Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-28 00:00:00

В обґрунтування своїх вимог позивачка, посилається на те, що розпорядженням голови Дубенської районної державної адміністрації Рівненської області за №125-к від 07 червня 2004 року [PERSON], була призначена на посаду начальника архівного відділу Дубенської районної державної адміністрації. Розпорядженням за №43-к від 13 квітня 2009 року була звільнена із займаної посади за п.1 ст.36 КЗпП України за угодою сторін. З даним розпорядження ознайомлена лише 12 травня 2009 року. Крім цього, відповідно до вимог п.7 Типового положення про архівний відділ районної, районної у м. Києві і Севастополі державної адміністрації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 жовтня 2002 року за №1616 в редакції від 22 серпня 2007 року відділ очолює начальник, який призначається на посаду і звільняється з посади головою районної, районної у місті Києві і Севастополі державної адміністрації за погодження відповідно із заступником голови обласної, Київської та Севастопольської міської райдержадміністрації та з директором державного архіву області (міста). Дані вимоги закону відповідачем не виконано. Незаконним звільненням з роботи відповідачем також завдана моральна шкода, яка полягає в постійних моральних стражданнях, що потягло за собою позбавлення спокою, порушило нормальний уклад життя, позбавило засобів існування для неї та її сина. Моральну шкоду оцінює в 5000 гривень. Просить позовні вимоги задоволити у повному обсязі. У судовому засіданні позивачка та її представник повністю підтримали позовні вимоги. Дали пояснення, які повністю відповідають обставинам викладеним у позовній заяві. Представник відповідача позовні вимоги не визнав та пояснив, що позивач, обіймаючи посаду начальника архівного відділу Дубенської райдержадміністрації, скориставшись послабленням контролю керівництва, з 9 по 16 січня 2009 року включно, виїхала за кордон, тобто зробила прогул, всього 6 робочих днів. В зв»язку з чим повинна була бути звільнена за п. 4 ст. 40 КЗпП прогул. Позивачка, перебуваючи на даній посаді, являється державним службовцем, тому 23 квітня 2009 року був складений протокол про вчинення корупційного діяння передбаченого п. «а» ч. 2 ст. 1 Закону України «Про боротьбу з корупцією». Цей протокол було розглянуто Рівненським міським судом і 06 травня 2009 року з нереабілітуючих підстав була звільнена від адміністративної відповідальності. При звільнені дійсно були допущені порушення, проте враховуючи вищевикладене, вважає, що позовні вимоги є не обґрунтованими та не підлягають до задоволення. Вислухавши позивачку та її представника, представника відповідача, свідків та ознайомившись із матеріалами справи, суд прийшов до висновку, що позовна заява підлягає до часткового задоволення. В судовому засіданні встановлено, що розпорядженням голови Дубенської районної державної адміністрації Рівненської області за №125-к від 07 червня 2004 року [PERSON], була призначена на посаду начальника архівного відділу Дубенської районної державної адміністрації (а.с.20). Розпорядженням за №43-к від 13 квітня 2009 року була звільнена із займаної посади за п.1 ст.36 КЗпП України за угодою сторін (а.с.7). Згідно п.1 ст.36 КЗпП України підставою припинення трудового договору є угода сторін, яка оформляється письмовою заявою працівника. Таке звільнення допускається лише в разі наявності письмової заяви про звільнення за згодою сторін. Заява [PERSON] про звільнення з займаної посади за власним бажанням від 13.04.2009 року (а.с.38), даним числом датовано розпорядження №43-к (а.с.7), проте в судовому засіданні дані обставини спростовуються показами позивача, яка вказує, що заяву про звільнення нею було написано 15 квітня 2009 року з застосування психологічного тиску зі сторони відповідача, що визнав в судовому засіданні і представник відповідача, окрім того дані пояснення позивача підтверджуються показами свідків [PERSON] та [PERSON] Таким чином, суд приходить до висновку, що звільнення [PERSON] з посади начальника архівного відділу Дубенської районної державної адміністрації проводилось з грубими порушеннями чинного КЗпП України. Відповідно до вимог п.7 Типового положення про архівний відділ районної, районної у м. Києві і Севастополі державної адміністрації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 жовтня 2002 року за №1616 в редакції від 22 серпня 2007 року відділ очолює начальник, який призначається на посаду і звільняється з посади головою районної, районної у місті Києві і Севастополі державної адміністрації за погодження відповідно із заступником голови обласної, Київської та Севастопольської міської райдержадміністрації та з директором державного архіву області (міста). Дані вимоги закону відповідачем не виконано, що підтверджується відповіддю директора Державного архіву Рівненської області від 30 квітня 2009 року №285/01-07 (а.с.37). Згідно ч.1 ст.235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Відповідно до ч.2 ст.235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більше як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. Згідно наданої довідки відповідачем середній заробіток позивачки становить 1693 гривні 56 копійок у місяць, а за 14 місяців з половиною вимушеного прогулу 24\~556 гривень, в період з 13.04.2009 по 29.06.2010р. (14х1693,56 + 846,78) (а.с.68). За змістом ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. При визначенні розміру моральної шкоди, суд враховує тривалість моральних переживань позивачки в зв"язку із звільненням із роботи, у порушенні її нормальних життєвих зв"язків через неможливість відповідні кошти на прожиття. Суд вважає, що до стягнення підлягає моральна шкода в сумі 1000 (одна тисяча) гривень. За таких обставин,

Outcome: approved