Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-20 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про виділення частки з спільного сумісного майна подружжя та визнання права власності на 1/2 частину автомобіля і гаража, посилаючись на те. що 26.01.1990р. вона вступила в шлюб з [PERSON], який був зареєстрований в Жовтневому відділі РАЦСу м. Кривого Рогу, актова запис № 97. В період шлюбу з [PERSON], а саме в червні 2001р. був придбаний гараж № 558 в ГБК «Південний», а 13.10.2004р. придбаний автомобіль марки «Форд Транзит» 1999 р. випуску, реєстраційний номер [NUMBER]. який був зареєстрований на ім'я [PERSON]. що підтверджується відповідними документами. 23.05.2007р. шлюб з [PERSON] був розірваний. Майно, придбане в шлюбі, вони не поділяли, намагаючись вирішити це питання мирним шляхом. 04.06.2009р. [PERSON] помер. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається зі 1/2 частини вищевказаного гаражу та автомобіля. Але відповідач, [PERSON], який є сином померлого від першого шлюбу переоформив за заявою гараж № 558 в ГБК «Південний», на своє ім'я, чим порушив її майнове право, оскілки вищевказаний гараж є спільною сумісною власністю подружжя, а тому їй належить 1/2 частина даного гаражу, а 1/2 частина цього гаража на її думку. повинна належати усім відповідачам в порядку спадкоємства за законом. Також відповідач [PERSON] заперечував проти видачі нотаріусом їй свідоцтва про право власності на 1/2 частину гаражу та автомобіля, про що свідчить постанова приватного нотаріуса КМНО [PERSON] про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 12.04.2010р. Тому позивачка просила суд, виділити їй зі спільного сумісного майна 1/2 частину вищевказаного гаража та автомобіля, визнавши за нею право власності на ці частини майна та відповідно за відповідачами також 1/2 частину вищевказаного майна, які належали померлому [PERSON] в рівних частках. У судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала в повному обсязі і підтвердила обставини викладені нею у позовній заяві, добавивши, що 08.05.2007р. у попередньому судовому засіданні, де були вона з чоловіком присутні Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу було винесено рішення і шлюб між нею і [PERSON] був розірваний. Дійсно нею була написана суду заява, що майнового спору між сторонами не було, але майно, придбане ними в шлюбі, вони не поділяли і вона намагалась вирішити це питання мирним шляхом. відповідач проти цього не заперечував, оскільки вона не має юридичних пізнань. Відповідачі [PERSON], яка є матір'ю померлого [PERSON], а її свекрухою, а також її дочка [PERSON] позовні вимоги визнали у повному обсязі, і згодні з тим, що позивачці повинно належати 1/2 частина вищевказаного гаража та автомобіля, а відповідно їм обом, а також сину померлого [PERSON] в порядку спадкоємства за законом повинні належати теж 1/2 частина гаражу і автомобіля, які належали померлому [PERSON] в рівних частках. Також [PERSON] також суду пояснила, що при житті її син [PERSON] погоджувався з тим, що 1/2 частина їх нажитого з позивачкою майна подружжя повинна належати позивачці, але вони це юридично не оформили, а між подружжям була усна домовленість, намагаючись вирішити це питання мирним шляхом. Відповідач [PERSON], а також його представник [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги, заявлені позивачкою не визнали і пояснили, що [PERSON] не може бути відповідачем по справі. [PERSON] вважає, що після смерті свого батька він переоформив гараж № 558 в ГБК «Південний» на своє ім'я законно, оскільки мав на це повне право. А позивачка не має права виділ зі спільного сумісного майна 1/2 частини вищевказаних гаража та автомобіля, оскільки була розлучена з батьком на день смерті останнього. Вислухавши сторони, представника відповідача, дослідивши надані суду докази, суд вважає, що позов обгрунтований і не підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 26.01.1990р. позивачка [PERSON] вступила в шлюб з [PERSON], якій був зареєстрований в Жовтневому відділі РАЦСу м. Кривого Рогу, актова запис № 97. В період шлюбу з [PERSON]. а саме в червні 2001р. подружжям був придбаний гараж № 558 в ГБК «Південний», а 13.10.2004р. придбаний автомобіль марки «Форд Транзит» 1999 р. випуску, реєстраційний номер [NUMBER]. який був зареєстрований на ім'я [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу від 24.10.2004 р., серія Я А А № 841071, а також паспортом на гараж від 02.06.2001р. Згідно ст. 60 Сімейного Кодексу України майно, придбане подружжям під час шлюбу, належить чоловіку та дружині на праві спільної сумісної власності. 23.05.2007р. шлюб між позивачкою [PERSON] з [PERSON] був розірваний, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу. У відповідності до ст. 70 Сімейного Кодексу України в разі розділу майна, яке є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружин та чоловіка є рівними. 04.06.2009р. [PERSON] номер, про що свідчить свідоцтво про його смерть. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається зі 1/2 частини гаражу № 558 в ГБК «Південний», а 13.10.2004р. та автомобіля марки «Форд Транзит» 1999 р. випуску, реєстраційний номер [NUMBER]. Спадкоємцями першої черги за законом на відкриту спадщину є відповідачі по даної справі, які прийняли спадщину в встановлений ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк. Судом було також встановлено, шо відповідач, [PERSON], який є сином померлого від першого шлюбу переоформив за заявою гараж № 558 в ГБК «Південний», на своє ім'я, чим порушив позивачки по справі майнове право, оскілки вищевказаний гараж є спільною сумісною власністю подружжя, а тому позивачці повинно належати 1/2 частина .даного гаражу, а також 1/2 частина цього гаражу повинна належати усім відповідачам в порядку спадкоємства за законом. Згідно ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності; у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними. Відповідач [PERSON] заперечував проти видачі нотаріусом позивачці свідоцтва про право власності на 1/2 частину гаражу та автомобіля, про що свідчить постанова приватного нотаріуса КМНО [PERSON] про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 12.04.2010р. На підставі вищевказаного, суд оцінивши докази, за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки [PERSON] є обгрунтованими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved