Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-01 00:00:00

07.06.2010 року [PERSON] звернувся до суду із позовом, в якому просить визнати езаконними дії управління Пенсійного фонду України в Балаклійському районі Харківської бласті щодо не нарахування та не виплати підвищення до пенсії як дитині з 09.07.2007 року по 1.06.2010 року в належному розмірі; зобовязати відповідача здійснити перерахунок пенсії з ідвищенням її на 30 % мінімальної пенсії за віком з 09.07.2007 року по 01.06.2010 року та ровести відповідні виплати; а також стягнути із відповідача судові витрати. В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що він є пенсіонером, має статус дитина війни», у зв'язку з чим відповідно до ст. 6 закону України «Про соціальний захист ітей війни» він має право на доплату до пенсії в розмірі ЗО % мінімальної пенсії за віком. Іезважаючи на викладені вимоги діючого законодавства відповідач здійснював виплату ідвищення до пенсії в меншому розмірі. В судове засідання позивач не зявився надав заяву, в якій підтримав позовні вимоги, росив розглянути справу без його участі. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав заяву, в якій просить юзглянути справу без його участі. В своїй письмових запереченнях відповідач просить суд відмовити задоволенні позову, юсилаючись на те, що управління Пенсійного фонду України у Балаклійському районі діяло гідно діючого законодавства, не порушуючи норм пенсійного права, а отже вимоги позивача є іезпідставними. Відповідач вказує на те, що органи Пенсійного фонду мають використовувати :ошти тільки на виплати, вичерпний перелік яких визначений діючим законодавством, до яких іиплати підвищення пенсії відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей іійни» не відносяться. Відповідач вважає свої дії правомірними також через невизначеність на законодавчому Явні за рахунок яких коштів повинні здійснюватися ці виплати та який розмір мінімальної тенсії за віком необхідно застосовувати при обчисленні таких доплат. При цьому зазначає про іеобгрунтованість доводів позову щодо застосування до спірних правовідносин ст.28 Закону /країни «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», оскільки розмір мінімальної пенсії за віком, встановлений абзацом 1 частини 1 цієї статті застосовується зиключно для визначення розмірів пенсії, призначених за цим Законом. Враховуючи наявність відповідних заяв від позивача та представника відповідача суд зважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст.1 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" дитиною в особа, яка є громадянином України та якій на час закінчення Другої світової війни (2 1945 року) було менше 18 років. Судом встановлено, що [PERSON] народився 16 березня 1936 /а.с.6/. Позивач має статус «дитини війни» і перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного України в Балаклійському районі Харківської області, отримує пенсію за віком пе посвідчення № 102118 від 20.07.1990 року /а.с.7/. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» дітям пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Виходячи з того, що позивач є дитиною війни, суд вважає, що на нього по розповсюджуються всі пільги та соціальні гарантії, передбачені Законом України соціальний захист дітей війни», в тому числі й право на підвищення пенсії на 30% мінім пенсії за віком, як передбачено статтею 6 зазначеного Закону. Розмір мінімальної пенсії за віком, визначений ст.28 Закону України загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року. Згідно цієї н мінімальна пенсія за віком дорівнює прожитковому мінімуму, встановленого для ос:г. втратили працездатність. Із заперечень відповідача встановлено, що позивачу в 2007 році не здійсню зазначені виплати, з посиланням на відсутність коштів та на невизначеність розрахуй величини /мінімальної пенсії за віком/ для розрахунків підвищень до пенсії категорії гром які мають статус дітей війни. З 01.01.2008 року позивачу встановлено підвищення до пенсії як особі, яка має с «дитина війни» в сумі 47 грн. щомісячно, з 01.04.2008 року-48,10 грн. щомісячно, з 22.05 1 року - 48,10 грн. щомісячно, з 01.07.2008 року - 48,20 грн. щомісячно, з 01.10.2008 року - -- грн. щомісячно. З 01.01.2009 року позивач отримує підвищення до пенсії в розмірі 49.8< щомісячно. Всього за період 2008-2010 роки позивачу виплачено підвищення до пенсії в ро 1425,90 грн. При цьому, з 01.01.2008 року по 22.05.2008 року відповідач здійснював нарахувань:я підставі п.41 розділу 2 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 року, а з 22.05.2008 р< на підставі Постанови КМУ «Деякі питання соціального захисту окремих категорій гром №530 від 28.05.2008 року. Згідно ст.7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», фінансове забезпеч державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коп ті Державного бюджету України. Відповідно до п.12 ст.71 Закону України «Про Державний бюджет на 2007 рік», дію с:аті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», з урахуванням ст.111 цього Зак -¦*_ було зупинено. Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року за №6-рп/2007, у справ: :аі поданням 46 народних депутатів України щодо відповідності Конституції Україщ (конституційності) положень статей 29, 36, ч.2 ст.56, ч.2 ст.62, ч.І ст.66, п.п. 7, 9. 12. 13. 14. 23, 29, 30, 39, 41, 43, 44, 45, 46 ст.71, ст.ст.98, 101, 103, 111 Закону України «Про Державне бюджет України на 2007 рік» (справа про соціальні гарантії громадян), визнано таким, ще на відповідає Конституції України (є неконституційним) положення п.12 ст.71 Закону Укра -и «1 Іро Державний бюджет на 2007 рік», яким зупинено дію ст.6 Закону України «Про соціальне захист дітей війни», з урахуванням ст.111 цього Закону. Рішення Конституційного Суду України у цій справі має преюдиціальне значення о| судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у звязку з правовідносинами, -аз виникли внаслідок дії положень статей зазначеного закону, що визнані неконституційнії ж. з іня Конституційного Суду України є обовязковим до виконання на території України, очним і не може бути оскаржене. Відповідно до ч.2 ст.152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі кення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення гитуційним Судом рішення про їх неконституційність. Виходячи з приписів ч.2 ст.152 Конституції України та дати ухвалення рішення гитуційним Судом України відповідач повинен був нараховувати та сплачувати позивачу щення до пенсії, передбачене ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з .2007 року. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги, які стосуються виплати щення до пенсії за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року є обгрунтованими та їй, що підлягають задоволенню. Стосовно позовних вимог щодо зобов'язання відповідача здійснити перерахунок та іту підвищення до пенсії за 2008 рік, суд вважає ці вимоги такими, що підлягають овому задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до п.41 розділу 2 Закону України „Про Державний бюджет на 2008 рік та про ння змін до деяких законодавчих актів України текст статті 6 Закону України "Про іьний захист дітей війни" викладено в наступній редакції.: «Дітям війни (крім тих, на поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх іьного захисту") до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи івної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується щення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Ветеранам війни, які мають ' на отримання підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи івної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, відповідно до цього Закону та у України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту дане підвищення диться за їх вибором згідно з одним із законів». Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року за №10-рп\\2008 року, у і за конституційними поданнями Верховного Суду України щодо відповідності гитуції України (конституційності) окремих положень ст.65 розділу 1, пунктів 61, 62, 63, зділу 2, пункту 3 розділу 3 Закону України „Про Державний бюджет України на 2008 рік з внесення змін до деяких законодавчих актів України і 101 народних депутатів України відповідності Конституції України (конституційності) положень ст. 67 розділу 1, п.п. 1-4, 24-100 розділу 2 Закону України „Про Державний бюджет України на 2008 рік та про ння змін до деяких законодавчих актів України (справа щодо предмета та змісту закону Державний бюджет України), визнано таким, що не відповідає Конституції України (є іституційним) положення п.п.41 розділу 2 Закону України „Про Державний бюджет на рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України. Рішення Конституційного Суду України у цій справі має преюдиціальне значення для загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли ідок дії положень статей зазначеного закону, що визнані неконституційними. Рішення гитуційного Суду України є обов'язковим до виконання на території України, остаточним оже бути оскаржене. Виходячи із системного аналізу зазначених норм законодавства, рішення гитуційного Суду України від 22.05.2008 року та приписів ч.2 ст.152 Конституції України, Ййшов висновку, що до 22.05.2008 року, тобто до ухвалення зазначеного рішення итуційним Судом України, відповідач, здійснюючи позивачу підвищення до пенсії, бачене ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни в редакції від 01.01.2008 з урахуванням п.п.41 розділу 2 Закону України „Про Державний бюджет на 2008 рік та несення змін до деяких законодавчих актів України, діяв на підставі та у відповідності з >ю нормою зазначених законів, а тому позовні вимоги щодо стягнення підвищення до пенсії у розмірі ЗО % мінімальної пенсії за віком з 01.01.2008 року по 21.05.2008 рі задоволенню не підлягають. Проте з 22.05.2008 року відповідач повинен був нараховувати та сплачувати позив підвищення до пенсії, передбачене ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війн; редакції, яка діяла до 01.01.2008 року, оскільки з моменту ухвалення Конституційним Су; України рішення щодо неконституційності пп..41 розділу 2 Закону України „Про Державі бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України, ця но; втратила чинність та не підлягала застосуванню. Оскільки в 2009 році ніяких змін до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист л війни» не вносилось, позивач в 2009 році мав право на отримання підвищення до пен^ розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком. Стосовно позовних вимог про зобовязання здійснити перерахунок пенсії за 2010 рік суд зазначає наступне. Статтею 52 Закону України «Про Державний бюджет України на 2010 рік» встановле прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, в таких розмірах: з 01 січня 2 року - 695 гривень, з 01 квітня 2010 року - 706 гривень. Таким чином, позивачу розмір щомісячної доплати до пенсії згідно Закону України <1 соціальний захист дітей війни» повинен розраховуватися, виходячи із наведених розм прожиткового мінімуму. Судом встановлено, що нарахування та виплата позивачу підвищення до пенсії як ди: війни здійснювалось відповідачем в розмірі нижчому, ніж передбачено діючим законодавсч Суд не приймає до уваги доводи відповідача про відсутність бюджетного фінансував обсязі, передбаченому Законом України «Про соціальний захист дітей війни» для здійсне соціальних виплат, оскільки відповідно до вимог ст. З Конституції України права і свобод, їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, головним обов'язком як утвердження і забезпечення прав і свобод людини. Постановляючи рішення у даній справі, суд виходить з того, що конституційні принци на яких базується здійснення прав та свобод людини і громадянина України, включаючи і пр на пенсійне забезпечення, передбачене Конституцією України та іншими Законами України, може бути скасоване, звужене. Правовою гарантією забезпечення державою даного пра.-, виконання прийнятих на себе зобовязань. Відповідно до статті 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України Згідно ч. 1 та ч. 9 ст. 8 ЦПК України суд вирішує справи відповідно до Констит; України, законів України та міжнародних договорів, згода на обов»язковість яких над Верховною Радою України. Забороняється відмова в розгляді справи з мотивів відсутн неповноти, нечіткості, суперечливості законодавства, що регулює спірні відносини. Таким чином, доводи відповідача, в частині неврегульованості на законодавчому г порядку здійснення доплат особам, які мають статус дітей війни не може бути підставою ллі не здійснення або відмови в задоволенні позову. Щодо доводів стосовно відсутності підстав для застосування до спірних правовідн , ст. 28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування від 09.073 року № 1058-ІУ, суд зазначає наступне. Сторонами по справі не заперечується, що позивач відповідно до сг. 6 Закону Укра: „Про соціальний захист дітей війни має право на отримання доплати до пенсії у розмірі З мінімальної пенсії за віком. За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише правилами, передбаченими ст. 28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсій страхування, іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір з встановлював інший розмір, немає. З огляду на викладене, суд вважає необгрунтованими доводи відповідача шс застосування положення ч.З ст. 28 зазначеного Закону, з якої випливає, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом 1 частини 1 цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсії, призначених згідно з цим Законом, оскільки наявність такої норми та відсутність іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії, встановленої ст. 46 Конституції України та права на отримання доплати до пенсії, передбаченої ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни. Суд вважає за можливе застосувати саме частину 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», оскільки в даному випадку мінімальний розмір пенсії за віком використовується не для визначення розміру будь-якої пенсії, а лише як коефіцієнт для визначення розміру щомісячної доплати до пенсії, передбаченої Законом України «Про соціальний захист дітей війни», оскільки цей закон передбачає в якості критерію визначення розміру щомісячної доплати до пенсії, що на думку суду, не суперечить вимогам частини 3 статті 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Крім того, суд вважає безпідставними посилання відповідача на відсутність коштів щодо забезпечення виплат зазначеної доплати до пенсії. Як зазначено у Рішенні Конституційного Суду України від 11 жовтня 2005 року № 8- ргі/2005 (справа про рівень пенсії і щомісячного довічного грошового утримання) зміст прав і свобод людини - це умови і засоби, які визначають матеріальні та духовні можливості людини, необхідні для задоволення потреб її існування і розвитку. Обсяг прав людини - це кількісні показники відповідних можливостей, які характеризують його множинність, величину, інтенсивність і ступінь прояву та виражені у певних одиницях виміру. Звуження змісту прав і свобод означає зменшення ознак, змістовних характеристик можливостей людини, які відображаються відповідними правами та свободами, тобто якісних характеристик права. Звуження обсягу прав і свобод - це зменшення кола суб'єктів, розміру території, часу, розміру або кількості благ чи будь-яких інших кількісно вимірюваних показників використання прав і свобод, тобто їх кількісної характеристики. Враховуючи те, що позивачка є дитиною війни, вона наділена державою певним правовим статусом, який включає в себе й право на додаткові елементи соціального захисту, зокрема право на отримання надбавки до пенсії. Наділивши дітей війни зазначеною соціальною гарантією, держава таким чином взяла на себе публічне зобов'язання забезпечити належний матеріальний рівень осіб, які є дітьми війни. Тобто, між позивачем і державою встановлено певний правовий зв'язок у визначеній сфері життєдіяльності, який характеризується наявністю зобов'язання держави забезпечити соціальний захист дітей війни. Статтею 22 Конституції України визначено, що конституційні права і свободи гарантуються. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Таким чином, держава взяла на себе зобовязання забезпечити реалізацію громадянами своїх конституційних прав. Виходячи з принципу верховенства права, закріпленого ст. 8 Конституції України, принципу пріоритетності законів над урядовими нормативними актами, у звязку з чим Закони України мають вищу юридичну силу, суд вважає, що при вирішенні даного спору, підлягає застосуванню саме ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», в редакції, яка діє після прийняття рішень Конституційним Судом України, з урахуванням вимог ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», яка визначає мінімальну пенсію за віком на рівні прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, а не вищезазначена постанова Кабінету Міністрів України, на підставі якої позивачу здійснювалось нарахування та виплата підвищення до пенсії як дитині війни. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про незаконність дій Управління пенсійного фонду України у Балаклійському районі у Харківській області щодо нарахування і виплати позивачу підвищення до пенси як дитині вшни у розмірі нижчому, НІЖ ІК передбачено діючим законодавством. Відповідно до ст. 4 Закону України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свобод та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України. Згідно з ч.2 ст. 1 ЦК України до майнових відносин, заснованих на адміністративному и іншому владному підпорядкуванні однієї сторони другій стороні, цивільне законодавство ас застосовується, якщо інше не встановлено законом. Враховуючи наявність спеціальних законодавчих актів, які підлягають застосуванні* » справах із соціальних правовідносин, що носять публічно-правовий характер, для захисту пг_т [PERSON] суд вважає за необхідне прийняти рішення про зобов'язання відповідачі здійснити позивачу перерахунок та виплату підвищення до пенсії як дитині війни за період з 01 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року таз 22 травня 2008 року по 01 червня 2010 року. Посилання відповідача на ст. 257 ЦК України суд не приймає до уваги, оскільки позор- вимоги заявлені в межах строку позовної давності. Розподіл судових витрат суд здійснює згідно вимог От..88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial