overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з 04 жовтня 2003 року він перебував у шлюбі з відповідачкою, від шлюбу мають неповнолітнього сина, однак зазначає, що сімейне життя з відповідачкою не склалося у звязку з відсутністю взаємопорозуміння та поваги один до одного, різними поглядами на життя відсутністю спільних інтересів. З 01 лютого 2009 року сторони проживають окремо, шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведуть. Вважає, що збереження сімї неможливе, проти примирення заперечує. Позивачка в судове засідання не зявилася, подав до суду клопотання, відповідно до якої позовну заяву підтримав, проти примирення з відповідачкою заперечив та просив шлюб розірвати. Відповідачка в попереднє судове засідання не зявилася, подала до суду клопотання, відповідно до якого позовні вимоги визнала у повному обсязі, проти винесення рішення в попередньому судовому засіданні не заперечувала. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову у попередньому судовому засіданні судове рішення ухвалюється в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши та оцінивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачкою 04 жовтня 2003 року було укладено шлюб в Відділі реєстрації актів цивільного стану Полонського районного управління юстиції Хмельницької області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис № 186, що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб (а.с.9). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження Серія І-БК № 050227, актовий запис № 774 від 07 квітня 2006 року Відділу реєстрації актів цивільного стану Соломянського районного управління юстиції у м. Києві (а.с.8). Судом також встановлено, що шлюб сторін існує лише формально, їх сімя розпалась і не може бути поновлена. Сторони з 01 лютого 2009 року не проживають однією сімєю, не ведуть спільного господарства, не підтримують подружніх стосунків, проти примирення заперечують та наполягають на розірванні шлюбу. За таких обставин подальше спільне проживання сторін і збереження сімї неможливе, шлюб сторін слід розірвати, витрати по оформленню розірвання шлюбу в відділі РАЦС покласти на відповідача.. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою про стягнення суми боргу за розпискою з [PERSON] В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказав, що 20 лютого 2008 року відповідач [PERSON] позичила у нього за розпискою 6000,00 дол. США та зобов'язався повернути вказану грошову суму до 30 квітня 2008 року. Однак по закінченню обумовленого строку позичені гроші не були повернені. Він неодноразово пропонував відповідачеві добровільно сплатити борг, однак остання відмовлялась повертати борг, мотивуючи складним матеріальним становищем. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив стягнути з відповідача вказану суму боргу а також витрати, пов'язані з оплатою судового збору. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про день та час слухання справи була повідомлена належним чином, причину неявки суду не повідомила. Суд вважає можливим справу розглянути заочно. Судом встановлено, що 20 лютого 2008 року відповідач [PERSON] позичила у позивача за розпискою 6000,00 дол. США, зщо на сьогоднішній день становить 48040,80 гривень та зобов'язалась повернути вказану грошову суму 30 січня 2008 року. Однак по закінченню обумовленого строку позичені гроші не були повернені. Позивач неодноразово пропонував відповідачеві добровільно сплатити борг, однак остання відмовлялась повертати борг, мотивуючи складним матеріальним становищем, а останнім часом уникає зустрічі з позивачем. У відповідності до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість ним виконання грошового зобов'язання, тому суд вважає необхідним стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість у сумі 3500 48040,80 гривень та судові витрати: пов'язані з оплатою державного мита у сумі 500,4 9 гривень та витрати на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи у сумі 120,00 гривень, та 3 % річних від суми боргу за договором позики з дня порушення умов договору від 30 квітня 2008 року до 22 вересня 2009 року у сумі 2008, 11 гривень, а також 50,00 гривень - вартість послуг банку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-06 00:00:00

У 1986 році позивач [PERSON] придбав житловий будинок за адресою: Попаснянський р-н с.Лоскутівка вул..Петровського 6.56, коли він перебував у першому шлюбі. У 1978 позивач розірвав шлюб із першою дружиною, при цьому вони проживали в республіці Комі і за рішенням суду Комі АССР при розділі майна вказане домоволодіння було присуджене позивачу у власність. З 1983 року позивач постійно проживає у вказаном домоволодінні, прописаний в цьому житловому будинку, на його ім»я виготовлена технічна документація і він відкрито володіє вказаним домоволодінням тривалий час. Однак із часом були втрачені документи щодо купівлі-продажу цього домоволодіння і за цих прчичин зараз у позивача виникли труднощі із питань володіння будинком тому він звернувся до суду та просив визнати за ним право власності за набувальною власністю на домоволодіння за адресою: Попаснянський р-н с.Лоскутівка вул..Петровського 6.56 тому що це необхідно йому для оформлення права власності в БТІ, а також подальшого розпорядження цим майном. Позивач підтримав позовні вимоги і надав суду заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач - Мирнодолинська селищна рада - був сповіщений про день і час розгляду справи, не заперечував щодо задоволення поданої заяви, також надав заяву про розгляд справи без участі представника. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. З матеріалів справи, копії повідомлення суду на а.с.7 вбачається, що гр..[PERSON] за рішеним Усь-вимського райсуду Комі АССР від 23.12.1976 року присуджений житловий будинок за адресою: Попаснянський р-н с.Лоскутівка вул..Петровського 6.56 Технічний паспорт на житловий будинок приватного житлового фонду за адресою: Попаснянський р-н с.Лоскутівка вул..Петровського 6.56 виданий на ім»я власника позивача - [PERSON] /копія на а.с.8/. Із копії домової книги /а.с.9-10/ вбачається, що позивач [PERSON] прописаний за адресою: Попаснянський р-н с.Лоскутівка вул..Петровського 6.56 з 1983 року. Актом депутатського обстеження також підтверджується, що позивач [PERSON] дійсно з 1983 року правомірно відкрито володіє домоволодінням за адресою: Попаснянський р-н с.Лоскутівка вул..Петровського 6.56 При таких обставинах заявлені вимоги знайшли підтвердження у суді і суд вважає можливим визнати право власності на вищевказаний житловий будинок з надвірними будівлями за позивачкою для подальшого їм користування й одержання необхідниї документів, що підтверджуєть право власності на домоволодіння. На підставі викладеного, ст.ст.2-4,12,19,48 Закону України «Про власність», ст.344 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-06 00:00:00

Позивачка перебуває з відповідачем у шлюбі. Сторони мають спільну дитину - сина [PERSON] [INFO]. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини добровільно не надає. У зв'язку з зазначеними обставинами позивачка змушена звернутися до суду і просить стягнути аліменти з відповідача на свою користь на утримання спільної неповнолітньої дитини, а також на її утримання до досягнення дитиною вісімнадцяти років у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів щомісяця. Позивачка підтримала позовні вимоги в повному обсязі, надала суду заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач позов визнав повністю. Справу також просив розглянути в його відсутність. Суд, вивчивши письмові матеріали вважає позов таким, що підлягає задоволенню, тому що в суді знайшов своє підтвердження гой факт, що відповідач дійсно добровільно не надає допомоги в утриманні своєї дитини, що знаходиться на повному утриманні позивачки. На підставі ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Із копії свідоцтва про народження / л.с. 4/ вбачається, що відповідач [PERSON] дійсно являється батьком [PERSON] [INFO] Тому відповідач зобовязаний сплачувати аліменти на утримання своєї дитини. Вирішуючи позов таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на користь позивачки в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів щомісяця на утримання дитини, а також держмито на користь держави в розмірі 51-00 грн. На підставі викладеного, ст. 180-183,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому вказав, що він є спадкоємцем за заповітом після смерті тітки [PERSON], померлої 25.04.2009 р. Після її смерті залишилося спадкове майно: будинок за адресою: м. Селидове Донецької області вул. Фрунзе будинок 44 з надвірними будівлями та спорудами, земельна ділянка та земельний пай. Вона своєчасно звернулася до нотаріальної контори з приводу оформлення спадщини, але з,ясувалося, що втрачено оригінал свідоцтва про право власності на спадковий будинок. Просить суд визнати за ним право власності на будинок з надвірними будівлями та спорудами, земельну ділянку, розташовану на території спадкового будинку, земельний пай. Позивач в судове засідання не з'явився, надав заяву про підтримання позову та просив розглядати справу без його участі. Представник відповідача, належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи, надав суду заяву, в якій просив винести рішення на розсуд суду, без його участі. Дослідивши інші докази, судом встановлено, що позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], померлої 25.04.2009 р. та інших спадкоємців, які б бажали прийняти спадщину, судом не встановлено, до складу спадщини входе будинок з надвірними будівлями та спорудами, земельну ділянку, розташовану на території спадкового будинку, земельний пай. Відповідно до ст. 61 ЦПК України суд вважає, що інші обставини не підлягають доказуванню, оскільки вони визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Враховуючи вищевикладене, суд вважає що позов необхідно задовольнити відповідно до ст. 174 ЦПК України, оскільки відповідач визнав позов і є законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову, а саме, відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця, до інших осіб (спадкоємців).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-06 00:00:00

позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що вона відповідно до ст.1 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" №2195-ІV від 18.11.2004 р. є дитиною війни і згідно зі ст.6 зазначеного Закону їй повинна виплачуватись державна соціальна допомога у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. У 2007 році зазначене підвищення їй не виплачувалась, а протягом 2008-2009 років їй повинно виплачуватись зазначене підвищення лише в розмірі 10%. Рішенням Конституційного Суду України №6рп/2007 від 09 липня 2007 року визнано неконституційними положення п.12 ст.71 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" від 19 грудня 2006 р., якими зупинялась дія ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни". З січня 2008 року щомісячну соціальну допомогу почали виплачувати, але лише у розмірі 10% від мінімальної пенсії за віком замість 30%, встановлених Законом України "Про соціальний захист дітей війни". Розмір соціальної допомоги відповідно до ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" становить 30% мінімальної пенсії за віком. Мінімальна пенсія за віком відповідно до ст.28 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Відповідно до розрахунку, зазначеного у позові, виходячи з мінімальної пенсії за віком, встановленої ст.28 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування", з урахуванням розмірів прожиткових мінімумів, встановлених відповідними Законами про Державний бюджет України, сума невиплаченої соціальної допомоги за 2007 рік - з липня по грудень - становить 742 грн. 65 коп., за 2008 рік з травня по грудень - 780 грн. 40 коп., за 2009 рік з січня по грудень 1240 грн. 20 коп., за 2010 рік - з січня по квітень 638,10 грн. Відповідно до ч.2 ст.87 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, не одержані своєчасно з вини органу, що призначає або виплачує пенсію, виплачуються за минулий період без обмеження будь-яким строком. Тому, на підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що 5 вересня 2009 року помер його брат [PERSON], після смерті якого залишилось спадкове майно у вигляді грошового вкладу у філії Жовтневого відділення № 7714/097 ВАТ «Державний ощадний банк України» у сумі 16628,,85 гривень. 20 березня 2010 року він звернувся до нотаріальної контори з заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину, однак йому було відмовлено, оскільки він пропустив шестимісячний строк для прийняття спадщини. Просить надати додатковий строк для прийняття спадщини, оскільки він пропустив його з поважної причини, а саме він не знав що його брат залишив на його ім'я заповіт. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав, та просив визначити додатковий строк для подання заяви для прийняття спадщини, оскільки він з поважної причини пропустив строк звернення в нотаріальну контору, із заявою про прийняття спадщини. Представник відповідача - Виконавчого комітету Жовтневої районної ради м. Кривого Рогу, у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справу у його відсутність, у якій позовні вимоги визнав та не заперечував проти задоволення позову. Вислухавши позивача, дослідивши представлені матеріали справи, суд вважає за необхідне позов [PERSON] Ісруєлєвича до Виконавчого комітету Жовтневої районної ради м. Кривого Рогу про надання додаткового строку для прийняття спадщини задовольнити, за наступними підставами. Встановлено, що 5 вересня 2009 року помер його брат [PERSON], після смерті якого залишилось спадкове майно у вигляді грошового вкладу у філії Жовтневого відділення № 7714/097 ВАТ «Державний ощадний банк України» у сумі 16628,,85 гривень. 20 березня 2 010 року він звернувся до нотаріальної контори з заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину, однак йому було відмовлено, оскільки він пропустив шестимісячний строк для прийняття спадщини. Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини, з поважної причини, суд може визнати йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини, оскільки причину пропуску строку суд вважає поважною, та визначити позивачеві додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Встановлено, що позивач дійсно пропустив строк для прийняття спадщини, але зробив це не навмисне: оскільки йому не було відомо що померлий брат залишив на його ім'я заповіт. Суд вважає причину пропуску подання заяви про прийняття спадщини [PERSON], після померлого брата поважною та вважає можливим надати позивачеві додатковий строк для прийняття спадщини строком на два місяці.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-06 00:00:00

В Нововодолазький районний суд Харківської області звернувся з позовом представник АК „Харківобленерго до [PERSON] про стягнення нарахування недорахованої електроенергії в результаті порушення «Правил користування електроенергією для населення» в якому вказав, що 17 березня 2010 року під час перевірки електроустановки будинку № 14 по вул. Лермонтова, с. Старовірівка, Нововодолазького району, Харківської області в якому проживає відповідач, представниками «Харківенергозбут» Нововодолазького районного відділу енергозбуту встановлено факт : наброс на вводі в споруду поза приладом обліку при якому електролічильник не працює, а абонент електричною енергією користується, що є порушенням відповідно до п. п. 48, 42 "Правил користування електричною енергією для населення". Представниками «Харківенергозбут» був складений акт № 02-30357 від 17.03.2010 року у якому зафіксовані вищевказані порушення. Який було підписано споживачем без зауважень. 30 березня 2010 року за участю [PERSON] проведено засідання комісії Нововодолазького РВЕ по розгляду актів порушень ПКЕЕн. Згідно методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем правил користування електричною енергією, відповідачу зроблені нарахування в сумі 204 грн. 75 коп. Під час засідання комісії [PERSON] повідомила, що з актом не згодна, накиду не було, та підписала розрахунок позовної суми. До теперішнього часу відповідачем сума нарахування не сплачена. Недоплата відповідачем нарахування завдає шкоди інтересам держави. На підставі вищевикладеного представник позивача просить стягнути з відповідача нарахування у розмірі 204 грн. 76 коп., а також державне мито у розмірі 51 грн. та за інформаційно - технічне забезпечення у розмірі 120.00 грн. Відповідач в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовних вимог позивача, та зобовязується сплатити суму нарахування в повному обсязі. Суд вислухавши сторони по справі, перевірив матеріали справи вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги позивача в повному обсязі. Згідно ст. 1166 ЦК України передбачено відшкодування матеріального збитку, завданого фізичною особою юридичній особі в повному обсязі. Згідно ст. 88 ЦПК України, суд також вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати по сплаті державного мита, та сплачену суму за інформаційно - технічне забезпечення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-06 00:00:00

У травні 2010 року ГЖЕД № 6 звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, посилаючись на те, що відповідач являється власником квартири [ADDRESS], який знаходиться на балансі ГЖЕД № 6. В звязку з тим, що відповідач не сплачує за житлово-комунальні послуги, за ним утворилась заборгованість за період з червня 2008 року по 01.04.2010 в сумі 1368 грн. 77коп., яку вони просять стягнути на їх користь. Також з відповідача на їх користь просили стягнути судові витрати в сумі 30 грн. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача, приймаючи до уваги наявні у справі докази, суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи у відсутність відповідача. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] являється власником квартири [ADDRESS], який знаходиться на балансі ГЖЕД № 6. Відповідно до п. 17 „Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених Постановою КМУ від 08.10.1992 року № 57 власники квартир багатоквартирних будинків зобовязані вносити на відповідний рахунок власника будинку плату за обслуговування і ремонт будинку щомісяця не пізніше 10 числа наступного місяця. В звязку з тим, що відповідач не сплачує за житлово-комунальні послуги, за ним утворилась заборгованість, яка відповідно до наданого розрахунку складає 1368,77 грн. Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно статті 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Оскільки відповідачка належним чином не виконує взяті на себе зобовязання, а також приймаючи до уваги положення ст. 322 ЦК України, відповідно до якої власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, позов ГЖЕД № 6 є обгрунтованим та підлягає задоволенню. Також у відповідності зі ст. 88 ЦПК України на користь позивача з відповідачки підлягають стягненню судові витрати в розмірі 30 грн., а також судовий збір на користь держави в розмірі 51 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-06 00:00:00

У квітні 2010 року ГЖЕД№6 звернулася в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, посилаючись на те, що відповідач [PERSON] являється власником квартири [ADDRESS], який знаходиться на балансі ГЖЕД № 6. Крім неї в даній квартирі зареєстрований та проживає її син [PERSON] В звязку з тим, що відповідачі не сплачують за житлово-комунальні послуги, за ними утворилась заборгованість за період з вересня 2008 року по 1.04.2010 року в сумі 809 грн. 32 коп., яку вони просять стягнути на їх користь. Також з відповідачів на їх користь просили стягнути судові витрати в сумі 30 грн. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити позов у повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не зявились, про день та час розгляду справи повідомлялись належним чином. Зі згоди представника позивача, а також приймаючи до уваги наявні у справі докази, суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] являється власником квартири [ADDRESS] а в м. Полтаві, який знаходиться на балансі ГЖЕД № 6. Також у даній квартирі зареєстрований та проживає її повнолітній син [PERSON] Відповідно до п. 17 правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених Постановою КМУ від 08.10.1992 року № 57 власники квартир багатоквартирних будинків зобовязані вносити на відповідний рахунок власника будинку плату за обслуговування і ремонт будинку щомісяця не пізніше 10 числа наступного місяця. В звязку з тим, що відповідачі не сплачують за житлово-комунальні послуги, за ними утворилась заборгованість, яка відповідно до наданого розрахунку складає 809 грн. 32 коп. Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно статті 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Оскільки відповідачі належним чином не виконують взяті на себе зобовязання, а також приймаючи до уваги положення ст. 322 ЦК України, відповідно до якої власник зобовязаний утримувати майно, що йому належить, заборгованість в сумі 809 грн. 32 коп. підлягає стягненню з відповідача [PERSON], яка являється власником зазначеної квартири. Також у відповідності зі ст. 88 ЦПК України на користь позивача з відповідача [PERSON] підлягають стягненню судові витрати в розмірі 30 грн., а також судовий збір на користь держави в розмірі 51 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-06 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved