Jurisdiction: civil
Date: 2010-06-03 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернувшись до суду з зазначеним позовом вказуючи на те, що 25 січня 2010 року під час виконання нею службових обов»язків соціального працівника по вул. Незалежності.68-«а» на неї напала собака, котра належить відповідачці [PERSON] унаслідок чого отримала численні тілесні ушкодження у вигляді рваних ран обох гомілок і лівого стегна, шо потягло за собою заподіяння ш моральної шкоди, розмір якої визначила в 5000грн. та просила стягнути в свою користь з відповідачки на підставі ст.ст.23,1187 ЦК України. В судовому засіданні : Позивачка [PERSON] у повному обємі підтримала свої позовні вимоги, підтвердила, що вона понесла значні моральні страждання унаслідок фізичного болю та знівечення її тіла від укусів тварини, вимушених змін в житті її та малолітньої дитини у цьому зв»язку. При цьому підтвердила, що вона не має матеріальних претензій до відповідачки [PERSON] оскільки, зі сторони останньої були понесені всі витрати на придбання ліків під час її (позивачки) перебування на стаціонарному лікуванні Представник відповідачки адвокат [PERSON] частково визнав позов, оскільки вважає завищений позивачем такий розмір морального відшкодування, бо сама відповідачка має похилий вік. являється пенсіонеркою та відшкодувала у добровільному порядку всі витрати на стаціонарне лікування позивачки. Свідок [PERSON] суду пояснила про фактичні обставини отримання тілесних ушкоджень її сестрою (позивачкою [PERSON]В.) унаслідок нападу собаки, що потягло за собою значні моральні страждання дія останньої. Суд. вислухавши пояснення сторін, свідка, дослідивши всі інші наявні докази по справі приходить до висновку, шо позовні вимоги позивачки підлягають до задоволення частково з таких підстав: Винність відповідачки [PERSON] у неналежному утриманні собаки, шо потягло за собою заподіяння тілесних ушкоджень їй моральної шкоди позивачці [PERSON]. тобто, вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 154 ч.2 КУпАП - підтверджується відповідною Постановою Прилуцького міськрайонного суду від 22.04.2010 року (а.с.6). Крім того, факт спричинення вищевказаного тілесного ушкодження позивачці саме унаслідок винних дій відповідачкою також підтверджується показами свідка [PERSON], та наявними у матеріалах справи Випискою медустанови і Актами про нещасний випадок (а.с.7-11). За таких обставин суд знаходить наявним причинно-наслідковий зв"язок поміж винними діями відповідачки, а саме - порушення правил гримання собак, та наступившими наслідками - перебуванням позивачки на стаціонарному лікуванні в медичній установі та понесених нею моральних страждань, виходячи із чого суд, вирішуючи спір у виниклих правовідносинах сторін вважає такий підлягає вирішенню на підставі ст. ст. 23, 1187 ЦК України, ці норми закону вказують на обовязок винної особи відшкодувати моральну шкоду. Вирішуючи-ж питання про розмір конкретних сум грошових стягнень заявлених позивачкою, суд приходить до висновку повністю задовольнити частково, шляхом стягнення з відповідачки на користь позивачки 4500 гри. відшкодування моральної шкоди, що буде відповідати характеру та обсягу заподіяння такої позивачці з вини відповідачки унаслідок фізичного болю та вимушених змін (лікування, перенесені душевні страждання від вимушених змін в способі проживання її та малолітньої дитини), тобто, із врахуванням всіх конкретних обставин та наслідків заподіяння немайнової шкоди для позивачки у відповідності з характером та обсягом заподіяння такої з вини відповідачки. В задоволенні решти позовних вимог [PERSON] необхідно відмовити, за їх недоведеністю. На підставі наведеного та ст. ст. 23, 1187 ЦК України,

Outcome: partial