overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-20 00:00:00

Позивачка звернулася в суд до відповідача з даним позовом посилаючись на те, що 10.05.2009 року померла їх мати [PERSON]. На день її смерті залишилось спадкове майно у вигляді: жилого будинку з господарськими будівлями, що знаходиться в с. Мар*янівка по вул. Київська, 87 Поліського району Київської області. Заповіт мати не склала. Спадщину позивачка прийняла, подавши заяву до Іванківської районної державної нотаріальної контори. У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на жилий будинок їй було відмовлено, оскільки не пред*явлено правовстановлюючого документа на спадковий будинок. У 1961-1965 роках батьки побудували жилий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в с. Мар*янівка по вул. Київська, 87 Поліського району Київської області. Вказане домоволодіння вони побудували за власні кошти та власними силами, але ніяких правовстановлюючих документів на вказане майно не було оформлено. Позивачка просить визнати її право власності на спадкове майно. У попереднє судове засідання позивачка не з*явилася, про день і час слухання справи повідомлена вчасно, написала заяву про те, що позов підтримує, просить справу розглянути без її участі. Відповідачка у попереднє судове засідання не з*явилися. Про день і час слухання справи повідомлена вчасно. Написала заяву, що позов визнає, просить справу розглядати без її участі. Суд, вивчивши докази, якими обгрунтовуються позовні вимоги, враховуючи визнання відповідачкою позовних вимог, приходить до висновку про задоволення позову як обгрунтованого доказами. В даному випадку позивачка є спадкоємцем за законом першої черги після смерті своєї матері [PERSON] (померла 10.05.2010 року), якій належав на праві власності жилий будинок в с. Мар*янівка по вул. Київській, 87, який був збудований нею з чоловіком власними силами та за власні кошти відповідно до даних Технічного паспорта у 1961 році на земельній ділянці, що виділена саме для цієї цілі. Документи на право власності на будинок взагалі не оформлялись, тому позивачка, як спадкоємець, не може оформити на це майно відповідне свідоцтво, хоча фактично це майно є об*єктом спадкового майна за законом. На даний час ніхто, крім позивачки, на це майно не претендує. Відповідачка ( дочка спадкодавці на спадкове майно не претендує. Ч.4 цієї ст.1268 передбачає, що незалежно від часу відкриття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Крім того, позивачка вчинила дії, що свідчать про прийняття спадщини, як це передбачено ст. 1269 ЦК України, вчасно подавши заяву про прийняття спадщини у нотаріальну контору. Відповідно до ст. 41 Конституції України „кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. На підставі наведеного, ст. 1223, 1258, 1261, 1269, 1291 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-20 00:00:00

Позивачка звернулася до суду с позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В позовній заяві просить суд розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований відділом РАЦС по місту Павлограду Павлоградського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області 27 жовтня 2007 року за актовим записом №855. Від спільного шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. В обґрунтування своїх позовних вимог, позивачка посилається на те, що відповідач не надає належної матеріальної допомоги сім'ї , не бере участі у веденні спільного господарства, виявляє до неї неповагу, вчиняє сварки, бійки . Такий стан привів до того, що вони припинили сімейно-шлюбні стосунки, ведення спільного господарства з 15.01.2010 року. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, згідно ст. ст. 110,112 Сімейного Кодексу України. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-20 00:00:00

Позивач просить розірвати шлюб, посилаючись на те, що з вересня 2009 р. вони остаточно припинили ведення спільного господарства, примирення між ними неможливе, оскільки в них різні характери та погляду на сімейне життя, між ними виникають розбіжності, шлюб має формальний характер. Відповідач, повідомлений належним чином, до суду не з'явився, заперечень проти позову не надав. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Судовим розглядом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 9.9.1995 p., від шлюбу мають дочку [PERSON], 29 серпня .[INFO]. З вересня 2009 р. сторони остаточно припинили ведення сумісного господарства, не бажають поновлювати шлюбні відносини, подальше сумісне життя та збереження шлюбу сторін суперечить їхнім інтересам, що має для них істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-20 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивуючи тим, що вона та її чоловік втратили один до одного почуття любові та поваги, що привело до розпаду сім"ї. В судовому засідання позивач підтримав позовні вимоги. Відповідач в судовому засіданні проти позову не заперечував. Суд вислухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Сторони знаходяться у шлюбі з 17 травня 1997 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, від шлюбу мають дитину - [PERSON] , [INFO] народжений, яка після розірвання шлюбу залишаться проживати з матір`ю. Судом встановлено, що шлюб фактично розпався з листопада 2009 року, сім"я існує формально, подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, відповідача в з`язку з чим шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом та просить розірвати з відповідачем шлюб зареєстрований 19 липня 2008 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову №2 Харківського міського управління юстиції, запис № 778. При цьому посилається на те, що вони з відповідачем різні за характерами люди, мають різні погляди на сімейне життя, ведення домашнього господарства що викликає сварки. Разом не проживають з листопада 2009 року. Від шлюбу дітей не мають. Відповідач від розірвання шлюбу в органах реєстрації актів цивільного стану шлюб розривати відмовився, що змусило позивача звернутися з позовом до суду. Позивач у судове засідання не з`явилася, подала суду заяву в якій заявлені вимоги про розірвання шлюбу підтримала у повному обсязі, просила справу розглядати за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав суду заяву в якій проти заявлених вимог про розірвання шлюбу не заперечує, та просить розглядати справу за його відсутності. Суд вважає що в матеріалах справи є достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, тому вважає за можливе розглядати справу за відсутності сторін. Суд, дослідивши докази по справі, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 19 липня 2008 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову №2 Харківського міського управління юстиції, запис № 778, що підтверджено свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER] , виданим 19 липня 2008 року Від ділом реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову №2 Харківського міського управління юстиції, але перебувати у шлюбу в подальшому не бажають. Відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка та примушування жінки чи чоловіка до шлюбу не допускається. Таким чином, враховуючи що сторони не бажають примирення і їх спільне проживання не можливо, суд вважає що шлюб підлягає розірванню на підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України, оскільки збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача та відповідача. Витрати, пов`язані в видачею свідоцтва про розірвання шлюбу у розмірі 17 гривень 00 коп., покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом та просить розірвати з відповідачем шлюб зареєстрований 09 червня 2007 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову №2 Харківського міського управління юстиції, запис № 506. При цьому посилається на те, що вони з відповідачем різні за характерами люди, мають різні погляди на сімейне життя, що призвело до припинення шлюбних відносин та сім`я існує формально. Від шлюбу мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачем та залишиться проживати з нею після розірвання шлюбу. Позивач у судове засідання не з`явилася, подала суду заяву в якій заявлені вимоги про розірвання шлюбу підтримала у повному обсязі, просила справу розглядати за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав суду заяву в якій проти заявлених вимог про розірвання шлюбу не заперечує, та просить розглядати справу за його відсутності. Суд вважає що в матеріалах справи є достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, тому вважає за можливе розглядати справу за відсутності сторін. Суд, д ослідивши докази по справі, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 09 червня 2007 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову №2 Харківського міською управління юстиції, запис № 506, ідо підтверджено свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER] , виданим 09 червня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову №2 Харківського міського управління юстиції, але перебувати у шлюбу в подальшому не бажають.. Сторони від шлюбу мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження Серії [NUMBER] , видане 25 жовтня 2007 року Васищівською селищною радою Харківського району Харківської області, запис № 50 від 25.10.2007 року. Відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка та примушування жінки чи чоловіка до шлюбу не допускається. \~ \~ \~ \~Таким чином, враховуючи що сторони не бажають примирення і їх спільне проживання не можливо, суд вважає що шлюб підлягає розірванню на підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України, оскільки збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача та відповідача. Витрати, пов`язані в видачею свідоцтва про розірвання шлюбу у розмірі 17 гривень 00 коп., покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-20 00:00:00

Позивач просить стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання їхніх неповнолітніх дітей, у розмірі 1/3 частини із усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму дитини відповідного віку, мотивуючи вимоги тим, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. У судовому засіданні позивач позов підтримала, просить позов задоволити. Суд, за згодою позивача, ухвалив справу розглядати без участі відповідача, який, будучи належно повідомленим про час і місце розгляду справи, до суду не прибув і про причини неявки суд не повідомив, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Батьками [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] . Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.З ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Вирішуючи справу, суд при визначенні розміру аліментів врахував стан та матеріальне становище дитини, здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, а також відсутність утриманців у платника аліментів. Виходячи з наведеного та враховуючи те, що відповідач як батько зобов`язаний утримувати дитини до досягнення нею повноліття, суд переконаний, що позов обґрунтований і такий, що підлягає задоволенню у розмірі 1/3 частин із усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно до досягнення нею повноліття. Із відповідача слід також стягнути державне мито в дохід держави у розмірі 51 (п`ятдесят одну) грн. судового збору та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 (сто двадцять) грн. 00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-20 00:00:00

В січні 2010 року позивач звернулась до суду із позовною заявою до [PERSON] , в якій просила розірвати шлюб, зареєстрований 04 серпня 2007 року Корабельним відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції за №305. В обґрунтування позову позивач вказувала, що від даного шлюбу сторони мають малолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] , який мешкає разом з позивачем по справі. Шлюбні відносини із відповідачем припиненні, спільне господарство вони не ведуть та відновлення подружніх відносин, збереження сім`ї неможливо у зв`язку із втратою почуття кохання та взаєморозуміння один до одного. Позивач стверджує, що спору щодо утримання, місця проживання та виховання дитини не має, спір щодо спільно нажитого майна відсутній. В судовому засіданні позивач позов підтримала, посилаючись на те, що з відповідачем вони разом не проживають з 01 січня 2009 року, відповідач проживає з іншою жінкою, просила позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, підтвердив обставини, викладені позивачем в позові та в судовому засіданні, не заперечував проти задоволення позову. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд враховує, що шлюбні відносини між позивачем та відповідачем по справі припинені, спільне господарство не ведуть; відновлення подружніх відносин, збереження сім`ї неможливо у зв`язку із втратою почуття кохання та взаєморозуміння один до одного. У відповідності до ст. 110-112,114 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд вважає необхідним покласти витрати по сплаті державного мита при отриманні свідоцтва про розірвання шлюбу в органах РАЦС на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-20 00:00:00

Позивачка в своїй позовній вимозі просила постановити рішення суду, яким стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримування сина, [PERSON] , [INFO] , в розмірі - ј його доходів що місяця до досягнення сином повноліття. Оскільки вона потребує матеріальної підтримки з боку батька дитини, а відповідач в добровільному порядку цього не робить. \~ \~ \~ \~ Відповідач позов визнав і не заперечував у його задоволені. Вислухавши сторони та дослідивши письмові докази у справі суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Встановлено, що сторони у справі є батьками малолітнього, [PERSON] , [INFO] , який утримується матір`ю. Згідно ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Оскільки відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримування сина, вимога позивачки є обґрунтованою і підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-20 00:00:00

Позивачка в своїй позовній вимозі просила постановити рішення суду, яким стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримування дочки, [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 його доходів що місяця до досягнення повноліття дочкою, оскільки вона потребує матеріальної підтримки з боку батька, а відповідач в добровільному порядку цього не робить. В ході розгляду справи позивачка підтримала цей позов у повному обсязі. \~ \~ \~ \~Відповідач позов визнав і не заперечував у його задоволенні. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази у справі суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Встановлено, що сторони по справі є батьками неповнолітньої, [PERSON] , [INFO] , яка утримується матір`ю. Згідно ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Оскільки в добровільному порядку відповідач цього не робить, тому слід з нього стягнути в судовому порядку аліменти на утримання дочки в розмірах запропонованих позивачкою.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що [INFO] помер її батько - [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина, частину якої вона вже прийняла, а саме земельну ділянку площею 2,962 га, розташованої на території Митницької сільської ради Васильківського району Київської області, що належала її батьку [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії КВ № 035585-5696, виданого Васильківською районною державною адміністрацією Київської області 18 серпня 2003 року,зареєстрованого у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за №1461, цільове призначення (використання) земельної ділянки - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 24 грудня 2008 року. Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 922151, виданого управлінням Держкомзему у Васильківському районі 06 січня 2010 року, кадастровий номер 3221485601:01:015:0463, на підставі рішення Митницької сільської ради, 13 сесії 5 скликання № 194 від 10.04.2008 року, її батько [PERSON] , є власником земельної ділянки площею 0,0446 га, розташованої в с.Митниця Васильківського району, Київської області. Цільове призначення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. При зверненні до Васильківської районної державної нотаріальної контори з заявою про видачу на її ім`я свідоцтва про право на спадщину за законом на вищезазначену земельну ділянку, листом № 02-14-765-388 від 27.04.2010 року їй відмовлено, оскільки Державний акт на право власності на землю виданий [PERSON] після його смерті, тому вона вимушена звернутися до суду з даним позовом, для захисту своїх прав та інтересів, просить позов задовольнити. В попередньому судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала. Представник відповідача Митницької сільської ради в попереднє засідання не з`явився, надіславши до суду лист про слухання справи у його відсутності, позов визнав в повному обсязі. В попередньому судовому засіданні встановлена наявність законних підстав для задоволення позову, суд вважає за можливе ухвалити рішення в попередньому судовому засіданні, задовольнивши позов в повному обсязі, оскільки положення ст.ст.1216 - 1218, 1258, 1261, 1268 ЦК України зазначають, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. Спадкування може здійснюватися за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-21 00:00:00

Прокурор звернувся до суду в інтересах держави Міністерства охорони здоров»я України в особі Чемеровецької районної лікарні до [PERSON], [PERSON] про стягнення витрат на лікування в сумі 1319,49 грн. вказуючи, що відповідачі 18.01.2010 року вироком Чемеровецького районного суду, визнано винними у вчинені злочину передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, згідно вироку вбачається, що [PERSON] та [PERSON] спричинили тілесні ушкодження [PERSON], в наслідок яких, останній перебував на стаціонарному лікуванні в Чемеровецькій ЦРЛ в період часу з 27.09.2009 року по 06.10.2009 року. Чемеровецькою ЦРЛ на лікування [PERSON] М,Ф. було витрачено 1319,49 грн. В добровільному порядку відповідачі на даний час не відшкодували лікарні завдані збитки, через що прокурор був змушений звернутися в суд з даним позовом. Прокурор в судовому засіданні подану позовну заяву підтримує і просить її задовольнити. Відповідачі в судове засідання не зявились про час та місце розгляду справи [PERSON] повідомлений належними чином, про, що свідчить повідомлення, яке міститься в матеріалах справи, [PERSON] про час та місце розгляду справи був повідомлений в телефонному режимі, тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідачів, які повідомлені належним чином, в порядку заочного розгляду. Вислухавши пояснення прокурора, дослідивши наявні матеріали справи суд вважає, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, згідно вироку Чемеровецького районного суду від 18.01.2010 року [PERSON] та [PERSON] було визнано винними у вчинені злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України та призначено покарання у вигляді 4 років позбавлення волі. Ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 24 лютого 2010 року вирок Чемеровецького районного суду змінений частково, на підставі ст. 75 КК України [PERSON] та [PERSON], звільнено від відбування покарання з випробовуванням та встановлено іспитовий строк терміном на 2 роки кожному. Згідно, довідки - розрахунку виданої Чемеровецькою ЦРЛ від 06.11.2009 року на лікування потерпілого [PERSON] Чемеровецькою ЦРЛ було витрачено 1319,49 грн. У відповідності ч.1 ст.1166 ЦК України «Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала». Відповідно до ст.. 1190 ЦК України, особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим.

Outcome: approved