Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-12 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати дійсним договір купівлі-продажу № 19476, укладений 28 лютого 1997 року, за яким [PERSON] та [PERSON] продали, а [PERSON] та [PERSON], яка діяла в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої [PERSON] купили квартиру [ADDRESS]. Договір укладений на Одеській товарній біржі та зареєстрований в КП «ОМБТІ та РОН» 06 березня 1997 року за№ 217 пр., стр. 135, р №268. Позивачка посилається на те, що на момент укладення договору купівлі-продажу нотаріальне посвідчення договору не було потрібним, але у зв'язку зі змінами законодавства, договори купівлі-продажу, які укладалися на товарних біржах, повинні бути нотаріально посвідчені. На даний час позивачці невідомо місце проживання відповідачів у зв'язку з чим вона не має можливості нотаріально посвідчити договір купівлі-продажу. Таким чином позивачка змушена звернутися до суду з позовом про визнання договору купівлі-продажу дійсним. У судовому засіданні позивачка, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої доньки [PERSON] підтримала позовні вимоги з підстав викладених у позові та просила суд позов задовольнити. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та представник третьої особи - Одеської товарної біржи у судове засідання не з'явилися, про час та місце судового засідання повідомлялись, причини неявки суду невідомі. Суд вважає, що наявні документи достатні для розгляду справи за відсутності відповідачів та представника третьої особи. Суд, заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, приходнії» до висновку про те, що позов є обгрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 28 лютого 1997 року на Одеській товарній біржі був укладений договір купівлі-продажу, за яким [PERSON] та [PERSON] продали, а [PERSON] та [PERSON], яка діяла в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої [PERSON] купили квартиру [ADDRESS]. Договір зареєстровано в журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю, реєстраційний номер №19476 (а.с.6-8). Договір купівлі-продажу зареєстрований в КП «ОМБТІ та РОН» 06 березня 1997 року за № 217 пр., стр. 135, р №268. Під час укладення договору купівлі-продажу [PERSON] та [PERSON] знаходились у зареєстрованому шлюбі. 27 серпня 1998 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 31 серпня 1998 року, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневої райадміністрації виконкому Одеської міськради, актовий запис №7002 (а.с.15). Після смерті [PERSON] у спадщину вступила його дружина [PERSON] та неповнолітня донька [PERSON], про що свідчить свідоцтво про право на спадщину за законом від 01 червня 1999 року, видане Третьою одеською державною нотаріальною конторою (а.с.9). З часу укладення договору купівлі-продажу нерухомого майна відповідачі звільнили квартиру, а позивачка з сім"єю вселилися, зареєструвалися, постійно проживають та користуються квартирою. Відбулось повне виконання договору, претензій один до одного немає. Позивачка мала намір нотаріально посвідчити договір купівлі-продажу, але у зв'язку з тим, що вона не знає місця проживання відповідачів, вона позбавлена можливості оформити договір у встановленому законом порядку. Правовідносини з приводу укладання договору купівлі - продажу у 1997 році повинні регулюватися відповідно до вимог ст. ст. 47, 227 ЦК України в редакції 1963 року. Відповідно ст. 12 Закону України «Про власність», який діяв на час укладення договору, громадянин набуває право власності на майно, одержане внаслідок укладення угод, не заборонених законом, тобто позивачка, яка діяла в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої доньки [PERSON] внаслідок купівлі-продажу квартири набули право власності на вказану квартиру. На підставі викладеного, суд вважає вимоги позивачки обгрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved