Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-24 00:00:00

12.08.2010 року [PERSON] звернувся до Овідіопольського районного суду Одеської області з позовною заявою до [PERSON], третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, служба у справах дітей Овідіопольської районної державної адміністрації Одеської області, про встановлення порядку спілкування з малолітньою дитиною, прийняття участі в її вихованні та порядку відвідування дитиною місця проживання батька, до досягнення дитиною десятирічного віку, в обгрунтування якої зазначив, що 21.11.2001 року, він та відповідач [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований у відділі РАГСу Овідіопольського районного управління юстиції Одеської області за № 101. Під час шлюбу народився син - [PERSON], [INFO]. У зв'язку з тим, що подружнє життя із відповідачкою не склалося, 10.05.2006 року вони розлучилися. Їх малолітній син залишився проживати разом із матір'ю. Згідно рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 06.02.2006 року, на утримання малолітнього сина, він сплачує на користь відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку. Заборгованості по сплаті аліментів на утримання малолітнього сина не має. Крім сплати аліментів, він постійно купував продукти харчування, дитячий одяг, іграшки та інші речі, необхідні для належного утримання малолітньої дитини. В подальшому, згідно рішення виконавчого комітету Овідіопольської селищної ради від 20.06.2006 року за № 239, було встановлено порядок його спілкування з малолітнім сином і порядок прийняття участі у його вихованні. Рішення органу опіки та піклування ні ним, ні відповідачем не оскаржувалося. Порушуючи рішення органу опіки та піклування, відповідач постійно перешкоджає спілкуванню малолітнього сина з ним і членами його сім'ї, забороняє їм приймати участь у вихованні дитини, а саме, відповідач, на протязі тривалого часу, позбавила його та його рідних, періодичних і систематичних побачень із сином, можливості спільного відпочинку разом з ним, відвідування дитиною його місця проживання, а також спільного святкування родинних свят. На неодноразові звернення до органу опіки та піклування з питання порушення відповідачем вимог відповідного рішення, йому було рекомендовано звернутися до суду. При цьому, відповідач перешкоджала навіть в побаченні малолітньому сину з його батьками - бабусею [PERSON], яка є матір'ю-героїнею, дідусем - [PERSON], який служить настоятелем Свято-Миколаївського храму (смт.Овідіополь), та іншими рідними, не дивлячись на їх взаємну прив'язаність і бажання дитини спілкуватися з дідусем, бабусею та іншими рідними. Відповідач, сама не займаючись вихованням сина, постійно залишала його на одинці зі своїм батьком - [PERSON], [INFO], який двічі відбував кримінальне покарання за згвалтування і розтління малолітніх, зокрема, за ст. 117 КК УРСР та ст. 152 КК України. Зважаючи на вищевказані обставини, він був змушений з 4 січня 2009 року залишити малолітню дитину на власному вихованні і повному утриманні. Спілкуванню сина з матір'ю не перешкоджав, навпаки - всіляко сприяв, хоча вона майже не виявляла бажання до такого спілкування і не приймала участі в утриманні дитини, не дивлячись на регулярне отримання аліментів. Відповідно до ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 р. № 2402, дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Відповідно до ст. 159 Сімейного кодексу України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Саме суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. На підставі вищевикладеного він просить суд зобов'язати відповідача, [PERSON], не чинити перешкод йому, [PERSON], у спілкуванні з їх малолітнім сином, [PERSON], [INFO]; визначити його, [PERSON], участь у спілкуванні та вихованні малолітнього сина, [PERSON], [INFO], надавши йому можливість побачень з дитиною кожного вівторка та четверга щомісячно, з 16 години до 20 години, до досягнення дитиною десятирічного віку; визначити його, [PERSON], участь у спілкуванні та вихованні малолітнього сина, [PERSON], [INFO], надавши йому можливість побачень з малолітньою дитиною у перший і третій тиждень кожного місяця з 16 години п'ятниці до 20 години неділі із залишенням на дві ночі за його місцем проживання, до досягнення дитиною десятирічного віку; визначити його, [PERSON], участь у спілкуванні та вихованні малолітнього сина, [PERSON], [INFO], встановивши цілодобове находження малолітньої дитини у батька протягом липня місяця щороку, для відпочинку та оздоровлення, до досягнення дитиною десятирічного віку; визначити його, [PERSON], участь у спілкуванні та вихованні малолітнього сина, [PERSON], [INFO], встановивши цілодобове находження малолітньої дитини у батька з 10 години 31.12.2009 року до 10 години 20.01.2010 року із 10 години 31.12.2011 року до 10 години 20.01.2012 року. Визначити його, [PERSON], участь у спілкуванні та вихованні малолітнього сина, [PERSON], [INFO], надавши йому можливість побачення з дитиною в день народження, 20.04.2011 року, із залишенням на ніч до 8 години наступного дня, а також в день народження, 20.04.2013 року, із залишенням на ніч до 8 години наступного дня; визначити його, [PERSON], участь у спілкуванні та вихованні малолітнього сина, [PERSON], [INFO], надавши йому можливість побачень з дитиною із залишенням на ніч до 8 години наступного дня, на церковні і родинні свята, щороку і до досягнення дитиною десятирічного віку: на день народження рідного діда, [PERSON] - [INFO]; на день народження рідної бабусі, [PERSON] - [INFO]; на день народження батька, [PERSON] [INFO]; на день народження рідного дядька, [PERSON] - [INFO]; на день народження рідного дядька, [PERSON] - [INFO]; на день народження рідної тітки, [PERSON] Василівни-23.11.1984 р.н.; на день народження рідного дядька, [PERSON] Васильовича-21.11.1986 р.н.; на святкування Обрізання Господнього (свято [PERSON]) - 14.01.; на святкування Хрещення Господнього - 19.01.; на святкування [PERSON] (Паска) - згідно церковного календаря; на святкування Трійці - згідно церковного календаря; надати батькам малолітнього [PERSON], [INFO], право змінювати порядок побачень з малолітньою дитиною за їх взаємною згодою. Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 15.10.2009 року, до участі в розгляді справи, в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, притягнуто Овідіопольську селищну раду Одеської області. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі та просить суд його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала в повному обсязі та пояснила суду, що з її боку жодних перепон [PERSON] щодо спілкування, участі в вихованні та забезпеченні сина [PERSON], не чиниться, є чинне рішення виконкому Овідіопольської селищної ради Одеської області щодо визначення порядку спілкування, в звязку з чим вона вважає, що взагалі відсутній спір між батьками та просить суд в задоволенні позову [PERSON] відмовити в повному обсязі. Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, служби у справах дітей Овідіопольської районної державної адміністрації, [PERSON] вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Овідіопольської селищної ради Одеської області, в судове засідання не зявився, але від селищного голови [PERSON] на адресу суду надійшли заяви, у відповідності до яких Овідіопольська селищна рада підтримує позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про встановлення порядку спілкування з малолітньою дитиною, прийняття участі в її вихованні та порядку відвідування дитиною місця проживання батька, до досягнення дитиною десятирічного віку. Вищевказану справу просить розглядати у судовому засіданні без участі представника Овідіопольської селищної ради, у відповідності до вимог чинного законодавства України. Заслухавши пояснення позивача, відповідача та третьої особи, ознайомившись з поясненнями третьої особи, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав: У відповідності до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 22.07.2009 року встановлено: 21.11.2001 року між [PERSON] та [PERSON] ВРАГС Овідіопольського РУЮ Одеської області було зареєстровано шлюб, актовий запис № 101 від 21.11.2001 року. Під час шлюбу, 20.04.2003 року, у них народився син - [PERSON], батьком якого є [PERSON], мати [PERSON]. Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 04.04.2006 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, в звязку з відсутністю спору між батьками щодо виховання дитини, малолітнього [PERSON], [INFO] залишено на виховання матері. Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 06.02.2006 року судом стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON], на утримання [PERSON], аліменти в розмірі ? частини з усіх видів заробітку, щомісячно, але не менш, ніж 30 % прожиткового мінімуму, починаючи з 14 жовтня 2005 року до повноліття дитини. Після розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] взаємовідносини між ними перейшли до постійних сварок та конфліктів. Рішенням № 239 виконкому Овідіопольської селищної ради від 20.07.2006 року, за зверненням [PERSON] та [PERSON] призначені часи зустрічі [PERSON] з сином [PERSON], [INFO] в такі дні: кожної середи з 17 години до 19 години, кожної суботи з 8 години до 19 години. 04.01.2009 року, в звязку з виникненням спору щодо місця проживання малолітнього [PERSON], [PERSON] залишив малолітнього [PERSON] проживати у себе. Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 22.07.2009 року по цивільній справі за первісним позовом [PERSON] до [PERSON], третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, служба у справах дітей Овідіопольської районної державної адміністрації Одеської області, про зобовязання повернути дитину, визначення основного місця проживання дитини за місцем проживання матері, стягнення моральної шкоди, стягнення судових витрат, приведення рішення у негайне виконання, та зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про визначення основного місця проживання дитини за місцем проживання батька, первісний позов [PERSON] задовольнити частково, визначено місцем проживання малолітньої дитини [PERSON], 20.04.2003 року разом з матірю [PERSON], стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] сплачені нею державне мито в сумі 7 грн. 50 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 30 грн., в задоволенні інших позовних вимог [PERSON] відмовлено, відмовленоБокоч [PERSON] у негайному виконанні рішення суду, в задоволенні зустрічного позову [PERSON] відмовлено. Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 12.10.2009 року апеляційну скаргу [PERSON] - відхилено, рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 22.07.2009 року - залишено без змін. Ухвалою Верховного Суду України від 16.03.2010 року касаційну скаргу [PERSON] відхилено, рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 22.07.2009 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 12.10.2009 року залишено без змін. У відповідності до ч.1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою, Частина 2 ст. 141 СК України передбачає, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. Приписами ст.150 СК України передбачено, що батьки зобовязані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сімї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, батьки зобовязані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, батьки зобовязані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, батьки зобовязані поважати дитину. Як зазначено у ст.153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежено законом. У відповідності до ч.1 ст.159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною, її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий з батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Частина 2 ст.159 СК України передбачає, що суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку стану здоровя дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 22.07.2010 року встановлено, що [PERSON], [INFO], з часу розірвання шлюбу між батьками до 04.01.2009 року проживав разом з мамою [PERSON], а з 04.01.2009 року проживав разом з батьком [PERSON] У відповідності до висновку ультразвукового обстеження № 1395 від 02.07.2009 року на час обстеження внутрішні органи без видимої на УЗО патології. Як вибачається з пояснень сторін з жовтня 2009 року [PERSON] проживає разом з матір ю [PERSON]. Суд не приймає до уваги пояснення відповідача, що з її боку жодних перепон [PERSON] щодо спілкування, участі в вихованні та забезпеченні сина [PERSON], не чиниться, є чинне рішення виконкому Овідіопольської селищної ради Одеської області щодо визначення порядку спілкування, так як вже вище зазначав суд, рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 22.07.2010 року встановлено, що після розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] взаємовідносини між ними перейшли до постійних сварок та конфліктів, про що свідчать неодноразові звернення до правоохоронних органів, 04.01.2009 року, в звязку з виникненням спору щодо місця проживання малолітнього [PERSON], [PERSON] залишив малолітнього [PERSON] проживати у себе, тобто після прийняття рішення виконкомом Овідіопольської селищної ради, між сторонами виник спір щодо визначення місця проживання дитини та встановлення порядку спілкування з малолітньою дитиною, прийняття участі в її вихованні та порядку відвідування дитиною місця проживання батька, до досягнення дитиною десятирічного віку. У відповідності до наданого позивачем розрахунку середньорічного перебування малолітнього [PERSON] у батька, [PERSON], згідно його позовних вимог: -згідно пункту 2 позовних вимог: 4 години у вівторок + 4 години у четвер = 8 годин. 8 годин х 4 тижні = 32 години щомісяця. 32 години х 11 місяців = 352 години. 352 години / 24 години (одна доба) = близько 14,6 доби на рік; -згідно пункту 3 позовних вимог: з 16 години п'ятниці до 20 години неділі у перший тиждень місяця - 52 години. З 16 години п'ятниці до 20 години неділі у третій тиждень місяця - 52 години. 52 години + 52 години = 104 години щомісяця. 104 години х 11 місяців (протягом липня місяця дитина щороку має знаходитися у батька) =1144 години. 1144 години / 24 години (одна доба) = близько 47,6 доби на рік. -згідно пункту 4 позовних вимог: щорічно протягом липня місяця - 31 доба; -згідно пункту 5 позовних вимог: у 2009-2010 роках - 20 діб. У 2010-2011 роках -0 діб. У 2011-2012 роках - 20 діб. У 2012-2013 роках - 0 діб. Таким чином, середньорічна тривалість згідно п.5 позовних вимог становить: (20 діб + 20 діб)/ 4 роки = 10 діб; -згідно пункту 6 позовних вимог: у 2010 році - 0 діб. У 2011 році - 1 доба. У 2012 році - 0 діб. У 2013 році - 1 доба. Таким чином, середньорічна тривалість згідно пункту 6 позовних вимог становить: (1 доба + 1 доба) / 4 роки = 0,5 доби; -Згідно пункту 7 позовних вимог: у 2010 році: 11 діб - 1 доба - 1 доба - 1 доба - 1 доба - І доба = 6 діб. Середньорічне перебування згідно пункту 7 становить близько 6 діб. Таким чином, середньорічне перебування малолітньої дитини у батька, згідно його позовних вимог, становить: 14,6 + 47,6 + 31 + 10 + 0,5 + 6 = близько 109,7 доби на рік, або близько 30,06 % щорічно. Суд звертає увагу на те, що маючи рівні права у відповідності до ст. 141 СК України з [PERSON], але з урахуванням того, що місцем проживанням дитини судом визначено разом з матірю, позивачем заявляються позовні вимоги щодо 1/3 частини часу в рік на спілкування з дитиною та на участь в його вихованні, що на думку суду є справедливою вимого та такою, що відповідає вимогам Сімейного Законодавства України. При цьому суд вважає, що позовна вимога позивача про зобовязання відповідача не чинити перешкод йому у спілкуванні з сином, не підлягає задоволенню, так як визначення судом участі позивача у спілкуванні та вихованні сина вже захищає його права і не дає відповідачу змоги перешкоджати йому в цьому. Також не підлягає задоволенню позовна вимога про визначення участі [PERSON] у спілкуванні та вихованні малолітнього сина, [PERSON], [INFO], встановивши цілодобове находження малолітньої дитини у батька з 10 години 31.12.2009 року до 10 години 20.01.2010 року, так як зазначений час на момент винесення рішення вже сплив. З урахування того, що [PERSON] працює з 17 січня 2006 року головним державним податковим інспектором з організаційно-розпорядчої роботи та її щорічна чергова відпустка може припасти на липень місяць, суд вважає за можливе частково задовольнити позовну вимогу щодо визначення участі [PERSON] у спілкуванні та вихованні малолітнього сина, [PERSON], [INFO], шляхом встановлення цілодобового находження малолітньої дитини у батька протягом липня місяця щороку, для відпочинку та оздоровлення, до досягнення дитиною десятирічного віку, але при цьому вважає за необхідне зазначити, що в разі, якщо на липень місяць випадає відпустка матері [PERSON], то цілодобове находження [PERSON] протягом місяцю переноситься на наступний місяць після закінчення відпустки. В решті іншої частини заявлених позовних вимог, суд вважає їх підлягаючими задоволенню в повному обсязі.

Outcome: partial