Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду 18 травня 2010 року з позовом до відповідача про зобов'язання Ьинити певні дії. посилаючись на те. що він є учасником ліквідації аварії на ЧАЕС. внаслідок ахзорювання. пов'язаного з виконанням робіт по ліквідації наслідків аварії, його визнало Івалідом Ш-'і груіч' те віднесено до 1-ї категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської атастрофи. Позивач мло право ла отримання різних пільг і компенсацій, передбачених Законами 'країни "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської атастрофи". При зверненні позивача до УПСЗН щодо перерахунку щорічної допомоги на здоровлення та виплати разової грошової суми допомоги йому було відмовлено. В зв'язку з укладеним позивач звернувся до суду і просить дії Управління праці та соціального захисту (вселення Лозівської міської ради Харківської області в частині не донарахування та недоплати іюової допомоги нт; о доровлення - визнати протиправними. Стягнути з Управління Пр'.Ш! і . риіального захисту населення Лозівської міської ради Харківської області на користь позивачі ^доплачену щорічну компенсацію на оздоровлення за 2007-2009 роки у сумі 6152 гри. Дов'язали відповідача призначити [PERSON] щорічну допомогу кз оздоровлення в розмірі іотрьох мінімальних заробітних плаї Позивач в судове засідання не з'явився, але в матеріалах справи с його клопотання, в якому ін просить слухати справу за його відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, однак надав заперечення на позов і якому просить суд в задоволенні позову відмовити. В обгрунтування своїх доводів зазначив, що, Шсно, управління проводить нарахування та виплату позивачу одноразової компенсації, як часнику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, за школу, заподіяну здоров'ю, як (собі, яка стала інвалідом внаслідок Чорнобильської катастрофи при встановленні інвалідності і іиилату різниці в одноразовій компенсації при встановлені вищої групи інвалідності та щорічної [опомоги на оздоровлення, як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії. Вважає. що іого дії при виплаті вказаних видів допомог є цілком законними, оскільки він проводив врахування та виплату допомоги в межах бюджетних асигнувань на ці цілі, передбачень, аконом України "Про державний бюджет" на відповідний рік. Постановою Кабінету Міністрів 'кпаїни №56?. "Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок орнобильської катастрофи" від 12.07.2005 року, Постановою Кабінету Міністрів України №836 |д 26.07.1996 року "Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Іорнобильської катастрофи". Положенням "Про порядок виплати одноразової компенсації за соду, заподіяну здоров'ю, особам, які стати інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, та ім'ям ;а «тралу годувальника", затвердженого наказом Міністерства з питань надзвичайних итуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи №28 від 2.1996 року , Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали наслідок Чорнобильської катастрофи" якими було ви :чсно помири лказаних виплат та п г ^проведення . В Також у своїх запереченнях відповідач наполягав на відмові в задоволенні позову через ¦сутність правових підстав для нарахування та виплати відповідних допомог в розмірах, вищих, В: встановлено діючим законодавством, а також просив розглянут и справу за відсутності його Вдставника. Суд вирішив можливим розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних у Bpaui доказів. Суд, всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази. Всувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, ¦слідивши матеріали справи, оцінивши ці докази в сукупності, визнає позов таким, що підлягає Втковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені обставини і визначені відповідні до них правовідносини. [PERSON] є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській атомній Вктростанції 1 категорії, що підтверджується посвідченням серії А № -12038 (а.с.5) та є Валідом III групи. Відшкодування шкоди особам, постраждалим внаслідок аварії на ЧАЕС, здійснюється у Вповідності з Законом України від 28 лютого 1991 року №796-ХІІ "Про статус та соціальний Всист громадян постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи" (далі Закон України №796-. Статтею 48 Закону України №796-ХІІ визначено, що учасникам ліквідації наслідків аварії на Иррнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, одноразова компенсація виплачується: інвалідам 3 групи в розмірі 30 мінімальних заробітних плат. Виплата здійснюється з мінімальної заробітної плати, яка склалася на момент встановлення інвалідності. Вілати, зазначені в цій статті, провадяться протягом одного місяця з дня встановлення іналідності Розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати. Відповідно д 1.2 цієї статгі: у разі встановлення інвалідності вищої групи інвалідам виплачується різниця у компенсаціях. Особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, і є інвалідом III групи, ідповідно до ч.4 ст.48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали гаслі док Чорнобильської катастрофи" №796-ХІІ віл 28.02.1991 року виплачується щорічна июмога на оздоровлення інвалідам Ні групи - у розміні чотирьох мінімальних заробітних плаг. Згідно із ч.7 ст.48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які кграждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", розмір мінімальної заробітної іддти ізначагться на момент виплати. 21 квітня 2010 року позивач звернувся до Управління праці та соціального захисту вселення Лозівської міської ради Харківської області із заявою про перерахунок і виплату йому днора " В ; компенсації як у часнику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. за школу - іноді яму здоров'ю, як особі, яка стала інвалідом внаслідок Чорнобильської катастрофи, в -хнягк) встановленням йому ПІ групи інвалідності, виплативши різницю к розмірі 4 мінімальних іробітних плат, щорічної допомоги на оздоровлення за 2007-2009 роки іа в подальшому роводити відповідні виплати в законодавчо встановлених розмірах ас.6), на яку отримав ідповідь-відмову від 28 кв ня 2010 року (а.с.7). Відповідно до ч.І ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, по включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати ірацездатності. втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості а в інших випадках, передбачених Законом. Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали наслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров'я, створення єдиного »рядку визначення категорії зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і рудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені у аконі України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок іорнобильської катастрофи". Що стосується вимог щодо перерахунку і виплати позивачу одноразової компенсації, як часнику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, за шкоду, заподіяну здоров'ю, як собі, яка стала інвалідом внаслідок Чорнобильської катастрофи, сплативши різницю " становленні 1Н групи інвалідності у розмірі 4 мінімальних зароби них плат, то суд приход . до исновку, що вош. :е підля гають задоволенню з настуІ'ШИХ підстав. З матеріалів справи вбачається, що виплата одноразової компенсації позивачу за становлення IIі групи інвалідності була проведена у липні 2007 року, у лютому 2008 року та ересні 2009 року в розмірі 270 гривень 00 колійок. Дійсно, розмір різниці в одноразовій компенсацій", виплаченій позивачу, не відповідає розміру мінімальних заробітних плат на момент проведення виплати Порядок нарахування і »:v:. х: дноразової компенсації учасникам ліквідації наслідків на 4AFC. які стали інвалідами Чернобильської катастрофи, при встановленні інвалідності визначається Кабінетом Міністрів іаїни, і. встановлюючи такий порядок, останній не може допустити звуження змісту та обсягу позивача, встановлених цим же Законом. Крім того, у ч.І ст.67 Закону №796 XIі ановлено, що розміри доплат, пенсій і компенсацій, підвищуються Кабінетом Міністрів раїни відповідно до зміни індексу вартості житгя і зростання мінімальної заробітної плати. Позивач звернувся до суду 18.05.2010 року. Що стосується позовних вимог щодо рахування та виплати позивачу щорічної допомоги на оздоровлення за 2007-2008 роки, то суд не чає підстав для їх задоволення з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, у липні 2007 та лютому 2008 року позивачу була «плачена щорічна грошова допомога на оздоровлення в розмірах, встановлених ст.48 Закону країни "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської астрофи", з урахуванням змін, які вносились Законом України "Про Державний бюджет раїни на 2007 рік" та Законом України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про сення змін до деяких законодавчих актів України". Ч. 2 ст. 95 Конституцією України передбачено, що виключно законом про Державний Іюлжет України визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і льове спрямування цих видатків. Відповідно до ст.23 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов'язання та платежі і бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, як: становлюються законом про державний бюджет України. І Дію ст.48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждати иаслідок Чорнобильської катастрофи" зупинено на 2007 рік в частині визначення розміру иплати щорічної допомоги на оздоровлення, згідно із ст.71 Закону України "Про державний джет на 2007 рік" від 19.12.2006 року №>489-У. Зупинення ст.48 Закон України №796-ХП на 2007 рік, передбачене ст.71 Закону України від 942.2006 року №489-У, визнано таким, що не відповідає Конституції України (є ^конституційним), згідно з рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 рокч N6- І/2007. Редакцію ч.4 ст.48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які страждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" змінено Законом України "Про Державний ,)джет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" в частині юрядку визначення розміру виплати щорічної допомоги на оздоровлення. Такі зміни даного закону на 2008 рік, передбачені положеннями розділу II Закону України 'Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих акти країни", визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), згідно [рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року М10-рп/2008. Відповідно до ч.2 ст ї52 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конститу ційним Судом України рішення про їх неконституційність. Положення деяких пунктів статті 71 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" та положення деяких пунктів розділу II Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" втратиш чинність з дня ухвалення рішень Конститу ційним Судом, тобто після проведення виплат. Кошти, виплачені до прийняття рішення Конституційним судом, є такими, що виплачені в розмірі встановленому законом на момент виплати. Отже, суд вважає, що за наявності декількох законів, норми яких по-різному регулюють конкретну сфер\\ суспільних відносин, під час вирішення спорів у цих відносинах суди повинні Застосовувати положення закону з урахуванням дії закону в часі за принципом пріоритету тієї норми, яка прийнята пізніше. Таким чином, органи соціального захисту населення, здійснивши у зазначений період виплату щорічної допомоги на оздоровлення у розмірах, встановлених законом Ьро Державний бюджет на відповідний рік, діяли правомірно, на підставі у межах повноважень та V спосіб, що визначено діючим законодавством України. До того ж вказані виплати здійснюються щороку та мають разовий характер, то право особи на їх отримання та обов'язок органів соціального захисту населення здійснити такі виплати припиняються з моменту виплати певних м, розмір яких визначається на час їх здійснення. Тобто позивач вказаним правом вже Скористався. Тому вимоги позивача щодо перерахунку і виплаті йому щорічної допомоги на (оздоровлення за 2007-2008 роки не підлягають задоволенню. Щодо вимог позивача стосовно перерахунку і виплаті йому щорічної допомоги нг оздоровлення за 2009 рік, то вони підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частини 4 статті 48 Закону №796-Х11, яка діяла до прийняття Закону України "Про державний бюджет У країни на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчий акт України №107-УІ від 28.12.2007 року, щорічна допомога на оздоровлення інвалідам III групи . начується у розмірі 4 мінімальних заробітних плат.Статтею 71 ЗУ "Про Державний бюджет України на 2009 рік" Кабінету Міністрів України шанс право у 2009 році встановлювати розміри соціачьних виплат, які відповідно де Іонодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних маху межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами. Постановою КМУ від 12.07.2005 року №562 "Про щорічну допомогу на оздоровлення мадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" інвалідам III групи ановлена щорічна допомога на оздоровлення у розмірі 90 гривень.і Проте, посилання відповідача на постанову КМУ від 12.07.2005 року №562 не можуть бути ийняті до уваги, оскільки на виконання ст.71 Закону України "Про Державний бюджет Укра їй 2009 рік" у 2009 році Кабінетом Міністрів України не було встановлено розміру допомоги, одячи з розміру мінімальної заробітної плати. Діючими ж є норми законів, які чітко новлюють розмір допомог.Позивач отримав щорічну допомогу на оздоровлення за 2009 рік в січні 2009 року в розмірі гривень.Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого моврядування. їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у осіб, що передбачені Конституцією та законами України.Згідно з положеннями ч.4 ст.8 Цивільно-ироцесуального кодексу України у разі відповідності нормативно-правового акта Конституції України (254к/96-ВР) закону України, жнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною радою України, або шому правовому акту, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.За таких обставин суд вважає, що відповідають Закону №796-ХІ1 вимоги позивача щодо врахування і виплати йому щорічної допомоги на оздоровлення у розмірі 4 мінімальних робітних плат. Наявність такого права у позивача є визначальною для вирішення вказаного ору. Крім того, це право гарантується Конституцією України (ч.2 ст.46). За чинним конодавством розмір мінімальної заробітної плати встановлюється Законом України "Про іержавний бюджет" на відповідний рік.Отже, за конституційними нормами, виходячи з пріоритетності законів над підзаконни\\ гами, суд вважає, що при визначенні розміру належних позивачеві соціальних виплат за 2009 рік стосуванню підлягають ч.4 ст.48 Закону №796-ХІІ. а не положення постанови КМУ від |2.07.2005 року за №562, яка істотно звужу є обсяг встановлених законом прав. Таким чином позовні вимоги в частині перерахунку та виплати щорічної допомоги на доровлення за 2009 рік підлягають задоволенню за урахуванням тієї суми, що була виплачена зивачу. Враховуючи те. що відповідачем не надано суду доказів щодо вчинення будь-яких дій дл? безпечення виконання покладеного на нього обов'язку щодо нарахування та виплати позивач\ чної допомоги на оздоровлення в належному розмірі, суд вважає за необхідне визнати незаконними дії УПСЗН Лозівської міської ради Харківської області по не виконанню приписів ч.4 ст.48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждати внаслідок Чорнобильської катастрофи", які призвели до порушення прав позивача на своєчасне нарахування та отримання щорічної допомоги на оздоровлення за 2009 рік. Відповідно до ч.І ст.З ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних .трав, свобод чи інтересів, Таким чином, в предмет судового захисту входять саме порушені права, свободи і охоронювані законом інтереси особи. Тому, що стосується вимог позивача до Управління праці та соціального захисту населення Лозівської міської ради Харківської області стосовно нарахування та виплати належну йому щорічної допомоги на оздоровлення в наступні роки, то вони не підлягають задоволенню, вот с передчасними, оскільки поновленню підлягають порушені права позивача на час ухвалення даного судового рішення, а суд позбавлений можливості приймати рішення на майбутнє. Відповідно до п.18 ст.4 Декрету Кабінету Міністрів України "Про державне мито" позивача звільнено від сплати державного мита. Судові витрати по справі підлягають розподілу відповідь о до ст.88 ЦК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial