Jurisdiction: civil
Date: 2010-07-28 00:00:00

27.02.2010 р. позивачка [PERSON]І, звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просила поновити її порушене право власності, усунув перешкоди в користуванні та розпорядженні 21/100 частиною квартири [ADDRESS], виселивши та анулювавши реєстрацію [PERSON]. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 22.12.2009 року було об'єднано в одне провадження вказана позовна заява з позовом [PERSON] до [PERSON], треті особи: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], ВГІРФО ЦВМ Дзержинського РВ ГУМВС України в Харківській області про поновлення порушеного права, усунення перешкод в користуванні власністю, виселення та анулювання реєстрації [PERSON]. В судовому засіданні позивачка [PERSON] свої позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі на тих підставах, які зазначено в позовній заяві. В судовому засіданні Представник третьої особи [PERSON] проти задоволення позову не заперечував. Відповідач [PERSON] проти задоволення позову заперечував, стверджуючі, що його квартирою безпідставно заволодів [PERSON], в подальшому у судові засідання не з'являвся, причину неявки суду не повідомляв. Судом закінчено розтяд справи за його відсутності. Треті особи [PERSON], [PERSON], представник ВГІРФО ЦВМ Дзержинського РВ ГУМВС України в Харківській області до суду надали заяви з проханням слухати справу у їх відсутності, з вимогами позовної заяви згодні. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив. Суд, заслухавши учасників судового засідання, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 21/100 частина квартири №5, що знаходиться по вул. 23 Серпня у будинку №68 в м. Харкові належить позивачці на праві власності на підставі договору міни від 28.03.2008 року, який був укладений між нею та третьою особою [PERSON]. Також встановлено, що [PERSON] подарував спірну частину квартири [PERSON], про що свідчить договір дарування частини квартири від 18.09.2006 року. Посилання відповідача [PERSON] на те, що його змусили укласти договір дарування, нічим не підтверджені, на протязі з 2006 р. він належним чином не оспорив цей правочин. У відповідності до ст.ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог, і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до СТ.317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до СТ.41 Конституції України, ст.321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Таким чином, дії [PERSON] щодо перешкод в користуванні [PERSON] спірною квартирою є такими, що порушують права позивачки на володіння, користування та розпорядження своєї власністю. При цьому суду надано докази того, що [PERSON] у 2006 році подарував спірну кімнату [PERSON], тобто він виконав відчуження свого права власності на нею і втратив його. Доказів того, що у відповідача наявні якісь інші законні підстави для проживання в належній [PERSON] квартирі, [PERSON] суду не надав. З витребуваних за клопотанням відповідача матеріалів перевірок його звернень в міліцію не вбачається, що були виявлені факти незаконних дій по заволодінню його житлом. Відповідач не повідомив суд про наявність якихось рішень які б могли спростувати позовні вимоги працьовитої І.І. На підставі викладеного, відповідно до ст.41 Конституції України, ст.ст. 316, 317, 319, 321, 391 ЦК країни,

Outcome: approved