Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача 15 684 грн. 55 коп. вартості відновлювального ремонту, 470 грн. вартості послуг по складанню звіту та 536 грн. 40 коп. пені за прострочення виплати страхового відшкодування. В судовому засіданні представник позивача вимоги підтримав та просить їх задовольнити. Представник відповідача з вимогами не погодився, надав свої заперечення в яких зазначає, що у страхової компанії відсутні підстави для виплати страхового відшкодування, оскільки постановою Ленінського суду від 4.11.2008 року позивача визнано винним у ДТП, від так і пеня вказана позивачем безпідставно, окрім того, розмір шкоди визначено з урахування ПДВ, а на даний час у позивача відсутні підстави для відшкодування вартості ПДВ. Ухвалою суду від 17.03.2010 року до участі у справі в якості співвідповідача залучено [PERSON] Даний відповідач в судове засідання не зявився, повідомлений належним чином про розгляд справи, причини неявки в суд не сповістив. судом встановлено наступне. 06.08.2008 року мала місце ДТП з участю ТЗ ЗАЗ 110307 під керуванням [PERSON] та ТЗ Опель під керуванням [PERSON], належного [PERSON] В результаті ТДП транспортні засоби було пошкоджено. Постановами Ленінського районного суду від 04.11.2008 року [PERSON] та [PERSON] визнано винними в скоєній ДТП. Дані постанови правопорушниками не оскаржувалися. Відповідно до п. 4 ст. 61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, наявність вини обох водіїв доведена судовим рішенням і не підлягає доведенню при розгляді даної справи. Вирішуючи питання про ступінь кожного водія, суд виходить з механізму ДТП, враховує той факт, що ДТП сталася на смузі руху автомобіля Опель, а тому оцінює ступінь вини [PERSON] в розмірі 10-ти відсотків, а [PERSON] 90 відсотків. Відповідно до ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Оскільки, цивільна відповідальність відповідача застрахована згідно договору ПАТ "Страхова група "ТАС", тому, стягнення матеріальної шкоди має бути покладено на дану страхову компанію. Вирішуючи питання про розмір завданої шкоди, суд виходить із доведеності вимог. Так, звітом №8-304 від 8.08.2008 року, з яким погоджуються сторони, визначено матеріальний збиток потерпілого 9002.13 грн. З урахуванням ступеню вини [PERSON] до стягнення підлягає 9002.13-10%= 8101.92 грн. підстав для стягнення відновлювального ремонту відсутні. Суд не приймає до уваги пояснення представника відповідача стосовно відсутності підстав для відшкодування ПДВ оскільки з наданого звіту не вбачається факт включення до матеріального збитку вартості ПДВ. Суд вважає, що вимоги про стягнення пені не підлягають задоволенню. Так, ст. 37.2 Закону України " Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування з вини страховика або МТСБУ особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє у період, за який нараховується пеня. В даному випадку, суд не вбачає наявність вини відповідача в простроченні виплати страхового відшкодування. Відповідно до ст.79 ЦПК України до судових витрат віднесено витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз. Позивачем сплачено за проведену експертизу 470 грн. дана сума підлягає стягненню з відповідача. За даних обставин, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. В силу ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача та держави судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення відповідно до задоволених вимог. На підставі ст. 979 1167, 1187 ЦК України,

Outcome: partial