Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-28 00:00:00

Позивач звернувся . до суду з позовом до відповідачів про визнання права на земельну частку (пай). На обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що він з 20.12.1993 року був членом КСП "Перемога". 12.02.1994 року було видано державний акт на право колективної власності на землю КСП "Перемога", в списку членів до якого він не значиться. Вважає, що оскільки на період видачі державного акту на право колективної власності на землю він був членом КСП «Перемога», то він має право на рівну з іншими членами підприємства земельну частку (пай) розміром на 6.16 умовних кадастрових гектари. В судовому засіданні представник позивача та позивач позовні вимоги підтримали і прохали визнати за позивачем право на земельний пай, оскільки він на час розпаювання був членом КСП «Перемога». У 1994 році був призваний до лав [PERSON] і не встиг отримати земельній пай. До КСП працювати не повернувся. Про право на пай взнав тільки у 2009 році, з відповіді третьої особи - відділу Держкомзему. Представник відповідача - Василівської сільської ради Дніпропетровської області в судове засідання не з'явився, прохали розглядати справу в відсутність їх представника. Позов визнали. Представник відповідача - Солонянської райдержадміністрації Дніпропетровської області заперечував проти задоволення позову, пояснивши, що членство позивача в КСП «Перемога» на час розпаювання землі позивачем не підтверджено. Також просив застосувати по справі позовну давність, оскільки розпаювання в КСП «Перемога» було проведено ще у 1994 році і позивач за цей період повинен був дізнатись про порушення свого права на земельний пай. Третя особа - відділ Держкомзему у Солонянському районі Дніпропетровської області просив справу слухати у відсутності їх представника. Суд, заслухавши позивача та його представника, представника відповідача - Солонянської райдержадміністрації, дослідивши докази, що є в матеріалах справи та надані позивачем, приходить до висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити у зв'язку з пропуском строку звернення з позовом до суду. Оскільки, в судовому засіданні встановлено, що згідно п.12 Протоколу засідання правління колгоспу від 20 грудня 1993 року (а.с.17) позивач 20 грудня 1993 року був прийнятий до членів КСП "Перемога". У відповідності до архівних довідок(а.с.10-11) позивач працював та отримував заробітну платню у КСП «Перемога», з 1993 року по листопад місяць 1994 року. 12 лютого 1994 року у КСП «Перемога» було проведено розпаювання и відповідно видано Державний акт на право колективної власності на землю (а.с.20), в списку членів до якого позивач не значиться. В наступному КСП «Перемога» було визнано банкрутом рішенням Арбітражного суду Дніпропетровської області від 06.09.2000 року(а.с.ІЗ) та припинено згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб(а.с.33-36) . Позивач звернувся до суду 2010 році, через 16 років після виникнення у позивача права на отримання земельної частки(паю). Як стверджує позивач, строк позовної давності він не пропустив, оскільки про порушення свого права на земельну частку (пай) він дізнався 17 березня 2009 року, коли отримав архівну довідку. Але це твердження спростовується матеріалами справи. Відповідно до ст.71 ЦК УРСР (1963 року), який діяв на момент виникнення спірних правовідносин, загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено (позовна давність), встановлюється в три роки. Перебіг строку позовної давності починається з дня виникнення права на позов. Право на позов виникає з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатися про порушення свого права (ст.76 ЦК УРСР(1963 року). Згідно матеріалів справи на час видачі Державного акту на право колективної власності на землю КСП «Перемога» - 12 лютого 1994 року позивач працював у КСП «Перемога», що підтверджується архівною довідкою (а.с.11), відповідно до якої позивач працював у КСП «Перемога» у 1994 році і йому з січня по липень 1994 року, а також у жовтні, листопаді нараховувалась заробітна плата, що свідчить про те, що позивач працюючи тривалий час у КСП не міг не знати про розпаювання землі. Тим більше, що позивач з 1993 року проживає у сільській місцевості, а саме у с.Василівка Солонянського району Дніпропетровської області, за місцем знаходження бувшого КСП «Перемога», що підтверджується копією паспорта позивача(а.с.8), тому про виникнення права на земельну частку (пай) він міг дізнатися- раніше ніж у 2009 році, хоча до суду звернувся лише 20 травня 2010 року. Враховуючи вищенаведене, суд вважає необхідним відмовити в задоволенні позову про визнання права на земельну частку (пай) у зв'язку з застосуванням позовної давності. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed