overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-29 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, який було зареєстровано 20.09.2005 року ВРАЦС Красноградського РУЮ Харківської області, актовий запис № 141. Дошлюбне прізвище відповідачки [PERSON]. Шлюб для сторін перший. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. Причина розпаду сімї полягає в тому, що сторони втратили почуття любові, взаємоповагу і розуміння один до одного, разом не проживають з грудня з квітня 2010 року. Спільне господарство не ведеться. Позивач в судовому засіданні позов підтримав та просив розірвати шлюб з відповідачкою. Відповідачка в судове засідання не зявилась, від неї 15.06.2010 року надійшла письмова заява в якій позов визнає та просить справу розглянути без її участі. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, так як сторони разом не проживають з квітня 2010 року, спільне господарство не ведуть, тобто подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя. В матеріалах справи в підтвердження позову є свідоцтво про шлюбу між сторонами \\а.с.5\\. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про виключення запису про батька з актового запису про народження дитини. В обгрунтування своїх вимог посилався на те, що перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою з 06 травня 1992 року по 28 травня 2004 року, однак спільне проживання і подружні стосунки вони припинили ще в грудні 2002 року. Після припинення подружніх стосунків відповідачка створила нову сім'ю з іншим чоловіком. Нещодавно йому стало відомо, що незадовго до реєстрації розірвання шлюбу, а саме в 2004 році [PERSON] народила сина - [PERSON], в актовому записі про народження якого він зазначений батьком. Зважаючи на те, що він не є біологічним батьком дитини, а тому не може виконувати відносно неї батьківські обов'язки, просить суд виключити відомості про нього як про батька дитини з актового запису про народження [PERSON], [INFO]. Позивач [PERSON] на попередньому судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, підтвердив обставини, викладені в позовній заяві та просив суд позов задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала у повному обсязі та не заперечувала проти виключення з актового запису про народження її сина відомостей про позивача як про батька дитини. Вислухавши пояснення позивача, відповідачки та ознайомившись із матеріалами справи, суд дійшов висновку, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачкою пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. При таких обставинах суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] знайшли своє підтвердження при розгляді справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] селищної ради Чернівецької області про визнання права власності на спадкове майно. В обгрунтування своїх позовних вимог посилалася на те, що 08 липня 2005 року помер її батько - [PERSON] Після його смерті відкрилася спадщина за законом, згідно якого вона є спадкоємцем першої черги. До складу спадкового майна входить житловий будинок з будівлями та спорудами господарського призначення, які розташовані по вулиці Немирівській. №6-«А» в смт. Глибока Чернівецької області. Вона своєчасно та належним чином прийняла спадщину, проте оформити свої права спадкоємця не має можливості через те. що при житті померлий не оформив правовстановлюючих документів на вказаний будинок. Зважаючи на викладене, просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок з будівлями та спорудами господарського призначення, які розташовані по вулиці Немирівській, №6-«А» в смт. Глибока Чернівецької області. Позивачка [PERSON] на попередньому судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, підтвердила обставини, викладені в позовній заяві та просила суд позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] селищної ради Чернівецької області на попереднє судове засідання не з'явився, однак від селищної ради до суду надійшла заява, відповідно до якої [PERSON] селищна рада позовні вимоги [PERSON] визнає в повному обсязі та просить суд розглянути справу у відсутності представника селищної ради. Вислухавши пояснення позивачки та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. При таких обставинах суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] знайшли своє підтвердження при розгляді справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-29 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з позовом до відповідача про збільшення розміру аліментів на її користь на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Позов мотивує тим, що відповідно до рішення Добровеличківського районного суду від 04.08.2000 року відповідач сплачує на її користь на утримання доньки аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку без визначення 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, що становить близько 190 грн. і є недостатнім на утримання доньки, так як останнім часом вона хворіє, має статус дитини інваліду дитинства і потребує лікування, просить суд збільшити розмір аліментів, що стягується з відповідача до 1/3 частини. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити. Пояснила, що на даний час доньку регулярно лікує в містах Києві та Харкові, отримуваних аліментів не вистачає на утримання дитини. Відповідач в судове засідання не з»явився, про час та місце слухання справи повідомлений, причини неявки суду не сповістив. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що згідно рішення Добровеличківського районного суду від 04 серпня 2000 року з відповідача на користь позивачки на утримання доньки [PERSON], [INFO] були стягнуті аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Ч.1 ст.183 Сімейного Кодексу України передбачає, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров»я когось із них. Як вбачається з посвідчення, виданого на ім»я [PERSON] 17.08.2005 року вона отримує соціальну допомогу на дитину- інваліда з 2007 року, на даний час [PERSON], [INFO], проживає та знаходиться на утриманні позивачки. Як вбачається з довідки, виданої [PERSON] 20.05.2010 року ТОВ «Кіровоградська Сільськогосподарська Компанія», вона отримує аліменти, розмір яких становить в середньому 190 грн. Задовольняючи вимоги позивачки суд враховує положення ч.1 ст. 182 СК України і виходить з того, що відповідач повнолітня, здорова особа, працює та частково сплачує аліменти на утримання доньки. За таких підстав суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-29 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради, зацікавлена особа ГБК «Шатл» про визнання права власності на самочинно збудовану будівлю, а саме: літ.„А" - сауну, розміром 9,35 х 12,07 м., загальною площею - 91.3кв.м. на території гаражно-будівельного кооперативу «Шатл» по вул.Лазо 2д/45, м.Білгород-Дністровський. В попередньому судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала. В попередньому судовому засіданні представник відповідача не заперечував проти задоволення позовних вимог. В попереднє судове засідання представник зацікавленої особи не з'явився, але надав заяву згідно якої не заперечує проти задоволення заяви та просив справу слухати в його відсутність. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі мозелиз: постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні псзгву ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову : л за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволенню позову. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає п. позовна заява підлягає задоволенню по наступним підставам. Позивачка являється членом гаражнобудівельного ксспер атлау «Шатл», по вул.Лазо 2д/45, м.Білгород-Дністровський та має у власності гараж №4 5. Для поліпшення умов позивачка самочинно побудувала будівлю, а саме: літ.„А" - сауну, розміром 9,35 х 12,07 м., загальною площею 91,3 кв.м. на території гаражно-будівельного кооперативу «Шатл» вул.Лазо 2д/45, м.Білгород-Дністровський, за що, була притягнута до адміністративної відповідальності та оштрафована. Висновком №23 від 15.07.2010 вказана будівля узгоджена з управлінням містобудування та архітектури та виконавчим комітетом Білгород-Дністровської міської ради, не порушують прав інших осіб. Згідно ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ч.5 ст.376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним праве в'асвзсп на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо те не рава інших осіб. За таких обставин суд вважає, що вимоги позивачки обґрунтоване, доказані і підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-29 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності, на приміщення магазинів №23, вул. Лесі Українки №19, м. Білгород-Дністровський, Одеська область складаються в цілому з: літ.«А» - магазин загальною площею 92,3 кв.м.; літ.«а» - навіс; літ.«Б» - магазин, загальною площею - 94,1 піт.«В» - вбиральня; літ.«Г» - сарай, вказуючи, що вона придбала приміщення у відповідача, але договір не був оформлений належним чином. В попередньому судовому засіданні позивачка позовні підтримала. В попередньому судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.1~4 ЦПК України, а саме ч.4, що у разі визнання відповідачкою позову суд за наявності для того з підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, і підлягає задоволенню по наступним підставам. У попередньому судовому засіданні встановлено, що 30 травня 2010 року в м. Білгород-Дністровському між [PERSON] та [PERSON] у простій письмовій формі був к договір купівлі-продажу приміщень магазинів №23, №25 по вул. Лесі Українки №19, м. Білгород-Дністровський, Одеська область, що складають: я з лі літ. «А» - магазин, загальною площею 92,3 кв.м.; літ.«а» - навіс- г.- магазин, загальною площею - 94,1 кв.м.; літ. «В» - вбиральне: літ «Г»- сарай. Згідно ст.655 ЦК України за договором купівлі- продажу одна сторона продавець - передає майно (товар) у власність іншій стороні покупцю, а покупець приймає і сплачує за нього визначену грошову суму. Сторонами за договором було здійснено повне виконання умов, а саме, відповідачем передано у власність позивачці нерухоме майно, а саме: приміщення магазинів №23, № 25 по вул. Лесі Українки № 19 м. Білгород-Дністровський, Одеська область . Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ч.2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо істотних умов договору, що підтверджуються письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна сторона із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається . Відповідно до ст.334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі майна. Право власності договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, або з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішення суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-29 00:00:00

[PERSON] 14.06.2010 року предявила позов до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 25.06.1988 року. У обґрунтування позовних вимог [PERSON] посилалася на те, що подружнє життя у них не склалось майже з перших днів після реєстрації шлюбу, а згодом повністю розладилося у звязку з тим, що відповідач зловживав алкогольними напоями, вчиняв фізичне насильство відносно неї та дітей, погрожував фізичною розправою, виганяв з дому. Усі роки спільно життя вона надіялась, що відповідач змінить своє ставлення до неї і до сімї, але цього не відбулось і тому в січні 2010 року вона переїхала проживати окремо у м. Львів та з цього часу подружні стосунки вони не підтримують, спільне господарство не ведуть. [PERSON] у судове засідання не зявилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Відповідач позов визнав та пояснив, що причиною розірвання шлюбу є те, що він став непотрібний дружині, оскільки є інвалідом II групи, а також через те, що позивачка перебуває у фактичних шлюбних відносинах з іншим чоловіком. Заслухавши пояснення відповідача, зясувавши всі обставини справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Із свідоцтва про шлюб вбачається, що сторони зареєстрували шлюб 25 червня 1988 року. Від шлюбу неповнолітніх дітей вони не мають. Із січня 2010 року сторони припинили подружні відносини, спільного господарства не ведуть, разом не проживають через те, що відносини між ними загострились внаслідок взаємних звинувачень і небажання проживати разом у шлюбі. При таких обставинах суд прийшов до висновку, що примирення між сторонами неможливе, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі сторін, їх сімя розпалася остаточно, а шлюб існує формально.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-29 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON], який був зареєстрований 18.11.1995 року в відділі РАГС м. Первомайська Миколаївської області, актовий запис № 604. В попередньому судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі і вказала, що 18.11.1995 року в відділі РАГС м. Первомайська Миколаївської області, актовий запис № 604, був зареєстрований їх шлюб з відповідачем. Від шлюбу в них є син [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою та й на далі буде проживати з нею. Шлюбні стосунки з відповідачем припинені в звязку з тим, що між ними відсутні взаєморозуміння та несумісність характерів. Вважає, що подальше їх сумісне життя неможливе, на примирення не згодна. Відповідач в попередньому судовому засіданні позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечує, оскільки дійсно їх сімя з позивачкою розпалась і примирення неможливе, заперечень проти задоволення позову не має. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Тому на підставі викладеного, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] необхідно задовольнити, оскільки відповідач визнав позов позивачки і визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, та в силу ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України, так як в судовому засіданні встановлено, що подальше спільне життя сторін та збереження їх сімї не можливе.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-29 00:00:00

12.07.2010 року позивачка звернулась з позовом про стягнення з відповідача аліментів на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1\\4 частини заробітку відповідача, щомісячно, так як відповідач допомоги на утримання дитини не надає. В попередньому судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги і просила їх задовольнити, вказавши що 18.11.1995 року в відділі РАГС м. Первомайська Миколаївської області, актовий запис № 604, був зареєстрований їх шлюб з відповідачем. Від шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. Відповідач батько дитини, не піклується про нього, утримувати його не бажає. Відповідач в попередньому судовому засіданні позов визнав та проти його задоволення не заперечував. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, знаходить позовні вимоги підтвердженими ксерокопією свідоцтва про народження [PERSON], який народився 12.09.1996 року в м. Первомайськ, Миколаївської області і його батьками являються [PERSON] та [PERSON], а тому позовні вимоги підлягають задоволенню згідно ст.ст.180,181,182,183 СК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-29 00:00:00

[PERSON]звернулась з позовом до [PERSON]про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 25.11.1988 р. вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, але на даний момент шлюбні стосунки між сторонами припинені. Від шлюбу сторони мають сина та дочку. Позивач вважає, що сімя розпалась остаточно та відновленню не підлягає. Судові витрати просить стягнути з відповідача. У судовому засіданні позивач уточнила позовні вимоги в частині стягнення судових витрат, які просила покласти на неї, інші ж вимоги підтримує в повному обсязі, та дала пояснення в обґрунтування позову аналогічні, викладеним у позовній заяві. Відповідач проти задоволення позовних вимог не заперечує. Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 25.11.1988 р., про що ЗАГС горісполкома м. Запоріжжя зроблено актовий запис № 2704. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Шлюбні стосунки між сторонами припинені в 2010 р. через різні погляди на життя та сімейні відносини. Відновляти шлюбні стосунки сторони не мають наміру та вважають неможливим збереження шлюбу. Ці обставини підтверджуються дослідженими в ході судового засідання доказами. Ст. 112 СК України встановлено, що шлюб підлягає розірванню, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що оскільки сторони припинили спільне життя через різні погляди, проживають окремо один від одного, вважають неможливим примирення та подальше збереження сімї, то збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, у звязку з чим позов підлягає задоволенню. Суд також вважає за необхідне стягнути з позивача витрати щодо оформлення розірвання шлюбу в органах РАЦС. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-29 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про позбавлення відповідача батьківських прав відносно сина [PERSON], [INFO]. Посилалась нате, що відповідач є батьком неповнолітнього [PERSON], разом з сином не проживає з 2002 року. Протягом цього часу не спілкується з дитиною, не надає матеріальної допомоги, не цікавиться життям сина, самоусунувся від виконання батьківських обов»язків. Просила позбавити відповідача батьківських прав. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала повністю, просила їх задовольнити з підстав, що зазначені в позовній заяві. Відповідач у судове засідання не з»явився будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, надав суду нотаріально посвідчену заяву, в якій позовні вимоги визнав, просив позбавити його батьківських прав, підтвердив всі обставини, що викладені в позовній заяві. Визнання позову відповідачем не суперечить ст. І 74 ЦПК України, а тому враховуючи клопотання позивача, суд ухвалив розглянути справу по суті, з ухваленням рішення у попередньому судовому засіданні. Треті особи, представники органів опіки та піклування виконавчих комітетів Київської та Октябрської районної у м. Полтаві ради просили задовольнити позовні вимоги, пояснили, що позбавлення батьківських прав відповідача буде відповідати інтересам неповнолітнього [PERSON] [INFO]. Заслухавши сторони дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що відповідач є батьком неповнолітнього [PERSON]. [INFO]. Відповідач не проживає разом з сином з 2002 року, не надає на утримання сина матеріальної допомоги, ухиляється від виконання батьківських обов»язків. Згідно ст. 12 ЗУ « Про охорону дитинства» виховання в сімї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання навчання і розвиток дитини. Батьки зобов»язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров»я. фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. З вищенаведеного вбачається, що відповідач не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню дитиною загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світлу не створюю умови для її належного утримання. Неповнолітній [PERSON] надав суду заяву, в якій не заперечує проти позбавлення батьківських прав відповідача відносно нього.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-29 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду, в якому просить розірвати шлюб з відповідачкою, який зареєстрований 28 липня 2007 року в відділі реєстрації актів цивільного стану Козятинського міськрайонного управління юстиції Вінницької області за актовим записом № 105, посилаючись на те, що подальше спільне проживання з відповідачкою стало неможливим, так як між ними постійно виникають сварки та суперечки, в них різні погляди на життя, вони різні по характеру люди, дітей від шлюбу в них не має, разом не проживають однією сімєю. Позивач в судове засідання не зявився, надав суду заяву в якій просить справу розглянути у його відсутності і позовні вимоги підтримує. Відповідачка в судове засідання не зявилася, хоча належним чином була повідомлена про місце, час та дату розгляду справи, про що свідчать повістка - розписка, яка повернулася на адресу суду, а тому суд вважає, що слід вирішити справу на підставі наявних в справі доказів, постановивши заочне рішення. Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги позивача слід задовольнити повністю. Суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити, шлюб розірвати, оскільки позивач не бажає бути в шлюбі, сторони не ведуть спільного господарства, дітей від даного шлюбу у сторін не має, тривалий час строни не проживають разом, а тому сімя існує формально.

Outcome: approved