Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-05 00:00:00

Позивач . звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління пенсійного фонду України в Придніпровському районі м. Черкаси про зобов'язання здійснити перерахунок пенсії. Свої позовні вимоги мотивує тим, що будучи інвалідом 3 групи внаслідок захворювань, пов"язаних з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, має статус інваліда 3 групи, пенсія по інвалідності виплачується відповідачем. Згідно ст. 54 ч.2 ЗУ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991р. розмір пенсії для інвалідів, щодо яких встановлено зв"язок із Чорнобильською катастрофою не може бути нижче 6-ти мінімальних пенсій за віком (по 3 групі інвалідності). Крім того, відповідно до ст. 50 згаданого Закону, особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров "ю в розмірі 50% мінімальної пенсії за віком (по 3 групі інвалідності). Статтею 13 ч.4 ЗУ "Про статус ветеранів війни гарантії їх соціального захисту" від 22.10.1993р. інвалідам війни пенсії підвищуються : інвалідам 3 групи - 30% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Як зазначено у ст. 67 ЗУ "Про внесення змін до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 05.10.2006р., у разі збільшення прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом підвищується розмір пенсії, визначений у відповідності зі ст. 54 цього закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну: здоров"ю, особам, віднесеним до категорій 1,2,3,4. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового прожиткового мінімуму. В грудні 2009 року він (позивач) звернувся з заявою про перерахунок пенсії до відповідача, але той відмовляється здійснити перерахунок, посилаючись на положення постанови КМУ від 30.05.1997р. №523, від 03.01.2002р. №1, від 13.07.2004р. №894. В зв"язку з цим, просить зобов"язати управління здійснити перерахунок пенсії з 22.04.2007 року і до прийняття рішення судом. В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги і просив їх задовольнити в повному об"ємі. Представник відповідача - управління пенсійного фонду України в Придніпровському районі м. Черкаси в судове засідання не з»явився, надавши письмове клопотання про слухання справи у відсутності представника відповідача. Позов не визнали в повному об»ємі. Заслухавши пояснення позивача , його представника за усною заявою [PERSON], дослідивши письмові матеріали справи, в результаті повного, всебічного та об'єктивного їх дослідження, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав: В судовому засіданні встановлено, що позивач громадянин України, [INFO], є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1986 року категорії 1 (посвідчення № 407181 від 15.11.2001 р..). Відповідно до даних довідки МСЕК № 120319 від 20.12.2007 р позивачу безстроково встановлена 3 група інвалідності, захворювання пов"язане з виконанням обов'язків по ліквідації наслідків на ЧАЕС. В грудні 2009 року позивач звернувся з заявою про перерахунок пенсії до відповідача, але 23.12.2009 р. отримав відповідь за № 1615/05, відповідно до якої відповідач вважає, що пенсія призначена вірно і виплачується згідно до чинного пенсійного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров "я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України "Про статут і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (№796-Х11). Нормами ст. 49 даного Закону №796-Х11 передбачено пенсії особам, віднесеним до 1,2,3,4 категорій у вигляді: державної пенсії; додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров"ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію. Відповідно до ст. 50 ЗУ №796-Х11 в ред. від 06.06.1996р., що набрала чинності 20.06.1996р., - особам, віднесеним до категорії 1, які є інвалідами 3 групи, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров "ю у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком. Згідно ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в ред. від 06.06.1996р., що набрала чинності 20.06.1996р., - в усіх випадках розмір пенсій для інвалідів 3 групи, щодо яких встановлено зв"язок з Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчим 6 мінімальних пенсій за віком. За таких обставин, позивач має право на призначення ( перерахунок) пенсії у розмірі не нижчому від 6 мінімальних пенсій за віком, та щомісячну додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров"ю, у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком. Крім того, таке право гарантується позивачу ч.2 ст. 46 Конституції України. Суд вважає, що відповідач повинен був здійснити перерахунок пенсії як основної, так і додаткової позивачу відповідно до вищевикладеного, протягом 2006- та на час розгляду справи судом. Між тим, відповідно до положень ст.257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.Тобто, для звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється трирічний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Крім того, положеннями ст. 267 ЦК України передбачено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. За матеріалами справи не вбачається, що відповідач надавав заяву про застосування судом строку позовної давності. Що стосується здійснення відповідачем перерахунку пенсії позивачу ,то відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов"язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України. Таким чином, за конституційними нормами, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами при визначенні розміру пенсій позивачу застосуванню підлягають статті 50 та 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а не положення постанови КМУ "Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян" від 28.05.2008р. №530 та постанови КМУ "Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян" від 16.07.2008р. №654, на які посилається представник відповідача, і які звужують обсяг встановлених законом прав. Суд вважає, що не є обґрунтованими доводи відповідача, зазначені в запереченні до позову про те, що порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв"язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України, оскільки надання законодавцем такого права Кабінету Міністрів України не означає, що останній, встановлюючи такий порядок, може допустити звуження змісту та обсягу прав позивача, встановлених цим же Законом. З огляду на положення ст.ст. 50,54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" вбачається, що при визначенні розміру пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров"ю, за основу їх нарахування береться мінімальна пенсія за віком. Розмір мінімальної пенсії за віком визначається положеннями ч.1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Іншого нормативно-правового акту , який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає. За таких обставин, відсутність іншого мінімального розміру пенсії за віком, крім визначення у ст. 28 згаданого Закону, не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії та права на отримання пенсії і щомісячної додаткової пенсії за віком. Крім того, відповідно до ч.3 ст. 67 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", яка набрала чинності 31.10.2006р., у разі збільшення визначеного законом розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до ст. 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров"ю, особам, віднесеним до категорій 1,2,3,4, розмір щомісячної компенсації сім"ям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму. Відповідно до ч.1 ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" мінімальний розмір пенсій за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. Тобто, новий мінімальний розмір пенсії за віком залежить від нового розміру прожиткового мінімуму. Рішеннями Конституційного Суду України від 09.07.2007 року та від 22.05.2008р. положення Законів України « Про Державний бюджет на 2007 рік» та "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" в щодо внесення змін до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" визнані неконституційними. Тобто з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008р. по 31.12.2008р. діяли положення ст.ст. 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в ред. від 06.06.1996р. зі змінами від 17.11.2005р. Відповідно до ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність. Що стосується перерахунку пенсії позивачеві протягом 2009 року і станом на на час винесення рішення, 06.08.2010 року, то з 01.01.2009р. по даний час діють положення ст.ст. 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (№796-Х11) в ред. від 06.06.1996р. зі змінами від 17.11.2005р., а саме, що особам, віднесеним до категорії 1, які є інвалідами 3 групи, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров"ю, у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком та, що у всіх випадках розмір пенсій для інвалідів 3 групи, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчим 6 мінімальних пенсій за віком. Протягом 2009 року та станом на час розгляду справи в 2010 році рішень Конституційного Суду України щодо неконституційності положень, зокрема ст.ст. 50.5- ЗУ №796-Х1 та ст.54 розд. У1 ЗУ №835-У1 не приймалось. Пенсійний Фонд України діє на підставі Положення "Про Пенсійний Фонд України", здійснює свої повноваження на підставі п.15 Положення через створені в установленому порядку його територіальні управління. Відповідно до п.2.2 п.п.3 Положення про головні управління Пенсійного фонду України в АРК, областях, містах Києві та Севастополі ( №5-5 від 25.02.2008р., №11-2 від 27.06.2002р.), - головні управління Пенсійного фонду України в областях організовують роботу підвідомчих управлінь Фонду в районах, містах і районах у містах. Положенням про управління Пенсійного Фонду України в районах, містах і районах у містах (№5-5 від 25.02.2008р., №8-2 від 30.04.2002р.) передбачено, що управління Пенсійного Фонду України в районах у містах призначає (здійснює перерахунок) і виплачує пенсії та інші виплати відповідно до чинного законодавства; забезпечує ведення персоніфікованого обліку відомостей у системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування та автоматизовану обробку інформації у районі (місті). Тобто, обов'язок по здійсненню перерахунку призначеної позивачу пенсії, передбаченої Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" покладено на УПФУ у Придніпровському районі м. Черкаси, за місцем проживання позивача. Таким чином, позивач в період з 01.01.2007 року по 09.07.2007 року та з по 01.01.2008р. по 22.05.2008р. не мав права на перерахунок пенсії і щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров"ю, у зв"язку з дією положень Законів України « Про Державний бюджет на 2007 рік» та . "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України". Згідно ст. З Конституції України, права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Стаття 8 Конституції України встановлює, що норми Конституції України є нормами прямої дії. Відповідно до ст. 22 Конституції України, конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийняття нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Враховуючи зазначене, суд вважає, що позов [PERSON]. підлягає до задоволення, а саме, слід зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Придніпровському районі м. Черкаси здійснити з 09.07.2007р. по 31.12.2007 року та з 22 травня 2008 року по 06 серпня 2010 року перерахунок та виплату [PERSON].. пенсії по інвалідності у розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров"ю, в розмірі 50% мінімальної пенсії за віком.

Outcome: approved