Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-04 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані телекомунікаційні послуги в розмірі 699 грн. 25 коп. та судових витрат по справі. В обґрунтуванні позову посилається на те, що 15 листопада 2008 року між сторонами по справі укладено договір № 146874 про надання телекомунікаційних послуг, а саме послуг рухомого (мобільного) зв'язку стандарту UMTS. За даним договором позивач впродовж строку його дії надавав телекомунікаційні послуги, а відповідач в порушення взятих на себе зобов'язань їх не оплатив, незважаючи на виставлення відповідних рахунків. 05 січня 2009 року позивач звернувся до [PERSON] з листом про погашення заборгованості. Оскільки, відповідач добровільно не сплатив заборгованість, позивач змушений був звернутися до суду з даним позовом. Представник позивача на попередньому судовому засіданні позов підтримав повністю та підтвердив факти викладені в позові. 05 липня 2010 року представник позивача в судове засідання не з'явився. 24 червня 2010 року представник надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Довіреність представника позивача дійсна, повноваження перевірено. (а.с.ЗЗ, 58) Відповідач в судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що ніколи не вступала в договірні відносини з ВАТ «Укртелеком», не користувалася їх телекомунікаційними послугами. Договір підписаний не нею, а іншою особою. Стверджувала, що в місті Кременчук ніколи не проживала, тим більше не укладала жодного договору. Крім того, вказаної в договорі адреси вул.Леніна, 6 в с.Нагірне Світловодського району не існує. Вказані в позовній заяві факти пояснює тим, що в 2008 році невідомі їй особи, погрожуючи життям примусили підписати якісь документи. Що саме вона не знає, проте приблизно через рік, на її адресу почали надходити листи з банка, судовий наказ про стягнення коштів, яких вона ніколи не брала і дану позовну заява. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. При розгляді справи судом, сторонам неодноразово роз'яснювалась ст.60 ЦПК України, згідно якої кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Проте, відповідач жодних доказів, які б підтверджували її заперечення, суду не надала. Стверджуючи, що підпис в договору про надання телекомунікаційних послуг не її, а іншої особи, жодного разу не заявила клопотання про призначення судово-почеркознавчої експертизи. А на запитання суду про викрадення паспорту, отримання нового чи наданні його копії стороннім особам вказувала, що паспорт ніколи і нікому не передавала, так як і його копії. В зв'язку з цим, суд ставить під сумнів надані пояснення [PERSON] про заперечення вступу її у договірні відносини з ВАТ «Укртелеком». Оглянувши ксерокопії її паспорту, надані як доказ позивачем до позову та нею у судовому засіданні є ідентичними. Тому незрозумілим є те, звідки, ким і яким чином, як не самим відповідачем надано до ВАТ «Укртелеком» ксерокопію паспорту [PERSON] (а.с.11-12, 52) Сумнівним є і те, що [PERSON] звернулася до Світловодського МВ УМВС України в Кіровоградській області із заявою, про те, що 24 квітня 2008 року невідомі особи застосовуючи фізичну силу примусили підписати якісь документи майже через рік, лише 16 березня 2009 року. А отримавши постанову про відмову в порушенні кримінальної справи від 14 грудня 2009 року до сьогоднішнього дня навіть її не оскаржила, (а.с.50) Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність розгляду справи на підставі наявних доказів. Судом встановлені слідуючі факти та відповідні їм правовідносини. 15 листопада 2008 року між відкритим акціонерним товариством «Укртелеком» та [PERSON]укладено договір № 146874 про надання телекомунікаційних послуг, (а.с.4-10) ВАТ «Укртелеком» впродовж всього строку дії Договору надавав [PERSON] телекомунікаційні послуги. Дію договору припинено 29 січня 2009 року, (а.с.57) Відповідач в порушення взятих на себе зобов'язань, зазначених в п.п.2.3.2, 3.3 Договору не оплатив телекомунікаційні послуги на суму 567 грн. 33 коп., незважаючи на виставлення позивачем відповідних рахунків. (а.с. 15-22) 05 січня 2009 року позивач звертався до відповідача з листом щодо сплати заборгованості, (а.с. 14) Проте, добровільно відповідач заборгованість не сплатив. Згідно ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно розрахунку заборгованості за отриманні телекомунікаційні послуги абонентом [PERSON] заборгованість за надані послуги становить 567 грн. 33 коп., збитки від інфляції - 109 грн. 10 коп., 3% річних -22 грн. 82 коп., а всього 699 грн. 25 коп. (а.с. 13) В даний час номер картки, яка надавалась за договором [PERSON] деактивовано. Таким чином, суд приходить до висновку, що через неналежне виконання взятих на себе договірних зобов»язань [PERSON], позов підлягає задоволенню. Згідно ч.І ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судовий збір в сумі 51 грн. та судові витрати з ІТЗ в сумі 120 грн., а всього 171 грн. (а.с. 1-2) На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved