Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-15 00:00:00

Позивач [PERSON]А.О. звернувся до суду і просить: перевести на нього права та обовязки покупця за укладеним 15.10.08 р. між [PERSON]М.Ю. та [PERSON]Ф.О. договором купівлі-продажу ? частки автомобіля марки BMW Х5 2001 року випуску, кузов № [NUMBER], що належить [PERSON]М.Ю., як частки у праві спільної сумісної власності майна подружжя та визнати за ним право власності на ? частку вказаного автомобіля; визнати за ним право власності на вказаний автомобіль, з урахуванням права власності на ? частку цього автомобіля, визнаного за позивачем рішенням Московського районного суду м. Харкова від 04.12.09 р. по справі № 2-5794/09; витребувати оплатно від [PERSON] в володіння і користування позивача вказаний автомобіль, що придбаний [PERSON] за біржовим контрактом купівлі-продажу від 03.01.09 р. транспортного засобу, що зареєстрований на товарній біржі «Центральна» за реєстраційним № ЧВ 9010303Т, повернувши йому 50 грн. сплачених ним за цей придбаний автомобіль згідно вказаного біржового контракту; зобовязати ВРЕР для обслуговування м. Чернівці при УДАІ УМВСУ в Чернівецькій області зняти з реєстрації за [PERSON] вказаний автомобіль та передати позивачу зданий на збереження технічний паспорт цього автомобіля АЕС 029754 від 14.02.07 р., позовні вимоги уточнені 01.07.2010 року. В судовому засіданні представник позивача за дорученням [PERSON] підтримав позовні вимоги свого довірителя в повному обсязі , просив задовольнити їх та пояснив, що позивач [PERSON]А.О., являється законним чоловіком відповідачки [PERSON]М.Ю. В 2007 р. на їх сімейні кошти було придбано автомобіль марки BMW Х5 2001 року випуску, кузов № [NUMBER], який зареєстрували на ім.»я його дружини. [PERSON]М.Ю., без згоди свого чоловіка позивача [PERSON]А.О., продала вказаний автомобіль відповідачу [PERSON]Ф.О. на підставі договору купівлі-продажу від 15.10.08 р. укладеному в простій письмовій формі. На підтвердження укладення вказаного договору [PERSON]М.Ю. видала на ім.»я [PERSON]Ф.О. нотаріально посвідчену довіреність від 15.10.08 р., що посвідчена приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим номером 2501 з правом розпорядження зазначеним автомобілем в повному обсязі, що притаманне тільки власнику. В подальшому, відповідач [PERSON]Ф.О. видав на ім.»я [PERSON] довіреність ВМВ № 464709 від 20.12.08 р., що посвідчена приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON], з правом повного розпорядження цим автомобілем. Надалі, [PERSON] здійснила від імені ([PERSON]М.Ю. продавець) відчуження спірного автомобіля відповідачу [PERSON] (покупець) на підставі біржового контракту купівлі-продажу від 03.01.09 р. транспортного засобу автомобіля марки BMW Х5 2001 року випуску, кузов № [NUMBER], що зареєстрований на товарній біржі «Центральна» (58023, м. Чернівці, вул. Руська, 248 М) за реєстраційним № ЧВ 9010303Т. Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 04.12.09 р. по справі № 2-5794/09 визнано за [PERSON]А.О. право власності на ? частку автомобіля марки BMW Х5 2001 року випуску, кузов № [NUMBER], як частку у праві спільної сумісної власності майна подружжя. Визнано частково недійсним договір купівлі-продажу автомобіля марки BMW Х5 2001 року випуску, кузов № [NUMBER], укладеного 15.10.08 р. між [PERSON]М.Ю. і [PERSON]Ф.О., в частині продажу ? частки автомобіля, яка належить на праві власності [PERSON]А.О.(рішення суду набуло чинності). Позивач вважає, що продаж і другої половини (? частки) вказаного автомобіля, що належить його дружині [PERSON]М.Ю. здійснена нею з порушенням ст. 362 ЦК України, переважного права купівлі частки у праві спільної часткової власності. Представник позивача вказав, що до судового засідання позивач сплатив покупцю [PERSON]Ф.О. сплачену ним за ? частину автомобіля суму 150\~000,00 грн. За таких обставин просить суд перевести на нього права та обовязки покупця спірного автомобіля за договором купівлі-продажу від 15.10.08 р. укладеному в простій письмовій формі між [PERSON]М.Ю. (продавець) і [PERSON]Ф.О. (покупець) та оплатно витребувати його від добросовісного покупця [PERSON], який придбав його за біржовим контрактом купівлі-продажу від 03.01.09 р. У звязку з цим, представник позивача повідомив, що до судового засідання передав представнику відповідача [PERSON] сплачені останнім за придбаний ним згідно вказаного біржового контракту автомобіль 50 грн. Представник відповідача [PERSON]М.Ю. за дорученням [PERSON] позов визнав в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON]Ф.О. за дорученням [PERSON] позов визнав та підтвердив, що відповідач [PERSON]Ф.О отримав від позивача сплачену ним за ? частину автомобіля суму 150\~000,00 грн. ,а також отримав 150\~000, 00 гривень за ? частину вартості автомобіля ,що належить відповідачці [PERSON]М.Ю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, про час розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином (йому надіслано рекомендованим листом судову повістку), причини неявки суду не сповістив. Відповідач УДАІ УМВС України в Чернівецькій області в судове засідання не з»явився, про час розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином (йому надіслано рекомендованим листом судову повістку), причини неявки суду не сповістив. Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON]А.О. являється законним чоловіком відповідачки [PERSON]М.Ю., що підтверджується актовим записом про реєстрацію шлюбу №20від 16.09.1988 року, який виконано Куркарською селищною радою народних депутатів Марнеульського району Азербайджану. 15.05.2007 року на їх сімейні кошти було придбано автомобіль марки BMW Х5 2001 року випуску, кузов № [NUMBER] та зареєстрували його на ім.»я [PERSON]М.Ю. з наданням державного номер [NUMBER]. [PERSON] Ю., без згоди свого чоловіка ,продала вказаний автомобіль відповідачу [PERSON]Ф.О. на підставі договору купівлі-продажу від 15.10.08 р. укладеному в простій письмовій формі. На підтвердження укладення вказаного договору [PERSON]М.Ю. видала на імя [PERSON]Ф.О. нотаріально посвідчену довіреність від 15.10.08 р., що посвідчена приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстраційним №2501 з правом розпорядження зазначеним автомобілем в повному обсязі, як це передбачено ст.319 ,321 ЦК України тільки для власника. В подальшому, відповідач [PERSON]Ф.О. видав на ім.»я [PERSON] довіреність ВМВ № 464709 від 20.12.08 р., що посвідчена приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON], з правом повного розпорядження цим автомобілем. Надалі, [PERSON] здійснила від імені ([PERSON]М.Ю. продавець) відчуження спірного автомобіля відповідачу [PERSON] (покупець) на підставі біржового контракту купівлі-продажу від 03.01.09 р. транспортного засобу автомобіля марки BMW Х5 2001 року випуску, кузов № [NUMBER], що зареєстрований на товарній біржі «Центральна» (58023, м. Чернівці, вул. Руська, 248 М) за реєстраційним № ЧВ 9010303Т. Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 04.12.09 р. по справі № 2-5794/09 визнано за [PERSON]А.О. право власності на ? частку автомобіля марки BMW Х5 2001 року випуску, кузов № [NUMBER], як частку у праві спільної сумісної власності майна подружжя. Визнано частково недійсним договір купівлі-продажу автомобіля марки BMW Х5 2001 року випуску, кузов № [NUMBER], укладеного 15.10.08 р. між [PERSON]М.Ю. і [PERSON]Ф.О., в частині продажу ? частки автомобіля, яка належить на праві власності [PERSON]А.О. (рішення суду набуло чинності). Згідно вимог ч 3 ст..61 ЦПК України підставою ,яка звільняє сторони від доказування при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо до якої встановлено ці обставини, тобто право власності позивача [PERSON]А.О. вже встановлено судом, додатковому доказуванню не підлягає. Згідно вимог ст.124 Конституції України рішення суду, яке набуло чинності підлягає виконанню на всі території України. На підставі ст.60 Сімейного Кодексу України майно , набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловіку на праві спільної сумісної власності, незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини( навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку( доходу). Вважається , що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об»єктом права спільної сумісної власності. На підставі ч 1 ст.61 СК України об»єктом спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. На підставі вимог ч 3 ст.61 СК України якщо одним з подружжя укладено договір в інтересах сім»ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об»єктом спільної сумісної власності подружжя. На підставі ст..41 Конституції України кожен має право володіти ,користуватися та розпоряджатися майном. На підставі ст..319 Цивільного Кодексу України право власності в Україні складається з права володіння, права користування та права розпорядження та може набуватися тільки на законних підставах. Виходячи з вимог ст..328 ЦК України позивач [PERSON]А.О. набув право власності на законних підставах до яких відноситься купівля-продаж та має право розпорядитися своїм правом власності відповідно закону незалежно від волі інших осіб , але , оскільки спірний автомобіль було набуто під час шлюбу [PERSON]А.О. винен був дати згоду на оформлення дорученням на користування, володіння та розпорядження спірним автомобілем свої дружині, відповідачці [PERSON]М.Ю. На підставі ст..ст..321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений в його здійсненні, власник вправі вимагати захисту порушеного права власності в судовому порядку ( ст.16,386 Цивільного Кодексу України) На підставі вимог ст.355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб(співвласників) належить їм на праві спільної власності (спільне майно).Майно може належати співвласникам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Згідно ч.1 ст.183 ЦК України подільною є річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення. Згідно ч 2 ст.183 ЦК України неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення. На підставі ч3 ст.372 ЦК України у разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Таким чином, суд приходить до висновку, що визнавши на підставі рішення Московського районного суду м. Харкова від 04.12.09 р. по справі № 2-5794/09 за [PERSON]А.О. право власності на ? частку автомобіля марки BMW Х5 2001 року випуску, кузов № [NUMBER], як частку у праві спільної сумісної власності майна подружжя, право спільної сумісної власності на автомобіль марки BMW Х5 2001 року випуску, кузов № [NUMBER] припинено, бо кожному з подружжя [PERSON]А.О. та Ч.М.Ю.належить по ? частині спірного автомобіля. . За таких обставин, продаж і другої половини (? частки) вказаного автомобіля, що належить дружині позивача [PERSON]М.Ю. здійснена нею з порушенням ст. 362 ЦК України, тобто без забезпечення переважного права купівлі частки у праві спільної часткової власності. Відповідно ст. 362 ЦК України, у разі продажу частки у праві спільної часткової власності співвласник має переважне право перед іншими особами на її купівлю за ціною, оголошеною для продажу та на інших рівних умовах. Продавець частки у праві спільної часткової власності зобовязаний письмово повідомити інших співвласників про намір продати свою частку, вказавши ціну та інші умови, на яких він її продає. У разі продажу частки у праві спільної часткової власності з порушенням переважного права купівлі, співвласник може предявити до суду позов про переведення на нього прав та обовязків покупця. Таким чином, вимоги позивача щодо переведення на нього прав та обовязків покупця спірного автомобіля за договором купівлі-продажу від 15.10.08 р. укладеному в простій письмовій формі між [PERSON]М.Ю. (продавець) і [PERSON]Ф.О. (покупець) та витребування його від добросовісного покупця [PERSON], який придбав його за біржовим контрактом купівлі-продажу від 03.01.09 р. є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно ст. 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. В даному випадку, спірний автомобіль продано за вказаним біржовим контрактом від імені особи, яка не мала права його відчужувати, а саме - від імені [PERSON]М.Ю. (продавець), яка на цей момент вже не була його власником, так як розпорядилася ним раніше, при укладенні договору від 15.10.08 р. Виходячи з наведених обставин, які підтверджуються наданими документами та приписів вказаним норм, дослідивши докази по справі в їх сукупності ,суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved