Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-30 00:00:00

Позивачка звернулася до суду в інтересах неповнолітньої [PERSON] з позовною заявою до виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області про визнання права, посилаючись на те, що вона разом зі своєю донькою [PERSON] зареєстровані та проживають більше восьми років в квартирі, яка розташована за адресою: м. Лозова, Харківської області, м-н 2, б. 15, кв. 52. Дана квартира була надана чоловіку позивачки на підставі ордеру для проживання зі своєю родиною. На даний час [PERSON] зареєстрований в спірній квартирі, але фактично мешкає за іншою адресою. Позивачка іншого житла не має, а реалізувати право на приватизацію житла не має можливості, оскільки дана квартира була надана чоловікові у якості службового житла. Дана квартира була надана комунальним підприємством Лозівське виробниче управління житлово-комунального господарства, оскільки чоловік перебував у трудових правовідносинах з даним підприємством. Позивачка зверталася до відповідача по справі з заявою про виведення спірної квартири з розряду службового житла, але отримала відповідь, з якої вбачається, що з питанням стосовно виключення квартири з розряду службових може звернутися безпосередньо підприємство балансоутримувач службового житла, а саме комунальне підприємство «Дирекція єдиного замовника», а також не має ніяких законних підстав для виключення житла з розряду службових. Позивачка з даною відповіддю не згодна, тому звернулася до суду з даною позовною заявою та просить визнати за її донькою [PERSON] право на приватизацію однокімнатної квартири, яка розташована за адресою: м. Лозова, Харківської області, м-н 2, б. 15, кв. 52, а також просить визнати спірну квартиру такою, що втратила статус службового житла. 28 травня 2010 року позивачка надала суду уточнену позовну заяву в якій просить виключити житлове приміщення однокімнатну квартиру житловою площею 14,4 кв.м., яка розташована за адресою: м. Лозова, Харківської області, м-н 2, б. 15, кв. 52 з розряду службового приміщення та визнати її головним квартиронаймачем спірної квартири. Позивачі в судове засідання не зявилися, але представник позивачки [PERSON] - [PERSON] підтримав уточнені позовні вимоги та просив задовольнити їх в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засідання уточнені позовні вимоги визнала в повному обсязі та не заперечувала проти їх задоволення. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання представником відповідача уточненого позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, суд знаходить уточнений позов таким, що підлягає задоволенню за наступними підставами: Статтями 1, 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст. 3 ЦПК України кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку. Способами захисту цивільних прав та інтересів, можуть зокрема бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення та інші. Матеріалами справи встановлено, що позивачка [PERSON] знаходилася в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 03 жовтня 1998 року по 2010 рік. Шлюб було розірвано 27 травня 2010 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії І-ВЛ № 105491, яке видано відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Лозова Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області 27 травня 2010 року. Від даного шлюбу є неповнолітня донька [PERSON], [INFO], яка після розірвання шлюбу залишилася проживати з позивачкою. Позивачка разом з неповнолітньою донькою [PERSON] та колишнім чоловіком [PERSON] були зареєстровані та проживали з 2000 року в однокімнатній квартирі за адресою: м. Лозова, Харківської області, м-н 2, б. 15, кв. 52. Вказана квартира надавалася [PERSON], який працював на посаді водія з 05.07.1997 року по 14.11.2000 року в Виробничому управлінні житлово-комунального господарства, що підтверджується архівним витягом із протоколу № 1 засідання житлової комісії при міськвиконкомі м. Лозова Харківської області від 19 січня 2000 року, який наданий архівним відділом Лозівської міської ради Харківської області та про що також свідчить особовий рахунок. Тобто, спірна квартира на час розподілу була закріплена у якості службового житла за Лозівським виробничим управлінням житлово-комунального господарства на балансі якого вона і обліковувалась. Згідно ст. 118 ЖК Української РСР передбачено, що жиле приміщення включається до числа службових рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів. Під службові жилі приміщення виділяються, як правило, окремі квартири. Як вбачається з матеріалів справи, з моменту прийняття рішення щодо розподілу спірної квартири з боку Лозівської міської ради Харківської області ніяких рішень не приймалося. На базі відокремленої частини комунальної власності територіальної громади м. Лозова було створено комунальне підприємство «Комунальник» Лозівської міської ради Харківської області на підставі рішення Лозівської міської ради Харківської області № 1038 від 28 квітня 2005 року, в звязку з чим Лозівське виробниче управління житлово-комунального господарства припинило свою діяльність. Відповідно до рішення Лозівської міської ради Харківської області № 1280 від 23 січня 2006 року було припинено комунальне підприємство «Комунальник» в результаті реорганізації шляхом приєднання до комунального підприємства «Дирекція єдиного замовника» Лозівської міської ради. Беручи до уваги те, що підприємство за яким спірна квартира була закріплена у якості службового житла, а саме Лозівське виробниче управління житлово-комунального господарства ліквідовано, а за комунальним підприємством «Дирекція єдиного замовника» вона не закріплювалася та не передавалася на його баланс, то спірна квартира фактично втратила статус службового житла. Таким чином, в результаті ліквідації Лозівського виробничого управління житлово-комунального господарства вищевказана квартира фактично втратила статус службового житла, а комунальне підприємство «Дирекція єдиного замовника» не є балансоутримувачем спірної квартири. Згідно ст. 106 ЖК Української РСР передбачено, що повнолітній член сімї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сімї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму житлового приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сімї наймача. Враховуючи вищевикладене, та той факт, що наймач квартири знявся з реєстрації в 2010 році та не мешкає в спірній квартирі, а позивачі, постійно мешкають в квартирі, сумлінно виконують всі обовязки по утриманню житлового приміщення в належному стані, оплачують комунальні послуги, суд вважає можливим виключити житлове приміщення квартиру, розташовану за адресою: м. Лозова, Харківської області, м-н 2, б. 15, кв. 52 з числа службових.

Outcome: approved