Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-22 00:00:00

Позивач ВА Г «Запоріжжяобленерго» звернулось до суду з вказаним позовом в якому зазначило, що 02.06.2008 року працівник Пологівського РЕМ ВАТ «Запоріжжяобленерго» [PERSON] був направлений у відрядження на період з 02.06.2008 року по 13.06.2008 року до м.Запоріжжя для підвищення кваліфікації в учбовому центрі ВАТ «Запоріжжяобленерго». Відповідно до видаткового ордеру №84 від 30.05.2008 року відповідачу надано аванс на витрати, передбачені п.1.11. наказу Міністерства фінансів України №59 від 13.03.1998 року «Про затвердження Інструкції про службові відрядження в межах України та за кордон», у розмірі 3700грн. 17.06.2008 року відповідачем був складений звіт про використаний аванс, відповідно до якого понесені відповідачем витрати під час відрядження склали 3660грн.. з яких 3300грн. - витрати на проживання та 360грн. - добові за період з 02.06.2008 року по 13.06.2008 року. Відповідачем в обгрунтування понесених витрат на проживання були надані: фіскальний чек від 02.06.2008 року на суму 3300 грн. та рахунок ВАТ «Готель «Дніпро»» №20757 від 02.06.2008 року на суму 3300 грн. У зв'язку з тим. що вказані документи викликали сумнів, позивач звернувся до адміністрації ВАТ «Готель «Дніпро»» щодо того, чи мешкав у вказаному готелі відповідач в період з 02.06.2008 року по 13.06.2008 року. Згідно отриманої відповіді від 07.07.2008 року №102, відповідач у ВАТ «Готель «Дніпро»» в період з 02.06.2008 року по 13.06.2008 року не проживав. У звязку з цим. позивач вважас. що надані відповідачем фіскальний чек від 02.06.2008 року на суму 3300 грн. та рахунок ВАТ «Готель «Дніпро»» №20757 від 02.06.2008 року на суму 3300 грн. не можуть вважатись такими, що підтверджують факт понесення витрат на проживання у готелі «Дніпро», а тому відповідно до п.п. 1.6. 1.12 наказу Міністерства фінансів України №59 від 13.03.1998 року «Про затвердження Інструкції про службові відрядження в межах України та за кордон» не є документами, якими може бути підтверджено понесення витрат на проживання відповідача. У зв'язку з цим. позивач відповідно до вимог ст. 130 КЗпП України просить стягнути з відповідача спричинену позивачем шкоду в сумі 3300 грн. Пред'явив позов до суду позивач поніс додаткові витрати по оплаті судових витрат у розмірі 301 грн. В судовому засіданні представник позивача підтримавши позов та виклавши мотиви його пред'явлення просить поданий позов задовольнити. Відповідач [PERSON] заперечує проти позову, посилаючись на безпідставність вимог позивача, при цьому він стверджує, що дійсно під час відрядження проживав у ВАТ «Готель «Дніпро»» м.Запоріжжя в період з 02.06.2008 року по 13.06.2008 року. Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, відповідача та давши оцінку доказам, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що відповідач [PERSON] працюючи на посаді заступника начальника Пологівського РЕМ ВАТ «Запоріжжяобленерго» по енергонагляду був направлений у відрядження на період з 02.06.2008 року по 13.06.2008 року до м.Запоріжжя для підвищення кваліфікації в учбовому центрі ВАТ «Запоріжжяобленерго». Відповідачу було надано аванс на витрати, передбачені п.1.11. розділу І «Інструкції про службові відрядження в межах України та за кордон», затвердженої наказом Міністерства фінансів України №59 від 13.03.1998 року, у розмірі 3700грн. 17.06.2008 року відповідачем був складений звіт про використаний аванс, відповідно до якого понесені відповідачем витрати під час відрядження склали 3660грн., з яких 3300грн. - витрати на проживання та 360грн. - добові за період з 02.06.2008 року по 13.06.2008 року. Відповідачем в обґрунтування понесених витрат на проживання були надані: фіскальний чек від 02.06.2008 року на суму 3300грн. та рахунок ВАТ «Готель «Дніпро»» №20757 від 02.06.2008 року на суму 3300 грн. Згідно інформації від 07.07.2008 року №102, яка надавалась на запит позивача адміністрацією ВАТ «Готель «Дніпро»», [PERSON] з 02.06.2008 року по 13.06.2008 року в готелі «Дніпро» не проживав. На запит суду головою ліквідаційної комісії ВАТ «Готель «Дніпро»» [PERSON] було надано інформацію від 13.04.2010 року №15, відповідно до якої [PERSON] 02.06.2008 року не був зареєстрований в базі даних готелю «Дніпро» та рахунок №20757 від 02.06.2008 року не видавався, в базі даних за 2008 рік не зазначений рахунок з таким номером, а оператор механічного набору на прізвище [PERSON] в готелі «Дніпро» не працював. В наданому позивачем рахунку ВАТ «Готель «Дніпро»» №20757 від 02.06.2008 року на суму 3300 грн. зазначений оператор механічного набору саме на прізвище [PERSON] За вказаними фактами ВДСБЕЗ ЗМУ УМВС України в Запорізькій області було проведено перевірку в порядку ст.97 КПК України, за результатами якої 06.09.2008 року на підставі ст.6 п.2 КІІК України було прийнято рішення про відмову в порушенні кримінальної справи відносно [PERSON] за ст. 191 КК України. В матеріалах вказаної перевірки крім пояснень [PERSON] відсутні будь-які докази його проживання з 02.06.2008 року по 13.06.2008 року в готелі «Дніпро» м.Запоріжжя. При цьому, в поясненнях, які [PERSON] давав заступнику генерального директора ВАГ «Запоріжжяобленерго», він зазначав, що в готелі «Дніпро» не проживав, оскільки мешкав у друзів, але в поясненнях, які [PERSON] давав в.о. прокурора м.Запрріжжя [PERSON], він вже зазначав, що фактично проживав в готелі «Дніпро» приблизно 3-4 дні. При цьому, матеріалах даної перевірки є інформація головного бухгалтера ВАТ «Готель «Дніпро»» від 11.07.2008 року №120 [PERSON], відповідно до якої надані чек та рахунок на проживання не відповідають по формі документам, які оформляються готелем, рахунку №20757 від 02.06.2008 року та фіскального чеку від 02.06.2008 року на суму 3300 грн. не існує. Відповідачем [PERSON] до суду не надано ніяких належних доказів на підтвердження своїх тверджень про те. що він дійсно проживав з 02.06.2008 року по 13.06.2008 року в готелі «Дніпро» м.Запоріжжя. Відповідно до п.1.12. розділу 1 «Інструкції про службові відрядження в межах України та за кордон», затвердженої наказом Міністерства фінансів України №59 від 13.03.1998 року, витрати на відрядження відшкодовуються лише за наявності документів в оригіналі, що підтверджують вартість цих витрат, а саме: транспортних квитків або транспортних рахунків (багажних квитанцій), рахунків готелів (мотелів), страхових полісів тощо. Витрати у зв'язку з відрядженням, що не підтверджені відповідними документами (крім добових витрат), працівникові не відшкодовуються. З огляду на викладені факти, суд приходить до висновку, що надані відповідачем фіскальний чек від 02.06.2008 року на суму 3300 грн. та рахунок ВАТ «Готель «Дніпро»» №20757 від 02.06.2008 року на суму 3300 грн. не можуть вважатись такими, що підтверджують ним факт понесення витрат на проживання у готелі «Дніпро». Відповідно до п.1.11. розділу І вказаної Інструкції, відрядженому працівникові перед від'їздом у відрядження видається грошовий аванс у межах суми, визначеної на оплату проїзду, наймання жилого приміщення і добові. Після повернення з відрядження працівник зобов'язаний до закінчення третього банківського дня, наступного за днем прибуття до місця постійної роботи, подати звіт про використання коштів, наданих на відрядження. Сума надміру витрачених коштів (залишку коштів понад суму, втрачену згідно із звітом про використання коштів, наданих на відрядження) підлягає поверненню працівником до каси або зарахуванню на відповідний рахунок підприємства, що їх надало, у встановленому законодавством порядку. Відповідачем кошти в сумі 3300грн., які надавались перед від'їздом у відрядження авансом на оплату найманого житлового приміщення і витрачання яких не підтверджені відповідними документами, не були повернуті позивачу, у зв'язку з цим, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, тому заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню в ому обсязі. Крім того, з відповідача належить стягнути на користь позивача понесені ним судові іти в сумі 301грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved