Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-24 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернувся до суду з позовом до [PERSON] про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної немайнової шкоди, в якому просив визнати недостовірною негативну інформацію, поширену в заявах відповідача та стягнути з відповідача на свою користь 5 000 гривень на відшкодування моральної шкоди та судові витрати. В обгрунтування позову зазначив, що він працює в державному закладі «Санітарно-епідеміологічна станції на Південній залізниці» на посаді головного державного санітарного лікаря. Відповідач [PERSON] працює в даржвному закладі «Санітарно-епідеміологічна станція на Південній залізниці» на посаді завідуючої бактеріологічною лабораторією. Починаючи з 2007 року [PERSON] неодноразово надсилала звернення до державних, правоохоронних та інших контролюючих органів в яких повідомляла неправдиві відомості щодо неправомірних, як вона стверджує, його дій як керівника та адміністрації .Санітарно-епідеміологічної станції на Південній залізниці. За вказаними зверненнями, а саме поданих до органів прокуратури України винесено постанови про відмову в порушенні кримінальної справи за фактами, викладеними у зверненнях [PERSON]. Це постанова про відмову в порушення кримінальної справи від 04 липня 2008 року, за зверненням [PERSON] до прокуратури Харківської від 26.05.2008р., яке надійшло до прокуратури 18.06.2008 року про факти нецільового використання ним, головним державним санітарним лікарем Південної залізниці [PERSON] бюджетних коштів для здійснення СЕС на ПЗ державного санітарного нагляду, не придбання необхідних поживних середовищ та діагностичних препаратів, несплату орендарями орендної плати за використання приміщень та земель; постанова про відмову в порушенні кримінальної справи від 29 серпня 2008р. за зверненнями [PERSON], які надійшли до прокуратури Харківської області 05.05.2008р., 08.05.2008р., 17.05.2008р., 19.05.2008р. щодо порушення чинного законодавства ним, головним державним санітарним лікарем Південної залізниці [PERSON] Крім того, відповідач [PERSON] у заяві від 9.04.2008 року, яку вона подала на імя Міністра охорони здоровя, Міністра внутрішніх справ України, Головного держаного санітарного лікаря України, начальника ЛУ на ПЗ УМВСУ на залізничному транспорті, Головного санітарного лікаря залізничного транспорту України, та в заяві від 4.04.2008 року, яку вона подала на імя Міністра внутрішніх справ України, Генерального прокурора України, Міністра охорони здоровя, Головного держаного санітарного лікаря України, прокурора Харківської області, Начальника УВС Південної залізниці, Головного санітарного лікаря залізничного транспорту України, поширила недостовірну інформацію. Позивач також зазначає в позовній заяві, що відповідач безпідставно звинувачує його у здійсненні діяльності, яка суперечить вимогам чинного законодавства та інтеоесам суспільства. Для того щоб стверджувати про наявність будь-яких фактів, необхідно мати для цього підстави, які повинні підтверджуватися відповідними документами або іншими доказами. Факти, викладені відповідачем в заявах, не відповідають дійсності, ганьблять його як людину, принижують його честь, гідність і ділову репутацію, тобто порушують його особисті немайнові права, закріплені в ст.ст. 270, 297, 299 ЦК України. Факти поширення недостовірної інформації з боку відповідача стали відомі працівникам СЕС на ПЗ, посадовим особам вищестоящих органів, іншім посадовим особам, відбулося поширення недостовірної інформації і серед працівників СЕС на ПЗ, що негативно вплинуло на його честь, гідність і ділову репутацію. Своїми неправомірними діями - поширенням інформації, що не відповідає дійсності, відповідач принизила його честь, гідність і ділову репутацію. Вищезазначені обставини свідчать про заподіяння йому, позивачу немайнової шкоди, тобто втрат немайнового характеру, що настали у зв'язку з приниженням його честі, гідності і ділової репутації. Недостовірна інформація повинна бути спростована відповідачем, а також стягнуто на його, позивача, користь моральну шкоду у вигляді грошової компенсації, оскільки неправомірними діями відповідача - поширенням при інформації, що не відповідає дійсності, яка була викладена в безпідставних неодноразових зверненнях до державних, правоохоронних та інших контролюючих органів, висловлювань громадянам- працівникам СЕС, заподіянням приниження його честі, гідності та ділової репутації, йому спричинена моральна шкода, яка полягає в душевних переживаннях та моральних стражданнях, яку він оцінює в 5000 гривень. Позивач просив суд визнати недостовірною негативну інформацію, поширену в заяві [PERSON] від 9.04.2008р. на імя Міністра охорони здоровя, Міністра внутрішніх справ України, Головного держаного санітарного лікаря України, начальника ЛУ на ПЗ УМВСУ на залізничному транспорті, Головного санітарного лікаря залізничного транспорту України, наступного змісту: « Таким чином, факти викладені у відповіді підтверджують, а не спростовують мої заяви про планову, організовану головним лікарем СЕС на ПЗ [PERSON], фальсифікацію або підміну виробничого контролю приватних підприємств, який має надаватися за плату атестованими лабораторіями на державні лабораторні експертизами проб продуктів, змивів з предметів зовнішнього середовища, які проводяться лабораторіями вибірково та безкоштовно» ; « Порушення з боку адміністрації СЕС на ПЗ стосовно лабораторного контролю проб питної води продовжуються і в 2008 році»; « Перекручування виконавця відповіді змісту цих фактів повязане з невиконанням адміністрацією СЕС на ПЗ вищеназваних Постанов в частині оплати за здійснення попереджувального санітарного нагляду» ; « Вищевикладені факти фальсифікацій, неправдивих стверджень, неперевірених відомостей допущених у відповіді головного лікаря ДЗ «Центральна санітарно-епідеміологічна станція на залізничному транспорті» [PERSON] є свідоцтвом змови з головним лікарем СЕС на ПЗ [PERSON] та упередженого халатного ставлення членів комісії до перевірки фактів викладених у моїх неодноразових зверненнях» ; «... яка б перевірила та дала належну оцінку діям головного лікаря СЕС на ПЗ [PERSON], зупинила свавілля та розкрадання державних коштів». Визнати недостовірною негативну .інформацію, поширену в заяві [PERSON] від 4.04.2008 року поданої завідуючою бактеріологічною лабораторією СЕС на ПЗ [PERSON] яку вона подала на імя Міністра внутрішніх справ України, Генерального прокурора України, Міністра охорони здоровя, Головного держаного санітарного лікаря України, прокурора Харківської області, Начальника УВС Південної залізниці, Головного санітарного лікаря залізничного транспорту України, наступного змісту: « До лабораторії СЕС на ПЗ продовжуються доставлятися проби з приватних підприємств, за експертизи яких адміністрація не потребує сплати за виконані роботи, навіть за результатами експертизи які підтверджують факт порушення вимог санітарного законодавства. Всі витратні матеріали лабораторіям закуповують за бюджетні кошти.» ; Але фактично головний лікар СЕС на ПЗ ігнорує ст.16 Закону України і за експертизи в результаті яких виявлені збудники інфекційних хвороб не потребує фдшкодовування витрат від підприємств, які порушили санітарно-епідеміологічніВизнати недостовірною негативну інформацію, поширену в заяві [PERSON] від 9.04.2008р. на імя Міністра охорони здоровя, Міністра внутрішніх справ України, Головного держаного санітарного лікаря України, начальника ЛУ на ПЗ УМВСУ на залізничному транспорті, Головного санітарного лікаря залізничного транспорту України, наступного змісту: «Таким чином, факти викладені у відповіді підтверджують, а не спростовують мої заяви про планову, організовану головним лікарем СЕС на ПЗ [PERSON], фальсифікацію або підміну виробничого контролю приватних підприємств, який має надаватися за плату атестованими лабораторіями на державні лабораторні експертизами проб продуктів, змивів з предметів зовнішнього середовища, які проводяться лабораторіями вибірково та безкоштовно»; «Порушення з боку адміністрації СЕС на ПЗ стосовно лабораторного контролю проб питної води продовжуються і в 2008 році»; «Перекручування виконавця відповіді змісту цих фактів повязане з невиконанням адміністрацією СЕС на ПЗ вищеназваних Постанов в частині оплати за здійснення попереджувального санітарного нагляду»; «Вищевикладені факти фальсифікацій, неправдивих стверджень, нелеревірених відомостей допущених у відповіді головного лікаря ДЗ «Центральна санітарно-епідеміологічна станція на залізничному транспорті» [PERSON] є свідоцтвом змови з головним лікарем СЕС на ПЗ [PERSON] та упередженого халатного ставлення членів комісії до перевірки фактів викладених у моїх неодноразових зверненнях» ; «... яка б перевірила та дала належну оцінку діям головного лікаря СЕС на [PERSON], зупинила свавілля та розкрадання державних коштів». Визнати недостовірною негативну інформацію, поширену в заяві [PERSON] від 4.04.2008 року поданої завідуючою бактеріологічною лабораторією СЕС на ПЗ [PERSON] яку вона подала на імя Міністра внутрішніх справ України, Генерального прокурора України, Міністра охорони здоровя, Головного держаного санітарного лікаря України, прокурора Харківської області, Начальника УВС Південної залізниці, Головного санітарного лікаря залізничного транспорту України, наступного змісту: « До лабораторії СЕС на ПЗ продовжуються доставлятися проби з приватних підприємств, за експертизи яких адміністрація не потребує сплати за виконані роботи, навіть за результатами експертизи які підтверджують факт порушення вимог санітарного законодавства. Всі витратні матеріали лабораторіям закуповують за бюджетні кошти.» ; « [PERSON] фактично головний лікар СЕС на ПЗ ігнорує ст.16 Закону України і за експертизи в результаті яких виявлені збудники інфекційних хвороб не потребує відшкодовування витрат від підприємств, які порушили санітарно-епідеміологічні вимоги.» Визнати недостовірною негативну інформацію, поширену [PERSON] у зверненні від 26.12.2008р. яке відповідач подала на імя Генерального прокурора України наступного змісту: «Припинити тиск на мене правоохоронних органів та головного лікаря СЄС на ПЗ [PERSON] з метою примусити мене до звільнення, ... Незважаючи на і шилений тиск головного лікаря СЄС на ПЗ [PERSON], колективи всіх вищеперахованих установ відмовляються вже протягом 2 років поставити свої підписи під сфабрикованими [PERSON] і його донькою листами викладення недовірі до мене. Ніякі залякування співробітників бактеріологічної лабораторії СЄС на ПЗ з боку [PERSON] не змусили їх підписувати неодноразово складені наклепи, підтверджувати фальсифіковані журнали та інший бруд, що фабрикує головній лікар». Визнати недостовірною негативну інформацію, поширену [PERSON] у зверненні від 26.09.2008р. яке відповідач подала на імя Міністра охорони здоровя України, Харківського обласного прокурора, В.о. головного санітарного лікаря України, Головного санітарного лікаря залізничного транспорту України наступного змісту: «[PERSON], що головний санітарний лікар Південної залізниці [PERSON] продовжує порушувати чинне законодавство користуючись своєю недоторканністю, використовуючи службове становище. Так, перебуваючи в тарифній відпустці з початку вересня та відпочиваючи в санаторії м.Трускавець, [PERSON] через підставних осіб, відкрив лікарняний лист з 22 вересня 2008р. в поліклінічному відділенні ДКЛ Південної залізниці, щоб уникнути відповідальності за організацію провокаційної акції, що за сімейним зверненням [PERSON] відбулася 15.09.2008р., при цьому він із дружиною прибуде до м.Харків лише 30.09.2008р. Кожного року [PERSON], використовуючи службове становище, примушує профспілку Південної залізниці виділяти йому та його дружині, що працює лише на 0,5 ставки в медичній службі Південної залізниці, льотні путівки для оздоровлення в м.Трускавець.... [PERSON] притягнути до відповідальності головного лікаря СЕС на ПЗ [PERSON], згідно статті 364 КК України «Зловживання владою або службовим становищем, з корисливіх мотивів, всупереч інтересам служби», який знаходячись навіть не в м.Харкові, примусив помічницю епідеміолога Харківської ЛСЕС [PERSON] забрати незаконно відкритого лікарняного листа, що є підробкою державної документації». Визнати недостовірною негативну інформацію, поширену [PERSON] у зверненні від 24.09.2008р. яке відповідач подала на імя Генерального прокурора України наступного змісту. «Мною повідомлялося Вам у зверненні від 17.09.2008 року про провокаційну акцію, здійснену працівниками правоохоронних органів на замовлення головного лікаря санітарно-епідеміологічної станції на Південній залізниці по наклепу підлеглих його доньки [PERSON] Раніше, у грудні 2007 року, на замовлення [PERSON] , за наклепом підлеглих його доньки [PERSON], транспортна прокуратура порушила кримінальну справу за брехливими фактами, сфабрикованими родиною [PERSON] ...» «Вчора під час планового виїзду до центру здоровя жінки медичної служби Південної залізниці, мені повідомили, що за змовою із [PERSON] обласна прокуратура почала цікавитися медичними закладами Південної залізниці,бо моя донька працює в центральній клінічній лікарні і як що до мене не можуть добратися, то тепер будуть погрожувати їй, а можливо за проханням «кришуватиля» [PERSON] організують якусь підставу або провокацію і їй». Визнати недостовірною негативну інформацію, поширену [PERSON] у зверненні від 12.05.2008р. яке відповідач подала на імя Міністра охорони здоровя України, Головного санітарного лікаря України, Генерального прокурора України наступного змісту: «Також головний лікар [PERSON] заявив, що всі звернення [PERSON] не знаходять жодного підтвердження і не матимуть їх, тому що всі перевірки обласної прокуратури курирує його близький приятель» «Незрозуміло чому ж тоді компетентні органи та МОЗ України не дають вже протягом 2-х місяців належної оцінки діям головного лікаря [PERSON] а тягнучи час, дають можливість замаскувати його приступні дії, ...» «При цьому головний лікар [PERSON] не визнає своєї вини, погрожує мені за висвітлення незаконної своєї діяльності звільненням, провокує колектив СЕС на ПЗ та головних лікарів ЛСЕС виказати мені недовіру на профспілкових зборах». Визнати недостовірною негативну інформацію, поширену [PERSON] у скарзі від 29.02.2008р. яку відповідач подала на імя прокурора Харківської міжрайонної транспортної прокуратури [PERSON] і іншим посадовим особам, зазначеним в цій скарзі наступного змісту: «... главный врач государственного учреждения расходует бюджетные деньги на обслуживание лабораторного контроля частных предприятий, не требуя оплаты за выполненные работы. Пользуясь своїм служебным положением главный врач [PERSON] заставляет сотрудников лаборатории выполнять ииследования для частных структур, а зарплату им выплачивает из бюджетних денег». Визнати недостовірною негативну інформацію, поширену [PERSON] у доповненні до скарги від 5.03.2008р. яке відповідач подала на імя прокурора Харківської міжрайонної транспортної прокуратури [PERSON] і іншим посадовим особам, зазначеним в цій скарзі, наступного змісту: «Таким образом, главный врач СЭС на ЮЖД [PERSON]пользуясь своїм служебным положением, расходовал бюджетное финансирование на питательные среды и другие расходные материалы для выполнения анализов вместо ведомстенной лаборатории практически безвозмездно и заставлял сотрудников лабораторий выполнять ииследования ведомственного контроля за зарплату из бюджетних денег». Визнати недостовірною негативну інформацію, поширену [PERSON] у зверненні від 13.10.2008р. яке відповідач подала на ім'я Генерального прокурора України, Міністра охорони здоровя, Харківського обласного прокурора, В.о. Головного держаного санітарного лікаря України, Головного санітарного лікаря залізничного транспорту України наступного змісту: «[PERSON] ще напередодні ним були закуплені ЗО кг дуже дорогого дизенфікційного засобу для своєї дочки, нібито для знезараження вірусмісткого матеріалу» «... головний лікар [PERSON] лицемірно розповідає про побачений ним розмах наслідків стихійного лиха...» «... пиховування наявності потребуємих матеріалів від МОЗ України, зясувати на які особисті потреби своєї дочки дезінфектант був придбаний за рахунок держави». Визнати недостовірною негативну інформацію, поширену [PERSON] у зверненні від 9.10.2008р. яке відповідач подала на імя Генерального прокурора України, Міністра охорони здоровя, Харківського обласного прокурора, В.о. Головного* держаного санітарного лікаря України, Головного санітарного лікаря залізничного транспорту України наступного змісту: «а надалі-пленарне засідання у головного лікаря, де обурений керівник державної установи стверджував, що [PERSON] - відьма, яка підсипала лікарю- бактеріологу [PERSON] маку, при цьому [PERSON] вимагав від підлеглих виказати недовіру завідуючий лабораторії». Визнати недостовірною негативну інформацію, поширену [PERSON] у зверненні від 17.09.2008р. яке відповідач подала на імя Генерального прокурора України, прокурора Харківської області, Начальника УВД Південної залізниці, Міністра охорони здоровя України, В.о. Головного держаного санітарного лікаря України, Головного санітарного лікаря залізничного транспорту України наступного змісту: «А один із сторонніх, зоставшись зі мною на одинці, розказав мені, що в транспортній прокуратурі лежить заява дочки головного лікаря СЕС на ПЗ [PERSON] на мене і тому я знаходжуся в оперативній розробці і якщо я не звільнюся, то вони винайдуть спосіб звинуватити мене в протиправних діях» «При цьому адміністрація СЕС на ПЗ знала або приймала участь в підготовці до цієї операції, що підтверджує поведінка керівника установи, який не перешкоджав проникненню сторонніх осіб до режимної лабораторії, під час операції постійно радився із працівниками правоохоронних органів, не підтримував мої спроби припинити напад та захистити працівників бактеріологогічної лабораторії, не припинив знущання над своїми підлеглими». Зобовязати [PERSON] десятиденний термін після набрання рішення суду законної сили спростувати поширену нею недостовірну інформацію, шляхом направлення листів до Міністра охорони здоровя, Міністра внутрішніх справ України, Генерального прокурора України, прокурора Харківської області, прокурора Харківської міжрайонної транспортної прокуратури, Головного держаного санітарного лікаря України, начальника ЛУ на ПЗ УМВСУ на залізничному транспорті, Головного санітарного лікаря залізничного транспорту України з повідомленням про те, що в її заявах від.4.04.2008р. та від 9.04.2008р., в зверненнях від 26.12.2008р., від 26.09.2008р., від 24.09.2008р., від 12.05.2008р., від 13.10.2008р., від 9.10.2008р., від 17:09.2008р., в скарзі від 29.02.2008р., в доповненні до скарги від 5.03.2008р. міститься інформація яка є неправдивою. Направити копії судового рішення на адресу Міністра охорони здоровя, Міністра внутрішніх справ України, Генерального прокурора України, прокурора Харківської області, прокурора Харківської міжрайонної транспортної прокуратури, Головного держаного санітарного лікаря України, начальника ЛУ на ПЗ УМВСУ на залізничному транспорті, Головного санітарного лікаря залізничного транспорту України. Стягнути з відповідача [PERSON] на його, позивача, користь моральну шкоду у розмірі 25000 гривень, витрати на правову допомогу в розмірі 8000 гривень та всі судові витрати. Відповідач, [PERSON], в судове засідання не зявилась, про час та місце судового засідання повідомлялась належним чином, причини неявки суду не повідомила, в звязку з чим, суд розглядає справу за її відсутності. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, матераіли про відмову в порушенні кримінальної справи за заявавми [PERSON], матеріали наглядових проваджень за зверненнями [PERSON], прийшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON] працює в державному закладі «Санітарно- епідеміологічній станції на Південній залізниці!» на посаді головного державного санітарного лікаря. Відповідач [PERSON] працює в державному закладі «Санітарно- епідеміологічній станції на Південній залізниці» на посаді завідуючої лабораторією. Починаючи з 2007 року [PERSON] неодноразово надсилала звернення до державних, правоохоронних та інших контролюючих органів в яких повідомляла неправдиві відомості щодо неправомірних, як вона стверджувала, дій позивача [PERSON], як керівника та адміністрації Санітарно-епідеміологічній станції на Південній залізниці. Відповідно до ст. 28, ч. 4 ст. 32 Конституції України кожен має право на повагу до своєї гідності та право спростувати недостовірну інформацію про себе, а також на відшкодування моральної шкоди, завданої поширенням такої недостовірної інформації. Згідно з частиною третьою статті 277 ЦК негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного ( презумпція добропорядності ). Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації. Матеріалами справи встановлено, що відповідач [PERSON] поширила недостовірну негативну інформацію: в заяві від 9.04.2008р. на імя Міністра охорони здоровя, Міністра внутрішніх справ України, Головного держаного санітарного лікаря України, начальника ЛУ на ПЗ УМВСУ на залізничному транспорті, Головного санітарного лікаря залізничного транспорту України, наступного змісту: «Таким чином, факти викладені у відповіді підтверджують, а не спростовують мої заяви про планову, організовану -головним лікарем СЕС на ПЗ [PERSON], фальсифікацію або підміну виробничого контролю приватних підприємств, який має надаватися за плату атестованими лабораторіями на державні лабораторні експертизами проб продуктів, змивів з предметів зовнішнього середовища, які проводяться лабораторіями вибірково та безкоштовно» ; «Порушення з боку адміністрації СЕС на ПЗ стосовно лабораторного контролю проб питної води продовжуються і в 2008 році»; «Перекручування виконавця відповіді змісту цих фактів пов'язане з невиконанням адміністрацією СЕС на ПЗ вищеназваних Постанов в частині оплати за здійснення попереджувального санітарного нагляду»; «Вищевикладені факти фальсифікацій, неправдивих стверджень, неперевірених відомостей допущених у відповіді головного лікаря ДЗ «Центральна санітарно-епідеміологічна станція на залізничному транспорті» [PERSON] є свідоцтвом змови з головним лікарем СЕС на ПЗ [PERSON] та упередженого халатного ставлення членів комісії до перевірки фактів викладених у моїх неодноразових зверненнях»; «... яка б перевірила та дала належну оцінку діям головного лікаря СЕС на ПЗ [PERSON], зупинила свавілля та розкрадання державних коштів». в заяві від 4.04.2008 року на імя Міністра внутрішніх справ України, Генерального прокурора України, Міністра охорони здоровя, Головного держаного санітарного лікаря України, прокурора Харківської області, Начальника УВС Південної залізниці, Головного санітарного лікаря залізничного транспорту України, наступного змісту: « До лабораторії СЕС на ПЗ продовжуються доставлятися проби з приватних підприємств, за експертизи яких адміністрація не потребує сплати за виконані роботи, навіть за результатами експертизи які підтверджують факт порушення вимог санітарного законодавства. Всі витратні матеріали лабораторіям закуповують за бюджетні кошти.» ; « [PERSON] фактично головний лікар СЕС на ПЗ ігнорує ст.16 Закону України і за експертизи в результаті яких виявлені -збудники інфекційних хвороб не потребує відшкодовування витрат від підприємств, які порушили санітарно-епідеміологічні вимоги.»; у зверненні від 26.12.2008р. яке відповідач подала на імя Генерального прокурора України наступного змісту: «Припинити тиск на мене правоохоронних органів та головного лікаря СЄС на ПЗ [PERSON] з метою примусити мене до звільнення, ... Незважаючи на шилений тиск головного лікаря СЄС на ПЗ [PERSON], колективи всіх вищеперахованих установ відмовляються вже протягом 2 років поставити свої підписи під сфабрикованими [PERSON] і його донькою листами викладення недовірі до мене. Ніякі залякування співробітників бактеріологічної лабораторії СЄС на ПЗ з боку [PERSON] не змусили їх підписувати неодноразово складені наклепи, підтверджувати фальсифіковані журнали та інший бруд, що фабрикує головній лікар»; у зверненні від 26.09.2008р. яке відповідач подала на імя Міністра охорони здоровя України, Харківського обласного прокурора, В.о. головного санітарного лікаря України, Головного санітарного лікаря залізничного транспорту України наступного змісту: «[PERSON], що головний санітарний лікар Південної залізниці [PERSON] продовжує порушувати чинне законодавство користуючись своєю недоторканністю, використовуючи службове становище. Так, перебуваючи в тарифній відпустці з початку вересня та відпочиваючи в санаторії м.Трускавець, [PERSON] через підставних осіб, відкрив лікарняний лист з 22 вересня 2008р. в поліклінічному відділенні ДКЛ Південної залізниці, щоб уникнути відповідальності за організацію провокаційної акції, що за сімейним зверненням [PERSON] відбулася 15.09.2008р., при цьому він із дружиною прибуде до м.Харків лише 30.09.2008р. Кожного року [PERSON], використовуючи службове становище, примушує профспілку Південної залізниці виділяти йому та його дружині, що працює лише на 0,5 ставки в медичній службі Південної залізниці, льотні путівки для оздоровлення в м.Трускавець.... [PERSON] притягнути до відповідальності головного лікаря СЕС на ПЗ [PERSON], згідно статті 364 КК України «Зловживання владою або службовим становищем, з корисливіх мотивів, всупереч інтересам служби», який знаходячись навіть не в м.Харкові, примусив помічницю епідеміолога Харківської ЛСЕС [PERSON] забрати незаконно відкритого лікарняного листа, що є підробкою державної документації». у зверненні від 24.09.2008р. яке відповідач подала на імя Генерального прокурора України наступного змісту: «Мною повідомлялося Вам у зверненні від 17.09.2008 року про провокаційну акцію, здійснену працівниками правоохоронних органів на замовлення головного лікаря санітарно-епідеміологічної станції на Південній залізниці по наклепу підлеглих його доньки [PERSON] Раніше, у грудні 2007 року, на замовлення [PERSON] , за наклепом підлеглих його доньки [PERSON], транспортна прокуратура порушила кримінальну справу за брехливими фактами, сфабрикованими родиною [PERSON] ...» «Вчора під час планового виїзду до центру здоровя жінки медичної служби Південної залізниці, мені повідомили, що за змовою із [PERSON] обласна прокуратура почала цікавитися медичними закладами Південної залізниці,бо моя донька працює в центральній клінічній лікарні і як що до мене не можуть добратися, то тепер будуть погрожувати їй, а можливо за проханням «кришуватиля» [PERSON] організують якусь підставу або провокацію і їй»; у зверненні від 12.05.2008р. яке відповідач подала на імя Міністра охорони f здоровя України, Головного санітарного лікаря України, Генерального прокурора ж України наступного змісту: «Також головний лікар [PERSON] заявив, що всі звернення і [PERSON] не знаходять жодного підтвердження і не матимуть їх, тому що всі І перевірки обласної прокуратури курирує його близький приятель» «Незрозуміло чому ж тоді компетентні органи та МОЗ України не дають вже f протягом 2-х місяців належної оцінки діям головного лікаря [PERSON] а І тягнучи час, дають можливість замаскувати його приступні дії, ...» «При цьому головний лікар [PERSON] не визнає своєї вини, погрожує мені за висвітлення незаконної своєї діяльності звільненням, провокує колектив СЕС на ПЗ та головних лікарів ЛСЕС виказати мені недовіру на профспілкових В зборах»; у скарзі від 29.02.2008р. яку відповідач подала на імя прокурора В Харківської міжрайонної транспортної прокуратури [PERSON] і іншим посадовим В особам, зазначеним в цій скарзі наступного змісту: «... главный врач государственного учреждения расходует бюджетные і деньги на обслуживание лабораторного контроля частных предприятий, не требуя к оплаты за выполненные работы. Пользуясь своїм служебным положением главный І врач [PERSON] заставляет сотрудников лаборатории выполнять I ииследования для частных структур, а зарплату им выплачивает из бюджетних I денег»; у доповненні до скарги від 5.03.2008р. яке відповідач подала на імя I прокурора Харківської міжрайонної транспортної прокуратури [PERSON] і іншим ; посадовим особам, зазначеним в цій скарзі, наступного змісту: «Таким образом, главный врач СЭС на ЮЖД [PERSON]пользуясь своїм служебным положением, расходовал бюджетное финансирование на питательные среды и другие расходные материалы для выполнения анализов вместо ведомстенной лаборатории практически безвозмездно и заставлял Г сотрудников лабораторий выполнять ииследования ведомственного контроля за I зарплату из бюджетних денег»; у зверненні від 13.10.2008р., яке відповідач подала на імя Генерального прокурора України, Міністра охорони здоровя, Харківського обласного прокурора, В.о. Головного держаного санітарного лікаря України, Головного санітарного лікаря залізничного транспорту України наступного змісту: «[PERSON] ще напередодні ним були закуплені ЗО кг дуже дорогого дизенфікційного засобу для своєї дочки, нібито для знезараження вірусмісткого матеріалу» «... головний лікар [PERSON] лицемірно розповідає про побачений ним розмахнаслідків стихійного лиха...» «... пиховування наявності поТребуємих матеріалів від МОЗ України, зясувати на якіособисті потреби своєї дочки дезінфектант був придбаний за : рахунок держави». у зверненні від9.10.2008р., яке відповідач подала на імя Генерального прокурора України,Міністра охорони здоровя, Харківського обласного прокурора, В.о. Головного держаногосанітарного лікаря України, Головного санітарного лікаря залізничного транспортуУкраїни наступного змісту: «а надалі-пленарнезасідання у головного лікаря, де обурений керівник державної установи стверджував, щоКоробкова І.В. - відьма, яка підсипала лікарю- бактеріологу [PERSON] маку, при цьому [PERSON] вимагав від підлеглих виказати недовіру завідуючий лабораторії»; у зверненні від17.09.2008р. яке відповідач подала на імя Генерального прокурора України,прокурора Харківської області, Начальника УВД Південної залізниці, Міністра охорони здоровя України, В.о. Головного держаного санітарного лікаря України, Головного санітарного лікаря залізничного транспорту України наступного змісту: «А один із сторонніх, зоставшись зі мною на одинці, розказав мені, що в транспортній прокуратурі лежить заява дочки головного лікаря СЕС на ПЗ [PERSON] на мене і тому я знаходжуся в оперативній розробці і якщо я не звільнюся, то вони винайдуть спосіб звинуватити мене в протиправних діях» «При цьому адміністрація СЕС на ПЗ знала або приймала участь в підготовці до цієї операції, що підтверджує поведінка керівника установи, який не перешкоджав проникненню сторонніх осіб до режимної лабораторії, під час операції постійно радився із працівниками правоохоронних органів, не підтримував мої спроби припинити напад та захистити працівників бактеріологогічної лабораторії, не припинив знущання над своїми підлеглими». За зверненнями, поданими до органів прокуратури України винесено постанови про відмову в порушенні кримінальної справи за фактами, викладеними у зверненнях [PERSON] Як вбачається з постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 04 липня 2008р., до прокуратури Харківської області 18.06.2008р. надійшло звернення [PERSON] від 26.05.2008р. про факти нецільового використання головним державним санітарним лікарем Південної залізниці [PERSON] бюджетних коштів для здійснення СЕС на ПЗ державного санітарного нагляду, не придбання необхідних поживних середовищ та діагностичних препаратів, несплату орендарями орендної плати за використання приміщень та земель. З постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 29 серпня 2008р. вбачається, що до прокуратури Харківської області 05.05.2008р., 08.05.2008р., 17.05.2008р., 19.05.2008р. надійшли звернення [PERSON] щодо порушення чинного законодавства головним державним санітарним лікарем Південної залізниці [PERSON] Перевірка звернень [PERSON] за зазначеними нею фактами була проведена із залученням фахівців КРУ в Харківській області, Фонду держмайна України по Харківській області, Управління з контролю за використанням та охороною земель у Харківській області. Згідно висновків за результатами перевірки ФДМУ по Харківській області орендарі своєчасно і в повному обсязі сплачують орендну плату до Державного бюджету України і не мають заборгованості з орендної плати. Перевірка територіальної держаної інспекції праці у Харківській області також не виявила порушень законодавства. Інші контролюючі органи, в тому числі КРУ, не виявили незаконного використання мною головним лікарем СЕС на ПЗ грошових коштів бюджетного фінансування. За результатами перевірки 29.08.2008р. прокурором відділу захисту прав і свобод громадян та інтересів держави управління нагляду за додержанням і застосуванням законів на транспорті прокуратури області юристом 2 класу [PERSON] було винесено постанову про відмову в порушенні кримінальної справи. В постанові зазначено, що в порушенні кримінальної справи за зверненнями [PERSON] про факти зловживання владою або службовим становищем, внесення службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, невиконання або неналежне виконання службовою особою своїх службових обовязків через несумлінне ставлення до них, відносно головного лікаря СЕС на ПЗ [PERSON] за ознаками складу злочинів, передбачених ст.ст. 364, 365, 366, 367 КК України - відмовити, у звязку з відсутністю складу злочину.(а.с.23 -29). За результатами перевірки звернення [PERSON] від 26.05.2008 року, про факти нецільового використання головним державним санітарним лікарем Південної залізниці [PERSON] бюджетних коштів для здійснення СЕС на ПЗ державного санітарного нагляду, не придбання необхідних поживних середовищ та діагностичних препаратів, несплату орендарями орендної плати за використання приміщень та земель, старшим прокурором відділу захисту прав і свобод громадян та інтересів держави управління нагляду за додержанням і застосуванням законів на транспорті прокуратури Харківської області юристом старшим радником юстиції ([PERSON] було винесено постанову про відмову в порушенні кримінальної справи від 04 липня 2008 року за ознаками складу злочинів, передбачених ст.ст.364,365,367 КК України.(а.с. 17-22). Недостовірна негативна інформація, яку поширила відповідач в скаргах та зверненнях, стала відома й працівникам СЄС на ПЗ, висловлювання громадянам- працівникам СЕС недостовірної інформації, є приниженням честі, гідності та ділової репутації позивача. Відповідач безпідставно звинуватила позивача у здійсненні діяльності, яка суперечить вимогам чинного законодавства та інтересам суспільства. Для того щоб стверджувати про наявність будь-яких фактів, необхідно мати для цього підстави, які повинні підтверджуватися відповідними документами або іншими доказами. Оскільки факти поширення недостовірної негативної інформації стали відомі посадовим особам вищестоящих органів, іншим посадовим особам, відбулося поширення недостовірної інформації і серед працівників СЕС на ПЗ. Так, самі співробітники СЕС в,, своїх заявах адресованих керівництву, повідомляють про чисельні факти відволікань від виконання службових і трудових обовязків, (а.с. 43-53). З листа від 06.10.2008р., підписаного головними лікарями ДЗ «Сумська ЛСЕС», ДЗ Полтавська ЛСЕС» та іншими (всього 8), також вбачається, що [PERSON] постійно звертається до різних вищестоящих інстанцій з різних приводів і факти викладені в її зверненнях не підтверджувалися. Тому для збереження позитивного морально-психологічного клімату в їх установах, вони просять не направляти завідуючу бактеріологічної лабораторії СЕС на Південній залізниці [PERSON] до них на перевірки, (а.с.42). 29.10.2008р. на колегії державної СЕС на Південній залізниці головні лікарі висловили незадоволення діями зав.бактеріалогічною лабораторією [PERSON] і.В., що створює нездоровий морально-психологічний клімат не тільки в СЕС на ПЗ, а і в усіх ЛСЕС. Всі головні лікарі висловили їй недовіру (а.с.54). Із рішення колегії №2 від 25.03.2009 року Державної санітарно-епідеміологічної службі залізничного транспорту «Про результати діяльності держсанепідслужби на Південній залізниці» вбачається, що: « Дестабілізує роботу санепідзакладів на південній залізниці діяльність завідуючої бактеріологічної лабораторії [PERSON] За 2007-2008 роки в ДЗ «СЕС на Південній залізниці» проводились багато чисельні перевірки із-за скарг [PERSON] до прокуратури по питанням про нецільове використання головним лікарем Південної залізниці [PERSON] бюджетних коштів, несплату орендарями орендної плати за використання приміщень земель та інші. За своєю посадою, фахом та функціональними обовязками [PERSON] не має до цих питать ніякого відношення та не може обєктивно оцінювати їх вирішення відповідальними посадовими особами. Перевіркою стану бухгалтерського обліку встановлено, що санітарно- епідеміологічна станція веде бухгалтерській облік в відповідності до чинного законодавства. При перевірці фінансової діяльності фактів порушення фінансової дисципліни, виконання робіт без оплати в СЕС на Південній залізниці не встановлено. На протязі 2005-2008 років в лабораторії виконувалися дослідження для приватних підприємств, згідно укладених договорів. На 2009 рік договори майже не украдались, так як приватні підприємства відмовилися від послуг бактеріалологічноі лабораторії СЕС у звязку з некоректною поведінкою [PERSON] Це завдає шкоди як СЕС на Південній залізниці, так і державному бюджету. » (а.с. 271 -278 ). В акті комплексної перевірки діяльності закладів держсанепідслужби на Південній залізниці від 05.03.2009 року зазначається, що на протязі 2008 року були перевірки, згідно неодноразового звернення [PERSON] до покуратури, щодо порушень чинного законодавства. Фактів порушення фінансової дисципліни, виконання робіт без оплати в СЕС на Південній залізниці не встановлено.(а.с.279-280). Із листа прокуратури Харківської області від 03.12.2008 року № 08/1-10952-08 на імя [PERSON] вбачається, що протягом 2008 року Ленінським районним відділенням, ХОВ Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності та Дорожньою профспілковою організацією, путівки головному лікарю ДЗ «СЕС на Південній залізниці» [PERSON] та його дружині не видавалися, відпустку [PERSON] провів в екскурсіонному турі по Західній Україні за власні кошти, (а.с.281). Суд вважає, що фактичною метою зверненнь відповідача [PERSON] до правоохоронних та державних органів із заявами та скаргами про неправомірні дії [PERSON], було приниження його честі, гідності та ділової репутації. Відповідач викладала інформацію, зазначену в позовній заяві, у стверджувальній формі, вона не містить ознак оціночних суджень, не відповідає дійсності, та має форму приниження честі, гідності і ділової репутації позивача [PERSON]. Таким чином суд вважає, що відповідач неправомірно поширила недостовірну негативну інформацію про позивача, яка як встановлено в результаті численних перевірок не відповідає дійсності, викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало, перекручувала інформацію, тим самим неодноразово принижувала його честь, гідність і ділову репутацію в громадській думці, в думці окремих громадян і службовців з точки зору додержання законів, загальновизнаних правил співжиття та принципів людської моралі. Вищезазначені обставини свідчать про заподіяння позивачу немайнової шкоди, тобто втрат немайнового характеру, що настали у зв'язку, з приниженням його честі, гідності і ділової репутації. Відповідно до п. З постанови Пленуму Верховного Суду України N 4 від 31.03.95 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. На підставі викладеного суд вважає доведеним позивачем, що неправомірними діями відповідача поширенням інформації, що не відповідає дійсності, яка була викладена в безпідставних неодноразових зверненнях до державних, правоохоронних та інших контролюючих органів, висловлювань громадянам - працівникам СЕС, заподіянням приниження його честі, гідності та ділової репутації, йому спричинена моральна шкода, яка полягає в душевних переживаннях та моральних стражданнях. Позивач в судовому засіданні довів, що виникнені у звязку з цим психотравматичні фактори, що стали джерелом негативних емоцій і переживань, привели до погіршення психологічного стану, вплинули на реалізацію його намірів та ділові стосунки. Він втратив душевний спокій, йогопсихологічне благополуччя було порушено, я дуже переживав та морально страждав. Соціальне благополуччя позивача також було порушено, оскільки він був позбавлений можливості жити активним і повноцінним життям і тривалий час переживав. Те що сталося, викликало в позивача моральні страждання, такі як непокоєння, приниження і безпорадність. Позивач в судовому засіданні довів, що внаслідок значного психологічного впливу обставин, повязаних з тим, що відповідач своїми незаконними діями поширенням інформації, що не відповідає дійсності принизив честь, гідність та ділову репутацію, він був позбавлений можливості реалізації власних звичок і бажань. Моральну шкоду, заподіяну в результаті того що відповідач своїми неправомірними діями поширенням інформації, що не відповідає дійсності і приниженням честі, гідності та ділової репутації позивача, суд оцінює в 5000 гривень. Згідно ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено, має право на спростування недостовірної інформації у такий же спосіб, у який вона була поширена та спростування здійснюється незалежно від вини особи, яка її поширила. За таких обставин, суд вважає, що недостовірна інформація повинна бути спростована відповідачем, а також на користь позивача повинна бути стягнуто 5000 гривень на відшкодування моральної шкоди. З відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] підлягають стягненню витрати за надання правової допомоги виходячи з наступного: за кожну годину представництва в суді - 40% від мінімальної заробітної плати 884 гривні = 353,6 гривень х 12 годин судових засідань пропорційно до розміру задоволених позовних вимог - 20% = 848,64 гривні та судові витрати пропорційно до задоволених позовних вимог 250 гривень судового збору та 15 гривень витрат на інформаційно - технічне забезпечення процесу.

Outcome: partial