Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-28 00:00:00

[PERSON] 18 травня 2010 року звернулася до Краснокутського районного суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування. В обґрунтування своєї позовної заяви позивач вказала, що 22 грудня 2003 року померла її мати [PERSON], яка проживала в [INFO]. Разом із матірю проживала сестра [PERSON], яка померла 16 березня 1998 року. За життя матірю був зроблений заповіт, згідно якого вона все своє майно де б воно не було і з чого б воно не складалося, заповідала позивачці. [PERSON] має намір успадкувати майно, оскільки являється єдиною спадкоємицею. При зверненні до Краснокутської державної нотаріальної контори з метою оформлення спадщини на квартиру позивачці було відмовлено, іншим способом вирішити питання про спадщину неможливо. Викладені обставини змусили [PERSON] звернутися до суду з позовом про визнання права власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті матері [PERSON], [PERSON]. В судовому засіданні представник позивача за довіреністю підтримав заявлені позовні вимоги та прохав суд їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] сільської ради в судове засідання не зявився, надавши заяву про слухання справи в їх відсутність, при розгляді справи покладаються на розсуд суду. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, приходить до висновку про задоволення позовних вимог, так як заява являється обґрунтованою та підтверджена матеріалами справи. З матеріалів справи встановлено, що мати позивачки [PERSON] була зареєстрована та постійно проживала в [INFO]. 22 грудня 2003 року [PERSON] померла, про що свідчить свідоцтво про смерть серії І-ВЛ №410665, видане [PERSON] сільською радою Краснокутського району Харківської області 06 січня 2004 року. Після смерті матері відкрилася спадщина, до складу якої входить квартира [ADDRESS]. Судом оглянутий заповіт від 07 листопада 2001 року, посвідчений [PERSON] сільською радою за №323, згідно якого [PERSON] все своє майно заповіла позивачці [PERSON]. Згідно рішення Краснокутського районного суду Харківської області від 14 травня 2010 року встановлено факт родинних відносин, а саме те, що [PERSON], яка померла 22.12.2003 року, являється матірю [PERSON], а [PERSON] являється рідною сестрою [PERSON] Даний заповіт на день смерті заповідача не змінений та не скасований. В судовому засіданні також встановлено, що до смерті [PERSON] в домоволодінні проживала разом з нею її донька - [PERSON], яка 16 березня 1998 року померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ВЛ №083903, виданого [PERSON] сільською радою 19 березня 1998 року. Як єдиний спадкоємець майна після смерті матері та рідної сестри [PERSON] фактично спадщину прийняла, але вчасно її не оформила, оскільки не мала документів, які б підтверджували ступінь родинного звязку. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач [PERSON] фактично набула права власності на зазначену нерухомість і як власник розпоряджається належним їй майном, що не суперечить вимогам закону. Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Часом відкриття спадщини на підставі правил статті 1220 ЦК та статті 249 ЦК України, слід вважати день смерті особи, зазначений у свідоцтві про смерть, виданим відповідним державним органом реєстрації актів цивільного стану. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст.29 ч.2, ст.1221 ЦК України. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця. Відповідно ч.1 ст.57 ЦПК України, доказами є будьякі фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно із ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Таким чином, враховуючи ті обставини, що позивач надав достатньо суду доказів, які підтверджують позов, а визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає за необхідне визнати за позивачем [PERSON] право приватної власності в порядку спадкування на зазначене домоволодіння. На підставі викладеного та

Outcome: approved