overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-22 00:00:00

Козятинський міжрайпрокурор в інтересах ВАТ „АК Вінницяобленерго підпорядкованої структурної одиниці „ Козятинські електричні мережі предявив позов до [PERSON] про стягнення заборгованості повязаної з без обліковим використанням електроенергії за самовільне підключення в сумі 1415 гривень 26 копійок, посилаючись на те, що 23.03.2009 р. було виявлено, використання [PERSON] «штучного нуля», що призвело до споживання не облікованої електричної енергії. Спожита таким чином електроенергія не враховувалась та не оплачувалася.Для засвідчення порушень контролерами СО "Козятинські ЕМ" ВАТ "АК Вінницяобленерго» споживач складено акт, про порушення Правил користування електроенергією для населення № 019280 від 23.03.2009 р., який був підписаний контролерами та споживачем. Так нарахування проведено за 209 дні сума завданих збитків склала: 1415 грн. 26 коп. по акту № 019280 від 23.03.2009р. Прокурор підтримала позовні вимоги в судовому засіданні. Представник позивача, [PERSON], підтримав позовні вимоги та просить стягнути заборгованість в сумі 1415 грн. 26 коп.. Відповідач [PERSON] позов визнав. Суд, заслухавши прокурора, сторони, дослідивши письмові докази, вважає, що визнання відповідачем позову необхідно прийняти, оскільки це не суперечить законодавству і не порушує будь-чиїх прав та інтересів, позовні вимоги представника позивача, які він підтримав в судовому засіданні, слід задовольнити. Встановлено, що [PERSON] за місцем свого проживання в с. Блажіївка по вул. Щорса Козятинського району Вінницької області допустив порушення використання електроенергії шляхом самовільного підключення до енергопостачання що підтверджується поясненнями представника позивача, актом № 019280 від 23.03.2009 р, іншими матеріалами справи. Згідно п.53 Правил користування електричною енергією, затверджених постановою КМУ від 26 липня 1999р. № 1357, зі змінами від 26 вересня 2001 року № 1275, в разі виявлення розкрадання електроенергії побутовим абонентом, електропостачальна організація проводить перерахунок плати за користування електроенергією в межах строку позовної давності, а останнього зняття показань лічильника, чи відключення до дня складення акту працівниками РЕМ. В силу ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. А тому, з [PERSON] слід стягти на користь ВАТ „АК Вінницяобленерго в особі підпорядкованої структурної одиниці „ Козятинські електричні мережі 1415 гривень 26 копійок завданих збитків за без облікове споживання електричної енергії. Крім того, з відповідача слід стягнути судові витрати, а саме: та 30 гривень за інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи та 51 гривню державного мита на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-22 00:00:00

Позивач ВАТ "Укртелеком" в особі цеху телекомунікаційних послуг № 2 смт. Драбів Черкаської філії ВАТ "Укртелеком" звернулося із позовом до суду, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на його користь заборгованість по договору про надання послуг телефонного зв'язку в сумі 427 грн. 84 кой. та судові втрат: 51 грн. за сплату судового збору та 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні, позов підтримала і просить суд заявлені вимоги задоволити. Відповідач [PERSON] заявлені позовні вимоги визнав повністю і згідний на їх задоволення. Суд. вислухавши доводи сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення повністю з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 7 липня 2009 року між сторонами був укладений Договір про надання телекомунікаційних послуг за № 124/09. Відповідно до п. п. 3.2., 3.2.8 Договору, відповідач брав на себе зобов'язання своєчасно вносити плату за користування телефоном, міжміські та міжнародні телефонні розмови, подані в кредит телеграми та інші послуги надані по телефону, але свої зобов'язання не виконав, оплату за користування телефоном не проводив, в зв'язку з чим виникла заборгованість на суму 427 грн. 84 коп., що підтверджується наданим позивачем розрахунком суми заборгованості абонента. Відповідно до ст.263 ЦК України, боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-22 00:00:00

[PERSON] пред'явила позов до управління Пенсійного фонду України в Старокостянтинівському районі про визнання дій незаконними, зобов'язання нарахувати та виплатити щомісячну надбавку за 2009 рік. В обгрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що згідно ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни вона є дитиною війни і має право на доплату до пенсії у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком щомісяця, яку відповідач не виплачував з повному гюзмірі. Просить справу розглянути без її участі. Представник відповідача в судове засідання не зявився, однак подав письмову заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги не визнає. Дослідивши матеріали .."гави, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Як встановлено в судовом> засіданні, позивачка є дитиною війни, що підтверджується копією її посвідчення та паспорта. Стосовно ст.1 Закону України Про соціальний захист дітей війни дитиною війни є особа, яка є громадянином України та якій на час закінчення Другої світової війни (02 вересня 1945 року) було менше 18 років. Згідно ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни" від 1 8.1 1. 2004 року дітям війни пенсії або щомісячне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Стосовно п.1 Прикінцевих положень цього Закону зазначена норма діє з 1 січня 2006 року. У 2009 році стаття 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" діяла в редакції від 18.11.2004 року і будь-які зміни у неї не вносились. Статтею 71 Закону України „Про Державний бюджет України на 2009 рік,. Кабінету Міністрів України надавалось право у 2009 році встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами. Однак, її дія не поширюється на спірні правовідносини, оскільки розмір зазначених соціальних виплат згідно із Законом України „Про соціальний захист дітей війни., залежить від розміру мінімальної пенсії за віком. Отже, нарахування та виплата у 2009 році дітям війни підвищення до пенсії повинні здійснюватись відповідно до норм Закону України „Про соціальний захист дітей війни,,. Тому, позивачка за період з 01 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року включно має право на отримання надбавки до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. З врахуванням викладеного, суд вважає, що дії управління Пенсійного фонду України у Старокостянтинівському районі щодо відмови позивачці у нарахуванні та виплаті підвищення до пенсії не відповідають вищезазначеним нормативним положенням, а тому їх слід визнати незаконними. При вирішення питання про розподіл судових витрат, суд виходить із положень ст. 88 ЦПК України та п.34 ч.І ст.4 Декрету Кабінету Міністрів України «Про Державне мито», і стягує на користь позивачки лише суму витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-22 00:00:00

[PERSON] пред'явив позов до управління Пенсійного фонду України в Старокостянтинівському районі про визнання дій незаконними, зобов'язання нарахувати та виплатити щомісячну надбавку за 2008 - 2009 роки. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що згідно ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни він є дитиною війни і має право на доплату до пенсії у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком щомісяця, яку відповідач не виплачував в повному розмірі. Просить справу розглянути без його участі. Представник відповідача в судове засідання не зявився, однак подав письмову заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги не визнає. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Як встановлено в судовому засіданні, позивач є дитиною війни, що підтверджується копією його посвідчення . Стосовно ст.1 Закону України Про соціальний захист дітей війни" дитиною війни є особа, яка є грокщ^^вом Укрошм та якій на час закінчення Другої світової війни (02 вересня 1945 рок> 5>лс _ 8 г- ків Згідно ст. 6 Закону Уцй Про соціальний захист дітей війни від 18.1 1. 2004 року дітям війни пенсії або щомісячне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується г:єн сії. підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Стосовно п.1 Прикінцевих положень цього Закону зазначена норма діє з 1 січня 2006 року. Відповідно до п.п.І - гозділу 11 Закону України Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України від 28.12.2007 року дітям війни крім тих, на яких поширюється дія Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту) до пенсії або щомісячного довічного грошового втримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсі:, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни Такий розмір встановлений ч.4 ст.14 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту і складає 10 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Рішенням Конституційного Суд\\ України від 22 травня 2008 року № 10-рп положення п.41 розділу 11 Закон\ України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України визнано неконституційним і воно втратило чинність з дня ухвалення зазначеного рішення.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-22 00:00:00

У червні 2010 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. В обґрунтування предявлених позовних вимог вказала, що з відповідачем по справі вона уклала шлюб 20 вересня 1996 року. 05 серпня 2008 року вони шлюб між собою розірвали, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області зроблено актовий запис за №193 в Книзі реєстрації розірвань шлюбу. Від шлюбу вони мають неповнолітню доньку Кристину, [INFO], та неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], які проживають з нею та знаходиться на її утриманні. Сімейних стосунків вони не підтримують та проживають окремо з 2006 року. На утримання неповнолітніх дітей відповідач матеріальну допомогу не надає. Вважає, що він у змозі та зобовязаний надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітніх дітей. Тому просить позов задовольнити, стягнувши з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку, щомісячно, до повноліття дітей, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Відповідач предявлений позов визнав. Пояснив, що він є пенсіонером, та інвалідом 2-ї групи. Не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України «Батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття». У судовому засіданні було встановлено, що відповідач є батьком неповнолітньої доньки Кристини, [INFO], та неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Ця обставина у судовому засіданні була визнана відповідачем, та стверджується свідоцтвом про народження дітей. Відповідач є пенсіонером та інвалідом 2-ї групи і в змозі виплачувати аліменти на утримання своїх неповнолітніх дітей. Тому суд, оцінюючи всі докази, зібрані по справі у їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Задовольняючи позов, суд вважає, що судові витрати повинні бути стягнуті з відповідача на користь держави. Куруючись ст.,ст.180,181,183,191 Сімейного Кодексу України, ст.,ст.6-14.60. 212-218 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-22 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за надання послуг по теплопостачанню станом на 01.05.2010 року в сумі 1894 грн. 75 коп. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги змінила, у звязку з частковим погашенням боргу просила стягнути з відповідачів 1094 грн. 75 коп. Відповідачі в судове засідання не зявились, надавши суду заяву про розгляд справи без їх участі, змінені позовні витмоги визнали. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено судом, відповідачі за адресою [ADDRESS] отримали послуги з теплопостачання, однак за надані послуги не розрахувалися. Мають заборгованість за спожиту теплову енергію перед позивачем в розмірі 1094 грн. 75 коп. Тому, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача 1094 грн. 75 коп. заборгованості за спожиту теплову енергію, а також 30 грн. витрат на інформаційнотехнічне забезпечення, сплаченого позивачем при подачі позовної заяви до суду, а всього 1124 грн. 75 коп Крім того, з відповідачів підлягає стягненню на користь держави 51 грн. сума державного мита, від сплати якого звільнений позивач.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-22 00:00:00

До суду з відповідним позовом звернулася [PERSON], в обгрунтування якого вказала, що з відповідачем перебуває в шлюбі з 11.11.2000 року, який був зареєстрований Вівчаровською сільською радою Троїцького району Луганської області. Від шлюбу мають сина, [PERSON], [INFO], який знаходиться у неї на утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, тому просить стягнути на її користь з нього аліменти у твердій грошовій сумі, а саме по 400 грн. щомісячно, з індексацією відповідно до закону, до досягнення дитиною повноліття. Відповідач дітей більше немає. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтвердила у повному обсязі, просила їх задовольнити. В судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав, не проти сплачувати аліменти на користь позивача ,на утримання сина. Суд, вислухавши сторони, перевіривши та дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне задовольнити заявлені вимоги [PERSON] за таких обставин. Згідно копії свідоцтва про одруження серії І-ЕД № 074773 від 11.11.2000 року позивач та відповідач перебувають в зареєстрованому шлюбі (а.с. 6). Згідно свідоцтва про народження серії І-ЕД № 132672, виданого 24:06.2000 року Вівчаровською сільською радою Троїцького району Луганської області, батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). Довідка № 428 від 06.07.2010 року свідчить про те, що [PERSON] має на утриманні сина [PERSON], [INFO] (а.с.5). При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров"я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацезданих чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення ( п.2-4 ч.І ст. 182 СК України). Беручи до уваги те,що відповідач матеріальної допомоги не надає, відомостей стосовно наявності інших дітей, на користь яких він сплачує аліменти суду не надав, тому суд вважає позов обґрунтованим і таким що підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно ч.З ст. 88 ЦПК України . якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, таким чином суд вважає можливим стягнути з [PERSON] судовий збір в сумі 51 грн., звільнивши від сплати [PERSON] Відповідно п.4 ч.З ст. 81 СК України, не підлягають оплаті при зверненні до суду і покладаються на сторони після розгляду справи судом витрати на інформаційно-технічне.забезпечення у справах про стягнення аліментів. Таким чином суд вважає можливим стягнути з [PERSON] витрати на інформаційно-технічне забезпечення, пов»язаних з розглядом справи в сумі 120 грн., звільнивши від сплати [PERSON] Відповідно до ст.. 367 ЦПК України , суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць. На підставі викладеного,відповідно ст.ст.180, 182, 191 ч.І СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-22 00:00:00

Позивач звернувсь до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що позичив відповідачу 29600 грн і останній написав розписку 09 квітня 2010 року в якій зобовязався повернути борг до 15 травня 2010 року, однак до цього часу борг не повернув. В ході розгляду справи позивач підтримав позовні вимоги, суду пояснив, що позичив відповідачу 29600 грн про що відповідач написав 09.04.2010 року розписку що поверне борг до 15.05.2010 року, однак борг не повернув до цього часу. Просять позов задовольнити. Відповідач в ході розгляду справи позов визнав в повному обсязі, суду пояснив, що дійсно позичив у [PERSON] гроші в сумі 29600 грн, про що написав розписку і зобовязався повернути кошти до 15.05.2010р. В звязку з скрутним матеріальним становищем , кошти своєчасно повернути не зміг. Суд заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази на засадах змагальності, в межах позовних вимог, вважає, що позов підлягає до задоволення. Так, судом встановлено, що між позивачем та відповідачем 09.04.2010 року укладено договір позики, згідно якого позивач передав відповідачу 29600 грн, які останній зобовязався повернути до 15.05.2010 року і цей борг позивачу не повернутий, що підтверджується наявністю в останнього оригіналу розписки. Сторонами дотримано вимог ст.ст. 1046,1047 ЦК України, а тому суд вважає, що договір позики мав місце, а у відповідності до ч.І ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, а як встановлено судом, то зобовязання відповідач не виконав. Згідно ч.І ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого майнового права та інтересу. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача на корисг- позивача підлягають до стягнення судові витрати -296 грн. витрат по сплат судового збору, 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпеченн розгляду справи, а також 600 грн витрат на правову допомогу. Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 16,1046,1047,4.1 ст. 1049 ЦК України,-

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-22 00:00:00

У травні 2010 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому зазначав, що він працював з 12 липня 2007 року у Відкритому акціонерному товаристві Кранобудівна фірма Стріла (далі ВАТ Стріла). 20 липня 2009 року вимушений був звільнитися з роботи за власним бажанням у звязку з переходом даного товариства на одноденний робочий тиждень. В порушення ст. ст. 47, 116 КЗпП України відповідач у день звільнення його з роботи повний розрахунок з ним не провів, мотивуючи відсутністю коштів, повідомивши його лише про те, що сума заборгованості становить 6400 грн. Восени 2009 року він знаходився на стаціонарному лікуванні, його дружина зверталася до ВАТ Стріла з проханням виплатити заборгованість по заробітній платі, оскільки потрібні були кошти на операцію. Після цього їй видали лише 1600 грн., у видачі інших 4800 грн. відмовили, посилаючись на відсутність на даний момент коштів. Просив стягнути на його користь з ВАТ Стріла заборгованість по заробітній платі в розмірі 4800 грн. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримав, при цьому позовні вимоги зменшив. Оскільки згідно із довідкою ВАТ Стріла заборгованість цього товариства перед ним по заробітній платі складає 4769 грн. 73 коп., просив стягнути з відповідача на його користь вказану суму коштів. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні позов [PERSON] про стягнення на його користь із ВАТ Стріла заборгованості по заробітній платі в розмірі 4769 грн. 73 коп. визнала повністю. Розяснивши сторонам наслідки визнання позову, враховуючи, що визнання позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] в період з 12 липня 2007 року по 20 липня 2009 року працював у ВАТ Стріла на посаді водія. Згідно із наказом № 59-К від 20 липня 2009 року звільнений з роботи за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України. Згідно із ч.1 ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобовязаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. У ч. 1 ст. 116 КЗпП України встановлено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Відповідно до довідки № 48 від 29 червня 2010 року заборгованість ВАТ Стріла по виплаті позивачу [PERSON] заробітної плати за період з квітня по липень 2009 року становить 4769 грн. 73 коп. Виходячи з наведеного, суд вважає, що позов [PERSON] є обґрунтованим та підлягає задоволенню. На підставі ст. ст. 47, 116 КЗпП України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-22 00:00:00

Позивачі, звернувшись до суду з позовом, вказують на те, що 01 грудня 2007 року помер їхній батько [PERSON], після смерті якого залишилася спадщина житловий будинок з надвірними спорудами № 40 по вул..Ювілейній в с.Дачне, Біляївського району. Одеської області та присадибна земельна ділянка при житловому будинку площею 0,119 га. Позивачі звернулися до державної нотаріальної контори з заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на майно. Біляївська державна нотаріальна контора видала їм свідоцтво про право власності на житловий будинок по ? частини кожному. У видачі свідоцтва про право власності на земельну ділянку було відмовлено, в звязку з тим, що в державному акті на земельну ділянку серія ЯЖ № 308841 відсутня дата видачі цього акту. У звязку з цим просять визнати право власності на вищевказане спадкове майно. Позивачі у судовому засіданні на позові наполягали. Відповідачка в судове засідання не зявилася, але подала до суду заяву, в якій позов визнає у повному обсязі та просить справу розглянути у її відсутність. Заслухавши позивачів, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні, 01 грудня 2007 року помер [PERSON] батько позивачів, згідно свідоцтва про смерть (а.с.19). Після його смерті залишилася спадщина житловий будинок з надвірними спорудами № 40 по вул..Ювілейній в с.Дачне, Біляївського району. Одеської області та присадибна земельна ділянка при житловому будинку площею 0,119 га, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЖ № 308841 наданої для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (а.с.13). Позивачі звернулися до державної нотаріальної контори з заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на майно. Біляївська державна нотаріальна контора видала їм свідоцтво про право власності на житловий будинок по ? частини кожному, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 22 липня 2008 року (а.с.20). У видачі свідоцтва про право власності на земельну ділянку було відмовлено, в звязку з тим, що в державному акті на земельну ділянку серія ЯЖ № 308841 відсутня дата видачі цього акту. Вищевказаний державний акт пройшов державну реєстрацію та йому присвоєно кадастровий номер 5121082400:02:002:0547, таким чином право власності [PERSON] на дану земельну ділянку при житловому будинку встановлено. З урахуванням викладеного, суд вважає, що позов [PERSON] та [PERSON] обгрунтований, знайшов своє підтвердження у судовому засіданні і підлягає задоволенню. На підставі вище вказаного та

Outcome: approved