Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-26 00:00:00

Позивач [PERSON]»яненко М.Ю. звернувся до суду із позовом до Відкритого Акціонерного Товариства «Донецькобленерго» про захист прав споживачів, в якій просив зобов»язати відповідача відновити постачання електричної енергії, здійснивши за свій рахунок безоплатне підключення до електромережі житлової квартири за адресою: Донецька область, м. Красноармійськ, м-н Шахтарський, б. 17, кВ. 12, стягнути з відповідача на його користь відшкодування моральної шкоди в розмірі 3000 грн., визнати відсутність заборгованості по сплаті за спожиту електроенергію станом на 17.02.2010 року, стягнути з відповідача понесені судові витрати. На підтвердження позовних вимог позивач [PERSON]»яненко М.Ю. зазначив, що він проживає за адресою місто Красноармійськ мікрорайон Шахтарський [ADDRESS], являється споживачем електроенергії на підставі договору № 294 від 15.04.2008 року укладеного між ним та відповідачем. Раніше він користувався електроенергією на підставі договору № 323 від 20.06.2004 року. За спожиту електроенергію він розраховується своєчасно і в повному обсязі відповідно до показників прибору обліку електроенергії. У нього збереглися всі квитанції за оплату електроенергії починаючи з липня 2003 року і по січень 2010 року. В даних квитанціях чітко простежується кількість спожитої електроенергії (відповідно до показань лічильника) і суми сплачені за спожиту електроенергію. В лютому 2006 року він отримав рахунок на оплату електроенергії, в якому була вказана заборгованість в сумі 294,83 гривні. Він звернувся до відділу енергозбуту і надав всі квитанції про сплату за спожиту електроенергію. Після його звернення йому перестали приходити рахунки із заборгованістю. Третього вересня 2007 року поштою він отримав письмове попередження в якому вказувалося, що в нього виникла заборгованість в розмірі 416,65 гривень. Сьомого вересня 2007 року він отримав повідомлення про заборгованість в розмірі 511,59 гривень. До теперішнього часу він отримує рахунки, в яких вказана заборгованість в різних розмірах. 07.09.2007 року та 17.06.2009 року його дружина зверталася до відповідача із письмовими заявами, в яких просила провести звірку по квитанціям, які у нього в наявності. Але, відповідач на звернення давав письмові відповіді, в який лише вказував на розмір заборгованості і не вказував в який період вона склалася. Більш того, на всі звірки він надавав представникам відповідача всі квитанції про сплату за спожиту електроенергію і просив призвести перерахунок та списати заборгованість. Представники відповідача не робили перерахунок і не могли пояснити коли склалася заборгованість. Так як, він своєчасно сплачує в повному об'ємі за спожиту електроенергію і в нього збереглися всі квитанції, то він не став сплачувати заборгованість виставлену йому відповідачем. 17.02.2010 року до мене завітали представники відповідача. Вони вручили повідомлення про відключення від споживання електроенергії і відключили електроенергію. 17.02.2010 року до нього завітали представники відповідача. Вони вручили повідомлення про відключення від споживання електроенергії і відключили електроенергію. Позивач вважає, що дії відповідача порушують його права споживача електроенергії за наступних обставин. В повідомлені вказано, що за порушення п. 27 ППЕЕ йому відключено від постачання електроенергії. Пункт 27 ППЕЕ передбачає відключення споживача від споживання електроенергії у разі несплати за спожиту електроенергію протягом тридцяти днів з часу встановленого договором. Однак, він завжди своєчасно і в повному обсязі оплачує спожиту електроенергію відповідно до показників лічильника. Дана обставина підтверджується квитанціями за період з липня 2003 року по січень 2010 року. Таким чином, він добросовісно виконую всі умови передбачені укладеним між ним та відповідачем договором. Відповідно до ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів» захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. При задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Споживачі звільняються від сплати державного мита за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав. Відповідно до ст. 2 ЗУ «Про захист прав споживачів» законодавство про захист прав споживачів складається з цього Закону, Цивільного кодексу України та інших нормативно-правових актів, що містять положення про захист прав споживачів. Відповідно до ч.І, п. 4 ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК) кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: відновлення становища, яке існувало до порушення права. Позивач вважає, що способом захисту його прав споживача повинного бути відновлення становища, яке існувало до порушення права. Тобто, слід зобов'язати відповідача за свій рахунок безоплатно підключити мене до споживання електроенергії. Окрім того, порушивши його права споживача відповідач своїми діями завдав йому моральну шкоду, яка полягає в наступному. Він та його сім'я залишилися без електроенергії. Зараз не можливе нормальне існування без електроенергії, тобто відповідач своїми протиправними діями погіршив умови та якість його життя та життя його сім'ї. За захистом своїх порушених прав він вимушений звертатися до відповідних інстанції, при цьому він витрачає свій особистий час. Все це порушило звичайний уклад та умови його життя і потребує від нього додаткових зусиль для організації свого побуту та життя. Все це завдає йому душевні страждання та переживання. Він став дратівливий, це погано впливає на стосунки з оточуючими мене людьми. В судове засідання позивач [PERSON]»яненко М.Ю. не з»явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, пояснила, що заборгованість за спожиту електроенергію, що утворилася у позивача, виникла за межами строку позовної давності. Представник відповідача позовні вимоги не визнав у повному обсязі, пояснив, що заборгованість за спожиту електроенергію існує і тому енергопостачальник після письмового попередження вправі припинити постачання електричної енергії споживачу, оскільки заборгованість не була сплачена. Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, свідка [PERSON], дослідивши матеріали справи в їх сукупності, перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав: Судом встановлено, що позивач [PERSON]»яненко М.Ю. проживає за адресою: [INFO], м-он «Шахтарський», б. 17, кВ. 12 і відповідно до договору № 294/12 від 15.04.2008 року являється споживачем електричної енергії (а.с. 12-16). Відповідно до шостого абзацу п. 13 зазначеного Договору енергопостачальник зобов»язаний проводити не менше як один раз на 6 місяців контрольне знімання показань приладів обліку у Споживача відповідно до затверджених графіків. Відповідно до п. 11 зазначеного Договору споживач електричної енергії зобов»язується оплачувати спожиту електричну енергію відповідно до умов договору. Плата за електричну енергію здійснюється відповідно до показань приладу обліку за діючими тарифами для населення за абонентськими книжками, платіжними документами, виписаними енергопостачальником, електронною карткою. Судом встановлено, що 03.09.2007 року позивачу було направлено попередження про припинення подачі електроенергії, в зв»язку з тим, що станом на 23.07.2007 року споживачем не сплачена заборгованість за спожиту електроенергію в розмірі 416,55 грн. Йому було запропоновано в 10-денний термін з дня отримання попередження розрахуватись за спожиту електроенергію, споживача було попереджено, що у випадку несплати, він буде примусово відключений від енергопостачання (а.с. 16). Наявність заборгованості в розмірі 580,53 грн. станом на 24.11.2009 року підтверджується актом звірки розрахунків (а.с. 21), згідно акту звірки розрахунків заборгованість за спожиту електроенергію станом на 18.02.2010 року складала 381,48 грн. (а.с. 22). Крім того, згідно квитанціям, які надавались відповідно до договору споживачу для сплати за спожиту електроенергію за період з лютого 2008 року по 17 травня 2009 року, зазначалось, що у споживача є заборгованість по сплаті за спожиту електроенергію в розмірі від 511,58 грн. до 548,85 грн. (а.с. 38-42). Дійсно суми заборгованості на різні періоду часу були різними, що пояснюється тим, що позивачем здійснювалися проплати за спожиту електроенергію, але не в повному обсязі. Наявність заборгованості споживача за спожиту електроенергію підтверджена в судовому засіданні поясненнями свідка [PERSON], яка являється працівником РЕМ і проводила звірку розрахунків споживача [PERSON]»яненко М.Ю., та актом звірки розрахунків за електроенергію по особистому рахунку споживача [PERSON]»яненко М.Ю. (а.с. 69-76). В зв»язку з тим, що позивачем [PERSON]»яненко М.Ю. не було сплачено заборгованість за спожиту електроенергію, то 17.02.2010 року йому було припинено подачу електричної енергії (а.с. 6). Відповідно до п. 27 Правил користування електричною енергією для населення, які затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357 (з подальшими змінами та доповненнями) у випадку несплати за спожиту електричну енергію на протязі 10 днів після терміну, зазначеного в договорі або платіжному документі, і неотримання енергопостачальником повідомлення про оплату на 20 день споживачу надсилається попередження про відключення електричної енергії. У випадку несплати за електричну енергію на 30 день після отримання споживачем попередження енергопостачальник має право відключити споживача від електричної сеті. Про відключення від електромережі споживач [PERSON]»яненко М.Ю. був належним чином попереджений відповідно до вимог Закону України «Про електроенергетику» та Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357 (а.с. 16), відповідно до актів звірки розрахунків заборгованість за спожиту електроенергію споживачем не погашена (а.с. 21-22), після отримання платіжних документів з зазначенням суми боргу споживач заборгованість на погасив (а.с.39-42). Відповідно до змісту ст. ст. 11, 15 ЦК України цивільні права і обов»язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Захист же цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб»єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів міститься в ст. 16 ЦК України. Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно практики Верховного суду України оскарження дій щодо факту складання акта про порушення споживачем Правил користування електричною енергією, як і самого акта, який не встановлює для позивача будь-яких обов»язків, крім рекомендації сплатити нараховані збитки, а є різновидом претензії, не передбачено діючим законодавством в якості способу захисту прав. Зазначений акт може бути визнаний в якості доказу при вирішенні іншого спору, де б оспорювались дії, рішення, які є обов»язковими до виконання, зокрема при визнанні дій відповідача щодо відключення від енергопостачання неправомірними та відшкодування шкоди або при заявленому позові про стягнення матеріальних збитків від самовільного підключення до електромережі, при вирішення яких суд зобов»язаний буде дати оцінку вказаному акту. Виходячи з наведеного позовні вимоги щодо визнання відсутності заборгованості по сплаті за спожиту електроенергію станом на 17.02.2010 року не підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В зв»язку з тим, що позивачем [PERSON]»яненко М.Ю. в судовому засіданні не доведено відсутнюсті заборгованості за спожиту електроенергію, то відповідачем правомірно було здійснено відключення [PERSON]»яненко М.Ю. від енергопостачання, тому позовні вимоги в частині відновлення постачання електричної енергії, здійснивши за свій рахунок безоплатне підключення до електричної мережі житлової квартири за адресою: [ADDRESS], також задоволенню не підлягають. Позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди також задоволенню не підлягають, оскільки ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» не містить обмеження підстав для відшкодування моральної шкоди, що зазначені у ст. 4 Закону, і лише констатує, що суд при розгляді справи про захист прав споживачів одночасно вирішує питання і про відшкодування моральної шкоди. Відповідно до вимог п. 5 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» право на відшкодування моральної шкоди виникає у споживачів лише за умови, що така шкода їм завдана небезпечною для життя і здоров»я людей продукцією у випадках, передбачених законодавством. Позивачем [PERSON]»яненко М.Ю. не надано суду жодних доказів щодо заподіяння діями відповідача моральної шкоди за умови, що така шкода йому завдана небезпечною для життя і здоров»я людей продукцією. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed