overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-08 00:00:00

18.05.2010 року до суду надійшов позов ЗАТ «Бердянське підприємство теплових мереж» до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги по теплопостачанню станом на 01.04.2010 р. в сумі 1749 грн. 44 коп., а також просить стягнути з відповідачів на користь ЗАТ «Бердянське підприємство теплових мереж» витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн. У судовому засіданні представник позивача за дорученням позов підтримала в повному обсязі, пояснивши суду, що відповідач в період з січня 2009 року по 01.04.2010 року не в повному обсязі сплачувала поточні нарахування за використані послуги, через що заборгованість перед БПТМ складає суму 1749 грн. 44 коп. квартира в якій проживає відповідач приєднана до централізованої мережі теплопостачання, пільг у відповідача по оплаті за послуги з теплопостачання немає. Згідно копії акту-претензії від 29.03.2010 р. температура повітря в житловому приміщенні споживача складає 20 градусів, що є нормою. Згідно інформації за лицевим рахунком за період з 01.10.2008 р. по 01.04.2010 р., борг на 01.04.2010 р. становить 1749 грн. 44 коп., а переплата була станом на 01.10.2008 р. в сумі 140 грн. 29 коп., що є по за межами позовних вимог. Просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні суму боргу не визнавала, посилаючись на те, що послуги БПТМ є неякісними, що в її помешканні температура не відповідає встановленим нормам та вона бажає відмовитись від послуг, які надаються позивачем, про що зверталася із письмовими заявами до відповідних органів, пояснюючи, що бажає встановити індивідуальне опалення. В процесі розгляду справи відповідач борг в сумі 1749 грн. 44 коп. станом на 01.04.2010 р. визнала в повному обсязі. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Згідно довідки TOB Коменерго-Бердянськ № 549 відповідач по справі зареєстрована за адресою [INFO] з 20.11.2008 року (а.с. 5). Згідно довідки про заборгованість та особовому рахунку в період з 01.01.2009 р. по 01.04.2010 р. відповідач не в повному обсязі сплачувала поточні нарахування та заборгованість склала суму 1749 грн. 44 коп. (а.с. 4,6). Згідно зі ст. 67 ЖК України - плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія і інші послуги) нараховується окрім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно ст.68 ЖК України - наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги, тобто щомісячно. За таких обставин вбачається, що відповідачем не виконані покладені на нього Законом зобов'язання щодо своєчасного внесення плати за послуги з теплопостачання. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути судові витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду судової справи у розмірі ЗО грн., а також держмито в розмірі 51 грн. на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-08 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулась в суд із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме, що заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Перемишлянського районного нотаріального округу 14.02.2009 року за реєстровим №410 від імені [PERSON], вчинений її братом [PERSON]. В обгрунтування заяви посилається на те, що у ряді документів(свідоцтві про народження, заповіті, посвідченому 12.02.2002 року; державному акті про право власності на землю ІІІ-ЛВ№016938) прізвище її брата, який помер 26.10.2009 року, вказано [PERSON], а в інших документах(паспорті громадянина України КС №294596, заповіті від 14.02.2009 року) прізвище її покійного брата вказано [PERSON]. У зв"язку з невідповідністю запису прізвища в цих документах, вона позбавлена можливості оформити спадщину після смерті брата. В судовому засіданні заявниця [PERSON] заяву підтримала та просить її задовольнити, покликаючись на обставини, викладені у заяві. Зацікавлена особа [PERSON] - приватний нотаріус Жидачівського районного нотаріального округу не заперечила щодо встановлення факту, що має юридичне значення, а саме що заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Перемишлянського районного нотаріального округу 14.02.2009 року за реєстровим №410 від імені [PERSON] вчинений [PERSON]. Заслухавши пояснення заявниці у підтримання заяви, думку зацікавленої особи, дослідивши матеріали справи, суд вбачає підстави для задоволення заяви. Спірні правовідносини регулює ст.256 ЦПК України відповідно до якої суд розглядає справи про встановлення факту, що має юридичне значення. Із копії свідоцтва про народження вбачається, що прізвище, ім»я та по-батькові записано «Радонь Антін Євстахович» та він народився 20.10.1939 року в с.Серники Бібрського району Львівської області Копією паспорта громадянина України серії КС №294596, виданого на нього Перемишлянським РВ УМВСУ у Львівській області 12.12.2003 року стверджено, що його прізвище, ім»я та по батькові зазначено «Родань Антон Євстахович». Із копії свідоцтва про смерть, виданого повторно відділом РАЦС Жидачівського РВ ГУМВСУ у Львівській області 08.05.2010 року вбачається, що [PERSON] помер 27.10.2009 року у м.Жидачеві. Копією Державного акту на право приватної власності на землю ІІ-ЛВ №016938 вбачається, що він виданий [PERSON], жителю [INFO]. Із заповіту, посвідченого 14.02.2009 року приватним нотаріусом Перемишлянського районного нотаріального округу [PERSON] вбачається, що він виданий від імені [PERSON],[INFO], жителя [INFO]. При таких обставинах суд дійшов висновку, що слід встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Перемишлянського районного нотаріального округу 14.02.2009 року за реєстровим №410 від імені [PERSON] вчинений [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-08 00:00:00

Представник Лисичанської психіатричної лікарні звернувся до суду із вищеназваною заявою, в якій просив надати дозвіл щодо призначення [PERSON], [INFO], примусової амбулаторної психіатричної допомоги, посилаючись на те, що остання з 2001 року перебуває на «Д» обліку з діагнозом: «шизофренія», є інвалідом третьої групи, неодноразово знаходилась на лікуванні у психіатричних закладах. Потребує регулярного прийому ліків, у добровільному порядку від лікування ухиляється. За своїм психічним станом потребує в наданні амбулаторній психіатричній допомоги в примусовому порядку, оскільки схильна до агресивних дій, неправомірній поведінці до дитини при загостренні хвороби. В судовому засіданні представник психіатричного закладу просив заяву задовольнити. В своїх поясненнях посилався на обставини, викладені в заяві, в обґрунтування яких надано суду відповідні докази. Прокурор у судовому засіданні проти задоволення заяви не заперечував. Суд, заслухавши пояснення представника психіатричного закладу, прокурора, дослідивши письмові докази у справі, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO] з 2001 року перебуває під наглядом лікаря -психіатра з діагнозом «шизофренія». Відповідно до ст. 12 Закону України „Про психіатричну допомогу" амбулаторна психіатрична допомога особі без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника надається лікарем психіатром в примусовому порядку за рішенням суду. Наданим заявником висновком комісії лікарів стосовно особи з тяжким психічним розладом, від 29 червня 2010 року підтверджується той факт, що [PERSON], [INFO] за своїм психічним станом потребує амбулаторної психіатричної допомоги без її усвідомленої згоди, оскільки страждає на тяжкий психічний розлад у вигляді «шизофренія». (а.с.3). Зважаючи на вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-08 00:00:00

Представник Лисичанської психіатричної лікарні звернувся до суду із вищеназваною заявою, в якій просив надати дозвіл щодо призначення [PERSON]., [INFO], примусової амбулаторної психіатричної допомоги, посилаючись на те, що останній з 1989 року перебуває на «Д» обліку з діагнозом: пропфшизофренія, є інвалідом другої групи, неодноразово знаходився на лікуванні у психіатричних закладах. У дитинстві перебував на обліку у дитячого лікаря психіатра з діагнозом: олігофренія. Потребує регулярного прийому ліків, у добровільному порядку від лікування ухиляється. За своїм психічним станом потребує в наданні амбулаторній психіатричній допомоги в примусовому порядку, так як у нього спостерігається агресія до оточуючих та тварин, соціально дезадаптований, не в змозі самостійно вирішувати соціально-побутові питання. В судовому засіданні представник психіатричного закладу просив заяву задовольнити. В своїх поясненнях посилався на обставини, викладені в заяві, в обґрунтування яких надано суду відповідні докази. Прокурор у судовому засіданні проти задоволення заяви не заперечував. Законний представник [PERSON] у судове засідання не з'явилась, належним чином була повідомлена про час і місце судового розгляду справи, її неявка не перешкоджає розгляду справи. Суд, заслухавши пояснення представника психіатричного закладу, прокурора, дослідивши письмові докази у справі, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO] з 1989 року перебуває під наглядом лікаря -психіатра з діагнозом пропфшизофренія. Відповідно до ст. 12 Закону України „Про психіатричну допомогу" амбулаторна психіатрична допомога особі без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника надається лікарем психіатром в примусовому порядку за рішенням суду. Наданим заявником висновком комісії лікарів стосовно особи з тяжким психічним розладом, від 29 червня 2010 року підтверджується той факт, що [PERSON], [INFO] за своїм психічним станом потребує амбулаторної психіатричної допомоги без його усвідомленої згоди, оскільки страждає на тяжкий психічний розлад у вигляді «пропфшизофренія». (а.с.3). Зважаючи на вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-08 00:00:00

Представник Лисичанської психіатричної лікарні звернувся до суду із вищеназваною заявою, в якій просив надати дозвіл щодо призначення [PERSON], [INFO], примусової амбулаторної психіатричної допомоги, посилаючись на те, що остання з 1995 року перебуває на «Д» обліку з діагнозом: «легка розумова відсталість, дебільність середньої ступені», є інвалідом третьої групи з дитинства, неодноразово знаходилась на лікуванні у психіатричних закладах. Потребує регулярного прийому ліків, у добровільному порядку від лікування ухиляється. За своїм психічним станом потребує в наданні амбулаторній психіатричній допомоги в примусовому порядку, оскільки схильна до агресивних дій, веде асоціальний спосіб життя, алкоголізується. В судовому засіданні представник психіатричного закладу просив заяву задовольнити. В своїх поясненнях посилався на обставини, викладені в заяві, в обґрунтування яких надано суду відповідні докази. Прокурор у судовому засіданні проти задоволення заяви не заперечував. Законний представник [PERSON] у судове засідання не з'явилась, належним чином була повідомлена про час і місце судового розгляду справи, її неявка не перешкоджає розгляду справи. Суд, заслухавши пояснення представника психіатричного закладу, прокурора, дослідивши письмові докази у справі, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO] з 1995 року перебуває під наглядом лікаря -психіатра з діагнозом «легка розумова відсталість, дебільність середньої ступені». Відповідно до ст. 12 Закону України „Про психіатричну допомогу" амбулаторна психіатрична допомога особі без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника надається лікарем психіатром в примусовому порядку за рішенням суду. Наданим заявником висновком комісії лікарів стосовно особи з тяжким психічним розладом, від 29 червня 2010 року підтверджується той факт, що [PERSON], [INFO] за своїм психічним станом потребує амбулаторної психіатричної допомоги без її усвідомленої згоди, оскільки страждає на тяжкий психічний розлад у вигляді «легка розумова відсталість, дебільність середньої ступені». (а.с.3). Зважаючи на вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-08 00:00:00

Представник Лисичанської психіатричної лікарні звернувся до суду із вищеназваною заявою, в якій просив надати дозвіл щодо призначення [PERSON], [INFO], примусової амбулаторної психіатричної допомоги, посилаючись на те, що останній з 1991 року перебуває на «Д» обліку з діагнозом: «шизофренія», є інвалідом другої групи, неодноразово знаходився на лікуванні у психіатричних закладах. Потребує регулярного прийому ліків, у добровільному порядку від лікування ухиляється. За своїм психічним станом потребує в наданні амбулаторній психіатричній допомоги в примусовому порядку, оскільки схильний до вчинення протиправних та агресивних дій, імпульсивним вчинкам, алкоголізації. В судовому засіданні представник психіатричного закладу просив заяву задовольнити. В своїх поясненнях посилався на обставини, викладені в заяві, в обґрунтування яких надано суду відповідні докази. Прокурор у судовому засіданні проти задоволення заяви не заперечував. Суд, заслухавши пояснення представника психіатричного закладу, прокурора, дослідивши письмові докази у справі, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO] з 1991 року перебуває під наглядом лікаря -психіатра з діагнозом «шизофренія». Відповідно до ст. 12 Закону України „Про психіатричну допомогу" амбулаторна психіатрична допомога особі без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника надається лікарем психіатром в примусовому порядку за рішенням суду. Наданим заявником висновком комісії лікарів стосовно особи з тяжким психічним розладом, від 29 червня 2010 року підтверджується той факт, що [PERSON], [INFO] за своїм психічним станом потребує амбулаторної психіатричної допомоги без його усвідомленої згоди, оскільки страждає на тяжкий психічний розлад у вигляді «шизофренія». (а.с.3). Зважаючи на вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-08 00:00:00

Представник Лисичанської психіатричної лікарні звернувся до суду із вищеназваною заявою, в якій просив надати дозвіл щодо призначення [PERSON], [INFO], примусової амбулаторної психіатричної допомоги, посилаючись на те, що останній з 2005 року перебуває на «Д» обліку з діагнозом: «шизофренія, шубообразна, афективно параноідний тип приступу», неодноразово знаходився на лікуванні у психіатричних закладах. Потребує регулярного прийому ліків, у добровільному порядку від лікування ухиляється. За своїм психічним станом потребує в наданні амбулаторній психіатричній допомоги в примусовому порядку, оскільки схильний до вчинення агресивних дій щодо оточуючих, та нанесення значної шкоди своєму здоров'ю. В судовому засіданні представник психіатричного закладу просив заяву задовольнити. В своїх поясненнях посилався на обставини, викладені в заяві, в обґрунтування яких надано суду відповідні докази. Прокурор у судовому засіданні проти задоволення заяви не заперечував. Суд, заслухавши пояснення представника психіатричного закладу, прокурора, дослідивши письмові докази у справі, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO] з 2005 року перебуває під наглядом лікаря -психіатра з діагнозом «шизофренія, шубообразна, афективно параноідний тип приступу». Відповідно до ст. 12 Закону України „Про психіатричну допомогу" амбулаторна психіатрична допомога особі без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника надається лікарем психіатром в примусовому порядку за рішенням суду. Наданим заявником висновком комісії лікарів стосовно особи з тяжким психічним розладом, від 29 червня 2010 року підтверджується той факт, що [PERSON], [INFO] за своїм психічним станом потребує амбулаторної психіатричної допомоги без його усвідомленої згоди, оскільки страждає на тяжкий психічний розлад у вигляді «шизофренія», (а.с.2). Зважаючи на вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-08 00:00:00

Представник Лисичанської психіатричної лікарні звернувся до суду із вищеназваною заявою, в якій просив надати дозвіл щодо призначення [PERSON], [INFO], примусової амбулаторної психіатричної допомоги, посилаючись на те, що остання з 2005 року перебуває на «Д» обліку з діагнозом: «шизофренія», є інвалідом другої групи, психічними розладами страдає з 1998 року, неодноразово знаходилась на лікуванні у психіатричних закладах. Потребує регулярного прийому ліків, у добровільному порядку від лікування ухиляється. За своїм психічним станом потребує в наданні амбулаторній психіатричній допомоги в примусовому порядку, оскільки схильна до високого ризику суїциду, соціально дезадаптована. В судовому засіданні представник психіатричного закладу просив заяву задовольнити. В своїх поясненнях посилався на обставини, викладені в заяві, в обґрунтування яких надано суду відповідні докази. Прокурор у судовому засіданні проти задоволення заяви не заперечував. Суд, заслухавши пояснення представника психіатричного закладу, прокурора, дослідивши письмові докази у справі, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO] з 1998 року перебуває під наглядом лікаря -психіатра з діагнозом «шизофренія». Відповідно до ст. 12 Закону України „Про психіатричну допомогу" амбулаторна психіатрична допомога особі без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника надається лікарем психіатром в примусовому порядку за рішенням суду. Наданим заявником висновком комісії лікарів стосовно особи з тяжким психічним розладом, від 29 червня 2010 року підтверджується той факт, що [PERSON], [INFO] за своїм психічним станом потребує амбулаторної психіатричної допомоги без її усвідомленої згоди, оскільки страждає на тяжкий психічний розлад у вигляді «шизофренія». (а.с.3). Зважаючи на вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-08 00:00:00

Позивачка просить суд постановити рішення, яким стягнути на її користь з відповідача аліменти на період навчання доньки - [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісяця. Свої вимоги вона мотивує тим, що донька навчається на І курсі Сумського національного аграрного університету на комерційній основі. Стипендію не отримує. Вона несе витрати на її утримання, а тому потребує матеріальної допомоги, але відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що стипендію не отримує і потребує матеріальної допомоги. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково та пояснив, що отримує пенсію, займається підприємницькою діяльністю, а саме працює водієм таксі, але працює періодично і дохід отримує нерегулярний. Вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним задовольнити позов частково з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі мають доньку - [PERSON], [INFO] (а.с.7). На даний час вона проживає разом з позивачкою (а.с.2). [PERSON] з 01.09.2009 року є студенткою І курсу спеціальності «Фінанси і кредит» факультету економіки і підприємництва денного відділення Сумського національного аграрного університету, навчається на комерційній основі, що підтверджується довідкою (а.с.2). Вартість навчання складає 34475 грн., що підтверджується довідкою (а.с.З). Відповідач зареєстрований як приватний підприємець, що підтверджується довідкою (а.с.21,27), крім того, отримує пенсію в розмірі 975,32 грн. Згідно з ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітня дитина продовжує навчання і в звязку з цим потребує матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати її до досягнення 23 років, право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Виходячи з вище викладеного, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на період навчання доньки - [PERSON], починаючи з 26.01.2010 року до досягнення донькою 23 років або припинення навчання, стягуючи аліменти на користь позивачки в твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. В іншій частині позовних вимог позивачу необхідно відмовити, оскільки позивачем не надано доказів, що відповідач може сплачувати аліменти у більшому розмірі. Згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи в розмірі 120 грн. На підставі п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання судового рішення в частині стягнення аліментів за один місяць

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-08 00:00:00

27.04.2010р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що вона є дочкою [PERSON] На теперішній навчається на денному відділенні Миколаївського державного університету імені [PERSON], отримує стипендію у розмірі 600 грн., ніде не працює, знаходиться на утриманні матері, яка перебуває на обліку у державному центрі занятості, потребує матеріальної допомоги. Посилаючись на вищевикладене, позивачка просила суд, стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання у розмірі 1000 грн. щомісячно, до закінчення навчання 30.06.2014р. В судовому засіданні позивачка заявлені вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги визнали частково, пояснивши, що матеріальну допомогу відповідач дочці надає частково (оплачував курси, купував канцелярські товари та ін.), проте на теперішній час у нього погіршилось здоровя, у звязку з чим він періодично знаходиться на лікуванні. Також зазначили, що [PERSON] є приватним підприємцем і у в звязку з хворобою у нього змінився матеріальний стан, оскільки зменшився прибуток від його підприємницької діяльності, має можливість сплачувати лише 200 грн. щомісячно. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд встановив наступне. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], 18.04.1992р.н. На теперішній час [PERSON] навчається на денному відділенні Миколаївського державного університету імені [PERSON], отримує стипендію у розмірі 641,30 грн. (довідка від 11.05.2010р.), ніде не працює. Позивачка проживає з матірю [PERSON], перебуває на обліку як безробітна в Ленінському ЦЗ м. Миколаєва (довідка від 22.01.2010р.). Як вбачається з матеріалів справи та пояснень відповідача дочка періодично отримує матеріальну допомогу, що підтверджується копіями квитанцій та поштових переводів. На теперішній час у [PERSON] погіршилось здоровя, у звязку з чим він лікується. Крім того відповідач є приватним підприємцем і у в звязку з хворобою його прибуток зменшився (довідка від 08.07.2010р., № 5491/10/17-232). Згідно ст. 199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітній син, дочка продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальній допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років при умові, якщо вони можуть надавати матеріальну допомогу. Таким чином, на підставі вищевикладеного, враховуючи надані докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, а саме з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути аліменти на її утримання у розмірі 300 грн. щомісячно на період її навчання. З відповідача в порядку ст. 88 ЦПК України, слід стягнути судовий збір в дохід держави, у розмірі 51 грн. і витрати на ІТЗ процесу у розмірі 120 грн. На підставі ст.ст. 199, 200 СК України і

Outcome: partial