Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-31 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з даним позовом, який мотивувала тим, що 7 грудня 1999 року померла її мати [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку №14 по вул. Л.Українки в с. Васьковичі Коростенського району, Житомирської області. Вказує, що вона, як дочка померлої, є спадкоємцем першої черги за законом і фактично прийняли спадщину: користувалась майном померлої, за власний рахунок проводила поточні і капітальні ремонти, доглядала та обробляла присадибну земельну ділянку, сплачувала необхідні податки та збори. Однак вона не може оформити спадщину в нотаріальному порядку, так як мати за життя не встигла належним чином оформити право власності на цей будинок і правовстановлюючий документ на нього відсутній. Крім неї спадкоємцем є чоловік померлої, а її батько [PERSON], 1928року народження, який спадщину не приймав. За таких обставин просила визнати в судовому порядку, що вищевказаний будинок із надвірними будівлями на момент смерті [PERSON] належав їй на праві власності. Також просила визнати за нею право власності на спадковий будинок. В судове засідання позивачка не з'явилась, подала до суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності. Вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання також не з'явився, письмово просив справу розглядати без його участі, повідомив, що спадщину після смерті дружини не приймав і ніких претензій по питанню її оформлення [PERSON] не має. Вивчивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення даного позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON], померла 07.12.1999 року, постійно проживала [INFO] і вказаний житловий будинок належав їй на підставі запису №301 в погосподарській книзі, про що свідчить довідка Васьковицької сільради №1407 від 12.11.2009. Будинок, в якому проживала спадкодавець, розташовано на земельній ділянці розміром 0,40га., яка передана їй же у приватну власність для ведення особистого підсобного господарства та обслуговування житлового будинку на підставі рішення Васьковицької сільради, але державний акт на цю земельну ділянку не видавався. Таким чином є підстави вважати, що фактично власником житлового будинку №14, по вул. Л. Українки в с.Васьковичі Коростенського району, Житомирської області є [PERSON], хоча за життя вона не встигла належним чином оформити право власності на цей будинок, але це її право підтверджено рішенням виконавчого комітету Васьковицької сільради №61 від 15.10.2009року. Разом з тим, оскільки цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, як то визначено п.4 ст 25 ЦК України, то суд визнає за померлою не право власності, а факт належності будинку. Що стосується позовних вимог в частині визнання за позивачкою права власності на спадковий житловий будинок, то суд рахує ці вимоги безпідставними, оскільки згідно п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 24 червня 1983 року "Про практику розгляду судами України справ про спадкування" за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. При цьому судом враховується і та обставина, що відповідач [PERSON], згідно даних позовної заяви і додатків до неї, являється особою похилого віку, 1928року народження, на день смерті спадкодавця був зареєстрований та проживав у будинку разом з спадкодавцем і тому має право на обов'язкову частку у спадщині, як то передбачено ст. 1241 ЦК України. Таким чином, в суді частково знайшли підтвердження обставини, на які посилалась позивачка в обґрунтування свого позову, але позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, хоча відповідач по справі заперечень проти позову не надав. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial