Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-08 00:00:00

В травні 2010 року акціонерно-комерційний банк соціального розвитку „Укрсоцбанк" звернувся в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором в сумі 438 789 грн. 96 коп. Відповідачі письмових заперечень проти позову не подали. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги уточнила. Пояснила, що 22.06.2007 року між АКБ соціального розвитку „Укрсоцбанк" і [PERSON] був укладений договір,відповідно до якого Банк надав останній кредит в сумі 51 000 доларів США зі сплатою 12 % за перший рік,подальший розмір процентів за користування кредитом підлягає щорічному перегляду,згідно з умовами п.2.6 цього Договору,та порядком погашення суми основної заборгованості,терміном до 21.06.2014 року. Згідно п.3.3.7 та п.3.3.8 [PERSON] зобов'язалась повернути в повному обсязі кредит та сплатити винагороду за його використання, однак в порушення умов договору та вимог чинного законодавства борг не погашала,в результаті чого станом на 18.05.2010 року утворилась заборгованість в сумі 53 877,64 долара США, що в еквіваленті курсу НБУ долара США до гривні станом на 09.08.2010 року становить 425 105 грн. 35 коп. Для забезпечення виконання зобов»язань 22.06.2007 року між Банком та [PERSON] було укладено договір поруки № 210Ж-2, відповідно якого поручитель взяла на себе зобов»язання відповідати за повне та своєчасне виконання зобов'язання [PERSON] та відповідати як солідарні боржники. Однак на вимогу Банку погасити борг відповідачі не відреагували, борг не сплатили. Покликаючись на викладені обставини, просить позов задовольнити, стягнути з відповідачів солідарно борг за кредитним договором в сумі 425 105 грн. 35 коп. та судові витрати по справі. Відповідачі в судове засідання не з'явились, про час та день розгляду справи був повідомлений належним чином,заперечень проти позову не подали. Зі згоди представника позивача, згідно ст.224 ЦПК України суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 22.06.2007 року між акціонерно-комерційним банком соціального розвитку „Укрсоцбанк" та [PERSON] було укладено кредитний договір №210Ж, відповідно до якого Банк надав останній 51 000 доларів США зі сплатою 12 % за перший рік,подальший розмір процентів за користування кредитом підлягає щорічному перегляду,згідно з умовами п.2.6 цього Договору, та порядком погашення суми основної заборгованості. Виконання Банком своїх зобов'язань за кредитним договором підтверджується на видачу готівки №15-005 від 22.06.2007 року,відповідно до якої [PERSON] отримала 51 000 доларів СІМ. Згідно п.п. 3.3.7, п. 3.3.8 Договору, позичальник зобов'язаний сплатити винагороду за використання кредиту у порядку,визначеному п.п.2.4-2.5 договору,повернути в повному обсязі кредит з нарахованими відсотками за фактичний час його використання та можливими штрафними санкціями у термін,визначений п.1.1 договору. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання мають виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідачці [PERSON] надсилався лист від 24.02.2009 року за №02-06/197 з вимогою про погашення боргу, проте в порушення вимог чинного законодавства та умов договору взяті на себе за кредитним договором зобов'язання остання не виконала, на час розгляду справи в добровільному порядку наявний борг за кредитним договором не погасила, відсутність своєї вини у невиконанні зобов'язання не довела. Згідно п.4.2 Договору,у разі прострочення позичальником строків сплати відсотків,визначених у п.2.4 договору,а також прострочення строків повернення кредиту,визначених у п.1.1.,п.2.6.3,п.3.2.3,п.4.3,п.5.4 позичальник сплачує кредиторові пеню в розмірі 1 % від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення,але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діє у цей період. Відповідно до п.4.3 Договору у випадку порушення позичальником вимог п.З.З.2-3.З.15 Договору, позичальник зобов'язаний спалити кредитору штраф в розмірі 10 % від суми кредиту,визначеного в п.1.1 за кожний випадок. Для забезпечення виконання зобов»язань 22.06.2007 року між Банком та [PERSON] було укладено договір поруки за № 210Ж-2,відповідно до якого [PERSON] взяла на себе зобов»язання солідарно відповідати за виконання [PERSON] зобов»язань щодо повернення суми кредиту,сплати відсотків та можливих штрафних санкцій. Листом від 24.02.2009 року [PERSON] була повідомлена про наявну заборгованість перед банком, однак на вимогу не відреагувала. Згідно наявного в матеріалах справи розрахунку, сума боргу за кредитним договором станом на 18.05.2010 року становить : 41 745,76 доларів США - сума заборгованості за кредитом, 7 031,88 доларів США- сума заборгованості за відсотками, 11 761 грн. 17 коп. - розмір пені, 5 100,00 доларів США - розмір штрафу, а всього 53 877,64 доларів США,що в еквіваленті курсу НБУ долара США до гривні станом на 09.08.2010 року становить 425 105 грн. 35 коп. Враховуючи вищевикладене в сукупності, а також те, що на день ухвалення рішення відповідачі наявний борг за кредитним договором не погасили, підстави для стягнення з них на користь позивача зазначеної суми боргу наявні. Згідно ст.88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі вищевикладеного, ст.ст. 526,530,549-552,553-554,610-612,625, ЦК України,

Outcome: approved