Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-31 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідачів про дострокове розірвання кредитного договору та стягнення заборгованості за кредитним договором. В позовній заяві посилався на те, що між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та відповідачем [PERSON] 25 квітня 2007 року був укладений кредитний договір № 176-К. Відповідно до договору позивач надавав відповідачу [PERSON] кредитні кошти в розмірі 5500 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0.0001 % річних, строком до 24 квітня 2010р., а відповідач [PERSON] взяв на себе зобовязання щодо повернення кредиту. 25 квітня 2007р. між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та відповідачем [PERSON] був укладений договір поруки № 176-К, згідно з яким [PERSON] зобовязався перед Банком відповідати у повному обсязі за своєчасне та повне виконання [PERSON] зобовязань. Відповідачі свої зобовязання не виконали. Тому позивач просив суд достроково розірвати кредитний договір та стягнути з відповідачів заборгованість за простроченим кредитом у розмірі 3945 грн. 87 коп. та судові витрати. 29 жовтня 2009р. представник позивача подав заяву про уточнення позовних вимог, у якій відмовляється від вимоги достроково розірвати кредитний договір № 176-К від 25.04.2007р., просить достроково повернути кредит та стягнути проценти і пеню. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив його задовольнити, стягнути з відповідачів солідарно на користь позивача 3945 грн. 87 коп. заборгованості по договору та судові витрати. Відповідачі в судове засідання не зявились, хоча були повідомлені про час та місце розгляду справи, про причини неявки суду не повідомили, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не подавали. Тому суд, враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та взаємовідносини сторін, приймаючи до уваги відсутність підстав, передбачених ст. 169 ЦПК України для можливого відкладення розгляду справи, враховуючи згоду позивача, вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 25 квітня 2007 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 176-К. Відповідно до договору позивач надавав відповідачу [PERSON] кредитні кошти в розмірі 5500 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0.0001 % річних, строком до 24 квітня 2010р. 25 квітня 2007р. між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та відповідачем [PERSON] був укладений договір поруки № 176-К, згідно з яким [PERSON] зобовязався перед Банком відповідати у повному обсязі за своєчасне та повне виконання [PERSON] зобовязань. Як встановлено в судовому засіданні, позивачем зобовязання перед відповідачем [PERSON] по кредитному договору виконано, але відповідач [PERSON] взяті на себе зобовязання не виконав. Станом на 27 квітня 2010 року заборгованість перед позивачем за кредитом складає: заборгованість за кредитом 1624 грн. 46 коп., заборгованість за простроченим кредитом 949 грн. 74 коп., заборгованість за простроченою комісійною винагородою 192 грн. 50 коп., нарахована пеня 1179 грн. 17 коп., а всього 3945 грн. 87 коп. Згідно з п.2.1. договору поруки № 175-К від 25 квітня 2007 року у випадку невиконання Боржником зобовязань за Кредитним договором, Боржник та Поручитель відповідають перед Кредитором як солідарні боржники. Згідно з ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів солідарно на користь позивача суму заборгованості за договором в розмірі 3945 грн. 87 коп., а також 51 грн. державного мита та 250 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду судової справи.

Outcome: approved