Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-02 00:00:00

До суду звернувся начальник Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в місті Кривому Розі Дніпропетровської області (надалі позивач, Фонд) до [PERSON] про стягнення 7371,14 гривень. В обґрунтування вимог вказав, що відповідачу відповідно до рішення районного суду та ухвали апеляційного суду Дніпропетровській області виплачено сума страхових виплат. Але рішенням Верховного суду України, вказані рішення скасовано, постановлено нове рішення, про відмову у задоволенні позову. У звязку з цим наполягають на повернені від відповідача безпідставно набутого майна грошових коштів. В судовому засіданні представник позивача, в особі [PERSON], позов підтримав, наполягав на його задоволенні з підстав вказаних вище. Відповідач позов не визнав, так як вважає що йому страхові виплати виплачувалися відповідно до рішень суду. Вислухавши пояснення сторін, розглянувши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню за таких підстав. У судовому засіданні встановлено, що 30 травня 2007 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу постановлено рішення по справі за позовом [PERSON] до ВВД ФССНВ України в м. Кривому Розі про стягнення недоплати в рахунок відшкодування шкоди та перерахунку розміру щомісячної страхової виплати. Рішенням суд стягнуто з Фонду на користь [PERSON] 18910 грн., та зобовязано Фонд виплачувати страхові виплати щомісячно з 01 лютого 2007 року 729,64 грн. Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 грудня 2007 року рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу залишено без змін. Відповідно до рішення районного суду Фондом [PERSON] за період з 01 лютого 2007 року по 16 травня 2008 рік виплачено 7371,14 грн. Рішенням Верховного суду України від 18 лютого 2009 року рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу та ухвала апеляційного суду Дніпропетровської області скасовані та постановлено нове рішення яким у задоволенні позові [PERSON] відмовлено. Відповідно до ч.2 ст.999 ЦК України до відносин, що випливають із обовязкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. Згідно з преамбулою Закону України від 23 вересня 1999 року «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» (надалі Закон)) страхування від нещасного випадку є самостійним видом загальнообовязкового державного страхування, за допомогою якого здійснюється соціальний захист, охорона життя та здоровя громадян у процесі їх трудової діяльності. У Законі не передбачено право Фонду який здійснює страхові виплати застрахованій особі, зворотної вимоги до винної особи. Таке право, як зазначено у ст. 993 ЦК України, до страховика переходить лише в разі виплати ним страхового відшкодування за договором майнового страхування. Здійснювані та відшкодовані Фондом соціальні послуги та виплати є його обовязком у разі настання страхового випадку, а тому здійснення ним таких виплат застрахований особі [PERSON] відповідно до рішень суду, які мали закону силу, не є заподіяною Фонду шкоди в розуміння ст.1166 ЦК України та позивач не набуває права зворотної вимоги до винної особи згідно із ч.1 ст. 1166 ЦК України. Фондом виплачувалися суми відшкодуванні шкоди за рішенням суду, які мали закону силу та були обовязковими до їх виконання. Окрім того, відсутні правові підстави для застосування до вказаних правовідносин норми ст. 1212 ЦК України, щодо зобовязання повернути майно грошові кошти, які зберігалися без достатньої правової підстави.

Outcome: dismissed