overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-16 00:00:00

В червні 2009 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача і просила стягнути з нього аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 500 щомісячно на утримання їх неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову вона зазначила, що відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. Дитина проживає разом з позивачкою, знаходиться на її вихованні та утриманні. Тому вона вимушена звернутися до суду. У судове засідання позивачка не зявилася, але надала суду заяву, де уточнила свої вимоги та просила стягнути з відповідача аліменти на утримання їх неповнолітньої доньки у розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. Відповідач був допитаний окремим дорученням в Солонянській виправній колонії № 21, в своїх поясненнях вказав на те, що з позовом він не згоден та бажає справу розглядати з його участю. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 СУ України - батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. У судовому засіданні встановлено, що відповідач доводиться батьком [PERSON], [INFO], яка знаходиться на утриманні позивачки, добровільно допомоги на її утримання відповідач не надає, тому з нього слід стягнути аліменти в судовому порядку у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку щомісячно. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави повинно бути стягнено судовий збір по справі у розмірі 51 грн., оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду, а також на підставі ст. 81 ЦПК України з відповідача повинні бути стягнуті витрати на інформаційно-технічне забезпечення по справі у розмірі 120 грн., оскільки позивачка звільнена від сплати витрат на інформаційно-технічне забезпечення по справі при зверненні до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-16 00:00:00

В квітні 2009 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить шлюб з відповідачем, зареєстрований 15 лютого 2002 року Відділом РАГС Красногвардійського районного управління юстиції м. Дніпропетровська, актовий запис № 45, розірвати. В обґрунтування позову вона вказує на те, що від шлюбу у них є неповнолітня дитина донька Тетяна, [INFO]. Фактичні шлюбні відносини припинені з березня 2007 року. Причиною розпаду сім'ї є несумісність характерів, різні погляди на життя та побут. Позивачка вважає, що сім'я розпалася остаточно і відновлена бути не може. У судове засідання позивачка не зявилася, але надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просила розглядати справу без її участі. Відповідач був допитаний окремим дорученням в Солонянській виправній колонії № 21, в своїх поясненнях він зазначив, що з позовом згоден, не заперечує проти розірвання шлюбу. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено у судовому засіданні [PERSON] та [PERSON] 15 лютого 2002 року уклали шлюб. Від шлюбу у них є неповнолітня дитина - донька Тетяна, [INFO]. Сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують та загальне господарство не ведуть з березня 2007 року, шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б інтересам сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду в інтересах малолітньої дитини [PERSON] з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач є батьком малолітньої дитини [PERSON], однак її вихованням не займається, матеріально не забезпечує, не цікавиться її здоровям та зловживає спиртними напоями. Вказує на те, що малолітня [PERSON] проживає разом з матірю [PERSON] в смт. Лужани Кіцманського району Чернівецької області. Згідно рішення комісії з питань захисту прав дитини № 11 від 26 лютого 2010 року визнано за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його малолітньої дитини. Оскільки відповідач є працездатними, а тому має змогу платити аліменти на утримання дитини на користь [PERSON] в розмірі по 150 грн. щомісячно до повноліття останньої, а тому просить задовольнити позов. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча завчасно та належним чином був повідомлений про час і місце слухання справи. Клопотань про відкладення справи від нього не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи,суд знаходить, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Так, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є батьком малолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-МИ № 151366. Відповідно до ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власного ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до висновку № 220 від 06.04.2010 р. органу опіки та піклування Кіцманської райдержадміністрації про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], даний орган вважав за доцільне позбавити останнього батьківських прав відносно малолітньої [PERSON], та стягнути з нього аліменти на утримання дитини на користь [PERSON] в розмірі по 150 грн. щомісячно до повноліття останньої. Відповідно до рішення комісії з питань захисту прав дитини № 11 від 26 лютого 2010 року визнано за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його малолітньої дочки [PERSON]. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] має реальну можливість займатися вихованням та матеріально утримувати [PERSON], проте систематично та свідомо ухиляється від виконання своїх обовязків. Він є працездатним, має можливість матеріально допомагати дитині, а тому потрібно стягнути з нього аліменти на користь малолітньої [PERSON], [INFO], в розмірі по 150 гривень щомісячно до повноліття дитини. На підставі ст.ст. 150, 152, 164, 165, 166, 180, 184 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-16 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача компенсації за не використані дні відпустки та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. В позовній заяві вказує на те, що вона з 10.12.2007 року по 11.01.2010 року працювала по трудовому договору від 10.12.07 у приватного підприємця [PERSON] продавцем. За весь період роботи позивачу жодного разу не надавалась щорічна відпустка. При звільненні позивача з роботи роботодавцем не було виплачено грошову компенсацію за не використані дні відпустки за весь період роботи. Крім того позивачу не було видано довідки про виплачені при звільненні кошти. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила стягнути з відповідача невиплачену їй при звільненні грошову компенсацію за невикористані дні щорічної відпустки у розмірі 1295 гривень 50 коп. та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з 11.01.2010 по 11.02.10. Також вказала, що заробітна плата за період з 1.01.2010 по 10.01.2010 їй виплачена 16 січня 2010 року. Грошову компенсацію за не використану відпустку на день розгляду справи відповідач позивачу не виплатила. Відповідач та її представник у судовому засіданні позовні вимоги визнали частково та пояснили, що дійсно при звільненні позивача з роботи їй не було виплачено компенсацію за не використані 62 дні щорічної відпустки. Розмір компенсації, згідно наданого відповідачем розрахунку становить 1024 грн. 1 коп. (без урахування податків і зборів). Вимоги про стягнення середнього заробітку за затримку виплати вказаної компенсації при звільненні позивача за період з 11.01.10 по 11.02.10 не визнали повністю. Заслухавши пояснення сторін, у результаті всебічного, повного та обєктивного дослідження доказів та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-16 00:00:00

26.04.2010 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. Свої вимоги позивач мотивує тим, що з відповідачем в справі вона перебуває у шлюбі і під час шлюбу народила дітей [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO]. Позивач поставила питання про стягнення з відповідача на свою користь аліментів в на дітей в твердій грошовій сумі 50 грн. щомісяця на кожну дитину, оскільки відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, діти знаходяться на її повному утриманні. Відповідач позов визнає повністю. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню зі слідуючих підстав. Згідно зі ст. 180 СК України батьки повинні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. При ухиленні батьків від цього обовязку кошти на утримання дітей стягуються з них в судовому порядку. Зі свідоцтв про народження, виданого відділом РАГС Барвінківського районного управління юстиції Харківської області 15.10.2002 року, актовий запис № 86, та 13.02.2007 року, актовий запис № 22, видно, що [PERSON] є батьком дітей [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO], матірю яких є [PERSON]. Відповідач, який є батьком дітей, зобовязаний матеріально утримувати своїх дітей. Згідно з довідкою виконавчого комітету Барвінківської міської ради Харківської області від 20.04.2010 р., діти [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO], дійсно проживають з матірю [PERSON] і знаходиться на її утриманні. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує обставини, вказані в ст. 182 СК України, зокрема той факт, що відповідач не працює і не має постійного заробітку, і приходить до висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти в твердій грошові сумі 50 грн. щомісячно на кожну дитину, як того прохає позивач. Аналізуючи наведені докази в їх сукупності, суд вважає за необхідне позов задовольнити повністю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-16 00:00:00

В лютому 2010 року [PERSON] (позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (відповідач) про розірвання шлюбу. У позовній заяві та у судовому засіданні позивач посилається на те, що шлюб з відповідачем було зареєстровано 01.10.1983 року відділом реєстрації актів цивільного стану по Синельниківському району Синельниківського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 29; неповнолітніх дітей не мають; сімейне життя з відповідачем не склалось, зникли почуття взаємної любові та взаєморозуміння; проживають окремо; позивач вважає, що родина розпалася остаточно і не може бути примирення, оскільки проживає з другим чоловіком; просила шлюб розірвати. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17.02.2010 року було надано термін для примирення. Примирення між сторонами не досягнуто. Відповідач у судове засідання зявився, позовні вимоги не визнав. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі з 01.10.1983 року. Неповнолітніх дітей не мають. Сторони з квітня 2009 року не ведуть сумісне господарство, не підтримують шлюбні відносини, проживають окремо. Їх сімя розпалася з причини несумісності характерів, постійних сварок, що виникали між подружжям, що в результаті послужило підставою до того, що між сторонами були втрачені почуття любові та поваги, що і призвело у підсумку до остаточного розпаду сімї. Майновий спір відсутній. Вказані обставини підтверджуються поясненнями сторін у судовому засіданні та у позовній заяві. A?aiia?aii no. 110 N?iaeiiai Eiaaeno Oe?a?ie iicia i?i ?ic??aaiiy oe?ao ii?a aooe i?aa'yaeaiee iaiei c iia?o??y. Aio?eio??enu no. 112 N?iaeiiai Eiaaeno Oe?a?ie, i?e ?icaeya? ni?aae i?i ?ic??aaiiy oe?ao noa c'yniao? oaeoe?i? aca?ieie iia?o??y, a?eni? i?e?eie iiciao i?i ?ic??aaiiy oe?ao. Noa iinoaiiaey? ??oaiiy i?i ?ic??aaiiy oe?ao, yeui aoaa anoaiiaeaii, ui iiaaeuoa ni?euia ?eooy iia?o??y ? caa?a?aiiy oe?ao noia?a?eei a ?ioa?anai iaiiai c ieo. При постановлені рішення, суд враховує те, що позивач наполягала на розірванні шлюбу, сімейно-шлюбні відносини припинені, а тому приходе до висновку про те, що сімя сторін розпалася остаточно та примирення бути не може.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на наступні обставини. Він з 13.12.2000 року знаходиться з відповідачкою в зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають одну малолітню дитину: сина [PERSON], [INFO]. Спільне проживання з відповідачкою не склалось, шлюбні відносини припинені з травня місяця 2007 року з причини несумісності характерів, різних поглядів на сімейне життя, виховання дитини, ведення спільного господарства, частих сварок з цього приводу. Вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Примирення між ними неможливе. Майнового спору немає. Спільне господарство не ведеться. Просить шлюб розірвати. Дитина залишиться проживати з відповідачкою. Позивач у попередньому судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив шлюб розірвати, витрати, повязані з розірванням шлюбу, покласти на нього. Відповідачка у попередньому судовому засіданні позов визнала, суду пояснила, що сім'я дійсно розпалася, примирення неможливе. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову . Заслухавши позивача, відповідачку, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст. ст. 110, 112 СК України підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони 13.12.2000 року зареєстрували шлюб, від якого мають одну малолітню дитину: сина [PERSON], [INFO] (а.с.4). Шлюбно-сімейні відносини припинені з травня 2007 року з причини несумісності характерів, різних поглядів на сімейне життя, виховання дитини, ведення спільного господарства, частих сварок з цього приводу. Вони втратили почуття любові та поваги один до одного Спільне господарство не ведеться. Примирення між ними не можливе. Дитина залишиться проживати з відповідачкою. Викладене знайшло своє підтвердження у судовому засіданні в поясненнях сторін. За таких обставин зберегти сім'ю неможливо, тому суд вважає, що шлюб необхідно розірвати. Витрати, повязані з розірванням шлюбу, покласти на позивача, за його вимогою.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-16 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів, посилаючись на наступні обставини. Вона з 21.09.2002 р. перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають одну малолітню дитину: сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею та знаходиться на її повному утриманні. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. По іншим виконавчим листам стягнення з відповідача не проводяться. Враховуючи вищевикладене, просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання сина в розмірі 1/4 частини його заробітку до повноліття дитини. Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити, суду пояснила, що працює на ПАТ Страхова група «ТАС» на посаді секретаря-діловода, отримує заробітну плату близько 700 грн. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав, проти їх задоволення не заперечував. Суду пояснив, що працює начальником відділу економічної безпеки на Нікопольському КП «Західне», регулярно отримує заробітну плату. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України, в попередньому судовому засіданні при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення. Заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст. ст. 180-183, 191 СК України підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що сторони з 21.09.2002 р. перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітню дитину: сина [PERSON], [INFO] (а.с.2-3). Син проживає разом з позивачкою та знаходиться на її повному утриманні (а.с.5). Позивачка працює, отримує заробітну плату, але її не вистачає для належного утримання сина. Відповідач мас постійне місце роботи - працює у Нікопольському КП «Західне», його середньомісячна заробітна плата за останні шість місяців складає 3643,26 грн. (а.с.6), однак добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, проте згоден її надавати. По іншим виконавчим листам стягнення з відповідача не проводяться. Викладене знайшло своє підтвердження у судовому засіданні в поясненнях сторін. При таких обставинах, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. При визначенні розміру аліментів суд, враховуючи матеріальне положення сторін, обставини справи, вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-16 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовною заявою до відповідачки про стягнення заборгованості за надані послуги, покликаючись на слідуючі обставини: Відповідачка проживає за адресою: [INFO] і користується послугами позивача та не сплачує за це плату. На попередження про сплату боргу не реагує і до цього часу не розраховується за надані послуги. Представник позивача в судовому засіданні пред»явлений позов підтримав та зіслався на обставини, викладені в позовній заяві, просить позов задоволити та стягнути з відповідача суму боргу і судові витрати. Відповідачка в судове засідання не з»явилася, про час слухання справи належним чином була повідомлена. Вислухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення із слідуючих підстав: Довідкою адміністрації позивача стверджується, що заборгованість відповідачів становить на 17.05.2010 р. 284,46 грн. Наявність боргу та його розмір ніким не оспорюється. Виходячи з наведеного та змісту ст.ст.61, 64, 68 ЖК України, які зазначають, що наймач і члени його сім»ї зобов»язані своєчасно вносити плату, суд прийшов до переконання, що позов слід задоволити повністю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-16 00:00:00

В жовтні 2009 року [PERSON]С ( Далі - Позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] ( Далі - Відповідач) про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову позивач вказує, що з 18.09.1998 р. перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, дітей від шлюбу не мають. Розірвати шлюб в органах РАГСу відповідач не бажає. Шлюбні відносини припинили в квітні 1999 року, з тієї причини, що у неї з відповідачем різні погляди на життя, їх сімя носить формальний характер, на примирення вона не згодна. В судове засідання позивач не зявилася, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності на позові наполягає, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач про час та місце судового засідання повідомлялася належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про вручення поштового відправлення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в порядку заочного розгляду справи позов слід задовольнити. Згідно ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 18 вересня 1998 року позивач зареєструвала шлюбу з відповідачем у Ганнівській сільській раді Петрівського району Кіровоградської області, актовий запис за № 11.( а.с. 4). [PERSON] припинила шлюбні відносини з [PERSON]. в квітні 1999 року, оскільки із-за постійних сварок, подружжя втратило почуття один до одного. Подальше сумісне життя подружжя та збереження сімї суперечить інтересам позивача, тому суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати. Витрати по справі покласти на відповідача. На підставі ст. ст. 110-112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-16 00:00:00

В січні 2010 року Відкрите акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Криворіжгаз» ( Далі - Позивач) звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] ( Далі - Відповідач) про стягнення заборгованості за використаний природний газ. В обґрунтування позову позивач вказує, що між позивачем та відповідачем було укладено договір за № 37122833 від 10.02.2009 р. про надання послуг з газопостачання за адресою: [ADDRESS]. Свої зобовязання по договору позивачем було виконано. Станом на 01.11.2009 р. загальна сума заборгованості становить 302,18 грн. Витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30,00 грн. просить стягнути з відповідача. Від сплати державного мита, згідно рішення Криворізької міської ради від 26.12.2008 р. за № 2927 позивача було звільнено. В судове засідання позивач не зявився, представник позивача звернулася до суду із заявою про підтримку позову, розгляд справи за її відсутності, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в порядку заочного розгляду справи позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що у звязку з несплатою відповідачем платежів виникла заборгованість за використаний природний газ, станом на 01.12.2009 р. в сумі 302,18 грн. (а.с. 2). Згідно ст. 68 ЖК України наймач зобовязаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Тому, відповідно до ст. ст. 67,68 ЖК України, з відповідача слід стягнути заборгованість за використаний природний газ, станом на 01.12.2009 р. в сумі 302,18 грн. Відповідно до ч. З ст. 88 ЦК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення. Звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини. Згідно рішення Криворізької міської ради від 26.12.2008 р. за №2927 позивача було звільнено від сплати судового збору . Таким чином, понесені державою судові витрати повинні бути компенсовані за рахунок відповідача. Тому, відповідно до ст.ст. 67,68 ЖК України, ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути заборгованість за житлово-комунальні послуги в сумі 302,18 грн., та судові витрати: судовий збір в сумі 51,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30,00 грн. На підставі ст.ст. 67,68 ЖК України, ст. 257 ЦК України, ст. 88 ЦПК України,

Outcome: approved