Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-11 00:00:00

В квітні 2009 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, посилаючись на те, що рішенням Тарасівської сільської ради від 11.06.2004 року йому було надано дозвіл на складання проекту відведення земельної ділянки під індивідуальну житлову забудову по пров.Вишневому в с.Тарасівка Києво-Святошинського району Київської області. При складанні проекту відводу земельної ділянки він виявив, що відповідачка вчинила самозахват землі площею 0,056 га із відведеної йому земельної ділянки. Просив визнати недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку по вул.Коцюбинського, 19 в с.Тарасівка Києво-Святошинського району Київської області. В подальшому змінив позовні вимоги та просив визнати недійсним рішення 14 сесії 4 скликання Тарасівської сільської ради від 26.11.2004 року про приватизацію [PERSON] земельної ділянки площею 0,1284 га по вул.Коцюбинського, 19 в с.Тарасівка; визнати недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку по вул.Коцюбинського, 19 в с.Тарасівка, виданий 03.03.2005 року [PERSON], визнати недійсним договір дарування вказаної земельної ділянки від 19.11.2005 року, укладений між [PERSON] та [PERSON] та визнати недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку по вул.Коцюбинського, 19 в с.Тарасівка, виданий [PERSON] Відповідачка [PERSON] та її представник проти позову заперечували. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась. Суд бере до уваги її пояснення та заперечення, що заявлялись нею раніше, у яких вона проти позову заперечувала, просила відмовити у повному обсязі. Представник Тарасівської сільської ради в судовому засіданні позов підтримав. Пояснив, що сільською радою помилково було приватизовано земельну ділянку відповідачки у обсязі 0,1284 га, ця площа була фактичною, та була визначена на місцевості лише зі слів відповідачки, без врахування первинних документів про її право користування землею. Управління земельних ресурсів у Києво-Святошинському району Київської області просило розглянути справу за відсутності їх представника. Заперечень проти позову не подано. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що рішенням Тарасівської сільської ради від 11.06.2004 року позивачу було надано дозвіл на складання проекту відведення земельної ділянки під індивідуальну житлову забудову по пров.Вишневому в с.Тарасівка Києво-Святошинського району Київської області. Як пояснив позивач, при складанні проекту відводу земельної ділянки було виявлено, що відповідачка вчинила самозахват землі із відведеної позивачу земельної ділянки. Згідно довідки виконавчого комітету Тарасівської сільської ради №74 від 01.04.2006 року за [PERSON] до 2004 року по земельно-шнуровій книзі до отримання державного акту на землю в с.Тарасівка по вул.Коцюбинського рахувалось 0,08 га. Рішенням 14 сесії 4 скликання Тарасівської сільської ради від 26.11.2004 року [PERSON] було передано у власність земельну ділянку площею 0,1284 га. Згідно листа Тарасівської сільської ради №32 від 01.02.2010 року обмір земельної ділянки здійснювався ТОВ «ЕКЕР» без участі представника сільської ради та використання первинних документів про право користування земельною ділянкою, після інвентаризації площа ділянки становить 0,1284 га, яка була затверджена 14 сесією 4 скликання Тарасівської сільської ради від 26.11.2004 року. Це ж підтвердив представник сільської ради у судовому засіданні. Таким чином, за рахунок помилки, зробленої Тарасівською сільською радою після обміру ділянки [PERSON] представниками ТОВ «ЕКЕР», ділянка відповідачки збільшилась в розмірах на 0,056 га за рахунок частини суміжної земельної ділянки, наданої для забудови позивачу [PERSON] Як вбачається з Акту земельної комісії Тарасівської сільської ради від 10.10.2005 року, фактичний розмір земельної ділянки [PERSON] складає 0,136 га. По шнуровій книзі за [PERSON] числиться 0,08 га, з цього видно, що [PERSON] зробила самозахват земельної ділянки [PERSON] площею 0,056 га. Крім того, вказано, що 0,1284 га для приватизації було .наміряно представником Києво-Святошинського кадастрового бюро лише зі слів [PERSON] Та комісія робить висновок, що Державний акт про право власності на земельну ділянку на ім'я [PERSON] виготовлений з порушенням закону. Відповідно до ст.116 ЗК України підставами набуття права на землю є рішення органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі, зокрема, приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян. Відповідно до ст.152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Відповідно до ст.155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Таким чином, суд приходить до висновку, що внаслідок помилки, допущеної при обмірі земельної ділянки представниками землевпорядної організації, до земельної ділянки відповідачки [PERSON] було включено частину земельної позивача площею 0,056 га. Відтак суд вважає за необхідне визнати недійсним рішення 14 сесії 4 скликання Тарасівської сільської ради від 26.11.2004 року про приватизацію [PERSON] земельної ділянки площею 0,1284 га по вул.Коцюбинського, 19 в с.Тарасівка, оскільки даним рішенням порушуються права позивача на земельну ділянку. Оскільки Державний акт на право власності на земельну ділянку по вул.Коцюбинського, 19 в с.Тарасівка, виданий 03.03.2005 року [PERSON]І, виданий на підставі рішення 14 сесії 4 скликання Тарасівської сільської ради від 26.11,2004року, то суд вважає за необхідне визнати його недійсним. Крім того, згідно договору від 19.11.2005 року [PERSON] подарувала земельну ділянку площею 0,1284 га по вул.Коцюбинського, 19 в с.Тарасівка дочці, [PERSON], яка на підставі цього договору отримала Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 001183 від 04.06.2008 року. Відповідно до ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 658 ЦК України передбачено, що право продажу майна належить власнику. Відповідно до ч.1 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Відповідно до ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Тому суд вважає за необхідне також визнати недійсним договір дарування вказаної земельної ділянки від 19.11.2005 року, укладений між [PERSON] та [PERSON], оскільки він суперечить вимогам ст.ст.203, 658 ЦК України, так як [PERSON] не була власником всієї земельної ділянки та отриманий на його підставі Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №001 183 від 04.06.2008 року порушує права позивача на земельну ділянку, що офіційно була передана йому у власність Тарасівською сільською радою, що підтвердив представник сільської ради у судовому засіданні. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved