Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-16 00:00:00

Відкрите акціонерне товариство „[PERSON] Аваль в особі Чопського відділення Закарпатської обласної дирекції ВАТ „[PERSON] Аваль звернулося в суд з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь Закарпатської обласної дирекції ВАТ „[PERSON] Аваль заборгованість по кредитному договору № 010/4032/82/32200 від 04 квітня 2007 року в розмірі 3667 грн. 49 коп. Мотивуючи позовні вимоги вказують на те, що [PERSON] був наданий кредит у сумі 3000 гривень строком по 03 квітня 2009 року зі сплатою 34,9 % відсотків річних за користування кредитом. Умови вказаного вище кредитного договору позивачем виконані в повному обсязі. Відповідач з свого боку умови кредитного договору не виконав, одержаний кредит на умовах та у строки, передбачені договором, не повернув. Станом на 29 вересня 2009 року заборгованість [PERSON] перед Банком по кредитному договору № 010/4032/82/32200 від 04 квітня 2007 року згідно з розрахунком заборгованості складає 3667 грн. 49 коп., а саме: ?3000, 00 грн. заборгованість по кредитній лінії; ?667, 49 грн. - заборгованість по недозволеному овердрафту; Відповідач [PERSON] ухиляється від взятих на себе зобовязань згідно кредитного договору. Банком було направлено письмове повідомлення 08.04.2009 року за № 51-01/19-214, яке залишилась без розгляду та без реагування. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] акціонерного товариства „[PERSON] Аваль в особі Закарпатської обласної дирекції ВАТ „[PERSON] Аваль позов підтримав повністю та просив суд його задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позові. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, не заперечив проти стягнення з нього на користь [PERSON] акціонерного товариства „[PERSON] Аваль суми боргу в розмірі 3667 грн. 49 коп. Дослідивши матеріали справи, вислухавши представника позивача, відповідача, суд приходить до висновку, що позов є обгрунтованим і підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ст. ст. 11, 60 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Судом встановлено, що 04.04.2007 року між [PERSON] акціонерним товариством „[PERSON] Аваль в особі начальника Чопського відділення ЗОД ВАТ „[PERSON] Аваль було укладено кредитний договір № 010/4032/82/32200 на підставі якого [PERSON] був наданий кредит у сумі 3000 гривень з кінцевим терміном повернення по 03 квітня 2009 року зі сплатою 34, 9 % річних за користування кредитом. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] не виконав свої зобовязання за кредитним договором, одержаний кредит на умовах та у строки, передбачені договором не повернув. Згідно п. 5.3 кредитного договору відповідач зобов»ячався повернути в повному обсязі одержаний кредит та сплатити проценти, комісії , штрафні санкції та інші платежі, нараховані за обслуговування кредиту за період, вказаний в п. 3.2 договору або при отриманні письмового повідомлення від Банку про необхідність погасити заборгованість на дату, вказану в такому повідомленні. Згідно представленого позивачем розрахунку, заборгованість відповідача станом на 29 вересня 2009 року за кредитним договором № 010/4032/82/32200 від 04 квітня 2007 року становить 3667 грн. 49 коп., а саме: ?3000, 00 грн. заборгованість по кредитній лінії; ?667, 49 грн. - заборгованість по недозволеному овердрафту; Також судом встановлено, що Банком було направлено повідомлення відповідачу 08.04.2009 року за № 51-01/19-214, яке залишилась без розгляду та без реагування. Правовідносини між сторонами врегульовані нормами гл. 49 ЦК України. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 651 глави 53 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Згідно ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. На підставі ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики він зобовязаний, сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Згідно вимог ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають до задоволення, оскільки позивач в судовому засіданні довів ті обставини на які посилався як на підставу своїх позовних вимог. На підставі наведеного,

Outcome: approved