overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-21 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про визначення розміру часток у праві спільної сумісної власності на житло, виданого 06 січня 1998 року відділом приватизації житла ОП-317/29, а саме, квартиру №7, яка знаходиться по вул.Миру.1 в с.Божківське Полтавського району і належить на праві приватної спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. 24 липня 2008 року її чоловік [PERSON] помер, про що в книзі реєстрації смертей 24 липня 2008 року зроблено відповідний актовий запис за №18. Звернувшись до нотаріальної контори для вступу в спадщину на частину чоловіка, їй повідомили, що для отримання спадщини необхідний витяг з реєстру прав власності з БТІ. При зверненні в БТІ отримала відмову у видачі вказаного витягу, оскільки не визначено розмір часток у праві спільної сумісної власності. Враховуючи зазначене, просила визначити розмір часток у квартирі по 1/3 за кожним співвласником квартири. В судовому засіданні позивач позов підтримала повністю, дала пояснення аналогічні викладеному в позовній заяві та просила позов задовольнити. Відповідач в судовому засідання позовні вимоги визнав не заперечив проти їх задоволення. Виходячи з вищезазначеного, суд вважає за можливе винести рішення по справі при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України, при визнанні відповідачем позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього Кодексу. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва на право власності на житло, яке видано відділом приватизації житла ОП-317/29, квартира [ADDRESS] на праві приватної спільної сумісної власності належить [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с.8). Один із співвласників вказаної квартири - [PERSON] 24 липня 2008 року помер, про що в книзі реєстрації смертей [PERSON] сільської ради Полтавського району Полтавської області 24 липня 2008 року зроблено відповідний актовий запис за №18 (а.с.7). Спору щодо часток у праві спільної сумісної власності на квартиру між співвласниками не існує. Визначення часток у праві спільної сумісної власності позивачу необхідно для оформлення своїх спадкових прав в нотаріальній конторі. 'З Згідно ст. З 70 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є спільною сумісною власністю, вважається, що частки співвласників є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, інтереси інших осіб. Тому позов є обгрунтованим, за співвласниками нерухомого майна - квартири №7, яка знаходиться по вул.Миру,1 в с.Божківське Полтавського району, необхідно визнати по 1/3 частці за кожним. На підставі ст.ст.7, 8, 10, 11, 60, 130, 174, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст.ст.355, 364, 368, 369, 370, 372, 1261 ЦК України, суд, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду 08.06.2010 року з позовною заявою про розірвання шлюбу, в якому вказав, що 22.09.2007 року він вступив в шлюб з відповідачем [PERSON], який був зареєстрований виконкомом Чаплинської сільської ради, Юр»ївського району, Дніпропетровської області, актовий запис № 03 від 22.09.2007 року. Від даного шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось по причині різних поглядів на життя, виконання подружніх обовязків. Постійні сварки та скандали призвели до втрати почуття поваги та кохання один до одного. Спільне господарство не ведеться з початку 2008 року. Подальше спільне життя з відповідачем та збереження сім»ї неможливе. Питання відносно проживання, виховання і утримання дитини сторонами вирішено в добровільному порядку. Дитина буде проживати разом з відповідачем. Просить суд розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем [PERSON], зареєстрований виконкомом Чаплинської сільської ради, Юрївського району, Дніпропетровської області, актовий запис № 03 від 22.09.2007 року. Всі судові витрати просить покласти на нього. Позивач до суду не зявився, але подав до суду заяву (а.с. 11), якій зазначив, що свої позовні вимоги підтримує в повному обсязі та наполягає на їх задоволенні та просить дану цивільну справу розглянути в його відсутність. Питання відносно проживання, виховання і утримання дитини сторонами вирішено в добровільному порядку. Дитина буде проживати разом з відповідачем. Знаходяться в першому шлюбі. Всі судові витрати просить покласти на нього. Витрати по позову з відповідача стягувати не бажає. Відповідач в судовому засіданні пояснила, що на розірвання шлюбу згодна. Претензій до позивача ніяких не має. Питання відносно проживання, виховання і утримання дитини вирішено спільно в добровільному порядку. Спору про спільне майно немає. Питання відносно проживання, виховання і утримання дитини сторонами вирішено в добровільному порядку. Дитина буде проживати разом з нею. Витрати по розірванню шлюбу просить покласти на позивача. Знаходяться в першому шлюбі. Не проживають разом з початку до 2008 року. Як встановлено в судовому засіданні, позивач звернувся до суду на підставі ст.ст. 110, 112 СК України. Судом вжито заходів щодо примирення подружжя відповідно ст. 111 СК України, але і позивач і відповідач вважає, що оскільки вони не проживають разом і не ведуть спільного господарства з початку 2008 року, то подальше їх спільне життя неможливе і суперечитиме інтересам малолітньої дитини, що має істотне значення. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає можливим розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] відповідно ч.2 ст. 112 СК України. Враховуючи, що у відповідача на утриманні малолітня дитина, суд, з урахуванням думки сторін, вважає необхідним витрати по розірванню шлюбу стягнути з позивача, а відповідача від сплати державного мита звільнити. Витрати по позову позивач з відповідача стягувати не бажає. Копію рішення суду направити у відділ РАЦС Верхньорогачицького РУЮ Херсонської області та позивачу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цим позовом про скасування усиновлення і вказує,що що його мати певний період часу перебувала в шлюбі з відповідачем. У віці 5 років позивача було усиновлено відповідачем і вказано батьком неповнолітньої дитини в свідоцтві про народження, при цьому було змінено призвіще та дані батьківства. Шлюб між батьками позивача було розірвано. Дитину поміщено в дитячий будинок- інтернат,на протязі тривалого часу неповнолітня дитина виховувалась в будинку-інтернаті, відповідач не надавав матеріальної допомоги дитині , не турбувався нею. В даний час виявився рідний батько позивача і він бажає отримати його призвіще, тому звернувся до суду з цим позовом. В судовому засіданні позивач ці вимоги підтримав і просив задовольнити. Відповідач проти позову не заперечив. Представник третьої особи заперечень позову не надав. Вислухавши пояснення сторін , вивчивши справу ,суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідача вказано як батька в свідоцтві про народження позивача, оскільки він в 1991 році усиновив позивача .(л.ч. 4) Встановлено,що позивач в неповнолітньому віці, був поміщений в дитячий будинок-інтернат, проживав і виховувався в ньому до повноліття. Батько позивача , ним не цікавиться, матеріально не утримував, вихованням не займався. В силу свого віку до набуття повноліття , позивач не міг порушувати питання про скасування усиновлення, не зробила цього і мати позивача. Відповідач цих пояснень не спростував. В даний час позивач бажає поновити свої родинні стосунки з біологічним батьком, вони підтримують стосунки між собою, ця обставина обумовила звернення позивача до суду з цим позовом. Вимоги позову врегульовано ст. 238 -240 СК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-21 00:00:00

8 квітня 2010 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], посилаючись на те, що 23 жовтня 2007 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, про що відділом РАЦС Житомирського міського управління юстиції було видано свідоцтво про шлюб 1-ТП №063840 від 24.11.2009 року та зроблено актовий запис №2175 у книзі реєстрації шлюбів. З відповідачем вона мешкала однією сімєю до 30 квітня 2009 року, після чого її мешкання однією сімєю з відповідачем було фактично припинено. Від даного шлюбу у них є син [PERSON], [INFO], який на даний момент проживає разом з позивачкою та її батьками в смт. Печеніги. Спільне життя у позивача з відповідачем не склалося, оскільки відповідач жорстоко поводився з нею, ображав, пиячив, тривалий час ніде не працював. Спільне господарство ними не ведеться. Позивачка переконана, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і не суперечитиме її інтересам, які мають істотне значення, а саме: розвиток особистості, виховання дитини, гідні умови проживання. Позивачка в судовому засіданні свої вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про день та час слухання справи повідомлявся своєчасно належним чином. За згодою позивача суд виносить рішення при заочному розгляді справи відповідно до положення ст.224 ЦПК України. \~ \~ \~ \~ Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав: -згідно свідоцтва про шлюб серія 1-ТБ №063840 виданого 24 листопада 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції [PERSON] та [PERSON] зареєстрували свій шлюб 23 жовтня 2007 року, актовий запис №2175. Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка - [PERSON], дружини - [PERSON]; -згідно паспорта громадянина України серія ВН №459210, виданого Корольовським РВ УМВС України в Житомирській області 29 травня 2009 року [PERSON] в тому, що вона народилась 26 травня 1982 року; - згідно свідоцтва про народження серія 1-ВЛ №173780, виданого 11 вересня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Чугуєву Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області, в тому, що [PERSON] народився 28 серпня 2009 року, актовий запис № 258, батьками є [PERSON] та [PERSON]. Шлюб у позивачки другий, у відповідача перший, житловий та майновий спір відсутній, сумісного господарства сторони не ведуть, позивач на примирення не згодна. Шлюбно-сімейні відносини остаточно припинені, що підтверджується поясненнями позивачки, які вона надала в судовому засіданні, а також позовною заявою. Між сторонами повністю втрачені почуття кохання та поваги. Таким чином, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Шлюб сторін повинен бути розірваний. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-21 00:00:00

31 травня 2010 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з [PERSON] Свої вимоги обґрунтовує тим, що перебувала у шлюбі з відповідачем, який розірвано 13.11.2002 року, від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дитини. Просить стягнути з [PERSON] аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) на утримання дитини. В судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала і просила їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов визнав повністю. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступного. [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, який розірвано 13 листопада 2002 року. Як слідує з копії свідоцтва про народження, сторони мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою, що підтверджується довідкою Куцурубської сільської ради Очаківського району Миколаївської області від 13.04.2010 року № 508. У відповідності зі ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дітей до досягненням ними повноліття, сплачуючи аліменти. З врахуванням викладеного, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. В силу ч.2 ст.367 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів. Відшкодування судових витрат покласти на відповідача. На підставі ст. ст. 180, 182-184 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-21 00:00:00

07.06.2010р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей: [PERSON], 07.06.2006р.н., та [PERSON], 21.03.2008р.н., мотивуючи свої вимоги тим, що 18 вересня 2004р. року у відділі РАЦС Первомайського міського управління юстиції Миколаївської області було зареєстровано між ними шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис за № 244. За час спільного проживання у них народилися діти: [PERSON], 07.06.2006р.н., та [PERSON], 21.03.2008р.н., батьком яких являється [PERSON] - відповідач по справі. Діти приживають з нею та знаходяться на її повному утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, хоча повинен надавати. В звязку з тим, що відносини між нею та відповідачем ускладнилися, вона звернулася до суду із зазначеним позовом. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала та просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей: [PERSON], 07.06.2006р.н., та [PERSON], 21.03.2008р.н. Відповідач в судовому засіданні позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Відповідно до ст. 174 ч. 4 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вислухавши позицію позивачки, відповідача, роз?яснивши наслідки визнання позову, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги позивачки необхідно задовольнити, оскільки відповідач визнав позов позивача, і визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Тому, на підставі викладеного, в силу ст.ст. 180, 181 СК України, суд находить, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню у повному обсязі. Крім того, в силу ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір в сумі 51грн. на користь держави, та стягнути з відповідача витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільних справ в сумі 120грн. 00коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-21 00:00:00

09.06.2010р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 03.12.1998р. в Хмельницькому міському відділі РАГС було зареєстровано між ними шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис за № 1730. Під час шлюбних стосунків у них народилися діти: Геннадій, 06.07.1993р.н., та Анастасія, 2002р.н., які після розірвання шлюбу залишиться проживати з нею. Шлюбні відносини між нею та відповідачем припинені через відсутність взаєморозуміння та несумісність характерів, між ними втрачене почуття поваги, їхні стосунки не відповідають тим вимогам, що являють собою ознаки сімейних стосунків, сумісне проживання та збереження сімї стало не можливим, вважає, що сімя розпалась остаточно, а шлюб носить формальний характер, на примирення не згодна. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі та наполягала на розірванні шлюбу, оскільки сімя розпалась остаточно, а шлюб носить формальний характер, на примирення незгодна, подальше збереження шлюбу вважає неможливим та недоцільним. Відповідач надіслав на адресу суду телеграму в якій просив розглядати зазначену справу в його відсутність проти задоволення позову не заперечує. Відповідно до ст. 174 ч. 4 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вислухавши позицію позивачки, дослідивши телеграму відповідача, роз?яснивши наслідки визнання позову, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги позивачки необхідно задовольнити, оскільки відповідач визнав позов позивача, і визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Тому, на підставі викладеного, в силу ст. 112 СК України, суд находить, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення збитків, завданих енергопостачальнику, внаслідок порушення правил користування електричною енергією, вказуючи, що відповідач є споживачем електроенергії Марганецького участку електричних мереж за адресою [ADDRESS]. Відповідач споживає електроенергією без договору, тим самим порушує закон. При проведенні перевірки контролерами Енергонагляду 23.04.2008 року в квартирі відповідача було виявлене порушення, а саме: самовільне підключення електроустановок споживача до електромереж після відключення. Згідно методики обчислення розміру відшкодування збитків, завданих енергопостачальнику зроблено нарахування збитків. Загальна сума збитків складає 1375,57 грн. Просить суд стягнути з відповідача на їх користь суму збитків в розмірі 1375,57 грн., а також судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 51 грн. та інформаційно-технічне забезпечення в розмірі 120,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з*явився по невідомій суду причині, про слухання справи повідомлений належним чином. В судове засідання відповідач не з'явився, відмовився отримувати судову повістку, суд вважає, що відповідач про слухання справи повідомлений належним чином, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. . І Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що при проведенні перевірки контролерами Енергонагляду 23.04.2008 року [ADDRESS], було виявлене порушення п.48 ПЕКК для населення, а саме: самовільне підключення електроустановок споживача до електромереж після відключення Згідно перерахунку загальна сума збитків складає 1375,57 грн. Згідно з Правилами користування електричною енергією для населення, безоблікове користування енергії заборонено, відповідач порушив дані Правила, тому суд вважає доречним стягнути з нього суму завданих збитків.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-21 00:00:00

26.05.2010 р. до міського суду звернувся [PERSON] з позовною заявою, в якій просить суд визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після померлої 04.12.2005 року [PERSON], посилаючись, що своєчасно до 6 місяців звернутися до нотаріуса не встиг. В попередньому судовому засіданні представник позивача позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач, орган місцевого самоврядування в особі Жовтоводської міської ради проти задоволення позову не заперечує, просить справу розглядати у відсутності представника. Таким чином, позов, визнаний відповідачем, підлягає задоволенню, і по справі можливо постановити рішення у попередньому судовому засіданні відповідно до 4.4 ст. 130 ЦПК України. Суд вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Розглядом справи встановлено, що позивач є онуком померлої 04.12.2008 р. [PERSON]. Згідно заповіту померлої [PERSON] все належне їй майно, де б воно не знаходилося та з чого воно не складалося, а також ті майнові права та обов'язки, які належатимуть їй на день смерті були заповідані [PERSON] (а.с.5) Згідно повідомлення з Жовтоводської державної нотаріально контори спадкова справа на майно померлої [PERSON] не відкривалась. Стаття 1272 ЦК України передбачає, що за позовом спадкоємця, що пропустив строк для прийняття спадщини, суд може визнати йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, за наявності повноважної причини. Доводи представника позивача, що [PERSON] пропустив строк звернення до суду з причини незнання чинного законодавства стосовно строків для подачі заяви для прийняття спадщини, навчання у вищому учбовому закладі, на думку суду можуть бути взяті до уваги і дані причини можуть бути визнані поважними. Враховуючи вищеназване,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою про визнання громадянки недієздатною, встановлення на нею опіки і призначення опікуна. Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що його мати [PERSON], [INFO], з 2003 року страждає на хронічне психічне захворювання, на теперішній час не може правильно орієнтуватися та оцінювати прості життєві ситуації, а також самостійно пересуватися. Через хворобу мати не може розуміти значення своїх дій, керувати ними у зв'язку з цим може бути визнана недієздатною і потребує опіки. В судовому засіданні заявник та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Представник органу опіки та піклування виконкому Іллічівської міської ради Одеської області [PERSON] в судовому засіданні вимоги заявника підтримав, просив призначити опікуном заявника. Прокурор Пшенічко С.О., в судовому- засіданні не заперечував проти визнання громадянки недієздатною та встановлення над нею опіки. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню, за наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON], 22 травня 1934 року народження, приходиться мати [PERSON] 0.1. (а.с.27). [PERSON], батько заявника та чоловік [PERSON] - помер(а.с.28). Відповідно до висновку судово-психіатричної експерт Веренік:і на Т.П. внаслідок хронічного, стійкого психічно; : розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (аОс 1 керувати ними, потребує в накладенні опіки(а.с.47-48). Згідно ст.39 ЦК України Фізична особа може бути визна з судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкої с психічного розладу не здатна усвідомлювати значення свс х дій та (або) керувати ними. Згідно ст.60 ЦК України суд встановлює опіку н щ фізичною особою у разі визнання її недієздатною і признач с опікуна за поданням органу опіки та піклування. За таких обставин заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON]»яне Случанської сільської ради про визначення додаткового строку , достатнього для подання заяви про прийняття спадщини , яка відкрилась після смерті його матері [PERSON] , яка померла 22 липня 2009 року. Спадковим майном є будинок по вул.. Литовській в с. Кам»яне Случанське Сарненського району та земельні ділянки , право власності на які підтверджені державними актами на право приватної власності на землю. 26 вересня 2008 року [PERSON] склала заповіт на його користь. Після смерті спадкодавця він , проживаючи окремо від матері , до закінчення шестимісячного строку , передбаченого законом не звернувся до державного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини . Пропуск строку пояснив тим , що був неправильно зорієнтований щодо вимог цивільного кодексу в частині зобовязання прийняття спадщини протягом 6 місяців після смерті спадкодавця. [PERSON] позов підтримав , просить вимоги задоволити . [PERSON]»яне Случанської сільської ради в суд надійшла заява № 108 від 18. 06. 2010 року, якою відповідач позов визнає , просить справу слухати у відсутність представника . На підставі ст. 130 ЦПК України суд ухвалює рішення в попередньому судовому засіданні в разі визнання відповідачем позову на відповідно до ст.. 174 ЦПК України . Суд приходить до висновку , що підстави для задоволення позову є, оскільки вимога щодо визначення додаткового строку , достатнього для подання заяви для прийняття спадщини, передбачена ч. 3 ст. 1272 ЦК України і суду надані докази поважності причин пропуску такого строку . На підставі ч. 3 ст. 1272 ЦПК України ,

Outcome: approved