overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до ЕДП "ГЕМ-Південь-Схід" ВАТ "ГЕМ" про стягнення заборгованості по заробітній платі, відшкодування моральної шкоди, вказавши в заяві, що з 03.11.1997 р. він працює у відповідача. 30.12.2009 р. він був звільнений з роботи за ст. 38 КЗпП України (за власним бажанням). Однак, в день звільнення відповідач не провів з ним повний розрахунок, не виплатив заборгованість по заробітній платі в сумі 6744 грн. 80 коп., за період з квітня по листопад 2009 р. На його неодноразові вимоги про виплату заборгованості по заробітній платі відповідач не реагує, у звязку з чим він був вимушений звернутись до суду з позовом. Просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість по заробітній платі в сумі 6744 грн. 80 коп. Крім того, позивач вказав, що в результаті неправомірних дій відповідача, були порушені його трудові права, він не мав коштів для існування, йому не вистачало грошей на ліки, порушився звичний уклад його життя, у зв'язку з чим просив стягнути з відповідача в рахунок відшкодування моральної шкоди 6000 грн. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце слухання справи повідомлений, у звязку з чим проведено заочний розгляд справи зі згоди позивачки. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, дослідивши всі представлені докази в сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. У відповідності зі ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Судом встановлено, що позивач працював на підприємстві з 03.11.1997 р. 30.12.2009 р. він був звільнений з роботи за ст. 38 КЗпП України, за власним бажанням, що підтверджено його трудовою книжкою. Відповідач, в порушення вимог ст. 116 КЗпП України, не провів з ним в день звільнення повний розрахунок, а саме не виплатив йому заборгованість по заробітній платі в сумі 6744 грн. 80 коп., що підтверджено довідкою від 14.12.2009 р. Відповідач не спростував вказані обставини, ніяких заперечень суду не надав. Неправомірними діями відповідача позивачу заподіяно і моральну шкоду, оскільки були порушені його трудові права, він не мав коштів для існування. Однак позивачем заявлену суму суд вважає значно завищеною, та такою, що не відповідає тяжкості його моральних страждань, у звязку з чим вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди 500 грн. Оскільки позивач відповідно до ч.4 п.1 п.п. 1 Декрету КМ України Про державне мито звільняється від спати держмита, то ця сума, яка складає 67 грн. 44 коп., підлягає стягненню з відповідача в доход держави. Відповідно до ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача в доход держави і витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом і в обгрунтування позовних вимог зазначив, що 18-го грудня 2007р. між TOB «Український промисловий банк» в особі Житомирської філії TOB «Укрпромбанк» та громадянкою [PERSON] був укладений кредитний договір №103/ФК-07 . Мета отримання кредиту - споживчі потреби. Згідно умов Договору позивач надав [PERSON] кредит у розмірі 2 900.00грн. з нарахуванням відсотків за користування кредитом 19.5% річних, комісія за надання кредиту - 3% та зі строком на повернення кредиту до 17-го грудня 2009р. Для надання кредиту та обліку нарахованих відсотків були відкриті спеціальні рахунки. Відповідно до п.2.4. Договору повернення кредиту здійснюється позичальником щомісячно частинами в розмірі не менше як 120.83грн.по 20число кожного місяця. В порушення умов Договору погашення кредиту згідно графіка щомісячних платежів кредитного Договору не виконується, про що свідчать дані розрахунків. На вимогу про дострокове повне виконання зобов'язань №6186 від 17.06.2009р. відповідач [PERSON] не відповів, борг повністю не сплатив. На дату подання позовної заяви заборгованість відповідача [PERSON]К становить 2 131,38грн (дві тисячі сто тридцять одна гривня 38копійок), а саме: сума несплаченоїзаборгованості за кредитом - 1 747,11грн., сума несплачених, прострочених відсотків за кредитом - 120,07грн., сума несплаченої пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом та відсотками - 264,20грн. Позивач просить стягнути суму заборгованості з відповідача. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав з тих самих підстав. Відповідач в судове засідання з»явився. Позовні вимоги визнав в повному обсязі. Судом встановлено наступне. 18-го грудня 2007р. між TOB «Український промисловий банк» в особі Житомирської філії TOB «Укрпромбанк» та громадянкою [PERSON] був укладений кредитний договір №103/ФК-07 . Мета отримання кредиту - споживчі потреби. Згідно умов Договору позивач надав [PERSON] кредит у розмірі 2 900.00грн. з нарахуванням відсотків за користування кредитом 19,5% річних, комісія за надання кредиту - 3% та зі строком на повернення кредиту до 17-го грудня 2009р. Але відповідач борг повністю не сплатив. Відповідно до ст.ст. 525. 526. 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк його виконання. Оскільки відповідач не виконує = тгі на себе зобов»язання. це приводить до порушення прав позивача, а тому, суд, їаслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] (дошлюбне Зазуліної) К.С. про розірвання шлюбу, зареєстрованого 07.03.2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 101, мотивуючи тим, вони не проживають разом та спільне господарство не ведуть з тих підстав, що з перших місяців сумісного життя сімейні відносини складались складно, постійно виникали сварки, між ними немає взаєморозуміння та поваги. Вважає примирення неможливим. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі та наполягав на їх задоволенні. Відповідачка [PERSON] позовні вимоги та обставини позову визнала, просила розглянути справу у попередньому судовому засіданні. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можна постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч.4 ст. 130 ЦПК України, ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення проводиться в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Вислухавши сторін, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі з 07.03.2008 року, шлюб у обох перший, від шлюбу дітей не мають. Сторони не проживають разом та спільне господарство не ведуть з тих підстав, що з перших місяців сумісного життя сімейні відносини складались складно, постійно виникали сварки, між ними немає взаєморозуміння та поваги. Спору щодо розподілу спільного майна немає. Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Оскільки сторони однією сімєю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, а також відповідачка позов визнала, наслідки визнання позову відповідачці розяснено відповідно до вимог ч.2 ст.174 ЦПК України, суд вважає за можливе шлюб розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-25 00:00:00

[PERSON] (дошлюбне Омельченко) О.М. звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 06.10.2007 року Суворівською селищною радою Ізмаїльського району Одеської області, актовий запис № 23, мотивуючи тим, що з січня 2010 року вони не проживають разом та спільне господарство не ведуть з тих підстав, що відповідач не бажає підтримувати нормальні сімейні відносини, вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Вважає примирення неможливим. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі та наполягала на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] позовні вимоги та обставини позову визнав, просив розглянути справу у попередньому судовому засіданні. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можна постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч.4 ст. 130 ЦПК України, ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення проводиться в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Вислухавши сторін, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі з 06.10.2007 року, від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Сторони з січня 2010 року не проживають разом та спільне господарство не ведуть з тих підстав, що відповідач не бажає підтримувати нормальні сімейні відносини, вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Спору щодо розподілу спільного майна немає. Син [PERSON] залишається проживати з матірю, питання щодо стягнення аліментів на його утримання буде вирішуватись окремо. Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Оскільки сторони однією сімєю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивачки, а також відповідач позов визнав, наслідки визнання позову відповідачу розяснено відповідно до вимог ч.2 ст.174 ЦПК України, суд вважає за можливе шлюб розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-25 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно до досягнення дитиною повноліття, тобто до 02.06.2017 р., але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку мотивуючи тим, що син проживає з нею та знаходиться на її утриманні, відповідач в добровільному порядку аліменти на утримання дитини не надає. Зазначає, що вона являється інвалідом третьої групи, відповідач працює в Ізмаїльському торгівельному порту та має можливість надавати допомогу. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі та наполягала на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] позовні вимоги та обставини позову визнав, просив розглянути справу у попередньому судовому засіданні. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України, ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення проводиться в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.180 СК України батьки повинні утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно п.п.2,3 ч.1, ч.2 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні встановлено, що сторони від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджено свідоцтвом про народження серії І-ЖД № 146816 від 09.06.2009 р., який проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні, що підтверджено довідкою КП «Житсервіс-2» від 22.04.2010 р. Відповідач не приймає участі в утриманні дитини. Згідно довідки до акту МСЕК № 091715 серії 2-18 ОВ [PERSON] являється інвалідом третьої групи. Відповідач підтвердив, що він працює в Ізмаїльському торгівельному портута має постійний дохід. Зобовязань по утриманню інших осіб не має. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Оскільки відповідач позовні вимоги визнав, наслідки визнання позову відповідачу розяснено відповідно до вимог ч.2 ст.174 ЦПК України, а також враховуючи вищевикладене, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходів) щомісячно до досягнення дитиною повноліття, тобто до 02.06.2017 р., але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-25 00:00:00

Позивачка просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше ЗО відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно на (утримання їх спільної дочки [PERSON], [INFO] до її повноліття. На попередньому судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги та пояснила суду, 29.10.2005 року Миролюбівською сільською радою Житомирського району вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від спільного шлюбного життя з відповідачем 09.05.2006 року вона народила дочку [PERSON]. Сімейне життя з відповідачем у неї не склалося. Відповідач залишив сім'ю і на даний час працює в м.Києві, але будь-якої матеріальної допомоги їй на утримання дочки не надає. Відповідач на попереднє судове засідання не з'явився, але надіслав до суду письмову заяву в якій просить суд проводити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги позивачки визнає в повному обсязі і не заперечує проти їх задоволення судом. З'ясувавши всі обставини справи судом встановлені наступні факти. Згідно свідоцтва про народження І-ТП № 018956, виданого 15 травня 2006 року виконкомом Вертикиївської сільської ради Житомирського району [PERSON] народилася 09 травня 2006 року, а її |батьками є сторони у справі ( а.с.4 ). Таким чином, сторонни у справі мають спільну малолітню дитину, яка перебуває на вихованні та утриманні позивачки та потребує матеріальної допомоги. Встановленим фактам відповідають сімейні правовідносини. Наявність порушення відповідачем своїх обов'язків, як батька, утримувати свою малолітню дитину, яка потребує матеріальної допомоги є підставою для повного задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-25 00:00:00

01.09.2009 р. позивачка звернулася до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку щомісячно але не менш 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, стверджуючи, що відповідач є батьком дитини, про що свідчить свідоцтво про народження, відповідач не надає матеріальну допомогу на виховання дитини, тому позивач бажає отримувати аліменти за рішенням суду. У зв*язку з вищевикладеним позивач просить суд стягнути аліменти з відповідача на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку відповідачу щомісячно але не менш 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги та просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку відповідача щомісячно але не менш 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. тому шо дитина знаходиться на її утриманні та вона бажає нести ці витрати разом з відповідачем. Відповідач у судове засідання не з*явився. про час, дату та місце слухання справи повідомлений своєчасно га належним чином, причини неявки суду не відомі, заяви про розгляд справи в його відсутність суду не надавав. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, задовольняє позовні вимоги позивача, тому що відповідач, як батько дитини, добровільно матеріальну допомогу на її утримання не надає. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов*язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, суд стягує з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно але не менш 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст.. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача до державного бюджету судовий збір у розмірі 51,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду у розмірі 120,00 грн. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу до [PERSON] в якій зазначає, що в 2007 році в відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Охтирка Охтирського міськрайонного управління юстиції Сумської області дані особи між собою зареєстрували шлюб. Від даного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають, але відповідач відмовилась розривати шлюб в органах реєстрації актів цивільного стану за взаємною згодою, як це передбачено ст.106 СК України. На обґрунтування своїх вимог позивач вказує, що одруження з відповідачем виявилось невдалим, подружніх стосунків вони не підтримують тривалий час, проживають окремо. Наміру проживати разом у сторін немає. В звязку із цим позивач звернувся до суду із даним позовом, в якому просить їхній із відповідачем шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач [PERSON] заявлений позов підтримав, підтвердив обставини, викладені в позовній заяві. Просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, проте надіслала до суду заяву, в якій позов визнала в повному обсязі та просила розглядати справу без її участі (а.с.22). Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши та оцінивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, дійшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтовані та підлягають задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 18 серпня 2007 року в відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Охтирка Охтирського міськрайонного управління юстиції Сумської області, актовий запис № 217 (а.с.03). Від даного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають, але відповідач відмовилась розривати шлюб в органах реєстрації актів цивільного стану за взаємною згодою, як це передбачено ст.106 СК України. В судовому засіданні встановленою що на протязі сумісного життя в сімї [PERSON] проходили конфлікти, з червня 2009 року подружжя між собою шлюбні стосунки не підтримують, та не ведуть спільне господарство. Сторони втратили почуття любові та поваги один до одного. Позивач заявив про неможливість відновлення сімейних відносин, оскільки впевнився в тому, що це неможливо. Дані обставини вказують на те, що сімя сторін розпалась, шлюб носить формальний характер. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя [PERSON] та збереження їх сімї стали неможливими, оскільки це суперечить інтересам обох і згідно ч.1 ст.110, ст.112 СК України, шлюб між [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню. Відповідно до п.4.4 Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/5 від 18.10.2000 р., згідно з п/п б п.5 ст.3 Декрету Кабінета Міністрів України від 21.01.1993 р. № 7-93 Про державне мито, виходячи з матеріального стану сторін, у яких це перший шлюб, позивач бажає сам сплатити витрати по оформленню розірвання шлюбу, суд вважає необхідним при реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС стягнути держмито з [PERSON] 17 грн. 00 коп. в прибуток держави, при цьому відповідача від сплати державного мита звільнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-25 00:00:00

17 березня 2010 року позивач звернувся до суду з позовною заявою в якій зазначає, що 14 жовтня 2001 року помер його дід [PERSON], після смерті якого залишилося спадкове майно житловий будинок з присадибною ділянкою, а 21 листопада 2009 року помер його батько [PERSON]. З заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті [PERSON] [PERSON] не звертався, так як хворів і не мав можливості самостійно це зробити. Позивач вказує, що він є єдиним спадкоємцем свого діда [PERSON], а тому коли він звернувся з заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини після нього, йому відмовили так як строк на прийняття спадщини було пропущено, що і змусило його звернутися до суду. В судовому засіданні позивач позов підтримав та наполіг на його задоволенні. Представник відповідача [PERSON] селищної ради Коломацького району Харківської області у судове засідання не зявився, надавши суду заяву від 20 травня 2010 року про слухання справи у їх відсутності та про визнання позовних вимог у повному обсязі. Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, заслухавши позивача, врахувавши думку відповідача, перевіривши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визнати йому додатковий строк достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Документально підтверджено, що [PERSON], який помер 14 жовтня 2001 року був рідним дідом позивача (а.с.05). Відповідно до інформації, наданої [PERSON] державною нотаріальною конторою за № 173 від 26 травня 2010 року заяв про прийняття спадщини або відмову від неї, що до спадкування майна [PERSON], який помер 14 жовтня 2001 року в [PERSON] державну нотаріальну контору не надходило (а.с.26). Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивач пропустив строк для звернення з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори з поважних причин, а тому вважає за необхідне визначити йому додатковий строк один місяць для подання заяви про прийняття спадщини після смерті його діда [PERSON]

Outcome: approved