Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до ТзОВ „[PERSON] Системс УА ГмбХ про стягнення заборгованості. В судовому засіданні позивач пояснив, що згідно наказу №515/о від 24 листопада 2009 року був прийнятий на посаду монтера кабельного виробництва, попередньо пройшовши навчання. Згідно наказу №539/о від 04 грудня 2009 року відповідно до поданої заяви, [PERSON] був звільнений з роботи за власним бажанням по ст. 38 КЗпПУ. За виконану роботу, позивачу була нарахована заробітна плата за період з 24 листопада 2009 року по 03 грудня 2009 року в сумі 606 (шістсот шість) грн. 00 коп. Однак розрахунок при звільнені позивачу було виплачено тільки 17 грудня 2009 року, що є порушенням ст. 116 КЗпПУ. Таким чином затримка розрахунку при звільнені за весь час затримки виплати згідно розрахунку ТзОВ «Леоні» складає 606 (шістсот шість) грн. 00 коп. По факту затримки розрахунку з позивачем при звільнені, [PERSON] звертався в комісію по вирішенню трудових спорів з проханням розглянути питання про виплату середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені в період з 04.12.09р. по 17.12.09р. однак даний спір не був вирішений, а тому просить позов задоволити та зобов»язати відповідача дотримуватись чинного законодавства України при здійсненні своєї господарської діяльності на території України. Представник відповідача [PERSON] в судовому засідання позов заперечив та пояснив, що працівникові неможливо було оплатити день звільнення, оскільки 04 грудня 2009 року працівник не працював, цей день був закритий перепусткою. Також при зверненні працівникові було повідомлено, що всю належну йому суму в день звільнення виплатити неможливо (тільки заробітну плату за листопад), тому що деякі показники для оплати заробітної плати за три дня грудня розраховуються тільки на початку наступного місяця (орієнтовно 10 числа), а заробітну плату за листопад він може отримати в касі підприємства, однак працівник відмовився брати заробітну плату за листопад, а потім ще раз звертатися на підприємство для отримання грудневої. Як було сказано працівником, він немає часу кілька разів заїжджати на підприємство і звернеться пізніше, щоб отримати всю належну суму (це допускається ст. 116 КЗпПУ за згодою сторін). Розрахункові за грудень 2009р. в сумі 235 (двісті тридцять пять) грн. 60 коп. і депоновану зарплату за листопад 2009р. в сумі 370 (триста сімдесят) грн. 40 коп., [PERSON] отримав 17 грудня 2009р. не з вини підприємства, а за власним бажанням після пред'явлення вимоги про розрахунок. Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а тому адміністрація ТзОВ „ЛЕОНІ" вважає, що даний позов не підлягає до задоволення, а тому просить Стрийський міськрайонний суд відмовити в позові в зв'язку з недоведеністю позовних вимог та подав уточнений розрахунок заборгованості по заробітній платі в сумі 606 грн. 00 грн, яку відповідач згідний виплатити позивачу. Суд дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, свідка [PERSON], яка в судовому засіданні пояснила, що з технічної сторони неможливо було видати розрахункові кошти за 3 (три) робочі дні грудня вважає, що позов підлягає до задоволення частково, оскільки згідно ст. 116 КЗпП України при звільнені працівника виплата всіх сум, що належить йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Згідно ст. 117 УЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Як встановлено в судовому засіданні згідно наказу №515/о від 24 листопада 2009 року позивач був прийнятий на посаду монтера кабельного виробництва, попередньо пройшовши навчання, згідно наказу №539/о від 04 грудня 2009 року відповідно до поданої заяви, [PERSON] був звільнений з роботи за власним бажанням по ст. 38 КЗпПУ, про що свідчать відповідні записи у трудовій книжці. За виконану роботу, позивачу була нарахована заробітна плата за період з 24 листопада 2009 року по 03 грудня 2009 року, однак розрахунок при звільнені позивачу було виплачено тільки 17 грудня 2009 року, що підтверджується видатковими касовими ордерами від 17.12.09р. за №4689 та №4690, що є порушенням ст. 116 КЗпПУ. Позивач в судовому засіданні погодився з розрахунками відповідача про те, що заборговані кошти становлять 606 грн., а не 1228 грн. 64 коп., які він сам нарахував виходячи із своєї середньомісячної заробітної плати. Таким чином затримка розрахунку при звільнені за весь час затримки виплати середнього заробітку в період з 04.12.09р. по 17.12.09р. за погодженням сторін, склала 606 (шістсот шість) грн. 00 коп., а тому позов слід задоволити. В задоволенні позову в частині зобовязання відповідача дотримуватись чинного законодавства України при здійсненні своєї господарської діяльності на території України слід відмовити за недоведеністю позовних вимог.

Outcome: approved