Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з зазначеним позовом, і в судовому засіданні підтримав письмовий текст даного позову з усними доповненнями про те, що 25.09.2007р. між ним та відповідачами було укладено договір міни земельних ділянок, за яким відповідачі [PERSON] та [PERSON], що діяли в особі [PERSON], зобовязались передати у його власність належні їм на праві власності земельні ділянки, а він зобовязався передати їм, в спільну часткову власність, належну йому на праві приватної власності земельну ділянку. За умовами даного договору сторони зобовязані були зявитись до нотаріуса для нотаріального посвідчення договору. Між ними в письмовій формі було узгоджено умови договору міни, який підлягає нотаріальному посвідченню відповідно до чинного Цивільного Кодексу України, а умови договору були фактично ними виконані, враховуючи, що за актом приймання-передачі від 28.09.2007р. земельні ділянки були передані у власність сторін. Однак, відповідачі ухиляються від нотаріального посвідчення даного правочину. Тому, враховуючи вищенаведені обставини, вважає даний договір купівлі-продажу укладеним та відповідно до чинного законодавства, просить визнати його дійсним. Крім того, просить визнати за ним право власності на вищевказані земельні ділянки, посилаючись на те, що внаслідок відмови відповідачів від нотаріального посвідчення даної угоди, що безпосередньо передбачено чинним законодавством, порушується його право власності на придбане ним нерухоме майно, що виникло у нього в момент підписання акту приймання-передачі сторонами відповідно до умов даного договору міни. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання повторно не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити в його задоволенні. Суд, заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши докази по справі в їх сукупності, прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Встановлено, що 25.09.2007р., в м. Бориспіль Київської області між позивачем та відповідачами [PERSON] та [PERSON], в інтересах яких діяв відповідач [PERSON], було укладено договір міни земельних ділянок, за яким відповідачка [PERSON], без грошової доплати, зобовязується передати у власність позивача земельну ділянку 0451, площею 3,0371 га, що розташована на території Козлівської сільської ради, що належить їй на праві приватної власності на підставі державного акта на землю серії ІІ-КВ № 077993, виданого Козлівською сільською Радою народних депутатів, вартістю земельною ділянки 68725,23 грн.; відповідач [PERSON], без грошової доплати, зобовязується передати у власність позивача земельну ділянку 0453, площею 6,2487 га, що розташована на території Козлівської сільської ради, що належить йому на праві приватної власності на підставі державного акта на землю серії ІІ-КВ № 077652, виданого 21.08.2007р. Козлівською сільською Радою народних депутатів та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю за № 165, вартістю земельної ділянки 141396,89 грн., а позивач, без грошової доплати, зобовязується передати відповідачам [PERSON] та [PERSON], в спільну часткову власність, кожному по 1/2 частині, земельну ділянку, площею 0,2150 га, що знаходиться на території Рогозівської сільської ради Бориспільського району Київської області, призначеної для розташування і обслуговування об»єктів нерухомості (господарських будівель і дворів), що належить йому на праві приватної власності на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 582179. виданого 02.03.2007р. Бориспільським районним відділом ресурсів Київської області, що зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010732300051, з кадастровим номером 3220886402:02:001:007, вартістю земельної ділянки 210162,50 грн. Сторони фактично домовились щодо всіх істотних умов договору в частині предмету договору, ціни, строків виконання, та виконали їх, коли передали один одному дане нерухоме майно за Актом прийому-передачі від 28.09.2007р. Згідно із п.2.3 даного правочину право власності на земельні ділянки переходить до сторін у момент підписання Акту приймання-передачі сторонами. За умовами даного договору, кожна із сторін зобовязана протягом трьох днів після підписання договору зявитись до нотаріуса для його нотаріального посвідчення, однак відповідачі [PERSON] та [PERSON] до нотаріуса не зявились, в письмовій заяві від 15.12.2007р. повідомили, що вважають даний договір недійсним, оскільки ціна земельних ділянок, встановлена в договорі, не відповідає ринковій вартості земельних ділянок, вслід чого обмін двох земельних ділянок на одну є нерівноцінним. Вищенаведене підтверджується даними копії спірного договору (а.с.9-11), копій листів- повідомлень позивача від 06.11.2007р. (а.с.6-7), копії листа-повідомлення відповідачів [PERSON] та [PERSON] від 15.12.2007р. (а.с.8), копій звітів про експертну грошову оцінку вищезазначених земельних ділянок (а.с.12-100) та копій вищевказаних державних актів на право власності на земельні ділянки (а.с.101-103). Відповідно до ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ст.209 ЦК України правочин вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін. На підставі ст. 220 ч.2 ЦК України, якщо сторони домовились щодо всіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулось повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилась від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Згідно ст.204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом, або якщо він не визнаний судом недійсним. Тому, приймаючи до уваги, що сторони уклали договір міни земельних ділянок, досягнувши згоди по істотним умовам договору, в т.ч. домовились щодо його нотаріального посвідчення, виконали умови даного договору, угода не містить протизаконних умов, і обмежень для укладення даної угоди не існує, договір не визнаний судом недійсним, слід визнати його дійсним. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття такого права не встановлена судом. Згідно ст.317, ч.ч.1,2 ст.319, ч.1,2 ст.321 ЦК України власник на свій розсуд володіє, користується і розпоряджається належним йому майном, має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону, може використовувати майно для здійснення господарської та іншої не забороненої законом діяльності. Всім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав, право власності є непорушним ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, і особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлений законом. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Таким чином, враховуючи, що позивач, відповідно до умов договору, в момент підписання Акту приймання-передачі сторонами, набув право власності на вищезазначені земельні ділянки, і внаслідок відмови відповідачів від нотаріального посвідчення вищевказаного договору позбавлений можливості користуватися даним нерухомим майном та використовувати його за призначенням, суд дійшов висновку, що за позивачем слід визнати право власності на вищевказані земельні ділянки, враховуючи також, що набуття права власності позивачем не суперечить нормам закону та є таким, що набуте останнім правомірно.

Outcome: approved