взятих на себе зобов'язань за договором кредиту та поруки, тому просили стягнути солідарно з відповідачів на їх користь заборгованість за кредитом, а також судові витрати по справі. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи у відсутності представника. Вимоги підтримав. Відповідачі у судове засідання не з'явились. Про причини неявки суд не повідомили. Про слухання справи повідомлені належним чином. З'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного. Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Відповідно до ч. 2 ст. 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно матеріалів справи 23.01.2008 року ЗОКС „Довіра" та [PERSON] уклали кредитний договір згідно з яким позивач зобов'язувався надати їй 10000 гривень, а відповідач брав на себе зобов'язання своєчасно повернути кредит та сплачувати відсотки за його користування (а.с. 5). Вказаний договір забезпечувався договором поруки від 22.01..2008 року, укладеним між ЗОКС „Довіра" та [PERSON] (а.с. 10). Сума заборгованості відповідачів підтверджується розрахунком (а.с.9). Відповідачі в порушення вимог ст. 526 ЦК України не виконують взятих на себе зобов'язань, тому заборгованість по кредиту підлягає стягненню у повному обсязі. Згідно ст. 88 ЦТЖ України з відповідачів підлягають стягненню судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved