Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-16 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до Управління пенсійного Фонду України в м. Слов'янську Донецької області про стягнення заборгованості з пенсії за період з 09 липня 2007 року по зі грудня 2007року, з 22 травня 2оо8року по зі грудня 20о8року та з і січня 2009 року по зо квітня 2оюроку. Свої вимоги позивач обґрунтувала тим, що вона відповідно до ст. і Закону України «Про соціальний захист дітей війни», віднесений до категорії «дітей війни» і має право на щомісячну соціальну допомогу у розмірі зо% мінімальної пенсії за віком. Така допомога йому у 2007 р. не виплачувалась, а у 2008-2010 р.р. виплачувалась не в повному обсязі. Враховуючи, що розмір мінімальної пенсії за віком встановлено на рівні прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність та те що мінімальна пенсія за віком у 2007 р., складала у квітні-вересні 410 грн. об коп., у жовтні-грудні 415 грн. и коп. У 2007році йому не сплачено зазначеної допомоги в сумі 7Ю грн. 91 коп. за період з 09.07.2007 р. по 31Л2-2ОО7 року, враховуючи, що Рішенням Конституційного Суду України від 09-07.2007р. скасовані неконституційні положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2ОО7рік». У 2008 році мінімальна пенсія складала у травні - червні 481 грн., у липні - вересні 482 грн., у жовтні - грудні 498 грн.. Фактично йому у цей період було сплачено ю % від мінімальної пенсії, тобто у січні - березні по 47 грн. щомісячно, у квітні - червні по 48 грн. ю коп. щомісячно, у липні - вересні по 48 грн. 20 коп. щомісячно, у жовтні - грудні по 49>8о грн. щомісячно. Тобто сума недоотриманої допомоги, з моменту винесення Рішення Конституційного суду України від 22.05.2008 р. становить у 2008 р. - 715 грн. 23 коп. За січень 2009 року - квітень 2ою року йому також не донараховано та не сплачено 1593 грн. бо коп. А всього йому не сплачено 3019 грн. 7° коп. Тому просить суд, визнати дії відповідача протиправними та зобов'язати відповідача нарахувати на його користь-та виплатити щомісячну державну допомогу як дитині війни з 09.07.2007року по 31.12.2007року у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, з 22.05.2008 року по Зі-і2-2оо8 року та з 1.01.2009 року по ЗО.О4 2оюроку. В судове засідання позивач не з'явилась, подавши заяву про слухання справи у її відсутність. Представник відповідача управління Пенсійного Фонду України в м. Слов'янську Донецької області до судового засідання не з»явився, але надав суду заяву, у якій позові вимоги не визнають заперечують проти їх задоволення, обгрунтовуючи відмову тим, що у 2007 р. п. 12 ст. 7і'3акону України «Про Державний бюджет України на 2007рік» було зупинено дію ст. б Закону № 2195-ТУ і передбачено підвищення до пенсії «дітям війни» в розмірі 50% від розміру надбавки, встановленої для учасників війни і тому підвищення до пенсії виплачувалось з 01.01.2007 р. у розмірі 19 грн., з 01.04.2007 р. - 19,35 грн., з 01.10.2007 р. - 19,75 грн. З прийняттям Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік» втратила чинність редакція ст. б Закону № 2195-ТУі викладена в новій редакції. На підставі Постанови КМУ № 53О від 28.05.2008 р. дітям війни, до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання, підвищення проводиться у твердих розмірах: з травня - 48,10 грн., з оі липня -48,20 грн., з оі жовтня - 49,8о грн. Третя особа - головне управління Державного казначейства України в Донецькій області, повідомлені належним чином про час та місце слухання справи до суду не з'явились, але також надали суду заяву, у якій просили слухати справу за їх відсутністю. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов [PERSON] до управління пенсійного Фонду України в м. Слов'янську Донецької області, третя особа: головне управління Державного казначейства України в Донецькій області, про визнання дій відповідача стосовно несплати в повному обсязі в період з од липня 2007 року по зі грудня 2007 року, з 22 травня 2оо8 року по зі грудня 2оо8 року та з і січня 2009 року по зо квітня 2ою року підвищення до пенсії на зо% мінімальної пенсії за віком протиправними та стягнення заборгованості з пенсії за період з 09 липня 2007року по зі грудня 2007року, з 22 травня 2оо8 року по зі грудня 2оо8 року та з і січня 2009 року по зо квітня 2Оіо року, підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. Так, в судовому засіданні з достовірністю встановлено, [PERSON] [INFO], відноситься до категорії «діти війни», що підтверджується пенсійним посвідченням №49332 тпа відповідною відміткою. Правовий акт акт волевиявлення (рішення) уповноваженого суб'єкта права, що регулює 'суспільні відносини за допомогою встановлення (зміни, скасування, зміни сфери дії) правових норм, а також визначення (зміни припинення) на основі цих норм прав і обов'язків учасників конкретних правовідносин, міри відповідальності конкретних осіб за скоєне ними правопорушення. Форми, найменування і порядок прийняття актів державними чи іншими органами залежать від місця даного органу в системі відповідних органів та його компетенції і регламентуються Конституцією України, відповідними законами України та положенням (статутом) про такий орган. Відповідно до ст. из Конституції України [PERSON] Міністрів України є вищим органом у системі органів виконавчої влади, якій у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, а також указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України. До повноважень [PERSON] Міністрів України, визначених ст. иб Конституції України, зокрема належить: здійснення внутрішньої і зовнішньої політики держави, виконання Конституції і законів України, актів Президента України; вжиття заходів щодо забезпечення прав і свобод людини і громадянина; забезпечення проведення політики у сферах праці й зайнятості населення, соціального захисту, освіти, науки і культури, охорони природи, екологічної безпеки і природокористування. [PERSON] Міністрів України в межах своєї компетенції видає постанови і розпорядження, які є обов'язковими до виконання. [PERSON] Міністрів України підписує Прем'єр-міністр України (ст. 117 Конституції України). Підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов'язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв'язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів позивача у справі. З урахуванням закріплених законом принципів здійснення державної влади, виконання основних функцій держави та завдань органів виконавчої влади у відповідності до Конституції та законів України, суд вбачає за необхідне зазначити про наступне. Відповідно до частини другої статті з Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави, що і відображено у принципі верховенства права. Виходячи із того, що позивач є «дитиною війни» в розумінні Закону України „Про соціальний захист дітей війни", суд вважає, що на неї повністю розповсюджуються всі пільги та соціальні гарантії, передбачені Законом України „Про соціальний захист дітей війни", в тому числі й право на підвищення пенсії на зо % мінімальної пенсії за віком, як передбачено статтею 6 зазначеного Закону. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» - дітям війни пенсії, або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30% мінімальної пенсії за віком. У 2007році, статтею 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007рік» (Закон № 489-Ю від 19-12.гооб року, було зупинено дію ст. 6 Закону № 2195-ГУ. Рішенням Конституційного Суду України № б-рп/2007 від 09-07.2007року положення ст. 7і Закону України «Про Державний бюджет України на 2007рік», в частині зупинення дії ст. 6 Закону № 2195-ГУ, були визнані такими, що не відповідають Конституції Україн-. неконституційними. Таким чином з дня ухвалення зазначеного рішення Конституційного Сус. України, положення ст. 6 Закону № 2195-ГУ, повинно було застосовуватись. Відповідно до ч. і ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та ст. 62 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» розміри мінімальної пенсії за віком складали: з 01.04-2007р. - 410,06 грн.; з 01.10.2007р. - 415,н грн. Тобто за період з 09.07.2007 р. по 31-12.2007 р., позивач мав право на отримання підвищення до пенсії, на підставі ст. 6 Закону № 2195-ІУ. Пунктом 41 підпункту 2 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2оо8 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» у Законі України "Про соціальний захист дітей війни" текст статті 6 викладено в такій редакції: "Дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Внесені зміни до Закону України «Про соціальний захист дітей війни» підпунктом 2 пункту 4і розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2оо8 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 року (Закон №іО7-УІ) визнано такими, що не відповідають Конституції України, згідно рішення Конституційного Суду України № юрп/2008 від 22.05.2008 року. Таким чином з часу ухвалення рішення Конституційного Суду України, тобто з 22.05.2008 року у позивача виникло право на отримання доплати до пенсії відповідно до Закону № 2195-ІУ¦ У 2009-2010 роках положення ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», не змінювалось та не зупинялось, тому відповідач повинен був при нарахуванні та сплаті зазначеного виду соціальної допомоги керуватись положенням зазначеної норми закону, а не Постановою КМУ № 53О від 28.05.2008 року. Так в своєму рішенні № б-рп/2007 від 09.07.2007 р. Конституційний Суд України зазначив, що утверджуючи і забезпечуючи права і свободи громадян, держава окремими законами України встановила певні соціальні пільги, компенсації і гарантії, що є складовою конституційного права на соціальний захист і юридичними засобами здійснення цього права, а тому відповідно до частини другої статті 6 частини другої статті 19, частини першої статті 68 Конституції України (254К/96-ВР) вони є загальнообов'язковими, однаковою мірою мають додержуватися органами державної влади, місцевого самоврядування, їх посадовими особами. Невиконання державою своїх соціальних зобов'язань щодо окремих осіб ставить громадян у нерівні умови, підриває принцип довіри особи до держави, що закономірно призводить до порушення принципів соціальної, правової держави. Тому при вирішенні цього питання відповідач повинен керуватись нормами спеціального закону. З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги про нарахування підвищення пенсії за період з 09 липня 2007 року по зі грудня 2007 року, з 22 травня 2оо8 року по зі грудня 2оо8 року та з і січня 2009року по зо квітня 2Оіороку підлягають задоволенню, але нарахування за вказаний період часу соціальної допомоги позивачу, як «дитині війни» повинно проводитись з урахуванням фактично виплачених сум підвищення, встановленої для учасників війни, що виплачувалася позивачеві відповідно до внесених змін до Закону України „Про соціальний захист дітей війни". Однак, предметом спору по даній цивільній справі є зобов'язання відповідача вчинити певні дії, а саме здійснити нарахування та виплатити державну соціальну допомогу. Визначення розміру нарахування, у вказаних правовідносинах, є функцією по даній справі -відповідача. У зв'язку з цим, суд вважає, що в цій частині - визначення конкретної суми допомоги, позовні вимоги не підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та Законами України. Відповідно до ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; спорів з приводу призначення, обчислення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням та інших соціальних виплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг, речового майна, пайків або грошової компенсації замість них; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Що стосується позовних вимог позивача, про визнання дій відповідача стосовно несплати в повному обсязі в період з од липня 2007 року по зі грудня 2007 року, з 22 травня 2оо8 року по зі грудня 2008 року та з і січня 2009 року по зо квітня 2ою року підвищення до пенсії на 30% мінімальної пенсії за віком, протиправними, суд вважає, що вони не підлягають задоволенню, оскільки не ґрунтуються на законі та не передбачені діючим цивільним законодавством, а відповідно до ч. з ст. ю ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. На підставі викладеного та

Outcome: partial