Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-23 00:00:00

15.03.2010 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], в якому просить стягнути з відповідачів солідарно шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в сумі 38043,56 грн. В обгрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що 19 вересня 2009 р. о 11.30 год. на окружній дорозі м. Сімферополя відбулась дорожньо-транспортна пригода. Зокрема, відповідач [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER] порушив вимоги п. 12.1 Правил дорожнього руху, а саме: неправильно вибрав безпечну дистанцію та не врахував дорожню обстановку, внаслідок чого здійснив зіткнення з належним йому, позивачу, автомобілем марки «Мітсубісі Паджеро Вагон», державний номер [NUMBER], 2008 року випуску під керуванням [PERSON] в присутності [PERSON] Останній володів та користувався даним автомобілем на підставі довіреності. Постановою Сімферопольського районного суду Автономної Республіки Крим від 16.10.2009 р. у справі № 3-3878/09 [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Згідно висновку № 2752/03 автотоварознавчого дослідження від 09.11.2009 р. вартість відновлювального ремонту належного йому транспортного засобу складає 63 543, 56 грн. На підставі ст.ст. 22, 1166, 1188 ЦК України відповідач, на його, позивача, думку, зобов»язаний відшкодувати завдану шкоду. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована страховою компанією «Провідна», поліс серії ВВ № 6913587. Згідно положень ст. 9 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов»язковий ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 25 500 грн. на одного потерпілого, тобто, цивільно- правова відповідальність відповідача [PERSON] застрахована лише на вказану суму. У відповідності до ст. 1194 ЦК України відповідач [PERSON] зобов»язаний сплатити йому, позивачу, різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, сума якої складає 38 043,56 грн. Крім того, вважає, що [PERSON], який допустив до керування транспортним засобом особу, якій він, позивач, не довіряв керування ним, діяв на свій страх та ризик, тому він також несе матеріальну відповідальність за завдані збитки солідарно з відповідачем [PERSON] Позивач в судові засідання не з»явився, хоча про час та місце судового розгляду повідомлявся у встановленому порядку. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та надав суду пояснення, аналогічні тим, що викладені у позовній заяві, просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судові засідання повторно не прибув, хоча про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. У відповідності до положень ч. 4 ст. 169 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, хоча про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, від нього до суду поступила заява від 08.06.2010 р., в якій відповідач просить розглядати справу без його участі. Заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши обставини, на які він посилається та дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд вважає, що позов слід задовольнити частково, мотивуючи це наступним. Судом встановлено, що позивачу на праві приватної власності належить транспортний засіб марки «Мітсубісі Паджеро Вагон», реєстраційний номер [NUMBER], 2008 року випуску, що стверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, (а.с. 18) Довіреністю від 09.06.2009 р., посвідченою приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, виданою строком на три роки позивач уповноважив [PERSON] керувати належним йому транспортним засобом на території України та за її межами, (а.с. 19) З пояснень представника позивача в судовому засіданні, копій матеріалів зі справи про адміністративне правопорушення та копії постанови судді Київського районного суду м. Сімферополя від 16.10.2009 р. (а.с. 6-16) вбачається, що 19 вересня 2009 р. о 11.30 год. на об»їздній дорозі м. Сімферополя, 9 км + 800 м, сталася дорожньо-транспортна пригода, зокрема, відбулось зіткнення транспортного засобу марки «Саманд» державний номер [NUMBER] під керуванням відповідача [PERSON] та транспортного заасобу марки «Мітсубісі Паджеро Вагон», державний номер [NUMBER], 2008 року випуску під керуванням [PERSON] в присутності [PERSON] Згаданою вище постановою судді Київського районного суду м. Сімферополя від 16.10.2009 р. [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. Зокрема, його визнано винуватим в тому, що він, керуючи транспортним засобом, залежно від швидкості руху, не вибрав безпечну дистанцію, та здійснив зіткнення з транспортним засобом позивача, що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушив п. 13.1 ПДР України. Згідно висновку № 2752/09 експертного автотоварознавчого дослідження за заявою [PERSON], складеного 09.11.2009 р., вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача на момент огляду становить 63 543,56 грн. (а.с. 22-48) У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки)., Частиною 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Таким чином, виходячи з наведеного, оскільки транспортний засіб позивача було пошкоджено з вини відповідача [PERSON], останній зобов»язаний відшкодувати завдану його діями шкоду. З пояснень представника позивача в судовому засіданні та повідомлення про виплату страхової компанії «Провідна» від 21.12.2009 р. № 17-05/13167 вбачається, що цивільно- правова відповідальність відповідача [PERSON] застрахована згідно договору страхування № ВВ/6913587/0109/09 від 07.05.2009 року. Позивача було повідомлено про виплату йому страхової виплати за пошкодження автомобіля в сумі 25 500 грн. (а.с. ). Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Згідно ст. 9 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 р. (з наступними змінами) обовязковий ліміт відповідальності страховика це грошова сума, в межах якої страховик зобовязаний провести виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Обовязковий ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 25500 гривень на одного потерпілого. З огляду на викладене, враховуючи те, що страхового відшкодування недостатньо для повного відшкодування завданої позивачеві шкоди, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача [PERSON] 38 043,56 грн. є підставними та обгрунтованими. В частині позовних вимог про стягнення з відповідача [PERSON] завданих позивачеві збитків, суд приходить до висновку, що в їх задоволенні слід відмовити з підстав відсутності причинно-наслідкового зв»язку між пошкодженням транспортного засобу позивача та діями відповідача [PERSON]

Outcome: partial