Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-11 00:00:00

15 червня 2010 року [PERSON] звернулася до Галицького районного суду з позовом і просить визнати порушеними її права щодо отримання державної та додаткової пенсії відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в редакції Закону України від 09.07.2007 року та здійснити перерахунок і виплатити їй з 01.01.2010 року державну пенсію в розмірі 8 (вісім) мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, виходячи з мінімального розміру пенсії за віком відповідно до ст. 28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та стягнути за період з 01 січня 2010 року по 30 червня 2010 року недовиплачену пенсію в загальній сумі 33887 грн. 25 коп. В судовому засіданні представник позивачки позов підтримала і суду пояснила, що [PERSON] є учасником ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС. Її віднесено до першої категорії (інвалід II групи), що підтверджується посвідченням серії А № 032296 від 06.12.1995 року. Згідно рішення Івано- Франківської міськміжрайонної комісії МСЕК 01 січня 2010 року позивачці встановлено другу групу інвалідності за захворювання, що пов'язано з ліквідацією аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується довідкою МСЕК за № 0273446. На даний час позивачка знаходиться на обліку в Управлінні пенсійного фонду України в Галицькому районі. З 01 січня 2010 року по час звернення до суду відповідач нараховував та виплатив позивачці пенсію відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із змінами, внесеними згідно із Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України». Зокрема, додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю особам, віднесеним до першої категорії у розмірі - інвалідам другої групи - 20% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність та державну пенсію по другій групі інвалідності в розмірі 200% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Такі зміни до Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» звузили право пенсіонерів-інвалідів, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи на краще соціальне забезпечення щодо нарахування пенсії. Частина 3 статті 22 Конституції України передбачає, що при прийнятті нових Законів або внесенні змін до діючих законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Згідно з рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 10-рп/2008 зміни, внесені підпунктами 12, 15 пункту 28 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України» щодо внесення змін до статтей 50, 54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визнано такими, що не відповідають Конституції України. У частині 2 ст. 152 Конституції України зазначено, що закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність. Тобто, відповідні положення вищевказаних нормативно-правових актів втратили чинність у звязку з чим, на правовідносини, що були врегульовані неконституційними нормами, буде поширюватися дія норми, викладена в попередній редакції. Таким чином, станом на даний час при виплаті позивачці пенсії застосуванню підлягають статті 50 та 54 до Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в редакції Закону України від 09.07.2007 року та призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю особам, віднесеним до першої категорії у розмірі - інвалідам II групи - 75% мінімальної пенсії за віком, а відповідно до ч. 4 ст. 54 вищевказаного Закону розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими по другій групі інвалідності - 8 (вісім) мінімальних пенсій за віком. Частиною першою статті 28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування встановлено, що мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законами. Згідно Закону України «Про Державний бюджет на 2010 рік» розміри прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність встановлені з 01 січня - 695 грн., з 01 квітня - 706 грн. Таким чином, позивачка згідно ст.ст. 50, 54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» повинна була отримати з 01.01.2010 року по даний час державної та додаткової пенсії в загальній сумі 36776 грн. 25 коп., а отримала за цей період 5778 грн. На письмове звернення позивачки провести перерахунок та виплатити недораховану пенсію відповідач відмовився, про що свідчить письмова відповідь за№ 296/М-15 від 09.06.2010 року. Управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі подало суду письмове заперечення позову, в якому позову не визнає, посилаючись на те, що питання порядку нарахування пенсії за Законом України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи віднесені до відання Кабінету Міністрів України, рішення якого згідно ст. ст. 116, 117 Конституції України є обовязковими до виконання. При проведенні нарахування позивачці пенсії Управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі керувалося постановою Кабінету Міністрів України за № 1 від 03.011.2002 року „Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету, згідно якої, нарахування додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю особам, віднесених до 1 категорії учасників ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС, проводиться виходячи із розміру 19 грн. 91 коп., а не з фактичної величини мінімальної пенсії за віком. Відповідно до ст. 28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини першої цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, тобто мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність і щорічно визначається бюджетним законодавством. Представник відповідача в судовому засіданні підтримав доводи, викладені в запереченні, в задоволенні позову просив відмовити. Заслухавши сторін та дослідивши матеріали справи і надані сторонами докази суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково. Судом встановлено, що позивачка є учасником ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС, віднесена до 1 категорії і є інвалідом II групи, що підтверджується посвідченням серії А № 032296 від 06/12/1995 року. Згідно рішення Івано-Франківської міськміжрайонної комісії МСЕК 01 січня 2010 року позивачці встановлено другу групу інвалідності за захворювання, що пов'язано з ліквідацією аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується довідкою МСЕК за № 0273446. На даний час позивачка знаходиться на обліку в Управлінні пенсійного фонду України в Галицькому районі. З довідки Управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі за № 593 від 02.06.2010 року вбачається, що позивачці нараховано та виплачено державну та додаткову пенсію за період з січня 2010 року по червень 2010 року в загальній сумі 5778 грн. Виходячи з того, що відповідно до ч.5 ст.54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждади внаслідок Чорнобильської катастрофи, порядок обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання і пенсії в звязку з втратою годувальника визначається Кабінетом Міністрів України, Управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі при нарахуванні та виплаті позивачу пенсії у вищезазначених розмірах керувалося постановою Кабінету Міністрів України за № 1 від 03.011.2002 року „Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету згідно якої, нарахування додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю особам, віднесених до 1 категорії учасників ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС, проводиться виходячи із розміру 19 грн. 91 коп., а не з фактичної величини мінімальної пенсії за віком, вважаючи при цьому, що відповідно до ст. 28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини першої цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом. Разом з тим, виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними нормативними актами, при нарахуванні і виплаті позивачці державної та додаткової пенсії, відповідач повинен був керуватися вимогами Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждади внаслідок Чорнобильської катастрофи, згідно ст. 50 якого, особам, що віднесені до першої категорії призначається щомісячна додаткова пенсія для інвалідів другої групи - у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, а згідно ст.54 Закону пенсія особам, що постраждали і стали інвалідами внаслідок ліквідації Чорнобильської катастрофи, не повинна бути нижчою, ніж 8 (вісім) мінімальних пенсій за віком. Мінімальний розмір пенсії за віком передбачений п.1 ст. 28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність і щорічно визначається бюджетним законодавством. Так, для осіб, що втратили працездатність, затверджено мінімальні прожиткові мінімуми Законами України «Про Державний бюджет України». Законом України «Про Державний бюджет України на 2010 рік» встановлено у 2010 році прожитковий мінімум на одну особу та для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення в розмірах - з 01 січня - 695 грн., з 01 квітня - 706 грн. Таким чином, позивачка, згідно ст.ст. 50, 54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», повинна була отримати за період з 01 січня 2010 року по ЗО червня 2010 року 36776 грн. 25 коп., а фактично отримала 5778 грн. Різниця в недоплаті становить 33887 грн. 25 коп., що стверджується розрахунком, наведеним в позовній заяві. Закон України „Про внесення змін до Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 05.10.2006 року, зокрема ст. 71, зобовязує провести перерахунок раніше призначених пенсій відповідно до цього Закону. Однак, не дивлячись на те, що позивачка зверталася до відповідача з письмовими заявами про перерахунок пенсії, їй в цьому було відмовлено з посиланням на вищезгадану постанову Кабінету Міністрів України № 1 від 03.011.2002 року. Суд вважає, що відмова відповідача в перерахуванні пенсії позивачці є необгрунтованою. Із змісту ч.З ст. 67 Закону України „Про внесення змін до Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи вбачається, що в разі збільшення визначеного законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до ст. 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю особам, віднесеним до 1 - 4 категорії, а також розмір щомісячної компенсації сімям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму, який відповідно до ст. 2 Закону України „Про прожитковий мінімум застосовується для встановлення мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком. При цьому, мінімальна заробітна плата та мінімальна пенсія за віком відповідно до ст. 19 Закону України „Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії- визначаються виключно законами України і є обовязковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності. Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, а ст. 22 Конституції передбачено, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до діючих законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. На неприпустимість обмеження конституційного права громадян на достатній життєвий рівень вказав і Конституційний Суд України, згідно рішення якого від 22.05.2008 року № 10-рп/2008 зміни, внесені підпунктами 12, 15 пункту 28 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України» щодо внесення змін до статтей 50, 54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визнано такими, що не відповідають Конституції України. У частині 2 ст. 152 Конституції України зазначено, що закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність. Тобто, відповідні положення вищевказаних нормативно-правових актів втратили чинність у звязку з чим, на правовідносини, що були врегульовані неконституційними нормами, буде поширюватися дія норми, викладена в попередній редакції. Таким чином, станом на даний час при виплаті позивачці пенсії застосуванню підлягають статті 50 та 54 до Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в редакції Закону України від 09.07.2007 року та призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю особам, віднесеним до першої категорії у розмірі інвалідам II групи - 75% мінімальної пенсії за віком, а відповідно до ч. 4 ст. 54 вищевказаного Закону розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими по другій групі інвалідності 8 (вісім) мінімальних пенсій за віком. Як зазначено в п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 року № 9 „Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя, судам необхідно виходити з того, що нормативно-правові акти будь-якого державного чи іншого органу підлягають оцінці на відповідність як Конституції, так і закону. Крім того, відповідно до Закону України «Про доступ до судових рішень» від 22.12.2005 року, суди з метою забезпечення відкритості діяльності судів загальної юрисдикції, прогнозованості судових рішень та сприяння однаковому застосуванню законодавства, повинні виносити одинакові рішення по аналогічних справах. Як зазначив Вищий Адміністративний Суд України в п.9 оглядового листа від 14.08.2008 року № 1406/100/13-08 з питань пенсійного забезпечення (за результатами справ, розглянутих Вищим адміністративним судом України в касаційному порядку) визначив, що виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, застосуванню підлягають ст.ст. 50, 54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждади внаслідок Чорнобильської катастрофи», а не постанова Кабінету Міністрів України № 1 від 03.011.2002 року „Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету, яка істотно звужує встановлених Законом прав. За наведених вище в постанові доказів і обставин справи суд приходить до висновку, що при проведенні нарахування позивачці пенсії, посилання Управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі на постанову Кабінету Міністрів України за № 1 від 03.011.2002 року „Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету згідно якої, нарахування додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю особам, віднесених до 1 категорії учасників ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС, проводиться виходячи із розміру 19 грн. 91 коп., а не з фактичної величини мінімальної пенсії за віком є неправомірним, оскільки даною постановою порушуються Конституційні права позивачки, через що позов слід задовольнити частково, зобовязавши Управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі провести перерахунок пенсії [PERSON] відповідно до Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи і Постанови Кабінету Міністрів України від 30.10.1997 року № 523 «Про затвердження нового порядку обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання і пенсій у звязку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи». Суд вважає, що вимога позивачки про стягнення в її користь з відповідача визначеної суми недовиплаченої пенсії до задоволення не підлягає, оскільки вирішуючи таку вимогу судом фактично буде проведено нарахування недовиплаченої пенсії, що стане підміною функцій Управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі. Оскільки обидві сторони від сплати державого мита звільнені, судові витрати слід віднести за рахунок держави. На підставі ст.ст. 22, 24, 46 Конституції України, ст.ст. 50, 54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, ст. 28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, Закону України „Про державний бюджет України на 2010 рік»,

Outcome: partial