overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-05 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивачка зазначала, що вони з відповідачем зареєстрували шлюб 13.11.2004 року у Лівобережному відділі реєстрації шлюбів в м. Києві з державним Центром розвитку сімї, актовий запис № 1693. Від спільного подружнього життя дітей не мають. Подружнє життя у них з відповідачем не склалося, оскільки у них виявились не сумісні характери, різні погляди на подружнє життя, взаємні права та обовязки подружжя в результаті чого виникали різні непорозуміння та сварки. На даний час подружніх стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть. Майнового спору між ними немає. З цих причин вважає, що примирення між ними не можливе, тому просить шлюб між ними розірвати та присвоїти дошлюбне прізвище Лукянова. В судове засідання позивачка не зявилась надала заяву, в якій просила слухати справу без її участі, позов підтримує та просить розірвати шлюб. В судове засідання відповідач не зявився надав заяву, в якій просив слухати справу без його участі, проти розірвання шлюбу не заперечує. Судом встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано 13.11.2004 року у Лівобережному відділі реєстрації шлюбів в м. Києві з державним Центром розвитку сімї, актовий запис № 1693 (а.с.5). Від спільного подружнього життя дітей е мають. За таких обставин суд приходить до обґрунтованого висновку про те, що шлюб носить формальний характер та підлягає розірванню. Сторони примиритись не бажають.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-05 00:00:00

В червні 2010 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 16 листопада 2005 року перебуває у шлюбі із відповідачем. Мають спільну дочку [PERSON], [INFO] . На обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що спільне життя із відповідачем не склалося, подружжя припинило спільне проживання, вважає, що подальше збереження сімї є неможливим, а тому просить суд розірвати шлюб. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала в тому обсязі, що визначений у позовній заяві. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, повідомлення про причини неявки, заяву про слухання справи без його участі до суду не надсилав. Зі згоди позивача суд ухвалив заочний розгляд справи відповідно до ст.ст. 169 ч.4, 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 16 листопада 2005 року, мають одну неповнолітню дитину : дочку [PERSON], [INFO]. Дані факти підтверджуються: свідоцтвом про одруження, свідоцтвом про народження. Сторони припинили шлюбні відносини, мешкають окремо, спільного господарства не ведуть, примирення між подружжям є неможливим, що підтверджується показаннями позивача. За таких обставин по справі суд приходить до висновку, що сімя сторін розпалась і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу суперечить їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-05 00:00:00

07 липня 2010 року позивач предявив суду позов до відповідача про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 30 січня 2010 року Галицьким відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 16. В обґрунтування своїх вимог зазначав про те, що від спільного шлюбу у них дітей немає. Подружнє життя з відповідачкою не склалося, спільного господарства вони не ведуть, шлюбних відносин не підтримують. Одразу після укладення вони почали проживати окремо. Вважає, що шлюб носить формальний характер та його слід розірвати. В звязку з цим він звернувся до суду. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, давши пояснення аналогічні тим, що викладені в поданому до суду позові. Додатково пояснив, що примирення між ним та відповідачкою не можливе, та розірвання шлюбу буде повністю відповідати їх інтересам. Просить позов задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, хоча належним чином була повідомлена про дату та час розгляду справи, причин своєї неявки суду не повідомила. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, згідно вимог ст.ст. 169, 224 ЦПК України, на підставі наявних доказів. Заслухавши пояснення позивача, зясувавши взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку , що позов підлягає до задоволення, оскільки сторони не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства та подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що мають істотне значення. Враховуючи матеріальне становище сторін, суд приходить до висновку, що витрати повязані з реєстрацією розірвання шлюбу в органах РАЦСу слід? покласти на сторони в рівних частках.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання за нею право власності на самочинно збудований гараж по вулиці Мясоєдова, 27\\29 в м. Полтава. Посилалась на те, що на підставі договору дарування від 01.11.2004 року вона стала власником трикімнатної квартири [ADDRESS]. Квартиру подарував їй батько, [PERSON]. 16.10.2009 року її батько помер. Вона є єдиним спадкоємцем першої черги на отримання спадщини. Після його смерті залишився гараж по вул. Мясоєдова, 27\\29 в м. Полтава. Вказаний гараж був побудований її батьком та на підставі рішення виконавчого комітету Київської районної у м. Полтаві ради № 307 від 24.06.2003 року йому дозволили зареєструвати зазначений гараж. При житті її батько не зареєстрував його, а тому отримати свідоцтво про право на спадщину на вказаний гараж вона не може. Просила визнати за нею право власності на гараж. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги [PERSON] просив задовольнити, з підстав, що зазначені в позовній заяві. Представник відповідача позовні вимоги визнав повністю, просив їх задовольнити. Пояснив, що виконавчим комітетом Київської районної ради було дозволено [PERSON] зареєструвати спірний гараж. Третя особа ДАБК у Полтавській області надала заяву про розгляд справи у її відсутність, зазначала, що гараж збудований до 5 серпня 1992 року та не потребує прийняття в експлуатацію. Враховуючи , що представник відповідача позовні вимоги визнав повністю, визнання позову не суперечить вимогам ст. 174 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити рішення у попередньому судовому засіданні. Судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Київської районної у м. Полтаві ради № 307 від 24.06.2003 року дозволено [PERSON], що проживає в [INFO] зареєструвати на своє ім»я гараж, побудований по вул. Мясоєдова 27\\29. При житті [PERSON] гараж не зареєстрував. 16 жовтня 2009 року [PERSON] помер. Єдиним спадкоємцем першої черги на отримання спадщини є позивач, яка відповідно до ч. З ст. 1268 ЦК України є такою, що прийняла спадщину, оскільки проживала разом з батьком на час смерті. Користувач земельної ділянки, на якій розташований гараж Полтавська гравіметрична обсерваторія надала дозвіл на побудову [PERSON] цегляного гаражу та просила його зареєструвати. Згідно висновку про технічний стан гаражу відповідає ДБН .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-05 00:00:00

У разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З огляду на положення ст.209 ЦПК України, щодо допустимості відкладення виготовлення змісту рішення суду у повному обсязі суд, вважає за необхідне проголосити рішення у справі в обсязі його вступної та резолютивної частин. На підставі ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до Борзнянського районного суду Чернігівської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 22 жовтня 1993 року Борзнянським районним відділом РАГС актовим записом №91. У судовому засіданні позивач, підтримавши позов, пояснив, що вони з відповідачкою не можуть знайти порозуміння і останні п'ять років перебувають в конфліктних стосунках. Відповідачка постійно зловживає алкогольними напоями і вони сваряться. Від такої її поведінки страждають їх діти. На примирення він не погоджується і наполягає на розірванні шлюбу, оскільки перебування в шлюбі заважає інтересам обох. Відповідач, належно повідомлена повісткою про день, час і місце розгляду справи в судове засідання не з"явилась. У разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З'ясувавши наведені у судовому засіданні доводи щодо вимог позивача про розірвання шлюбу, перевіривши дані наданого суду свідоцтва про одруження, суд дійшов такого висновку - оскільки встановлено, що позивач вважає неможливим подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим та що шлюб перешкоджає іх життєвим інтересам то, відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. На підставі ст. 110, 112, 235 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-05 00:00:00

З огляду на положення ст.209 ЦПК України, щодо допустимості відкладення виготовлення змісту рішення суду у повному обсязі суд, вважає за необхідне проголосити рішення у справі в обсязі його вступної та резолютивної частин. На підставі ст. 110, 112, 235 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-05 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 13.08.1994р. Від спільного подружнього життя у сторін є двоє дітей: син [PERSON], 18.09.1994р.н., та син [PERSON], 25.08.2005р.н. В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, відповідач ні матеріально, ані морально її не підтримує, коштів на утримання дітей не надає, влаштовує скандали, зневажливо відноситься до неї, шлюбні відносини між ними припинені з серпня 2009р., спільного господарства не ведуть, подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, покликаючись на викладені в позові обставини і просить суд позов задоволити. Відповідач позовні вимоги визнав повністю. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, оскільки сторони тривалий час не проживають разом та не підтримують жодних стосунків, поновлення їх не можливе, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-05 00:00:00

Мешканка села Вільшана Недригайлівської о району Сумської області [PERSON] звернулася до Недригайлівського районного суду з позовом до мешканця [INFO] [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свій позов тим, що 15 січня 1985 року сторони уклали шлюб і що подружнє життя сторін не склалося через різницю в їх характерах, часті непорозуміння та сварки між ними. В ході розгляду справи позивачка [PERSON] свій позов підтримала, відповідач [PERSON]П, позов визнав. Згідно змісту Свідоцтва про укладення шлюбу І-БП № 397894 вбачається, що сторони 15 січня 1985 року уклали шлюб у Відділі ЗАГС Недригайлівського райвиконкому Сумської області за актовим записом №: 3. Відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб грунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Міри, прийняті судом па примирення сторін, позитивних результатів не дали. З'ясувавши дані про фактичні взаємини подружжя та дійсні причини позову, суд дійшов до переконання, що подальше збереження шлюбу між сторонами суперечитиме інтересам позивачки, а тому позов [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-05 00:00:00

прокурор звернувся до суду з позовом в інтересах [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики, вказавши, що 05.02.2009 року між [PERSON] і відповідачем ТОВ „Електрет-2 було укладено договір позики для забезпечення статутної діяльності ТОВ „Електрет-2, про що свідчить договір № ДГ-0010153 згідно якого відповідач отримав від позивача 28400,00 грн. Умовами укладеного договору позики передбачено повернення боргу до 05 лютого 2010 року згідно графіку погашення боргу. В порушення умов договору відповідач кошти згідно договору не сплачує, пояснюючи відсутністю коштів на підприємстві. Станом на 05.07.2010р. заборгованість складає 28400,00 грн. До теперішнього часу борг не повернено. Позивач просить стягнути з відповідача ТОВ „Електрет-2 заборгованість за договором позики у сумі 28400,00 грн., судові розходи віднести на рахунок відповідача. Відповідач у судове засідання не зявився з невідомих суду причин, про день і час судового засідання повідомлений, заперечень на позов не надав, у звязку із чим проведено заочний розгляд справи на підставі ст.169 ч.4 ЦПК України. Вислухавши пояснення прокурора, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 05.02.2009 року між [PERSON] і відповідачем ТОВ „Електрет-2 було укладено договір позики для забезпечення статутної діяльності ТОВ „Електрет-2, про що свідчить договір № ДГ-0010153 згідно якого відповідач отримав від позивача 28400,00 грн. Умовами укладеного договору позики передбачено повернення боргу до 05 лютого 2010 року згідно графіку погашення боргу. В порушення умов договору відповідач кошти згідно договору не сплачує, пояснюючи відсутністю коштів на підприємстві. Станом на 05.07.2010р. заборгованість складає 28400,00 грн. 05.12.2008 року між [PERSON] і відповідачем ТОВ „Електрет-2 було укладено Згідно ст.1049 ЦК України позичальник зобов»язаний повернути позикодавцеві позику (гошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передвні йому позикодавцем) у сторк та порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума боргу 28400,00 грн., а також судовий збір у сумі 284,00 грн. і 120,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи на користь держави на підставі ст.88 ЦПК України, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору по справах даної категорії.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-05 00:00:00

прокурор звернувся до суду з позовом в інтересах [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики, вказавши, що 05.12.2008 року між [PERSON] і відповідачем ТОВ „Електрет-2 було укладено договір позики для забезпечення статутної діяльності ТОВ „Електрет-2, про що свідчить договір № ДГ-0008611 згідно якого відповідач отримав від позивача 21040,00 грн. Умовами укладеного договору позики передбачено повернення боргу до 05 травня 2009 року згідно графіку погашення боргу. В порушення умов договору відповідач кошти згідно договору не сплачує, пояснюючи відсутністю коштів на підприємстві. Станом на 05.07.2010р. заборгованість складає 21040,00 грн. До теперішнього часу борг не повернено. Позивач просить стягнути з відповідача ТОВ „Електрет-2 заборгованість за договором позики у сумі 21040,00 грн., судові розходи віднести на рахунок відповідача. Відповідач у судове засідання не зявився з невідомих суду причин, про день і час судового засідання повідомлений, заперечень на позов не надав, у звязку із чим проведено заочний розгляд справи на підставі ст.169 ч.4 ЦПК України. Вислухавши пояснення прокурора, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 05.12.2008 року між [PERSON] і відповідачем ТОВ „Електрет-2 було укладено договір позики для забезпечення статутної діяльності ТОВ „Електрет-2, про що свідчить договір № ДГ-0008611 згідно якого відповідач отримав від позивача 21040,00 грн. Умовами укладеного договору позики передбачено повернення боргу до 05 травня 2009 року згідно графіку погашення боргу. В порушення умов договору відповідач кошти згідно договору не сплачує, пояснюючи відсутністю коштів на підприємстві. Станом на 05.07.2010р. заборгованість складає 21040,00 грн. Згідно ст.1049 ЦК України позичальник зобов»язаний повернути позикодавцеві позику (гошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передвні йому позикодавцем) у сторк та порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума боргу 21040,00 грн., а також судовий збір у сумі 210,40 грн. і 120,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи на користь держави на підставі ст.88 ЦПК України, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору по справах даної категорії.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-05 00:00:00

В січні 2010 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача, з яким розірвала шлюб 30 травня 2005 року, і просила стягнути з нього аліменти в твердій грошовій сумі 600 грн. щомісячно на утримання їх повнолітнього сина [PERSON], [INFO], у звязку з тим, що він навчається і потребує додаткової матеріальної допомоги, яку відповідач не надає. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити, посилаючись на підстави зазначені в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, в частині стягнення аліментів в розмірі 25 % від заробітку щомісячно, оскільки має постійний заробіток. Третя особа в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, вказавши на те, що [PERSON] добровільно матеріальної допомоги не надає. Вислухавши сторони та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України - батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх дітей до 23 років, якщо їх повнолітні діти продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги. Згідно ст. 184 СК України - якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. У судовому засіданні встановлено, що відповідач доводиться батьком повнолітнього [PERSON], [INFO], який навчається на денному відділенні Дніпропетровського монтажного технікуму, що підтверджується довідкою № 2994 від 07.12.2009 року. Відповідач працює в ПП Медникова на посаді майстра оптика та має постійний заробіток, добровільно допомоги на утримання сина не надає, але відповідач працює та має постійний заробіток, а тому з нього слід стягнути аліменти в судовому порядку у розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку щомісячно. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави повинно бути стягнено судовий збір по справі у розмірі 51 грн., оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду, а також на підставі ст. 81 ЦПК України з відповідача повинні бути стягнуті витрати на інформаційно-технічне забезпечення по справі у розмірі 120 грн., оскільки позивачка звільнена від сплати витрат на інформаційно-технічне забезпечення по справі при зверненні до суду. На підставі викладеного і

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-05 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що з відповідачем було зареєстровано шлюб 21.10.1994 року, актовий запис № 1970. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - Дмитра, [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось. Шлюбні відносини припинили своє існування, спільне господарство не ведеться. Між ними втрачено почуття поваги та взаєморозуміння. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. В попередньому судовому засіданні позивачка заявлені позовні вимоги підтримала, до викладених в позовній заяві пояснень доповнила, що наполягає на розірванні шлюбу, вказала, що примирення між ними не можливе. Просила витрати за розірвання шлюбу покласти на відповідача. Відповідач в попередньому судовому засіданні позовні вимоги визнав і суду пояснив, що дійсно шлюбні відносини припинили своє існування. Проти розірвання шлюбу у попередньому судовому засіданні не заперечував. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, що зареєстрований 21.10.1994 року, Відділом реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції, Україна, актовий запис № 1970. Суд, приймаючи до уваги обставини життя подружжя, прийшов до висновку, що шлюб на підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України належить розірвати, оскільки між сторонами втрачені почуття взаємопорозуміння і поваги, шлюбні стосунки фактично припинились і перебування їх у шлюбі носить формальний характер, примирення між подружжям неможливо і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, що має істотне значення у даній справі.

Outcome: approved