Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до КП «Київпастранс», третя особа: директор Подільського ТРЕД КП «Київпастранс» [PERSON], - про незаконне відсторонення від роботи, зобов'язання оплатити тривалість зміни на маршруті згідно наряду роботи за 15.05.2009 р. та відшкодувати моральну шкоду у сумі 50000 грн. Зазначив, що з 28.10.2008 р. був поновлений на роботі водієм трамваю у Подільському ТРЕД КП Київпастранс", з того часу відчуває супротив керівництва щодо його роботи, директор особисто говорив звільнятися. 15.05.2009 р. був незаконно відсторонений від роботи під час виконання службових обов'язків і до кінця зміни перебував у ДЕПО, що підтверджується доповідною водія - наставника [PERSON], який відсторонивши його від роботи, продовжив працювати на маршруті. Вважає, що таке відсторонення від роботи суперечить чинному законодавству, зокрема, ст. 46 КЗпП України та ст. 43 Конституції України. В ході розгляду справи позивач надав додаткову аргументацію своїх позовних вимог, зазначив, що 15.05.2009 р., працюючи на лінії, не створював загрози безпеці руху, добросовісно виконував функціональні обов'язки. На зупинці трамвая - "вул. Дмитрівська" перевірив оплату пасажирами проїзду, в той час до кабіни підійшов водій-наставник і став вимагати від нього закомпостовані талони, яких не було, присікувався, заважав працювати, тому виник конфлікт, що його знову знімають з вагона, відсторонюють від роботи, як було і раніше. Водій-наставник не дав змоги продовжувати працювати, зателефонував у депо диспетчеру і повідомив, що зняв його з лінії ніби-то за порушення із талонами. Оскільки конфлікт створив затримку руху, тому він вийшов з кабіни і сів у салоні, а водію-наставнику віддав шляховий лист для запису. Шляховий лист здав на оплату, про його відсутність офіційне повідомлення не отримував, і не знав, що той день був повністю не оплачений. З посадовою інструкцією водія трамвая під підпис ознайомився лише 20.05.2009 р.. Від роботи 15.05.2009 р. не відмовлявся, будь-яких актів з цього приводу не складалося. Водій-наставник, замінивши його на лінії, допустив порушення вимоги ПДР п.2.1 п.п. а) та г), п. 2.2, п. 5.1.7 службової інструкції водія трамвая, і інструкції водія - наставника. Позивач просив визнати відсторонення від роботи незаконним, стягнути з відповідача на його користь зарплату за 15.05.2009 р. згідно наряду роботи (тривалість зміни) та моральну шкоду в сумі 50000 грн.. Відповідач - КП «Київпастранс» позов не визнав, у письмових запереченнях навів наступні підстави. Зазначив, що 15.05.2009 р. позивач, працюючи водієм трамвайного вагону 5993 на маршруті №18 від пл. Перемоги в напрямку Контрактової площі, приблизно о 21 год. 10 хв., перед перехрестям вул. Воровського та Дмитрівської, на схилі перед світлофором здійснив зупинку, залишив кабіну водія, не вимкнув ланцюг керування і став продавати пасажирам уже закомпостовані квитки, чим грубо порушив вимоги посадової інструкції водія, відповідно до якої заборонено: п. 7, 8. - без потреби зупиняти рухомий склад між зупиночними пунктами для посадки і висадки пасажирів, а також залишати кабіну вагона: крім диспетчерських станцій маршруту, для виявлення і усунення несправностей, що виникли; та п. 10,6.4. - залишати своє робоче місце і виходити з кабіни на підйомах і спусках. Водію-наставнику [PERSON], який здійснював перевірку роботи водія на лінії, позивач спочатку закомпостовані квитки та шляховий лист для запису порушення не надав, лише надав після повідомлення диспетчера депо про ситуацію, що склалася на маршруті, а коли водій-наставник зробив відмітки у шляховому листі про порушення квитково-фінансової дисципліни (продаж трьох закомпостованих квитків пасажирам), відмовився продовжувати працювати, забрав свої речі з кабіни і сів у салоні трамваю. На кінцевій зупинці маршруту - «Контрактова площа» приблизно о 21 год. 38 хв. позивач теж відмовився від продовження роботи на маршруті, про що лінійний диспетчер зробив відповідну відмітку. Позивач з'явився в депо, пройшов після-рейсовий медичний огляд, відмовився надати пояснення диспетчеру депо [PERSON] щодо ситуації, що склалася на лінії, і не здав шляховий лист із записом водія- наставника про порушення. Працівники зобов'язані, відповідно до положень ст. 139 КЗпП України, працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. Посадова інструкції водія ( п. 1.3.) підлягає безумовному виконанню. Посилання на незнання інструкції, наказів-розпоряджень, які стосуються роботи водія, не звільняють його від відповідальності за скоєні ним порушення і їх наслідки. Якщо відсторонення від роботи обумовлене виною чи бездіяльністю працівника, час відсторонення згідно ч. 4 ст. 113 КЗпП України оплаті не підлягає , як час простою з вини працівника. Щодо моральної шкоди, то обов'язок по її відшкодуванню ( ст. 237-1 КЗпП України) виникає лише за умови, що моральні страждання працівника, або втрата ним нормальних життєвих зв'язків, або необхідність додаткових зусиль для організації свого життя стали наслідками порушення законних прав працівника Позивач само-відсторонився від продовження роботи на лінії, посадові особи та працівники депо не здійснили жодних дій щодо його незаконного відсторонення від виконання трудових обов'язків, тому не може йти мови й про моральну шкоду. Відповідач просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позовні вимоги із наведених у заявах підстав, просить задовольнити. Представник відповідача на підставі довіреності [PERSON] позов не визнав із підстав, зазначених у письмових запереченнях, у задоволенні просить відмовити. Суд, заслухавши пояснення сторін, показання свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підтверджений та підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Так, відповідно до ст. 46 ч. 1 КЗпП України відсторонення працівників від роботи власником або уповноваженим ним органом допускається у разі: появи на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп'яніння; відмови або ухилення від обов'язкових медичних оглядів, навчання, інструктажу і перевірки знань з охорони праці та протипожежної охорони; в інших випадках, передбачених законодавством. Суд установив, що 15.05.2009 р. позивач, працюючи водієм трамвайного вагону 5993 на маршруті №18 від пл. Перемоги в напрямку Контрактової площі, приблизно о 21 год. 10 хв. перед перехрестям вул. Воровського та Дмитрівської, на схилі перед світлофором здійснив зупинку, залишив кабіну водія, не вимкнув ланцюг керування і став продавати квитки пасажирам. Згідно п.п. 7. 8, 10.6.4 Посадової інструкції водія, водію забороняється без потреби зупиняти рухомий склад між зупиночними пунктами для посадки і висадки пасажирів, а також залишати кабіну вагона: крім диспетчерських станцій маршруту, для виявлення і усунення несправностей, що виникли; залишати своє робоче місце і виходити з кабіни на підйомах і спусках. Водій-наставник [PERSON], який здійснював перевірку роботи водія на лінії, у шляховому листі позивача зробив відповідні записи про допущені позивачем порушення на лінії, в т. ч. продаж закомпостованих квитків пасажирам, що підтверджується його показаннями у судовому засіданні та службовою запискою на ім'я директора ТРЕД [PERSON] ( а. с.25). Відповідно до п. 3.5 Посадової інструкції водія-наставника Подільського трамвайного депо, водій - наставник має право робити запис у шляховому та відкритому листах водіїв про порушення ПДР, ПЕТТ, ПОП і посадової інструкції. Власне, п. 3.6 передбачене й право усувати від роботи водіїв у випадках, коли їх дії загрожують безпеці руху, з повідомленням про це центрального диспетчера та з поданням рапорту. Проте позивач самостійно відсторонився від роботи, після виявлення та фіксації в шляховому листі водієм-наставником його порушення інструкції водія на лінії, забрав свої речі з кабіни і сів у салоні трамваю, і на кінцевій зупинці маршруту - «Контрактова площа» теж відмовився продовжувати працювати на маршруті, надав лінійному диспетчеру шляховий лист, щоб зробила відмітку про закінчення роботи, що підтверджується показаннями свідка [PERSON]. Свідок [PERSON] показала, що знає позивача давно, як чесну порядну людину, чула від нього, що піддається тиску з боку адміністрації ТРЕД. 15.05.2009 р. їхала в трамваї, яким керував позивач, спостерігала, як незнайомий чоловік став заявляти йому якісь претензій, що перешкоджало руху трамвая, і обурювало , пасажирів. Проте сказала, що змісту перемовин між ними не чула, і що водій сів у салоні трамваю, а той чоловік продовжив рух. Свідок [PERSON] показала, що позивач з'явився в депо до закінчення зміни, пройшов після-рейсовий медичний огляд, але відмовився надати письмові пояснення щодо ситуації, що склалася на лінії, і не здав шляховий лист з відміткою про допущене порушення. Враховуючи субєктивне сприйняття свідками досліджуваних судом обставин, суд приймає їхні показання в частині, що відповідає та підтверджується іншими доказами у справі, власне й те, що після виявлення та фіксації в шляховому листі водієм-наставником порушення позивачем інструкції водія на лінії, він забрав свої речі з кабіни і сів у салоні трамваю, і на кінцевій зупинці маршруту - «Контрактова площа» надав лінійному диспетчеру шляховий лист, щоб зробила відмітку про закінчення зміни, а продовжив працювати на лінії водій-наставник, - не спростовано і його поясненнями. Відповідно до ст. 113 КЗпП України, час простою з вини працівника не оплачується. Згідно довідки Подільського ТРЕД КП «Київпастранс» №935 від 05.11.2009 р. позивачу повністю не була оплачена робота на зміні 15.05. 2009 р. з причини нездачі шляхового листа/а.с.42/. 15.05.2009 р. позивач працював водієм на лінії у другій зміні з 15 год. 42 хв. до 21 год. 38 хв., тому за відпрацьований час йому має бути нарахована й виплачена заробітна плата за фактично відпрацьований час (а.с. 46-51). На підставі довідки № 164 від 13.11.2009 р., позивач 15.05.2009 р. відпрацював 6,3 год., його заробіток за фактично відпрацьований час складає 102 грн. 33 коп., податок - 19 грн. 03 коп., до виплати 83 грн. 30 коп. (а.с. 63). Щодо відшкодування моральної шкоди в сумі 50000 грн., то ці вимоги не підлягають задоволенню, оскільки доказово не підтверджений факт порушення відповідачем законних прав позивача, неправомірність дій щодо події 15.05.2009 р., вина та причинно-наслідковий звязок з погіршенням стану його здоровя. Згідно із ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами у сукупності дійшов висновку, що позовні вимоги позивача доведені і підлягають задоволенню частково, в частині зобов'язання оплатити тривалість зміни згідно наряду роботи за 15.05.2009 р. на маршруті за фактично відпрацьований час, щодо визнання незаконним відсторонення від роботи, оплати часу простою та відшкодування моральної шкоди у сумі 50000 грн. , - відмовити. На підставі ст. 88 ЦПК України суд присуджує з відповідача в дохід держави судовий збір у сумі 51 грн. та кошти на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи - 120 грн. пропорційно до розміру задоволеної позовних вимог, оскільки позивач звільнений від цих витрат. На підставі наведеного, ст.ст. 46, 113, 237-1 КЗпП України,

Outcome: partial