Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-13 00:00:00

19 квітня 2010 року Позивач [PERSON] звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі міста Києва щодо застосування у 2009 році при перерахунку пенсії [PERSON] показника середньої заробітної плати за 2007 рік замість показника за 2008 рік та зобовязати Відповідача провести перерахунок та виплату пенсії за віком у відповідності до вимог частин 1, 2 ст. 40 та ч. 4 ст. 42 вищезазначеного Закону України - із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2008 рік 1573.99 грн. з 01 листопада 2009 року. Позовні вимоги мотивовані тим, що вона є пенсіонером та перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду у Дніпровському районі м. Києва. Перебуваючи на пенсії, вона продовжувала працювати. Відпрацювавши передбачений Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» термін, вона 01.03.2010 року звернулася до Управління пенсійного фонду у Дніпровському районі м. Києва з заявою про здійснення перерахунку пенсії за віком відповідно до ч. 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» по стажу та заробітній платі. Відповідачем було здійснено розрахунок з урахуванням її середньої заробітної плати за 2007 рік 1\~197,91 грн. замість показника за 2008 рік 1573,99 грн. В результаті перерахунку пенсія виявилася суттєво меншою за розміром, а причиною цього стало те , що фахівці зазначеного УПФУ вчинили всупереч чинній редакції ст. 40 та ст. 42 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» , а саме - без визначених Законом України підстав застосували при перерахунку пенсії показник середньої заробітної плати за 2007 рік (1197,91 грн.), що спричинило значне зниження розрахункового розміру пенсії до 1620,00 грн. У відповідь на її вимоги пояснити такі свої дії з посиланням на Закони України керівник Дніпровського районного УПФУ в своєму листі не навела жодного такого посилання. Також позивачка звернулася із заявами до Міністерства праці та соціальної політики України та Пенсійного фонду України, де висловила прохання сприяти їй у перерахунку її пенсії у суворій відповідності до діючих законів. В отриманих відповідях від Міністерства праці та соціальної політики України за дорученням Пенсійного фонду України від Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві , посадові особи ГУПФУ та Мінпраці посилались на рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 № 10-рп/2008 та безпідставно зазначивши необхідність законодавчого врегулювання питання застосування показника середньої заробітної плати за 2008 рік, також послалися на постанову Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 №530, а саме на підпункт 3 п. 11, який навпаки, по суті, унеможливлює застосування у 2009 році при призначенні або перерахунку пенсії іншої середньої зарплати, ніж за 2008 рік. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, викладених в позовній заяві, просив задовольнити їх в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, надала суду письмові заперечення, а справу просила розглянути без участі представника. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є пенсіонером та перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду у Дніпровському районі м. Києва. З матеріалів справи вбачається, що звернувшись у 2010 році до Управління пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Києва з заявою щодо здійснення їй перерахунку, позивачці Відповідачем був здійснений перерахунок пенсії за ч. 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2007 календарний рік, відповідно до постанови КМУ від 28.05.2008 року № 530, що не заперечується Відповідачем. З заперечень Відповідача вбачається, що при здійсненні перерахунку пенсії органи Пенсійного фонду України посилаються на рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 № 10-рп/2008 згідно якого норми статей 40, 42 закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» втратили чинність, а рішення про відновлення дії попередньої редакції зазначених норм не приймалося. Тому, на даний час Відповідач вважає, що немає законодавчого врегулювання показника заробітної плати (доходу) в середньому на одну особу при здійсненні перерахунку пенсій, а тому слід застосовувати показник середньої заробітної плати за 2007 рік. Позиція Відповідача, на думку суду, є такою, що суперечить вимогам чинного законодавства, оскільки дія пункту 35 підпункту 10 «б» розділу ІІ Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» та в постанові КМУ від 28.05.208 року № 530, втратила чинність з 01 січня 2009 року відповідно до абзацу 7 ч. 2 розділу ІІІ «Прикінцевих положень» зазначеного Закону, де, зокрема, вказано, що Розділ ІІ діє до 31 грудня 2008 року. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку. Заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади у галузях статистики, економіки, праці та соціальної політики і фінансів. Згідно з ч. 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, провадиться перерахунок пенсії з урахуванням не менше ніж 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія. За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії провадиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії. При цьому з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для перерахунку пенсії, період після призначення пенсії не підлягає виключенню згідно із абзацом третім частини першої статті 40 цього Закону. Підпунктом 10 пункту 35 розділу ІІ Закону України «Внесення змін до деяких законодавчих актів» Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України» встановлено, що у разі, якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, проводиться перерахунок пенсії з урахуванням не менше ніж 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв в роботі. Перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати (доходу), якої була обчислена пенсія. За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії за календарний рік, що передує перерахунку пенсії. 22.05.2008 року Рішенням Конституційного Суду N 10-рп/2008 положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України» визнано неконституційними, в тому числі і підпункт 10 пункту 35 розділу ІІ вищезазначеного Закону України. Крім того, згідно з абзацом 7 пункту 2 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України» розділ ІІ «Внесення змін до деяких законодавчих актів України « діє по 31 грудня 2008 року». Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно з ч.2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, тобто відповідні норми зазначеного Закону втратили чинність з 22.05.2008 року. Рішення Конституційного Суду України мають преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними. Положення Законів України, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України відповідного рішення. Рішення Конституційного Суду України є обов'язковими для виконання на території України, остаточними і не можуть бути оскаржені. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що оскільки положення абзаців 3 частини 1 статті 40, абзац 4 частини 2 статті 40 та частину 4 статті 42 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» в редакції Закону України від 28.12.2007 року визнано неконституційними згідно з Рішенням Конституційного Суду України з 22.05.2008 року, то Відповідачеві слід було застосовувати редакцію Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», в якій вона діяла до вказаних змін. Як зазначається у рішенні Європейського Суду з прав людини у справі «Кечко проти України» про незворотність дії у часі законів та інших нормативно-правових актів, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної сили, крім випадків, коли вони пом'якшують, або скасовують відповідальність особи, реалізацію особою права на отримання бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно - правових актах національного законодавства. До спірних правовідносин застосовується закон, що діяв на момент виникнення у особи відповідного права. Таким чином, суд дійшов висновку, що позивачка [PERSON] має право на перерахунок пенсії з урахуванням показника середньої заробітної плати за 2008 рік (1\~573,99 грн.) на підставі ст. 40, 42 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», а тому позовні вимоги щодо перерахунку та виплати пенсії з урахуванням показника середньої заробітної плати за 2008 рік підлягають задоволенню. Судові витрати по справі судовий збір в сумі 17,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення 37, 00 грн. підлягають розподілу у відповідності до ст. 88 ЦПК України. Враховуючи викладене та

Outcome: approved