Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-13 00:00:00

В Сокальський районний суд з позовною заявою звернулась позивачка [PERSON] до відповідача - управління Пенсійного фонду України в Сокальському районі Львівської області про стягнення недоплаченої щомісячної надбавки до пенсії дітям війни, в позовній заяві вказавши, що згідно ст.1 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" від 18.11.2004р., він являється дитиною війни, оскільки народилася 10 липня 1943р. Відповідно до ст.6 цього закону з 01.01.2006р. позивачу має виплачуватись щомісячна соціальна допомога в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, у 2006-2007 роках їй така допомога не виплачувалася. Верховна Рада України Законом від 19.12.2006р. "Про державний бюджет України на 2007 рік", ст. 71 п.12 та Законом від 28.12.2007р. «Про Державний бюджет України на 2008 рік» призупинила дію ст.6 ЗУ "Про соціальний захист дітей війни". Конституційний суд України рішенням від 09.07.2007 року та рішенням від 22.05.2008р. визнав такими, що не відповідають Конституції України і є неконституційними положення п.12 ст.71 ЗУ "Про державний бюджет України на 2007 рік", яким зупинено дію ст.6 ЗУ від 18.11.2004р. "Про соціальний захист дітей війни». Таким чином, невиплату соціальної допомоги, передбаченої ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» позивач вважає протиправною і такою, що суперечить Конституції України. Просить зобовязати відповідача виплачувати до її пенсії підвищення "дитина війни" з 9 липня 2007 року в розмірі 121,8грн. Також, позивачка просила суд розглядати позов у її відсутності. У запереченні на позовну заяву представник відповідача управління Пенсійного фонду України в Сокальському районі Львівської області вказав, що Законом України "Про соціальний захист дітей війни" від 18.11.2004р. № 2195-ІV установлено правовий статус дітей війни і визначено основи їх соціального захисту та гарантії їх соціальної захищеності шляхом надання пільг і державної соціальної підтримки. Дітям війни, згідно із ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" від 18.11.2004р. № 2195-ІV пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. У 2008 році законодавцем внесено зміни в ст. 6 вказаного Закону, де передбачено, що дітям війни до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищенням у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Надбавки для учасників війни передбачені ЗУ "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" № 3551-ХІІ від 22.10.1993р. відповідно до ч.4 ст.14 даного Закону пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії підвищується іншим учасникам війни на 10% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Дітям війни з 01.01.2008р. - 47грн., з 01.04.2008р. - 48,10грн., з 01.07.2008р. - 48,20грн., з 01.10.2008р. до 01.07.2008р.- 48,10 грн., до 01.10.2008р. - 48,20 грн., на 01.10.2008р. - 49,80грн., з 01.01.2009р. - 49,80грн. Дану надбавку, як дитина війни позивач отримує, про, що підтверджує відповідна довідка. Крім того в 2007 році для певної категорії осіб встановлене підвищення до пенсії, а саме, відповідно до ст. 111 ЗУ "Про Державний бюджет України на 2007 рік" від 19.12.2006 р. № 489-V, встановлено, що у 2007 році підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, яка виплачується замість пенсії, відповідно до ст.6 ЗУ "Про соціальний захист дітей війни" виплачується особам, які є інвалідами, у розмірі 50 відсотків від розміру надбавки, встановленої для учасників війни. Відповідно до ЗУ "Про державний бюджет України 2007 рік", п.е), пп.1.6) встановлюється підвищення дітям війни, які є інвалідами. Позивач отримує пенсію по віку з 01.05.1994 року, а не по інвалідності. Рішенням Конституційного Суду від 09.07.2007р. № 6-рп\\2007 ст. 111 Закону України "Про державний бюджет України на 2007рік", визнано такою, що не відповідає Конституції України. Положення ст. 111 даного Закону втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення № 6, тобто з 09.07.2007р. Проте зміни до ЗУ "Про Державний бюджет України на 2007 рік" у видаткову частину не внесені тому кошти на виплату даних підвищень в 2007 році були відсутні. Просить відмовити у задоволенні позову. Також просить суд проводити розгляд справи у їх відсутності. Дослідивши матеріли справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачка наділена правовим статусом дитини війни, оскільки народилася 10 липня 1943р., знаходиться на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Сокальському районі. Відповідно до ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" від 18.11.2004р., який набрав чинності з 01.01.2006р., дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Згідно із п.17 ст.77 Закону України "Про Державний бюджет України на 2006 рік" від 20.12.2005 року зупинено на 2006 рік дію статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни". Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2006рік" від 19.01.2006р. виключено п.17 ст.77, а ст.110 Закону викладена у новій редакції, відповідно до якої пільги дітям війни, передбачені ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", запроваджуються у 2006р. поетапно, за результатами виконання бюджету у першому півріччі, у порядку визначеному Кабінетом Міністрів України за погодженням з Комітетом Верховної Ради України з питань бюджету. Оскільки чинним законодавством України не було визначено порядку нарахування та виплати у 2006 році щомісячної державної соціальної допомоги відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", а Конституційний Суд України не приймав рішень щодо неконституційності Закону України "Про Державний бюджет України на 2006р." від 20.12.2005р. (з наступними змінами і доповненнями) повністю чи в його окремих частинах, тому суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог позивача про зобов'язання відповідача провести нарахування позивачеві державної соціальної допомоги як дитині війни за 2006 рік. Згідно із п.12 ст.71 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" від 19.12.2006р. дію ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" зупинено на 2007 рік, з урахуванням ст.111 цього Закону, відповідно до якої у 2007 році підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, яка виплачується замість пенсії, відповідно до ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", виплачується особам, які є інвалідами (крім тих, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), у розмірі 50 відсотків від розміру надбавки, встановленої для учасників війни. Проте, рішенням Конституційного Суду України №6-рп/2007 від 9.07.2007 року у справі № 1-29/2007 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) положення пункту 12 статті 71 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік", яким зупинено на 2007 рік дію статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", з урахуванням статті 111 цього Закону. Положення п.12 ст.71 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007рік", які визнані неконституційними, втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України вказаного рішення, у якому, крім того, вказано на преюдицію при розгляді судами загальної юрисдикції позовів у зв'язку з правовідносинами, що виникли внаслідок дії неконституційного акта. Оскільки дія статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" відновлена з 09.07.2007 року, а позивачеві у 2007 році не виплачувалося підвищення до пенсії, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги стосовно 2007 року підлягають до задоволення частково, в частині зобов'язання відповідача провести нарахування позивачеві державної соціальної допомоги як дитині війни у розмірі, визначеному ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", за період з 9 липня до 31 грудня 2007 року. Крім цього, відповідно до п.41 розділу ІІ "Внесення змін до деяких законодавчих актів України" Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 28.12.2007 року, який набрав чинності з 01.01.2008 року, текст ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" викладено у новій редакції, відповідно до якої дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") до пенсії або щомісячного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Проте, рішенням Конституційного Суду України №10-рп/2008 від 22.05.2008 року, визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) положення пункту 41 розділу ІІ "Внесення змін до деяких законодавчих актів України" Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України". Положення пункту 41 розділу ІІ "Внесення змін до деяких законодавчих актів України" Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", які визнані неконституційними, втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України вказаного рішення, у якому, крім того, вказано на преюдицію такого при розгляді судами загальної юрисдикції позовів у зв'язку з правовідносинами, що виникли внаслідок дії неконституційного акта. Оскільки дія статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" в редакції, яка передбачає виплату дітям війни підвищення у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, відновлена з 22.05.2008 року, тому суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог в цій частині, а саме за період з 22 травня до 31 грудня 2008 року. Крім цього, позовні вимоги позивача в частині нарахування та виплати щомісячної державної соціальної допомоги як дитині війни з 01.01.2009 року підлягають до задоволення, оскільки Закон України "Про Державний бюджет на 2009 рік" не містить жодних обмежень щодо нарахування та виплати зазначено допомоги, при цьому, як вказано вище, п. 41 розділу ІІ "Внесення змін до деяких законодавчих актів України" Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 28.12.2007 року, яким текст статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" викладено у новій редакції, визнано неконституційним згідно рішення Конституційного Суду України №10-рп/2008 від 22.05.2008 року. В свою чергу, відповідно до підпункту 6 пункту 2.2 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 30.04.2002 року № 80-2, у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 25.02.2008 року №5-5 (зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 13.03.2008 року), управління Пенсійного фонду України в місті (районі) відповідно до покладених на нього завдань призначає (здійснює перерахунок) і виплачує пенсії, допомогу на поховання та інші виплати відповідно до чинного законодавства. Таким чином суд приходить до висновку, що саме відповідач зобов'язаний провести нарахування та виплату позивачеві державної соціальної допомоги як дитині війни за період з 9 липня до 31 грудня 2007р. та з 22 травня до 31 грудня 2008р., а також нарахувати та виплачувати таку допомогу з 01.01.2009р. у розмірі, визначеному ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" (в редакції станом на 09.07.2007 року). На підставі наведеного,

Outcome: partial