overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-16 00:00:00

Позивачка звернулася в суд із зазначеним позовом покликаючись на те, що відповідач являється батьком її неповнолітнього сина [PERSON], 29.10.1994р.н. та дочки [PERSON], 26.03.1996р.н. З відповідачем вона розлучилась 10.09.1999р. З цього часу батько дитини ухиляється від виконання своїх обовязків по вихованню дитини, сплати аліментів, не цікавиться їх здоров'ям, навчанням, фізичним та духовним розвитком. Діти знаходяться повністю на утриманні і вихованні позивачки. При таких обставинах є всі підстави для позбавлення відповідача батьківських прав відносно його дітей. З даного питання позивачка попередньо зверталась в орган опіки та піклування Сокальської РДА, яка надала рішення, яким вважає за доцільне позбавити відповідача батьківських прав щодо його дітей. Всі ці обставини дають підставу для позбавлення відповідача батьківських прав. Тому в інтересах дітей просить постановити рішення, яким позбавити відповідача батьківських прав. В судовому засіданні представник позивачки підтримала позовні вимоги та дала пояснення на їх обґрунтування. Відповідач в судове засідання не з'явився, але подав в суд заяву, в котрій позов визнає і не заперечує проти його задоволення та просить розгядати справу у його відсутності. Представник органу опіки та піклування Сокальської РДА в судовому засіданні позов підтримала та зробила висновок про доцільність позбавлення батьківських прав Черній відносно його дочки, оскільки він жодних своїх батьківських обов'язків не виконує і дитьми не цікавиться. Заслухавши учасників розгляду справи, дослідивши докази по справі суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову. Як встановлено при розгляді справи в судовому засіданні у відповідача є син [PERSON], 29.10.1994р.н. та дочка [PERSON], 26.03.1996р.н., що стверджується свідоцтвами про народження, копії якихо додані до матеріалів справи. Відповідно до рішення опікунської ради Сокальського РДА вважає за доцільне позбавлення батьківських прав відповідача відносно його дітей. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованні дітей. Таким чином, проаналізувавши всі докази по справі, встановлено, що відповідач, як батько своїх дітей повністю ухилявся від виконання своїх батьківських обов'язків: не цікавиться їх життям, потребами, фізичним та духовним розвитком, не виявляє батьківської турботи про них, не надає жодної матеріальної допомоги. При таких обставинах, з метою захисту інтересів дитини, суд прийшов до висновку про необхідність позбавлення батьківських прав відповідача відносно його сина та дочки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-16 00:00:00

У листопаді 2007 р. позивач звернувся до суду та просить стягнути з відповідача, яка мешкає в квартирі [ADDRESS] 3064,96 грн. заборгованості по квартирній платі та оплаті за водопостачання, водовідведення, користування ліфтом, станом на 01.10.2007 р. Представник позивача в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи в її відсутність, та згоду на заочний розгляд справи. Відповідач про час та місце судового засідання повідомлялася належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про одержання судової повістки, причину неявки суду не повідомляла. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідач, будучи наймачем [ADDRESS] зобовязаний своєчасно, тоб-то щомісячно, не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, вносити квартирну плату та плату за надану послугу з водопостачання, водовідведення та користування ліфтом, що передбачено ст.ст. 67,68 ЖК України, ст.ст. 20,32 Закону України «Про житлово комунальні послуги» та п. 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення». Свої зобовязання виконував неналежним чином, у зв'язку з чим з 01.05.1997 р. має заборгованість по квартирній платі та оплаті за водопостачання, водовідведення, користування ліфтом , станом на 01.10.2007 р. в сумі 4619,57 грн.. (а.с. 4, 6-8). Але відповідно до ст.ст. 71, 75 ЦК України 1963 р., ст. 257 ЦК України 2003 р., загальний термін для захисту права по позову позовна давність, встановлена в три роки, і вона застосовується судом на правовідносини, що виникли до 01.01.2004 р., незалежно від заяви сторін, а по правовідносинам, які виникли після цієї дати, за заявою сторін. У зв'язку з цим судом може бути стягнутий борг лише за період з 01.01.2004 р. до 01.10.2007 р. в сумі 1896,38грн. На підставі ст.ст. 67,68 ЖК України, ст. 257 ЦК України 2003 р., ст.ст. 20,32 Закону України «Про житлово комунальні послуги»,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-16 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів з [PERSON] на свою користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON] [INFO], в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходів) щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування вимог вказала, що відповідач добровільно не надає їй матеріальної допомоги на утримання сина. Позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі про що подала відповідну заяву. Відповідач позов визнав в повному обсязі про що надав відповідну заяву. Відповідно до ст. 130, 174 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно частини 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з наведеного, суд вважає що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Судом встановлені наступні факти. Відповідач є батьком [PERSON] [INFO], який проживає разом із матір'ю - позивачкою та знаходиться на її утриманні. Вказані факти підтверджуються свідоцтвом про народження та довідкою комунального ремонтно-експлуатаційного підприємства № 1269 від 16.04.2010 року (а.с.3,4). Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України відповідач зобов'язаний утримувати свого сина до досягнення ним повноліття, проте відповідач від виконання свого батьківського обов'язку ухиляється і матеріальної допомоги на утримання [PERSON], [INFO] не надає. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України суд стягує з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходів), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Згідно ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 51 грн. та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді, а на підставі п.1, ч.І ст.367 ЦПК України допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу аліментів за один місяць. На підставі ст.ст. 180-183 Сімейного Кодексу України та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу посилаючись на те, що з відповідачем вони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 27 жовтня 2001 року відділом реєстрації актів громадянського стану Кіровського районного управління юстиції, актовий запис № 863 в якому мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. На обґрунтування позову вказав, що відповідачкою припинили шлюбні відносини, так як мають різні характери та погляди на сімейне життя та подальше перебування в шлюбі суперечить його інтересам та інтересам його дитини. Тому просить суд розірвати між ними шлюб. Позивач надав до суду заяву, якою просить розглянути позов за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачка позов визнала, про що подала суду відповідну заяву. Відповідно до ч. 4 ст.130 та ч. 4 ст. 174 ЦПК України - у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для такого законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Приймаючи до уваги викладене та те, що відповідач позов визнав, суд вважає можливим ухвалення судового рішення у попередньому судовому засіданні. Судом встановлені факти. Сторони перебувають з 27 жовтня 2001 року у шлюбі зареєстрованому відділом реєстрації актів громадянського стану Кіровського районного управління юстиції, актовий запис №, 863. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]:. Сторони припинили шлюбні відносини через несумісність характерів та різні погляди на життя. За вказаних обставин подальше спільне життя і збереження шлюбу сторін суперечить інтересам подружжя та інтересам їх дитини. Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 цього ж кодексу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інші обставини життя подружжя. Відповідно до частини другої цієї статті суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них та інтересам їх дітей, що мають істотне значення. При видачі свідоцтва про розірвання шлюбу витрати покласти на позивача, так як він є ініціатором розлучення. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-16 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та припинення права на аліменти з передачею права власності на нерухоме майно, а саме частину будинку для дитини, посилаючись на те, що з відповідачем вони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 23.04.2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровського районного управління юстиції, актовий запис № 164. На обґрунтування позову вказала, що відповідачем припинили шлюбні відносини, так як в сім'ї часто виникали сварки, відповідач агресивно себе поводить, мають різні характери та погляди на сімейне життя та подальше перебування в шлюбі суперечить її інтересам та інтересам їх дитини. Тому просить суд розірвати між ними шлюб. Позивачка в попередньому судовому засіданні позовні вимоги в частині розірвання шлюбу підтримала. Вимоги про зобов'язання укласти договір про припинення права на аліменти для дитини у зв'язку з передачею права власності на нерухоме майно, а саме частину будинку за адресою м. Кіровограда вул. Московська буд. 101 просить залишити без розгляду. Ухвалою суду від 17.06.2010 року вимоги щодо зобов'язання укласти договір про припинення права на аліменти для дитини у зв'язку з передачею права власності на нерухоме майно, а саме частину будинку за адресою м. Кіровограда вул. Московська буд. 101 - залишено без розгляду. Відповідач в попередньому судовому засіданні позов визнав. Відповідно до ч. 4 ст.130 та ч. 4 ст. 174 ЦПК України - у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для такого законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Приймаючи до уваги викладене та те, що відповідач позов визнав, суд вважає можливим ухвалення судового рішення у попередньому судовому засіданні. Судом встановлені факти. Сторони перебувають у шлюбі з відповідачем, зареєстрованому 23.04.2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровського районного управління юстиції, актовий запис № 164. Від шлюбу мають доньку [PERSON] [INFO]. Сторони припинили шлюбні відносини через несумісність характерів та різні погляди на життя та виховання спільної доньки. За вказаних обставин подальше спільне життя і збереження шлюбу сторін суперечить інтересам подружжя та інтересам їх дитини. Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 цього ж кодексу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інші обставини життя подружжя. Відповідно до частини другої цієї статті суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них та інтересам їх дітей, що мають істотне значення. На підставі ст. 88 ЦПК України судові витрати покладаються на відповідача. При видачі свідоцтва про розірвання шлюбу витрати покласти на відповідача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-16 00:00:00

Сторони зареєстрували шлюб 08 травня 1993 в Бурштинській міській раді Галицького району Івано-Франківської області. В шлюбі народився син, [PERSON], [INFO], який неповнолітній і проживає разом з позивачкою. Позивачка просить розірвати шлюб. Посилається на ті обставини, що протягом останніх років сімейне життя між ними не склалося. Між ними відсутнє взаєморозуміння та повага один до одного, постійно виникали в сімї сварки та скандали. Відповідач сімю матеріально не забезпечував, постійно принижував її людську гідність. Все це призвело до розпаду їхньої сімї і вже більше трьох років тому вони повністю припинили сімейно-шлюбні відносини і проживають окремо. Вважає, що сімя їхня розпалася, миритись з відповідачем вона не бажає. Шлюб їхній носить формальний характер і вона наполягає на розлученні. Витрати, повязані з оформленням розірвання шлюбу в органах РАЦСу, просила покласти на відповідача, неповнолітнього сина [PERSON] просила залишити проживати разом з нею. Відповідач в судове засідання не зявився вдруге, хоч вчасно і належним чином був повідомлений судом про час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомив. Заслухавши доводи позивачки та ознайомившись з матеріалами справи суд вважає, що позовну заяву слід задовольнити. Судом встановлено, що за час спільного проживання сторони міцної сімї не створили. Між ними відсутні взаєморозуміння та повага один до одного, внаслідок чого в сімї часто виникали сімейні конфлікти, непорозуміння, що призвело до розпаду їхньої сімї. Більше трьох років сторони спільно не проживають і сімейно-шлюбних стосунків не підтримують Миритись з відповідачем позивачка не бажає і наполягає на розірванні шлюбу. Суд приходить до висновку, що сімя розпалася і зберегти її можливості немає. Витрати, повязані з оформленням розірвання шлюбу в органах РАЦСу слід покласти на відповідача, неповнолітнього сина залишити проживати разом з матірю. На підставі ст.ст. 104, 105, 110 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-16 00:00:00

05.05.2010р. позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за опалення та гарячу воду. В обгрунтування позовних вимог позивач вказав, що відповідачі є абонентами КП «ХТМ» проте своїх зобовязань по сплаті опалення та гарячої води належним чином не виконують, у звязку з чим у них утворилась заборгованість з 01.04.2007 р. по 31.03.2010 р. в сумі 1901, 80 грн.., яку позивач просить стягнути на його користь. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідачі в судове засідання не зявились, про причину неявки суд не повідомили, про час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином, заяви про розгляд справи в їх відсутність суду не надавали. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідачі зареєстровані та мешкають за адресою: [ADDRESS] та згідно розрахунку мають заборгованість за період з 01.04.2007 р. по 31.03.2010 р. в сумі 1901, 80 грн. Відповідно до ст. 68 ЖК України, наймач зобовязаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги. У відповідності зі ст. 525 ЦК України однобічна відмова від виконання прийнятих зобов'язань не допускається. Згідно ст. 64 ЖК України повнолітні члени сімї наймача житлового приміщення несуть солідарну відповідальність з наймачем по зобов'язанням, що випливають з договору найма. Відповідно до п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, затверджених Постановою КМУ від 21.07.2005 р. №»630 - плата за житлово-комунальні послуги вноситься власниками- квартир, наймачами та орендарями щомісяця, не пізніше 20 числа, що настає за розрахунковим. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води та теплової енергії або до затверджених нормативів (норм) споживання. Таким чином, оскільки відповідачі не виконують покладені на них обовязки щодо своєчасного розрахунку за теплозабезпечення, тому сума заборгованості у розмірі 1901, 80 грн. за період з 01.04.2007 р. по 31.03.2010р. перед КП «Харківські теплові мережі» підлягає стягненню у судовому порядку. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідачів підлягає також стягненню до державного бюджету судовий збір в сумі 51,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30,00 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-16 00:00:00

03.06.2010 р. [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на її користь на утримання сина, Олексія, [INFO], та Дениса, [INFO], в розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до повноліття дітей. Свої вимоги позивачка мотивувала тим, що 22.11.1997 р. в відділі РАЦС м. Первомайська Миколаївської області було зареєстровано шлюб між нею та відповідачем. За час спільного проживання з відповідачем у них народилося два сини [PERSON], [INFO], та Денис, [INFO], батьком яких є відповідач. На даний час позивачка подала позов до суд про розірвання шлюбу, так як їхнє з відповідачем шлюбне життя не склалося. Діти проживають з нею та знаходяться на її утриманні. Матеріальну допомогу на утримання дітей відповідач не надає, хоча може і повинен її надавати, так як працездатний за віком та станом здоровя. Позивачка в попередньому судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач в попередньому судовому засіданні визнав позовні вимоги у повному обсязі та не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання синів [PERSON], [INFO], та Дениса, [INFO], у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % від встановленого прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно до повноліття дітей. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Так, згідно ст. 174 ч. 4 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи ксерокопію свідоцтва про одруження від 22.11.1997 р. (а.с. 2); ксерокопії свідоцтва про народження (а.с. 7); довідку ПЦМБЛ (а.с. 8); довідку Первомайського міськрайонного центру зайнятості (а.с. 9); довідку ПЖКО № 2 (а.с.12) - суд прийшов до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню в повному обсязі. В попередньому судовому засіданні встановлено, що діти проживають разом з позивачкою і знаходяться на її утриманні, згідно ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В попередньому судовому засіданні встановлено, що відповідач працездатний, має задовільний стан здоровя і має можливість утримувати своїх неповнолітніх дітей, тому суд вважає можливим, на підставі ст. 182 СК України, стягнути з нього аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття. Також, в силу ст. 88 ч. 3 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір, в розмірі 51 грн. Крім того, в силу ст. 81 ч. 1 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, в розмірі 120 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-16 00:00:00

Позивачка [PERSON] 26 березня 2010 року звернулася до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України у Липоводолинському районі Сумської області про стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги „Дітям війниза 2009 рік. Свої позовні вимоги обгрунтовує наступним. Вона, [PERSON], [INFO] відповідно до Закону України № 2195 від 18 листопада 2004 року «Про соціальний захист дітей війни» являється дитиною війни. Згідно ст. 6 зазначеного Закону, починаючи з 1 січня 2006 року, вона повинна отримувати соціальну грошову допомогу в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, але за 2009 рік їй не виплачувалася. Визначена вона лише в розмірі 10% мінімальної пенсії за віком, замість 30 % . Отже недоплата становить 20 %. Верховна Рада України Законом № 3235 від 20 грудня 2005 року «Про державний бюджет України на 2006 рік» / стаття 77 та 110 / та Законом України № 489 від 19 грудня 2006 року «Про державний бюджет України на 2007 рік» /стаття 71 п. 12/ призупинила дію статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», якою передбачено такі соціальні виплати. Однак Конституційний Суд України своїми рішеннями від 9 липня 2007 року №6 рп / 2007 та 10 рп / 2008від 22 травня 2008 року

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-16 00:00:00

Позивачка звернулася в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, вказуючи на те, що останній являється батьком неповнолітніх дітей сина [PERSON], [INFO] та дочки [PERSON], [INFO], які проживають з нею та знаходяться на утриманні позивачки [PERSON], [INFO], мешканки [INFO]. Відповідач утриманням та вихованням дітей не займається, матеріальної допомоги на їх утримання добровільно не надає, хоча він має таку можливість, оскільки є працездатним, інших утриманців у нього немає, а тому просила стягнути з відповідача аліменти на її користь для утримання дітей в розмірі по 350 гривень на дитину щомісячно до їх повноліття. Позивачка позов підтримала частково, відмовившись від аліментів на її утримання та підтвердила обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач позов визнав частково, посилаючись на те, що він на даний час інколи працює по найму, але немає змоги сплачувати аліменти у визначеному позивачкою розмірі. Згідний платити аліменти по 50 гривень на кожну дитину щомісячно. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст.ст. 180, 182 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей; при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, інші обставини. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком неповнолітніх дітей сина [PERSON], [INFO], та дочки [PERSON], [INFO], які знаходяться на утриманні позивачки [PERSON] [INFO], а тому в силу зазначеної вище норми закону він має надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. Судом також встановлено, що \~відповідач є молодою особою, без фізичних відхилень, інколи працює, має мінливий заробіток, відповідно до вимог ст..184 Сімейного кодексу України розмір аліментів може визначатись у твердій грошові сумі і повинен бути не меншим 30% прожиткового мінімуму відповідного віку дитини згідно вимог ст. 182 Сімейного кодексу України. Враховуючи наведене, ст.ст. 180, 181, 182, 184, 191, 84 Сімейного Кодексу України,

Outcome: partial