Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-28 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] в травні 2010 року звернулися в суд з позовом про визнання права власності на земельну ділянку. В поданій до суду позовній заяві посилалися на те, що є спадкоємцями майна померлого 26 липня 2009 року [PERSON]. Вказували, що до складу спадкового майна входить жилий будинок з господарськими спорудами в м. Полтава по вул. Енгельса, 102 та земельна ділянка за вказаною адресою. На імя померлого [PERSON] були оформлені державні акти на право приватної власності на землю, але не були зареєстровані в Книзі реєстрації державних актів, що позбавляє їх можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку шляхом звернення до нотаріальної контори. Просили суд визнати за ними право власності за кожним на ? частину земельної ділянки площею 0,1000 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських споруд та за кожним на ? частину земельної ділянки площею 0,0531 га для ведення садівництва, які розташовані в м. Полтава, вул. Енгельса, 102. В судовому засіданні позивачі повністю підтримали подану до суду заяву, посилаючись на викладені в ній обставини. Представник третьої особи в судовому засіданні щодо задоволення позовних вимог заперечував, вважає, позивачі мають звертатися до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини. Інші особи в судове засідання не зявилися, будучи належним чином повідомлені судом про час та місце розгляду справи. Друга полтавська державна нотаріальна контора та виконавчий комітет Київської районної в м. Полтаві ради подали до суду заяви з проханням розглядати справу без участі представників. Суд, заслухавши пояснення позивачів, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 26 липня 2009 року помер [PERSON]. Відповідно до ст.ст. 1222, 1223, 1261 ЦК України спадкоємці визначаються за законом і за заповітом, у разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом в першу чергу мають діти спадкодавця, той з подружжя, хто його пережив, та батьки. Позивач [PERSON] є дружиною померлого, а позивач [PERSON] (до шлюбу [PERSON]) Н.Л. є донькою померлого, тому є спадкоємцями його майна. За повідомленням Другої полтавської державної нотаріальної контори після смерті [PERSON] спадкова справа не відкривалась, свідоцтво про право на спадщину не видавалось. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Судом встановлено, що позивачі [PERSON] та [PERSON] на час відкриття спадщини постійно проживали із спадкодавцем [PERSON], тому є такими, що прийняли спадщину. Також судом встановлено, що відповідно до рішення виконавчого комітету Київської районної в м. Полтаві ради від 11 вересня 2007 року № 485 передано у власність [PERSON], що мешкає по вул. Енгельса, 102, із земель житлової та громадської забудови, земельну ділянку по вул. Енгельса, 102, загальною площею 1531 кв.м., в тому числі: 1000 кв.м. для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд; 531 кв.м. для ведення садівництва. На імя [PERSON] 17 рудня 2009 року були видані державний акт на право власності на земельну ділянку серії АИ № 522850 площею 0,1000 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд в м. Полтава по вул. Енгельса, 102, а також державний акт на право власності на земельну ділянку серії АИ № 522851 площею 0,0531 га для ведення садівництва в м. Полтава по вул. Енгельса, 102. Як встановлено судом, зазначені акти за життя [PERSON] не були зареєстровані в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право остійного користування землею, договорів оренди землі. Статтею 392 ЦК України передбачено право предявлення позову про визнання права власності на майно, у разі, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Встановивши дані обставини, враховуючи, що позивачі [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями майна померлого 26 липня 2009 року [PERSON], у встановленому законом порядку прийняли спадщину, але отримати свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку в порядку спадкування не можуть у звязку з відсутністю державної реєстрації права власності, суд приходить до висновку, що порушене право позивачів підлягає захистові. Обираючи спосіб захисту порушеного права, суд вважає за необхідне визнати за позивачами в порядку спадкування після померлого 26 липня 2009 року [PERSON] право власності за кожним на ? частину земельної ділянки площею 0,1000 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд в м. Полтава по вул. Енгельса, 102, в межах згідно з планом відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії АИ № 522850, кадастровий номер 5310136400:14:004:0163, а також право власності на ? частину земельної ділянки площею 0,0531 га для ведення садівництва в м. Полтава по вул. Енгельса, 102, в межах згідно з планом відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії АИ № 522851, кадастровий номер 5310136400:14:004:0205.

Outcome: approved